Svarbus teisinis pranešimas

|

52006PC0796

Pasiūlymas Tarybos sprendimas pratęsiantis Sprendimo 2000/91/EB, leidžiančio Danijos Karalystei ir Švedijos Karalystei taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 17 straipsnio, taikymą  /* KOM/2006/0796 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 13.12.2006KOM(2006) 796 galutinisPasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASpratęsiantis Sprendimo 2000/91/EB, leidžiančio Danijos Karalystei ir Švedijos Karalystei taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 17 straipsnio, taikymą(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPASIūLYMO APLINKYBėS |110 | Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Pagal 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 27 straipsnio 1 dalį Taryba, Komisijos pasiūlymu, vieningai gali leisti bet kuriai valstybei narei imtis specialių priemonių, nukrypstant nuo tos direktyvos nuostatų, kad būtų supaprastinta mokesčių taikymo tvarka arba užkirstas kelias tam tikriems mokesčių slėpimo arba vengimo atvejams. Laišku, kurį Komisijos Generalinis sekretoriatas užregistravo 2006 m. kovo 22 d., Danijos valdžios institucijos prašė pratęsti galiojančios, nuo Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio 2–4 dalių nukrypti leidžiančios nuostatos, kurią leista taikyti Sprendimu 2000/91/EB (su pakeitimais, padarytais Sprendimu 2003/65/EB), galiojimą. Vadovaudamasi direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnio 2 dalimi, Komisija 2006 m. spalio 4 d. laišku informavo kitas valstybes nares apie Danijos prašymą. 2006 m. spalio 5 d. laišku Komisija pranešė Danijai, kad turi visą informaciją, kuri, Komisijos nuomone, yra būtina prašymui įvertinti. Laišku, kurį Komisijos Generalinis sekretoriatas užregistravo 2006 m. kovo 22 d., Švedijos valdžios institucijos prašė pratęsti galiojančios, nuo Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio 2–4 dalių nukrypti leidžiančios nuostatos, kurią leista taikyti Sprendimu 2000/91/EB (su pakeitimais, padarytais Sprendimu 2003/65/EB), galiojimą. Vadovaudamasi direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnio 2 dalimi, Komisija 2006 m. spalio 4 d. laišku informavo kitas valstybes nares apie Švedijos prašymą. 2006 m. spalio 5 d. laišku Komisija pranešė Švedijai, kad turi visą informaciją, kuri, Komisijos nuomone, yra būtina prašymui įvertinti. |120 | Bendrosios aplinkybės Danija ir Švedija nustatė supaprastintas PVM grąžinimo taisykles dėl rinkliavų Zundo tilto linijoje tarp Danijos ir Švedijos. Tai buvo būtina, kadangi dėl įprastų PVM taisyklių mokesčių mokėtojams ir administracijoms būtų reikėję pildyti nepaprastai daug dokumentų. Pagal įprastas PVM taisykles, kaip jos apibrėžtos Šeštosios direktyvos 17 straipsnyje, PVM turi būti atskaitomas valstybėje narėje, kurioje jis buvo mokėtinas arba sumokėtas. Kadangi dalis Zundo tilto linijos yra Danijos teritorijoje ir dalis Švedijos teritorijoje, už naudojimosi jungtimi rinkliavą sumokėtas PVM būtų susigrąžinamas tokiu dydžiu, kiek šis mokestis yra susijęs su kiekvienos valstybės teritorija. Konkrečiai 50 % būtų susigrąžinama iš Danijos ir 50 % iš Švedijos. Praktiškai tai reikštų, kad Danijoje arba Švedijoje įsikūrę apmokestinamieji asmenys galėtų susigrąžinti tik 50 % PVM nuo periodinių PVM deklaracijų jų registracijos valstybėje narėje. Likę 50 % būtų susigrąžinami iš kitos valstybės narės pagal Aštuntojoje direktyvoje numatytą procedūrą. Be to, apmokestinamiesiems asmenims iš kitų valstybių narių nei Danija ir Švedija PVM reikėtų susigrąžinti pildant du PVM grąžinimo prašymus – vieną Danijai ir vieną Švedijai. Ne Bendrijos teritorijoje įsikūrusiems apmokestinamiesiems asmenims PVM grąžinimo prašymus pagal Tryliktąją direktyvą reikėtų taip pat siųsti tiek Danijai, tiek Švedijai. Danijai ir Švedijai galiojančia nukrypti leidžiančia nuostata supaprastinamos PVM taisyklės dėl PVM grąžinimo. Iš tiesų jomis leidžiama pateikti vieną prašymą PVM grąžinimui dėl šios rinkliavos. Supaprastintos taisyklės yra tokios: – Danijoje ir Švedijoje įsikūrę apmokestinamieji asmenys turi teisę įprastoje PVM deklaracijoje atskaityti visą už rinkliavą atskaitomo PVM sumą, įskaitant dalį, susijusią su jungties valstybės narės teritorijoje, kurioje jie nėra įsikūrę, naudojimu. – Siekiant susigrąžinti PVM, atskaitomą taikant Aštuntojoje direktyvoje dėl apmokestinamųjų asmenų, įsikūrusių kitoje valstybėje narėje nei Danija arba Švedija, nustatytą procedūrą arba Tryliktojoje direktyvoje apmokestinamiesiems asmenims, įsikūrusiems ne valstybėse narėse, nustatytą procedūrą, prašymą reikia pateikti tik Švedijos valdžios institucijoms. Danija ir Švedija prašo, kad šios galiojančios supaprastinimo taisyklės būtų pratęstos ilgesniam laikotarpiui. Kadangi dabartinės supaprastintos PVM taisyklės yra veiksmingos, Komisija mano, kad jų galiojimą tikslinga pratęsti. |130 | Pasiūlymo srityje taikomos nuostatos Galiojanti nukrypti leidžianti nuostata Danijai ir Švedijai suteikta 2000 m. sausio 24 d. ir atnaujinta 2003 m. sausio 21 d. |141 | Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Netaikytina. |KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS |Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis |219 | Netaikoma. |Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas |229 | Nepriklausomo tyrimo neprireikė. |230 | Poveikio vertinimas Siūlomu sprendimu siekiama supaprastinti PVM grąžinimo procedūrą už rinkliavą apmokestinamiesiems asmenims, kurie naudojasi Zundo tilto linija tarp Danijos ir Švedijos, todėl jis gali turėti teigiamą ekonominį poveikį. Poveikis bet kuriuo atveju bus ribotas dėl siauros nukrypti leidžiančios nuostatos taikymo srities. |TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI |305 | Siūlomų veiksmų santrauka Leidimas Danijai ir Švedijai taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio 2–4 dalių, dėl apmokestinamųjų asmenų teisės į PVM atskaitą. |310 | Teisinis pagrindas 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 27 straipsnio 1 dalis. |329 | Subsidiarumo principas Pasiūlymas priklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. |Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl šios (-ių) priežasties (-čių): |331 | Šiuo sprendimu suteikiamas leidimas dviems valstybėms narėms jų pačių prašymu ir nėra privalomas. |332 | Atsižvelgiant į ribotą šios nukrypti leidžiančios nuostatos taikymo sritį, speciali priemonė yra proporcinga siekiamam tikslui. |Pasirinkta priemonė |341 | Siūlomos priemonės: kitos. |342 | Kitos priemonės būtų netinkamos dėl šios (-ių) priežasties (-čių): Pagal Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 27 straipsnį nuo bendrų PVM taisyklių nukrypti leidžianti nuostata gali būti suteikiama tik vieningai leidus Tarybai Komisijos pasiūlymu. Tarybos sprendimas yra vienintelė tinkama priemonė, kadangi jis gali būti skirtas vienai valstybei narei. |POVEIKIS BIUDžETUI |409 | Pasiūlymas neturi poveikio Bendrijos biudžetui. |PAPILDOMA INFORMACIJA |Persvarstymo, keitimo, laikino galiojimo sąlyga |533 | Pasiūlyme pateikiama laikino galiojimo sąlyga. |1.  PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASpratęsiantis Sprendimo 2000/91/EB, leidžiančio Danijos Karalystei ir Švedijos Karalystei taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 17 straipsnio, taikymą(Tik tekstai danų ir švedų kalbomis yra autentiški)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1977 m. gegužės 17 d. Šeštąją Tarybos direktyvą 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas[1], ypač į jos 27 straipsnio 1 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,kadangi:(1) Laiškuose, kuriuos Komisijos Generalinis sekretoriatas užregistravo 2006 m. kovo 22 d., Danija ir Švedija prašė leisti pratęsti nukrypti leidžiančios nuostatos, kurią joms leista taikyti 2000 m. sausio 24 d. Tarybos sprendimu 2000/91/EB, leidžiančiu Danijos Karalystei ir Švedijos Karalystei taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo[2] 17 straipsnio, taikymą.(2) Vadovaudamasi direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnio 2 dalimi, Komisija 2006 m. spalio 4 d. laišku informavo kitas valstybes nares apie Danijos ir Švedijos prašymus. 2006 m. spalio 5 d. laišku Komisija pranešė Danijai ir Švedijai, kad turi visą informaciją, kuri, Komisijos nuomone, yra būtina prašymams įvertinti.(3) Šie prašymai susiję su pridėtinės vertės mokesčio (toliau – PVM), sumokėto už rinkliavą naudojantis Zundo tilto linija tarp Danijos ir Švedijos, grąžinimu. Pagal teritoriškumo taisykles dalis PVM už rinkliavą naudojantis Zundo tilto linija mokėtina Danijai ir dalis Švedijai.(4) Nukrypstant nuo Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio, kaip jis išdėstytas 28f straipsnyje, nuostatų, pagal kurias apmokestinamieji asmenys turi pasinaudoti savo teise į PVM atskaitą arba susigrąžinti PVM valstybėje narėje, kurioje jis buvo sumokėtas, Danijai ir Švedijai leidžiama taikyti specialią priemonę, pagal kurią mokesčių mokėtojai gali susigrąžinti PVM iš vienos administracijos.(5) Sprendimu 2000/91/EB suteiktas leidimas nustoja galioti 2006 m. gruodžio 31 d. Kadangi iki tos datos taisyklių nebus įmanoma priimti Komisijos pasiūlymu dėl Tarybos direktyvos[3], iš dalies keičiančios Direktyvą 77/388/EEB dėl taisyklių, reglamentuojančių teisę į PVM atskaitą remiantis Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio 6 dalies pirmąja pastraipa, ir atsižvelgiant į tai, kad teisinė situacija ir faktai, kuriais pagrįstas šis leidimas, nepasikeitė, šio leidimo galiojimas turėtų būti pratęstas.(6) Nukrypti leidžianti nuostata neturi neigiamo poveikio Bendrijos nuosaviems ištekliams, kuriuos sudaro surenkamas PVM,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisSprendimo 2000/91/EB 2 straipsnis pakeičiamas taip:„2 straipsnisŠis sprendimas nustoja galioti 2013 m. gruodžio 31 d.“2 straipsnisŠis sprendimas skirtas Danijos Karalystei ir Švedijos Karalystei.Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkas [1] OL L 145, 1977 6 13, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2006/69/EB (OL L 221, 2006 8 12, p. 9).[2] OJ L 28, 2000 2 3, p. 38. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu 2003/65/EB (OL L 25, 2003 1 30, p. 40).[3] OL C 219, 1998 7 15, p. 16


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 02 18
            COM(2016) 69 final
            2016/0041(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Turkmėnistano partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo protokolo, kuriuo atsižvelgiama į Bulgarijos Respublikos, Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kroatijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Rumunijos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą, sudarymo Europos Sąjungos bei jos valstybių narių vardu

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               Pridedamas pasiūlymas yra Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Turkmėnistano partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo protokolo, kuriuo atsižvelgiama į Bulgarijos Respublikos, Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kroatijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Rumunijos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą (toliau – Protokolas), sudarymo teisinė priemonė.

               Remiantis atitinkamai 2003, 2005 ir 2011 m. stojimo aktais, Estijos Respublika, Kirpo Respublika, Latvijos Respublika, Lietuvos Respublika, Vengrija, Maltos Respublika, Lenkijos Respublika, Slovėnijos Respublika ir Slovakijos Respublika, Bulgarijos Respublika bei Rumunija ir Kroatijos Respublika prisijungia prie Europos Sąjungos bei jos valstybių narių pasirašytų ar sudarytų tarptautinių susitarimų sudarydamos prie tų susitarimų pridedamus protokolus.

               Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Turkmėnistano partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimas (toliau – Susitarimas) pasirašytas Briuselyje 1998 m. gegužės 25 d. (Susitarimas kol kas neįsigaliojo, šiuo metu vyksta jo ratifikavimo procedūros).

               [data] Tarybai priėmus sprendimą dėl Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Turkmėnistano partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo protokolo, kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą, pasirašymo Europos Sąjungos bei jos valstybių narių vardu, [data] [vieta] pasirašytas Protokolas.

               Pagal siūlomą Protokolą Bulgarijos Respublika, Čekijos Respublika, Estijos Respublika, Kroatijos Respublika, Kipro Respublika, Latvijos Respublika, Lietuvos Respublika, Vengrija, Maltos Respublika, Lenkijos Respublika, Rumunija, Slovėnijos Respublika ir Slovakijos Respublika tampa Susitarimo Susitariančiosiomis Šalimis, o ES įsipareigoja pateikti autentišką Susitarimo versiją anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, kroatų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, nyderlandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis.

               Komisija prašo Tarybos Europos Sąjungos ir jos valstybių narių vardu sudaryti Protokolą.

               Dėl pritarimo Protokolui kreipiamasi į Europos Parlamentą.

               2016/0041 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Turkmėnistano partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo protokolo, kuriuo atsižvelgiama į Bulgarijos Respublikos, Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kroatijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Rumunijos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą, sudarymo Europos Sąjungos bei jos valstybių narių vardu

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 ir 209 straipsnius kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu,

               atsižvelgdama į 2003 m. Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo aktą, ypač į jo 6 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama 2005 m. Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos stojimo aktą, ypač į jo 6 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. Kroatijos Respublikos stojimo aktą, ypač į jo 6 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą,

               kadangi:

               (1)pagal 2003, 2005 ir 2011 m. Bulgarijos Respublikos, Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kroatijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Rumunijos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo aktų 6 straipsnio 2 dalį, Bulgarijos Respublika, Čekijos Respublika, Estijos Respublika, Kroatijos Respublika, Kipro Respublika, Latvijos Respublika, Lietuvos Respublika, Vengrijos Respublika, Maltos Respublika, Lenkijos Respublika, Rumunija, Slovėnijos Respublika ir Slovakijos Respublika prie Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Turkmėnistano partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo (toliau – Susitarimas) prisijungia prie Susitarimo pridedamu protokolu. Pagal stojimo aktų 6 straipsnio 2 dalį tokiam prisijungimui turi būti taikoma supaprastinta procedūra, pagal kurią Taryba, vieningai veikdama valstybių narių vardu, ir atitinkamos trečiosios šalys turi sudaryti protokolą;

               (2)2003 m. gruodžio 8 d. Taryba įgaliojo Komisiją Bendrijos bei jos valstybių narių vardu pradėti derybas su Turkmėnistanu dėl Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Turkmėnistano partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo protokolo, kuriuo atsižvelgiama į Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą;

               (3)2006 m. spalio 23 d. Taryba įgaliojo Komisiją Bendrijos bei jos valstybių narių vardu pradėti derybas su Turkmėnistanu dėl Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Turkmėnistano partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo protokolo, kuriuo atsižvelgiama į Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos įstojimą į Europos Sąjungą;

               (4)2012 m. rugsėjo 14 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas su atitinkamomis trečiosiomis šalimis
                  1
                dėl Europos Sąjungos arba Europos Sąjungos bei jos valstybių narių pasirašytų arba sudarytų susitarimų pritaikymo, siekiant atsižvelgti į Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą;

               (5)Derybos buvo sėkmingai užbaigtos ir Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Turkmėnistano partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo protokolas, kuriuo atsižvelgiama į Bulgarijos Respublikos, Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kroatijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Rumunijos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą, Europos Sąjungos bei jos valstybių narių vardu pasirašytas [data] [vieta];

               (6)Protokolas turėtų būti patvirtintas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               1.
                     Europos Sąjungos bei jos valstybių narių vardu patvirtinamas Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Turkmėnistano partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo protokolas, kuriuo atsižvelgiama į Bulgarijos Respublikos, Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kroatijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Rumunijos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą.

               2.
                     Protokolo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.

               2 straipsnis

               Tarybos pirmininkas paskiria asmenį, įgaliotą Europos Sąjungos ir jos valstybių narių vardu pateikti Protokolo 4 straipsnio 1 dalyje nurodytą pranešimą.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  Tarybos sprendimas, kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Europos Sąjungos arba Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir vienos ar kelių trečiųjų šalių arba tarptautinių organizacijų pasirašytų arba sudarytų susitarimų pritaikymo atsižvelgiant į Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą (Tarybos dok. Nr. 13351/12 LIMITED).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 02 18
            COM(2016) 69 final
            PRIEDAS
            prie
            pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
            dėl Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Turkmėnistano partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo protokolo, kuriuo atsižvelgiama į Bulgarijos Respublikos, Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kroatijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Rumunijos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą, sudarymo Europos Sąjungos bei jos valstybių narių vardu

               EUROPOS BENDRIJŲ
                  BEI JŲ VALSTYBIŲ NARIŲ
                  IR TURKMĖNISTANO
                  PARTNERYSTĖS IR BENDRADARBIAVIMO SUSITARIMO
                  PROTOKOLAS,
                  KURIUO ATSIŽVELGIAMA Į
                  BULGARIJOS RESPUBLIKOS, ČEKIJOS RESPUBLIKOS,
                  ESTIJOS RESPUBLIKOS, KROATIJOS RESPUBLIKOS,
                  KIPRO RESPUBLIKOS, LATVIJOS RESPUBLIKOS,
                  LIETUVOS RESPUBLIKOS, VENGRIJOS, MALTOS RESPUBLIKOS,
                  LENKIJOS RESPUBLIKOS, RUMUNIJOS, SLOVĖNIJOS RESPUBLIKOS
                  IR SLOVAKIJOS RESPUBLIKOS
                  ĮSTOJIMĄ Į EUROPOS SĄJUNGĄ

               BELGIJOS KARALYSTĖ,

               BULGARIJOS RESPUBLIKA,

               ČEKIJOS RESPUBLIKA,

               DANIJOS KARALYSTĖ,

               VOKIETIJOS FEDERACINĖ RESPUBLIKA,

               ESTIJOS RESPUBLIKA,

               AIRIJA,

               GRAIKIJOS RESPUBLIKA,

               ISPANIJOS KARALYSTĖ,

               PRANCŪZIJOS RESPUBLIKA,

                KROATIJOS RESPUBLIKA,

               ITALIJOS RESPUBLIKA,

               KIPRO RESPUBLIKA,

               LATVIJOS RESPUBLIKA,

               LIETUVOS RESPUBLIKA,

               LIUKSEMBURGO DIDŽIOJI HERCOGYSTĖ,

               VENGRIJA,

               MALTOS RESPUBLIKA,

               NYDERLANDŲ KARALYSTĖ,

               AUSTRIJOS RESPUBLIKA,

               LENKIJOS RESPUBLIKA,

               PORTUGALIJOS RESPUBLIKA,

               RUMUNIJA,

               SLOVĖNIJOS RESPUBLIKA,

               SLOVAKIJOS RESPUBLIKA,

               SUOMIJOS RESPUBLIKA,

               ŠVEDIJOS KARALYSTĖ,

               JUNGTINĖ DIDŽIOSIOS BRITANIJOS IR ŠIAURĖS AIRIJOS KARALYSTĖ,

               Europos Sąjungos sutarties, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo ir Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties Susitariančiosios Šalys (toliau – valstybės narės),

               EUROPOS SĄJUNGA (toliau – Sąjunga)

               ir

               EUROPOS ATOMINĖS ENERGIJOS BENDRIJA (toliau – Euratomas)

               IR

               TURKMĖNISTANAS

               ,

               toliau kartu – Susitariančiosios Šalys,

               KADANGI Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimas, kuriuo nustatoma Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Turkmėnistano partnerystė, buvo pasirašytas Briuselyje 1998 m. gegužės 25 d.;

               ATSIŽVELGIANT Į Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą 2004 m. gegužės 1 d., Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos įstojimą į Europos Sąjungą 2007 m. sausio 1 d. ir Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą 2013 m. liepos 1 d.;

               KADANGI pagal Akto dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo sąlygų ir sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų (toliau – 2003 m. Stojimo aktas) 6 straipsnio 2 dalį dėl šių šalių prisijungimo prie Susitarimo susitariama sudarant prie jo pridedamą protokolą;

               KADANGI pagal Akto dėl Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos stojimo sąlygų ir Sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų (toliau – 2005 m. Stojimo aktas) 6 straipsnio 2 dalį dėl šių šalių prisijungimo prie Susitarimo susitariama sudarant prie jo pridedamą protokolą;

               KADANGI pagal Akto dėl Kroatijos Respublikos stojimo sąlygų ir Europos Sąjungos sutarties, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo bei Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties pritaikomųjų pataisų (toliau – 2011 m. Stojimo aktas) 6 straipsnio 2 dalį dėl šios šalies prisijungimo prie Susitarimo susitariama sudarant prie jo pridedamą protokolą,

               SUSITARĖ:

               1 STRAIPSNIS

               Bulgarijos Respublika, Čekijos Respublika, Estijos Respublika, Kroatijos Respublika, Kipro Respublika, Latvijos Respublika, Lietuvos Respublika, Vengrija, Maltos Respublika, Lenkijos Respublika, Rumunija, Slovėnijos Respublika ir Slovakijos Respublika prisijungia prie Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo, kuriuo nustatoma Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Turkmėnistano partnerystė (toliau – Susitarimas), ir kaip ir kitos valstybės narės atitinkamai priima Susitarimo bei prie tą pačią dieną pasirašyto Baigiamojo akto pridėtų jungtinių deklaracijų, pasikeitimų laiškais ir Turkmėnistano deklaracijos tekstus ir į juos atsižvelgia.

               2 STRAIPSNIS

               Po to, kai bus pasirašytas šis protokolas, Sąjunga valstybėms narėms ir Turkmėnistanui pateikia Susitarimo versijas bulgarų, čekų, estų, kroatų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, rumunų, slovakų, slovėnų ir vengrų kalbomis. Su sąlyga, kad šis Protokolas įsigalios, šio straipsnio pirmajame sakinyje nurodytos kalbinės versijos tampa autentiškos tokiomis pačiomis sąlygomis kaip ir Susitarimo redakcijos anglų, danų, graikų, ispanų, italų, nyderlandų, portugalų, prancūzų, suomių, švedų, vokiečių ir turkmėnų kalbomis.

               3 STRAIPSNIS

               Šis Protokolas yra neatskiriama Susitarimo dalis.

               4 STRAIPSNIS

               1.
                     Šį Protokolą patvirtina Susitariančiosios Šalys pagal savo procedūras. Susitariančiosios Šalys viena kitai praneša, kad būtinos procedūros yra baigtos. Patvirtinimo dokumentai deponuojami Europos Sąjungos Tarybos generaliniame sekretoriate.

               2.
                     Įsigaliojus Susitarimui šis Protokolas įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną po to, kai deponuojamas paskutinis patvirtinimo dokumentas.

               5 STRAIPSNIS

               Šis Protokolas parengiamas dviem egzemplioriais anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, nyderlandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų, vokiečių ir turkmėnų kalbomis ir tekstai kiekviena šių kalbų yra vienodai autentiški.

               TAI PATVIRTINDAMI, toliau nurodyti tinkamai įgalioti atstovai

               pasirašė šį Protokolą.

               Priimta … (vieta) … (data)

               EUROPOS SĄJUNGOS, JOS VALSTYBIŲ NARIŲ IR EUROPOS ATOMINĖS ENERGETIKOS BENDRIJOS VARDU

               TURKMĖNISTANO VARDU


				|

		52013PC0315

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS dėl sąveikios europinės pagalbos iškvietos sistemos „eCall“ diegimo /* COM/2013/0315 final - 2013/0166 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS
MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO APLINKYBĖS
Šis pasiūlymas skirtas Komisijos
strategijos dėl pagalbos iškvietos sistemos „eCall“, kuri grindžiama
trilypiu reguliavimo metodu, taikomu transporto priemonėje įrengiamai
pagalbos iškvietos sistemai, telekomunikacijų tinklams ir bendriesiems
pagalbos centrams (toliau – BPC), daliai, susijusiai su BPC
infrastruktūra.
1.1.        Bendrosios aplinkybės
Kelių eismo sauga – vienas
svarbiausių Europos Sąjungos transporto politikos sudėtinių
dalių. 2011 m. ES keliuose įvyko apie 1,1 mln. eismo
įvykių; juose žuvo apie 30 tūkst. ir buvo sužeista daugiau
nei 1,5 mln. žmonių. Be to, eismo įvykiuose ne tik žūsta
arba yra sužeidžiami žmonės: dėl eismo įvykių
visuomenė kasmet patiria apie 130 mlrd. EUR ekonominės žalos. ES
yra tvirtai įsipareigojusi mažinti eismo įvykių
skaičių (avarijų prevencija arba aktyvioji sauga), švelninti
įvykstančių avarijų pasekmes (pasyvioji sauga) ir gerinti
pagalbos tarnybų efektyvumą ir medicininės priežiūros po
avarijos veiksmingumą (trečiosios pakopos sauga). Atsižvelgiant
į tai, pasitelkus „eCall“ būtų galima veiksmingiau mažinti
žūčių keliuose skaičių ir išvengti sunkiausių
sužalojimų.
Gelbstint gyvybes ir švelninant sužalojimus
kiekviena minutė, sugaišta prieš iškviečiant pagalbos tarnybas į
eismo įvykio vietą, gali būti lemiama. „eCall“ įranga
pagalbos tarnybas apie eismo įvykį informuoja iš karto, net jei
vairuotojas ar keleivis netekę sąmonės ar neįstengia joms
paskambinti patys, ir taip paspartina pagalbos ekipažo atvykimą maždaug
40 % miestuose ir 50 % kaimo vietovėse. Be to, „eCall“ gali
padėti gerokai sumažinti grūstis, susidarančias dėl eismo
įvykių, ir taip apskritai mažinti eismo intensyvumą Europos
keliuose.
Todėl nuo 2005 m. Komisijos
darbotvarkėje numatytas sąveikios europinės pagalbos iškvietos
paslaugos „eCall“ suderintas įgyvendinimas Europos Sąjungoje, o
kadangi dabar Europoje gerinama kelių eismo sauga ir diegiama
intelektinė transporto sistema (toliau – ITS), šiam veiksmui teikiama
pirmenybė.
Siekdama 2009 m. pradėti
visapusį europinį šios paslaugos teikimą ir taikydama
savanoriško diegimo metodą, Komisija 2005 m. priimtame komunikate
„eCall piliečiams“[1]
ryžtingai paragino nacionalines ir regionų valdžios institucijas imtis
veiksmų ir investuoti į „eCall“ sistemai reikalingą skubios
pagalbos paslaugų infrastruktūrą. Be to, Komisija paprašė
Europos standartizavimo organizacijų (ETSI, CEN) parengti būtinus
bendruosius Europos standartus ir padėjo juos rengti.
2009 m. rugpjūčio 21 d.
komunikate „Metas diegti pagalbos iškvietos sistemą“[2] pranešta apie „eCall“ diegimo
pažangą ir padaryta išvada, kad savanoriško diegimo metodas rezultatų
neužtikrino. Komisija nurodė, kad, jei iki 2009 m. pabaigos nebus
padaryta didelė pažanga, ji imsis svarstyti reguliavimo priemones,
kuriomis būtų užtikrintas pagalbos iškvietos sistemos kaip
standartinės įrangos įrengimas visose naujose Europos transporto
priemonėse, pradedant nuo tam tikrų kategorijų transporto
priemonių (lengvųjų automobilių ir mažos keliamosios galios
krovininių transporto priemonių).
2010 m. rugpjūčio mėn.
įsigaliojo 2010 m. liepos 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos
direktyva 2010/40/ES dėl kelių transporto ir jo sąsajų su
kitų rūšių transportu srities intelektinių transporto
sistemų diegimo sistemos[3],
kurioje numatyta, kad „sąveikios visos Europos e. skambučio sistemos
suderintas užtikrinimas“ yra vienas iš šešių specifikacijų
priėmimo prioritetinių veiksmų.
2012 m. liepos 3 d. priimtoje su
teisėkūra nesusijusioje rezoliucijoje „E. skambutis. Nauja paslauga
piliečiams numeriu 112“[4]
Europos Parlamentas:
–
„mano, kad pagalbos iškvieta turėtų
būti viešoji visą ES apimanti pagalbos iškvietimo sistema, kuri
būtų neatsiejama transporto priemonės dalis ir veiktų
naudojant telefono numerį 112 remiantis bendrais Europos standartais“;
–
„primena, kad Komisijos poveikio vertinimas rodo,
jog reguliavimo priemonių priėmimas siekiant privalomo pagalbos
iškvietos sistemos įdiegimo šiuo metu yra vienintelė galimybė
užtikrinti visą galimą naudą“;
–
„primygtinai ragina Komisiją,
įgyvendinant Direktyvą 2007/46/EB, pateikti pasiūlymą,
kuriuo būtų užtikrinta, kad visuose naujuose patvirtinto tipo
lengvuosiuose automobiliuose ir visose valstybėse narėse iki
2015 m. privalomąja tvarka būtų įdiegta viešoji pagalbos
iškvietos naudojant telefono numerį 112 sistema“;
–
„palankiai vertina 2011 m. rugsėjo
8 d. Komisijos rekomendaciją ir primygtinai ragina valstybes nares
bei judriojo ryšio tinklų operatorius (JRTO) įgyvendinti joje
nurodytas reikiamas priemones ir atlikti modernizavimą ne vėliau kaip
iki 2014 m. pabaigos; vis dėlto apgailestauja, kad tik
18 valstybių narių laiku ėmėsi veiksmų; ragina
likusias valstybes nares kuo greičiau tai padaryti“;
–
„primygtinai ragina Komisiją,
įgyvendinant Intelektinių transporto sistemų (ITS)
direktyvą, ne vėliau kaip 2012 m. pabaigoje patvirtinti
bendrąsias bendrųjų pagalbos centrų specifikacijas ir
pateikti pasiūlymą dėl direktyvos dėl pagalbos iškvietos
sistemos įgyvendinimo“.
„eCall“ diegimu taip pat bus įgyvendintas
veiksmų planas CARS 2020, numatytas 2012 m. lapkričio 8 d.
komunikate „CARS 2020: konkurencingos ir tvarios Europos automobilių
pramonės veiksmų planas“[5].
2012 m. lapkričio 26 d.
Komisija priėmė deleguotąjį reglamentą (ES)
Nr. 305/2013, kuriuo dėl sąveikios europinės pagalbos
iškvietos paslaugos suderinto teikimo papildoma Europos Parlamento ir Tarybos
direktyva 2010/40/ES[6],
ir jame nustatė bendrojo pagalbos centro (BPC) infrastruktūros
modernizavimo, būtino siekiant tinkamai priimti ir tvarkyti pagalbos
iškvietas „eCall“, specifikacijas, kad būtų užtikrintas suderintos
europinės pagalbos iškvietos „eCall“ paslaugos suderinamumas,
sąveikumas ir tęstinumas.
1.2.        Pasiūlymo pagrindas
Atsižvelgdama į tai, kad iki 2009 m.
pabaigos nepadaryta didelės savanoriško pagalbos iškvietos sistemos
diegimo pažangos, Komisija nusprendė atlikti poveikio vertinimą, kad
nustatytų tinkamiausią europinės pagalbos iškvietos paslaugos
„eCall“ įgyvendinimo Europoje politikos variantą.
Kaip paaiškinta poveikio vertinime[7], pagalbos iškvietos sistemai
„eCall“ įgyvendinti reikia trijų rūšių priemonių:
transporto priemonėse sumontuoti specialią sistemą, užtikrinti,
kad judriojo ryšio tinklų operatoriai galėtų perduoti tam tikros
formos pranešimus ir, galiausiai, užtikrinti, kad reagavimo į pagalbos
skambučius centrai (bendrieji pagalbos centrai) į šiuos pranešimus
galėtų reaguoti. Sistema gali veikti tik tokiu atveju, jei vienu metu
veiks visos trys dalys.
Poveikio vertinime padaryta išvada, kad
geriausias būdas veiksmingai diegti pagalbos iškvietos sistemą yra
reguliavimas. Tokiu atveju „eCall“ bus grindžiama visose Europos transporto
priemonėse įrengta patvirtinto tipo įranga, kuri veiktų
naudojant Europos bendrąjį pagalbos telefono numerį 112 ir
pirmiausia būtų įrengiama tam tikrų kategorijų
transporto priemonėse, ir pagalbos iškvietų tvarkymo telekomunikacijų
tinkluose ir BPC sistema. Taikant šį metodą pagalbos iškvietos
sistema bus prieinama visiems Europos piliečiams kaip europinė
paslauga: ji bus sparčiau diegiama ir bus išnaudojamos visos pagalbos
iškvietos sistemos galimybės gelbėti gyvybes ir švelninti
sužalojimų pasekmes. Papildomos transporto priemonėje įrengtos
skubios pagalbos ir (arba) papildomą vertę teikiančios
paslaugos, grindžiamos šia numerio 112 standartine gamykline įranga arba
sąveikios su ja, galėtų galutiniam vartotojui užtikrinti
didesnį saugumą ir ekonominę naudą.
Taigi 2011 m. rugsėjo 8 d.
Komisija pristatė strategiją dėl reguliavimo priemonių,
susijusių su pagalbos iškvietos sistema „eCall“, ir kartu, kaip
pirmąją šios strategijos dalį, priėmė Komisijos
rekomendaciją dėl paramos elektroniniuose ryšių tinkluose
diegiant visoje Europoje taikomą pagalbos iškvietos paslaugą siekiant
perduoti automobilyje sumontuota pagalbos iškvietos įranga generuotus
pagalbos skambučius naudojantis telefono numeriu 112 („pagalbos iškvieta“)[8].
Siekdama užbaigti savo „eCall“ strategijos
įgyvendinimą ir užtikrinti, kad iki 2015 m. trys
suinteresuotųjų šalių grupės (judriojo ryšio tinklų
operatoriai, viešosios pagalbos tarnybos, automobilių pramonė) laiku
ir vienu metu įgyvendintų pagalbos iškvietos telefono numeriu 112
paslaugą, Komisija siūlo:
–
dėl transporto priemonėse montuojamos
sistemos – Direktyvoje 2007/46/EB nustatytais pagrindais įpareigoti, kad
visose naujose M1 ir N1 kategorijų (lengvieji automobiliai ir mažos
keliamosios galios krovininės transporto priemonės) naujų
tipų transporto priemonėse būtų įrengta pagalbos
iškvietos sistema „eCall“;
–
dėl judriojo ryšio tinklų –
minėtą Komisijos rekomendaciją dėl pagalbos iškvietos
paslaugos „eCall“;
–
dėl bendrųjų pagalbos centrų –
pagal Direktyvą 2010/40/ES kaip deleguotąjį aktą priimti
pirmiau minėtą deleguotąjį reglamentą, kad
būtų išspręstas BPC specifikacijų klausimas;
Pagal Direktyvos 2010/40/ES 6 straipsnio 2
dalį ne vėliau kaip per 12 mėnesių po būtinų
prioritetinio veiksmo specifikacijų priėmimo Komisija atitinkamais
atvejais, atlikusi poveikio įvertinimą, įskaitant
sąnaudų ir naudos analizę, pateikia Europos Parlamentui ir
Tarybai pasiūlymą dėl to prioritetinio veiksmo vykdymo pagal
Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 294 straipsnį.
To šiuo pasiūlymu, kuriuo užbaigiama vykdyti
su BPC susijusią Komisijos strategijos dėl pagalbos iškvietos
sistemos „eCall“ dalį, konkrečiai ir siekiama.
Šiais skirtingais vienas kitą
papildančiais tekstais numatoma iki 2015 m. spalio 1 d.
pradėti telefono numeriu 112 visapusiškai teikti pagalbos iškvietos
sistemos „eCall“ paslaugas.
2.           KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
2.1.        Konsultacijos su
suinteresuotosiomis šalimis
Šis pasiūlymas parengtas išsamiai
pasikonsultavus su pagrindinėmis suinteresuotosiomis šalimis.
Jame atsižvelgiama į visas konsultacijas,
vykusias rengiant „eCall“ poveikio vertinimą. Šios konsultacijos visų
pirma apima didelį kelių forumų, kaip antai Europos pagalbos
iškvietos sistemos diegimo platformos, Pagalbos iškvietos BPC ekspertų
grupės ir Pagalbos iškvietos įgyvendinimo grupės, veikloje
dalyvaujančių suinteresuotųjų šalių indėlį
ir nuo 2010 m. liepos 19 d. iki rugsėjo 19 d. vykusias
įgyvendinimo viešas konsultacijas dėl pagalbos iškvietos sistemos
„eCall“.
Be to, šiuo pasiūlymu atsižvelgiama
į diskusijas, vykusias per BPC specifikacijoms parengti skirtus
2011 m. spalio 13 d. ir gegužės 29 d., 2012 m.
birželio 19 d. ir liepos 3 d. susitikimus su valstybių narių,
EEE šalių ir Šveicarijos ekspertais. Šiuose susitikimuose dalyvavo ir
Europos Parlamento bei Europos duomenų apsaugos priežiūros
pareigūno atstovai[9].
Galiausiai šiame pasiūlyme taip pat
atsižvelgta į Europos ITS patariamosios grupės, sudarytos iš 25
narių – ITS paslaugų teikėjų, vartotojų asociacijų,
transporto ir įrenginių operatorių, gamybos sektoriaus,
socialinių partnerių, profesinių asociacijų, vietos
valdžios institucijų ir kitų atitinkamų forumų aukšto lygio
atstovų, nuomonę[10].
2.2.        Poveikio vertinimas bei
sąnaudų ir naudos analizė
Pagalbos iškvietos sistemos „eCall“ poveikio
vertinime atlikta išsami sąnaudų ir naudos analizė, kurioje
atsižvelgta į tris pasiūlytus variantus, įskaitant reguliavimo
priemonių taikymą, kuriam teiktina pirmenybė.
Atliekant pasirinkto varianto (3 varianto) sąnaudų
ir naudos analizę atsižvelgta į tai, kad visos trys numatytos
pagalbos iškvietos paslaugos reguliavimo priemonės (transporto
priemonėse įrengiami įrenginiai, telekomunikacijos, BPC) yra
neatsiejamai susijusios. Nors su BPC susijusias išlaidas galima įvertinti
atskirai (nesiejant su transporto priemonėse montuojamais įrenginiais
ir telekomunikacijomis), galima įvertinti tik bendrą visos pagalbos
iškvietos iniciatyvos naudą.
2.2.1.     BPC pagrindinių
išlaidų analizė
Kiekvienam BPC,
tinkamai aprūpintam tvarkyti skambučius telefono numeriu 112 ir
užtikrinti skambinančiojo buvimo vietos nustatymą (įpareigojimas
pagal Universaliųjų paslaugų direktyvą[11]), tenkančios skambučių numeriu 112 tvarkymo
ribinės išlaidos yra susijusios su:
–
bendro srauto modeminiu serveriu
(3 000–20 000 EUR, priklausomai nuo pagalbos iškvietų
„eCall“ skaičiaus);
–
programine būtinųjų duomenų
rinkinio (BDR) dekodavimo įranga ir integravimu su BPC programine
įranga;
–
mokymu.
Prie šių išlaidų turėtų
būti pridedamos metinės veiklos išlaidos. Kai pagalbos iškvietas
„eCall“ gauna tas pats BPC, kuris gauna kitus skubios pagalbos iškvietos
skambučius, didžioji šių išlaidų dalis bus įtraukiama
į įprastas veiklos išlaidas. Kitu atveju išlaidos priklausys nuo to,
kiek reikės operatorių atsižvelgiant į numatomą pagalbos
iškvietų „eCall“ skaičių[12].
Numatomos kiekvienos valstybės narės
vidutinės BPC modernizavimo išlaidos yra maždaug 1,1 mln. EUR[13]. Šis įvertis išvestas iš
grupių tyrimo, pagrįsto gyventojų tankiu, avarijų
tipologija, kelių ir reagavimo į pagalbos iškvietas
infrastruktūra, taip pat kitais bendraisiais statistiniais duomenimis.
Išlaidos įvairiose šalyse gerokai skiriasi priklausomai nuo BPC
skaičius ir pasirinkto BPC modernizavimo techninio sprendimo.
Papildomos informacijos apie sąnaudas
gauta įgyvendinant parengiamąjį bandomąjį
projektą HeERO[14]
(2011 m. sausio mėn. – 2013 m. sausio mėn.), kurio dalyviai
– devynių valstybių narių ir asocijuotųjų
valstybių institucijos ir keturiasdešimt partnerių. Projektu siekta
pasirengti diegti būtiną infrastruktūrą ir, be kita ko,
pradėti naudoti sąveikią ir suderintą automobilyje
įdiegtą pagalbos iškvietos telefono numeriu 112 sistemą. Po šio
projekto 24 mėnesius bus vykdomas bandomasis projektas HeERO2
(pradėtas 2013 m. pradžioje), kuriame dalyvaus devynios papildomos
valstybės narės ir asocijuotosios valstybės.
Bandomasis projektas HeERO padėjo
įrodyti, kad, palyginti su konservatyviu sprendimu, į kurį
atsižvelgta atliekant pagalbos iškvietos sistemos „eCall“ poveikio
vertinimą, sąnaudas galima sumažinti naudojant novatoriškus
sprendimus, ypač tose valstybėse narėse, kuriose yra daug BPC.
Įgyvendinant projektą taip pat patvirtinta, kad faktinės
įgyvendinimo išlaidos gana tiksliai atitinka planuojamas.
2.2.2.     Pagrindinės naudos
analizė
Atliekant poveikio vertinimą ir
keletą tyrimų, įskaitant nacionalinius tyrimus, nustatyta nauda:
–
mažesnis žūčių skaičius (kai
visose transporto priemonėse įrengta „eCall“ įranga –
1–10 %, priklausomai nuo šalies gyventojų tankio, kelių ir
reagavimo į pagalbos iškvietas infrastruktūros)[15];
–
mažesnis sunkiai sužeistųjų skaičius
(2–15 %)[16];
–
mažesnės išlaidos dėl
spūsčių, kurias sukelia kelių eismo įvykiai. Išlaidos
sumažėja, nes geriau reaguojama į eismo įvykius: apie
avariją iškart pranešama BPC, todėl informaciją galima perduoti
atitinkamai eismo valdymo tarnybai, o pastaroji gali nedelsdama informuoti
kitus kelių eismo dalyvius ir padėti išvengti antrinių
avarijų;
–
palengvinamas gelbėjimo tarnybų darbas ir
užtikrinamas didesnis gelbėjimo komandos darbuotojų (pvz.,
gaisrininkų) saugumas išlaisvinant įstrigusius keleivius, nes
būtinųjų duomenų rinkinyje, be kita ko, pateikiama
informacija apie degalų rūšį;
–
mažesnė pagalbos iškvietimo pakelės
infrastruktūra, nes kiekvienas kelių eismo dalyvis pagalbos
iškvietą galės suaktyvinti iš savo transporto priemonės.
2.2.3.     Sąnaudų ir naudos
santykis
Nauda taip pat išreikšta pinigine verte[17], o sąnaudų ir naudos
analizė atlikta atsižvelgiant į įvairias galimybes ir
atitinkamų kategorijų tipus. Įverčiai apskaičiuoti
laikotarpiui iki 2033 m., nes pagal pasirinktą politikos
variantą tais metais pagalbos iškvietos paslauga taps visuotinė.
   || 1 politikos variantas Jokių ES veiksmų || 2 politikos variantas Savanoriškas metodas || 3 politikos variantas Reguliavimo priemonės
 Naudos ir sąnaudų santykis || 0,29 || 0,68 || 1,74
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
3.1.        Teisinis pagrindas
Pagal Direktyvos 2010/40/ES 6 straipsnio 2
dalį nė vėliau kaip per 12 mėnesių po būtinų
prioritetinio veiksmo specifikacijų priėmimo Komisija atitinkamais
atvejais, atlikusi poveikio įvertinimą, įskaitant
sąnaudų ir naudos analizę, turi Europos Parlamentui ir Tarybai
pagal SESV 294 straipsnį pateikti pasiūlymą dėl tų
specifikacijų diegimo.
3.2.        Subsidiarumas ir
proporcingumas
Pagal subsidiarumo principą (Europos
Sąjungos sutarties 5 straipsnio 3 dalis) veiksmų ES lygmeniu
reikėtų imtis tik tokiu atveju, kai valstybės narės vienos
pačios negali deramai pasiekti numatytų tikslų ir todėl,
atsižvelgiant į pasiūlytų veiksmų mastą ir
poveikį, jų geriau siekti ES lygmeniu.
Kelių eismo sauga – visoje Europos
Sąjungoje ir visiems jos gyventojams rūpintis klausimas:
500 mln. piliečių 27 valstybėse narėse naudojasi
daugiau nei 230 mln. transporto priemonių, kurios važinėja
daugiau nei 5 mln. kilometrų kelių tinklu. Galutinis
sąveikios europinės pagalbos iškvietos paslaugos „eCall“ iniciatyvos
tikslas – visose Europos transporto priemonėse įdiegti
įrangą, turinčią būtinas funkcijas, kurių reikia
norint užtikrinti, kad reagavimo į pagalbos iškvietas tarnybos
galėtų tinkamai tvarkyti pagalbos iškvietimo skambučius. Šiuo
metu įvairių valstybių narių keliais kasmet vykstama į
daugiau nei 100 mln. kelionių; atsižvelgiant į tolesnį
Europos Sąjungos vienijimosi procesą (tai lemia laisvas prekių,
žmonių ir paslaugų judėjimas), šis skaičius toliau auga.
Reikia imtis veiksmų ES lygmeniu siekiant užtikrinti sąveikumą
ir paslaugų tęstinumą visoje Europoje, nes pavienės
valstybės narės to tinkamai pasiekti negali. Be to, imantis
veiksmų ES lygmeniu ir naudojantis bendrais Europos standartizacijos
organizacijų (CEN ir ETSI) patvirtintais Europos pagalbos iškvietos
„eCall“ standartais būtų užtikrintas veiksmingas reagavimo į
pagalbos iškvietas paslaugų teikimas visoje Europoje, pavyzdžiui, kai
transporto priemonėmis važinėjama užsienyje; be to, tai
padėtų išvengti rinkos susiskaidymo, kurį gali lemti skirtingai
įgyvendinamų nacionalinių ir (arba) patentuotų
privačių sprendimų įvairovė.
Europinė pagalbos iškvietos sistema
„eCall“, įgyvendinama remiantis 112 ir E112 paslaugomis, sukurta taip, kad
poveikis visoms vertės grandinėje dalyvaujančioms
suinteresuotosioms šalims (automobilių pramonei, judriojo ryšio
tinklų operatoriams, valstybėms narėms, BPC) būtų kuo
mažesnis ir sąžiningai paskirstytas.
Šiuo pasiūlymu valstybės narės
raginamos diegti būtiną „eCall“ BPC infrastruktūrą,
reikalingą pagalbos iškvietoms „eCalls“ tinkamai gauti ir tvarkyti jų
teritorijose pagal specifikacijas, nustatytas 2012 m. lapkričio
26 d. Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) Nr. 305/2013, kuriuo
dėl sąveikios europinės pagalbos iškvietos paslaugos suderinto
teikimo papildoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/40/ES, kad
būtų užtikrintas europinės pagalbos iškvietos „eCall“ paslaugos
suderinamumas, sąveikumas ir tęstinumas. Siekiama, kad
nacionalinių ir regionų institucijų finansinės ir
administracinės sąnaudos būtų kuo mažesnės ir
proporcingos tikslams, kuriuos reikia pasiekti. Didelė įgyvendinimo
dalis (BPC organizavimas) palikta nacionalinėms sprendimus
priimančioms institucijoms. BPC infrastruktūrą valstybės
narės modernizuos taip, kad ji geriausiai atitiktų jų
nacionalinę ir (arba) vietos struktūrą ir kad kiekvienoje
valstybėje narėje būtų atsižvelgta į konkrečius
klausimus ir aplinkybes. Atskiros valstybės narės galės
organizuoti savo pagalbos tarnybų darbą pačiu veiksmingiausiu ir
jų poreikius labiausiai atitinkančiu būdu, įskaitant galimybę
filtruoti skambučius, kuriais nesikreipiama dėl skubios pagalbos ir
kurių tvarkyti „eCall“ BPC negali, visų pirma rankiniu būdu
renkamus skambučius „eCall“.
3.3.        Išsamus pasiūlymo
paaiškinimas
1 straipsniu valstybės narės
įpareigojamos ne vėliau kaip iki 2015 m. spalio 1 d.
įdiegti būtiną „eCall“ BPC infrastruktūrą,
reikalingą pagalbos iškvietoms „eCalls“ tinkamai gauti ir tvarkyti jų
teritorijose.
2 straipsniu valstybės narės
įpareigojamos ne vėliau kaip per 18 mėnesių nuo šio
sprendimo įsigaliojimo pranešti Komisijai apie šio sprendimo
įgyvendinimo pažangą.
3 straipsnyje nurodoma, kad sprendimas
įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos
Sąjungos oficialiajame leidinyje.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Pasiūlymas neturi poveikio ES biudžetui.
5.           NEPRIVALOMI DUOMENYS
·
Europos ekonominė erdvė
Siūlomas teisės aktas susijęs
su EEE, todėl turėtų būti joje taikomas.
2013/0166 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
dėl sąveikios europinės
pagalbos iškvietos sistemos „eCall“ diegimo
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS
PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 91 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo
akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[18],
atsižvelgdami į Regionų komiteto
nuomonę[19],
laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)       pagal 2010 m. liepos
7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/40/ES dėl
kelių transporto ir jo sąsajų su kitų rūšių transportu
srities intelektinių transporto sistemų diegimo sistemos[20] 3 straipsnio d punktą
sąveikios europinės pagalbos iškvietos sistemos „eCall“ suderintas
užtikrinimas yra specifikacijų ir standartų naudojimo prioritetinis
veiksmas;
(2)       Direktyvos 2010/40/ES 6
straipsniu Komisija įpareigojama priimti deleguotuosius aktus dėl
prioritetiniams veiksmams skirtų specifikacijų, būtinų
intelektinių transporto sistemų (ITS) diegimo ir operacinio naudojimo
suderinamumui, sąveikai ir tęstinumui užtikrinti;
(3)       2012 m. lapkričio
26 d. Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) Nr. 305/2013, kuriuo dėl
sąveikios europinės pagalbos iškvietos paslaugos suderinto teikimo
papildoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/40/ES[21], nustatytos bendrojo pagalbos
centro (BPC) infrastruktūros modernizavimo, būtino siekiant tinkamai
priimti ir tvarkyti pagalbos iškvietas „eCall“, specifikacijos, kad
būtų užtikrintas suderintos europinės pagalbos iškvietos
paslaugos „eCall“ suderinamumas, sąveikumas ir tęstinumas;
(4)       pagal Direktyvos 2010/40/ES 6
straipsnio 2 dalį nė vėliau kaip praėjus 12
mėnesių po pirmiau minėto deleguotojo reglamento priėmimo
Komisija įpareigojama atitinkamais atvejais, atlikusi poveikio
įvertinimą, įskaitant sąnaudų ir naudos analizę,
pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 294 straipsnį
pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai pasiūlymą dėl šių
specifikacijų diegimo;
(5)       tikimasi, kad sąveiki
europinė pagalbos iškvietos paslauga padės sumažinti pagalbos
tarnybų reagavimo laiką ir taip sumažinti žūčių
Sąjungoje skaičių bei sušvelninti sužalojimų kelių
eismo įvykiuose pasekmes. Be to,
tikimasi, kad sąveiki europinė pagalbos iškvietos paslauga padės
sumažinti dėl eismo įvykių visuomenei daromą ekonominę
žalą, nes pagerės incidentų valdymas, sumažės
spūsčių keliuose ir antrinių avarijų;
(6)       siekdamos užtikrinti
paslaugos sąveikumą ir tęstinumą visoje Sąjungoje bei
sumažinti bendras jos įgyvendinimo Europos Sąjungoje išlaidas, visos
valstybės narės privalo įgyvendinti „eCall“ prioritetinį
veiksmą pagal Deleguotuoju reglamentu (ES) Nr. 305/2013 nustatytas
bendrąsias specifikacijas. Tai nepažeidžia atskirų valstybių
narių teisės diegti papildomas technines priemones skubios pagalbos
iškvietoms tvarkyti;
(7)       kaip matyti iš kitų
skubios pagalbos iškvietų sistemų naudojimo patirties, dalį
rankiniu būdu renkamų skambučių „eCall“ gali sudaryti
pagalbos skambučiai. Prireikus valstybės narės gali
įgyvendinti visas tinkamas technines ir organizacines priemones šiems
pagalbos skambučiams filtruoti, kad sudarytų sąlygas „eCall“ BPC
tvarkyti tik tikrus skubios pagalbos iškvietos skambučius;
(8)       kadangi šio sprendimo tikslo,
t. y. užtikrinti suderintą ir nuoseklų sąveikios europinės
pagalbos iškvietos paslaugos „eCall“ diegimą bei paslaugos
sąveikumą ir tęstinumą visoje Europoje, valstybės
narės ir (arba) privatusis sektorius negali deramai pasiekti ir kadangi
dėl siūlomo veiksmo masto ir poveikio to tikslo būtų geriau
siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5
straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo, Sąjunga gali patvirtinti
priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą
šiuo sprendimu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti,
PRIĖMĖ
ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Valstybės narės ne vėliau kaip
iki 2015 m. spalio 1 d. įdiegia visą reikiamą „eCall“
BPC infrastruktūrą, reikalingą visoms pagalbos iškvietoms
„eCalls“, jei reikia, iš jų išskyrus kitus nei skubios pagalbos
skambučius, tinkamai gauti ir tvarkyti jų teritorijoje pagal specifikacijas,
nustatytas Deleguotuoju reglamentu (ES) Nr. 305/2013, kad būtų
užtikrintas sąveikios europinės pagalbos iškvietos „eCall“ paslaugos
suderinamumas, sąveikumas ir tęstinumas. Tai nedaro poveikio
atskirų valstybių narių teisei organizuoti savo pagalbos
tarnybų darbą pačiu veiksmingiausiu ir labiausiai jų
poreikius atitinkančiu būdu, įskaitant galimybę filtruoti
skambučius, kuriais nesikreipiama dėl skubios pagalbos ir kurių
tvarkyti „eCall“ BPC negali, visų pirma rankiniu būdu renkamus skambučius
„eCall“.
2 straipsnis
Valstybės narės ne vėliau kaip
per 18 mėnesių nuo šio sprendimo įsigaliojimo praneša Komisijai
apie šio sprendimo įgyvendinimo eigą. Šioje
ataskaitoje pateikiamas bent kompetentingų institucijų,
vertinančių „eCall“ BPC veiklos atitiktį Deleguotojo reglamento
(ES) Nr. 305/2013 3 straipsnyje nustatytiems reikalavimams, sąrašas,
„eCall“ BPC sąrašas ir geografinė aprėptis, atitikties
bandymų aprašas ir privatumo bei duomenų apsaugos protokolų
aprašas.
3 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja dvidešimtą
dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
4 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms
narėms.
Priimta Briuselyje
Europos
Parlamento vardu                           Tarybos vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
[1]               COM(2005) 431 galutinis.
[2]               COM(2009) 434.
[3]               OL L 207, 2010 8 6,
p. 1.
[4]               P7_TA(2012)0274.
[5]               COM(2012) 636 final.
[6]               OL L 91, 2013 4 3,
p. 1.
[7]               SEC(2011) 1019 galutinis.
[8]               2011/750/ES.
[9]               Darbotvarkė ir suvestinė ataskaita pateiktos
http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm?do=groupDetail.groupDetail&groupID=1941.
[10]             http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm?do=groupDetail.groupDetail&groupID=2736.
[11]             Direktyvos 2002/22/EB 26 straipsnis.
[12]             SEC(2011) 1019 galutinis, III priedas.
[13]             SEC(2011) 1019 galutinis, XIV priedas.
[14]             http://ec.europa.eu/information_society/apps/projects/factsheet/index.cfm?project_ref=270906.
[15]             SEiSS, E-MERGE, eIMPACT, AINO tyrimai. Išsamesnė
skaičiavimo analizė pateikiama pagalbos iškvietos sistemos „eCall“
poveikio vertinimo IV priede.
[16]             SEiSS, E-MERGE, eIMPACT, AINO tyrimai. Išsamesnė
skaičiavimo analizė pateikiama pagalbos iškvietos sistemos „eCall“
poveikio vertinimo IV priede.
[17]             SEC(2011) 1019 galutinis, IV ir XIV priedai.
[18]             OL C , , p. .
[19]             OL C , , p. .
[20]             OL L 207, 2010 8 6,
p. 1.
[21]             OL L 91, 2013 4 3,
p. 1.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 03 02
            COM(2016) 62 final
            2016/0036(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Paryžiaus susitarimo, priimto pagal Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvenciją, pasirašymo Europos Sąjungos vardu

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

                  Šiuo pasiūlymu siūloma pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 5 dalį priimti Tarybos sprendimą dėl Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos (JTBKKK) Paryžiaus susitarimo pasirašymo Europos Sąjungos vardu.

                  2015 m. lapkričio 30 d. – gruodžio 12 d. Paryžiuje vykusioje 21-oje JTBKKK šalių konferencijoje (vadinamojoje COP 21) buvo priimtas Susitarimas dėl visuotinio išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo. Susitarimas įsigalios 30-ą dieną nuo dienos, kai bent 55 Konvencijos šalys, kuriose išmetamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų (ŠESD) kiekis sudaro bent apie 55 % viso išmetamo kiekio, bus deponavusios savo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo arba prisijungimo dokumentus.

                  Susitarimą JTBKKK šalys galės pasirašyti nuo 2016 m. balandžio 22 d. iki 2017 m. balandžio 21 d. JTBKKK šalys, be kita ko, yra Europos Sąjunga ir jos valstybės narės. Aukšto lygio pasirašymo ceremonija įvyks 2016 m. balandžio 22 d. Niujorke.

                  Paryžiaus susitarimas – labai svarbus pasaulio šalių žingsnis stiprinant visuotinius kolektyvinius veiksmus ir spartinant visuotinį perėjimą prie mažo anglies dioksido kiekio technologijų ir klimato kaitai atsparios visuomenės. Šis susitarimas suteiks postūmį, palyginti su 1997 m. Kioto protokolu, kuris iki Paryžiaus susitarimo buvo vienintelė pasaulyje teisiškai privaloma sutartis, kuri skirta šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimui mažinti ir kurioje nustatyti įsipareigojimai iki 2020 m. pabaigos. Paryžiaus susitarime nustatytas kokybinis ilgalaikis išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo tikslas, atitinkantis siekį užtikrinti, kad pasaulio temperatūra padidėtų gerokai mažiau nei 2 °C, ir toliau siekti, kad ji nebūtų didesnė kaip 1,5 °C. Siekdamos šio tikslo šalys nustatys arba atnaujins išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslus. Nuo 2023 m. šalys kas 5 metus įvertins visuotinę padėtį, remdamosi naujausiais moksliniais tyrimais ir ligtoliniais įgyvendinimo duomenimis, stebės pažangą ir svarstys išmetamo ŠESD kiekio mažinimo, prisitaikymo prie klimato kaitos ir paramos teikimo klausimus.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Prieš COP 21 JTBKKK šalys pateikė į susitarimą įtrauktinus numatomus nacionaliniu lygmeniu nustatytus veiksmus. Europos Sąjunga ir jos valstybės narės buvo pirmosios iš stipriausios ekonomikos šalių, 2015 m. kovo 6 d. pranešusių apie savo numatomus nacionaliniu lygmeniu nustatytus veiksmus, kuriuose nustatytas įsipareigojimas siekti tikslo – iki 2030 m. bent 40 % sumažinti išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, palyginti su 1990 m., kaip nurodyta 2014 m. spalio 23 d. Europos Vadovų Tarybos išvadose dėl 2030 m. klimato ir energetikos politikos strategijos.

                  ES jau pradėjo įgyvendinti išmetamo ŠESD kiekio mažinimo 40 % tikslą. Kiek tai susiję su sektoriais, kuriems taikoma apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema (ATLPS), 2015 m. liepos 15 d. Komisija priėmė Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2003/87/EB, pasiūlymą ekonomiškai efektyviai dar labiau sumažinti išmetamą ŠESD kiekį ir paskatinti investicijas į mažo anglies dioksido kiekio technologijas. Pasiūlymu siekiama įgyvendinti minėtą tikslą tuose sektoriuose, kuriems taikoma ES ATLPS. Be to, 2016 m. Komisija ketina pateikti pasiūlymų, kuriuose būtų nustatyti valstybių narių tikslai, susiję su tais sektoriais, kuriems netaikoma apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema, ir pasiūlymų, kaip įtraukti teršalus, išmetamus arba pašalinamus dirbant žemę, keičiant žemės naudojimo paskirtį ir vykdant miškininkystės veiklą.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  2014 m. spalio 23 d. Europos Vadovų Tarybos išvadose taip pat numatytas tikslas – užtikrinti, kad 2030 m. bent 27 % ES suvartojamos energijos būtų atsinaujinančioji. Taip pat ES lygmeniu nustatytas orientacinis tikslas – iki 2030 m. bent 27 % pagerinti energijos vartojimo efektyvumą. Taigi, 2016 m. Komisija užbaigs peržiūrą ir pateiks priemonių, susijusių su atsinaujinančiąja energija ir energijos vartojimo efektyvumu, įskaitant energijos vartojimo efektyvumą pastatuose.

               2.TEISINIS PAGRINDAS

                  Pasiūlymas teikiamas pagal SESV 192 straipsnio 1 dalį kartu su 218 straipsnio 5 dalimi. SESV 218 straipsnyje nustatyta derybų dėl Europos Sąjungos susitarimų su trečiosiomis šalimis arba tarptautinėmis organizacijomis ir šių susitarimų sudarymo tvarka. Visų pirma jo 5 dalyje numatyta, kad Taryba, remdamasi Komisijos, kaip derybininkės, pasiūlymu, priima sprendimą, kuriuo įgaliojama Europos Sąjungos vardu pasirašyti susitarimą.

                  Pagal SESV 192 straipsnio 1 dalį ir 191 straipsnį, Europos Sąjunga padeda siekti, be kita ko, šių tikslų: išlaikyti, saugoti ir gerinti aplinkos kokybę; remti tarptautinio lygio priemones, skirtas regioninėms ar pasaulinėms aplinkos problemoms spręsti, visų pirma kovai su klimato kaita.

                  Sąjungoje yra priimta nemažai teisės aktų, kuriais įgyvendinami šie tikslai ir kurie turės būti persvarstyti siekiant įgyvendinti Paryžiaus susitarimą, ir tai galima pasiekti tik Sąjungos teisės aktais.

               2016/0036 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Paryžiaus susitarimo, priimto pagal Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvenciją, pasirašymo Europos Sąjungos vardu

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 192 straipsnio 1 dalį kartu su 218 straipsnio 5 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)2015 m. lapkričio 30 d. – gruodžio 12 d. Paryžiuje vykusioje 21-oje Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos šalių konferencijoje (COP 21) buvo priimtas Susitarimo dėl visuotinio išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo tekstas. Tas susitarimas įsigalios 30-ą dieną nuo dienos, kai bent 55 Konvencijos šalys, kuriose išmetamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis sudaro bent apie 55 % viso išmetamo kiekio, bus deponavusios savo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo arba prisijungimo dokumentus. JTBKKK šalys, be kita ko, yra Europos Sąjunga ir jos valstybės narės;

               (2)Susitarime nustatytas kokybinis ilgalaikis išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo tikslas, atitinkantis siekį užtikrinti, kad pasaulio temperatūra padidėtų gerokai mažiau nei 2 °C, ir toliau siekti, kad ji nebūtų didesnė kaip 1,5 °C. Siekdamos šio tikslo šalys nustatys arba atnaujins išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslus. Nuo 2023 m. šalys kas 5 metus įvertins visuotinę padėtį, remdamosi naujausiais moksliniais tyrimais ir ligtoliniais įgyvendinimo duomenimis, stebės pažangą ir svarstys išmetamo ŠESD kiekio mažinimo, prisitaikymo prie klimato kaitos ir paramos teikimo klausimus.

               (3)2015 m. kovo 6 d. Europos Sąjunga ir jos valstybės narės pranešė apie savo numatomus nacionaliniu lygmeniu nustatytus veiksmus, kuriuose numatytas įsipareigojimas siekti tikslo – iki 2030 m. bent 40 % sumažinti išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, palyginti su 1990 m., kaip nurodyta 2014 m. spalio 23 d. Europos Vadovų Tarybos išvadose dėl 2030 m. klimato ir energetikos politikos strategijos;

               (4)Susitarimą JTBKKK šalys galės pasirašyti Jungtinių Tautų būstinėje Niujorke nuo 2016 m. balandžio 22 d. iki 2017 m. balandžio 21 d.;

               (5)Susitarimas atitinka Europos Sąjungos aplinkos apsaugos tikslus, kaip nurodyta Sutarties 191 straipsnyje, t. y. išlaikyti, saugoti ir gerinti aplinkos kokybę ir saugoti žmonių sveikatą, taip pat remti tarptautinio lygio priemones, skirtas regioninėms ar pasaulinėms aplinkos problemoms spręsti, visų pirma kovai su klimato kaita;

               (6)Sąjungoje yra priimta nemažai teisės aktų, kuriais įgyvendinami šie tikslai ir kurie turės būti persvarstyti siekiant įgyvendinti Paryžiaus susitarimą, ir tai galima pasiekti tik Sąjungos teisės aktais;

               (7)todėl Susitarimas turėtų būti pasirašytas Europos Sąjungos vardu su sąlyga, kad jis bus sudarytas vėliau,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Sąjungos vardu patvirtinamas Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos Paryžiaus susitarimo pasirašymas.

               Susitarimo tekstas pasirašomas Niujorke 2016 m. balandžio 22 d.
                  1
               .

               2 straipsnis

               Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) Sąjungos vardu pasirašyti Susitarimą.

               Tarybos generalinis sekretoriatas parengia įgaliojamąjį raštą, kuriuo Komisijos nurodytam (-iems) asmeniui (-ims) suteikiami įgaliojimai pasirašyti susitarimą su sąlyga, kad jis bus sudarytas.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas
                     […]

                     (1)


|

52011PC0147

Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl bendrajai įmonei „Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH“ (HKG) suteiktų lengvatų taikymo laiko pratęsimo  /* KOM/2011/0147 galutinis - NLE 2011/0064 */

	[pic] | EUROPOS KOMISIJA |Briuselis, 2011.3.24KOM(2011) 147 galutinis2011/0064 (NLE)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl bendrajai įmonei „Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH“ (HKG) suteiktų lengvatų taikymo laiko pratęsimoAIŠKINAMASIS MEMORANDUMASEURATOMO SUTARTIES NUOSTATOS DĖL BENDROSIOS ĮMONĖS STATUSO1.  Euratomo sutarties 45 straipsnyje numatyta galimybė steigti bendrąsias įmones, kurios Sutartyje apibrėžiamos kaip branduolinės pramonės plėtrai Bendrijoje ypač svarbios įmonės.Pagal Euratomo sutarties 46 straipsnį kiekvieną bendrosios įmonės steigimo projektą nagrinėja Komisija.Komisija turi perduoti Tarybai visus bendrosios įmonės steigimo projektus ir prie jų pridėti savo pagrįstą nuomonę.2.  Pagal Euratomo sutarties 47–49 straipsnius bendrosios įmonės steigiamos Tarybos sprendimu, remiantis Komisijos pasiūlymu.SU HKG BENDROSIOS ĮMONĖS STATUSU SUSIJUSIOS ISTORINĖS APLINKYBĖS IR „THTR 300“ PROJEKTASParaiškos priežastys3.  Įmonės „Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH“ (HKG) tikslas buvo Vokietijos Federacinės Respublikos Unos srities Yntropo rajone pastatyti, įrengti ir eksploatuoti branduolinę elektrinę. Joje turėjo būti sumontuotas apie 300 MWe galios prototipinis torio aukštatemperatūris reaktorius („THTR 300“). Šiam tikslui įgyvendinti įmonė HKG pateikė paraišką įsteigti bendrąją įmonę.4.  Taryba nustatė, kad įmonės HKG įstatai buvo suderinami su Euratomo sutarties nuostatomis, susijusiomis su bendrosiomis įmonėmis, ir kad tuo metu įmonės HKG projektas buvo labai svarbus branduolinės pramonės plėtrai Bendrijoje, todėl 1974 m. sausio 1 d. įmonei HKG 25 metams suteikė bendrosios įmonės statusą.5.  Be to, įmonė HKG paprašė suteikti tam tikras Euratomo sutarties III priede nurodytas lengvatas.Atsižvelgdama į tai, kad:6.  branduolinę elektrinę turėjo statyti Bendrijos įmonių konsorciumas, naudodamas beveik vien Bendrijoje pagamintas sudedamąsias dalis;7.  pastačius elektrinę labai patobulėtų techniniai elektros energijos gamybos pramoniniu mastu procesai;8.  įmonei HKG suteikus Sutarties III priede nurodytas lengvatas, būtų galima palengvinti finansinę naštą ir sumažinti su tokia veikla susijusią ekonominę riziką;9.  įmonė HKG turėjo teikti Bendrijai patentu nesaugomą informaciją, kurią surinktų įgyvendindama branduolinės elektrinės projektą,Taryba nusprendė suteikti kai kurias Euratomo sutarties III priede nurodytas lengvatas, visų pirma atleisti nuo kai kurių mokesčių. Šios lengvatos buvo suteiktos laikotarpiui, kuris turėjo baigtis po trejų metų po to, kai įmonė įvykdys galutinį elektrinės priėmimą.Pirminiai sprendimai10.  1974 m. birželio mėn. Taryba, remdamasi Komisijos pateiktais pasiūlymais, priėmė du sprendimus:11.  1974 m. birželio 4 d. Tarybos sprendimą 74/295/Euratomas[1] dėl bendrosios įmonės „Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH“ (HKG) įsteigimo;12.  1974 m. birželio 4 d. Tarybos sprendimą 74/296/Euratomas[2] dėl lengvatų suteikimo bendrajai įmonei „Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH“ (HKG).Pirminių sprendimų pakeitimai13.  1983 m. liepos 11 d. visuotiniame bendrosios įmonės susirinkime nuspręsta padidinti įmonės akcinį kapitalą. Dėl šio padidinimo reikėjo iš dalies pakeisti bendrosios įmonės įstatus.Be to, atsižvelgdama į anksčiau minėtą kapitalo padidinimą, bendroji įmonė paprašė pratęsti 1974 m. suteiktos lengvatos, pagal kurią ji buvo atleista nuo Kapitalverkehrsteuer mokesčio kapitalo įnašams, taikymo laikotarpį.14.  Atsižvelgdama į tai, kad:15.  įstatų pakeitimai neturėjo poveikio bendrosios įmonės veiklą reglamentuojančioms nuostatoms ir buvo suderinami su projekto plėtra,16.  pratęsus lengvatos taikymo laikotarpį, buvo galima sumažinti finansines išlaidas, todėl būtų sumažėjusi su tokia veikla susijusi ekonominė rizika,1984 m. vasario mėn. Taryba priėmė du sprendimus, kuriais pritaikė 1974 m. sprendimus atsižvelgdama į padidintą įmonės HKG kapitalą:17.  1984 m. vasario 21 d. Tarybos sprendimą 84/104/Euratomas, kuriuo patvirtinamas bendrosios įmonės „Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH“ (HKG) įstatų pakeitimas[3] ir18.  1984 m. vasario 21 d. Tarybos sprendimą 84/105/Euratomas, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 74/296/Euratomas dėl lengvatų suteikimo bendrajai įmonei „Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH“ (HKG)[4].Elektrinės techninės priežiūros įrašai ir priežastys, dėl kurių buvo pakeisti tikslai19.  Įmonė HKG torio aukštatemperatūrį reaktorių „THTR 300“ pradėjo eksploatuoti 1987 m. birželio 1 d. Elektrinė veikė iki jos uždarymo dienos – 1988 m. rugsėjo 29 d. Per tą laikotarpį elektrinės eksploatavimas dėl gedimų keletą kartų buvo laikinai sustabdytas.20.  Ekonominiai, techniniai ir kuro elementų tiekimo sunkumai, taip pat dėl nestabilios finansinės padėties kylančios problemos siekiant gauti leidimą iš naujo pradėti eksploatuoti elektrinę paskatino 1989 d. rugsėjo 1 d. priimti sprendimą nedelsiant visiškai uždaryti elektrinę.21.  Nuo tada bendrosios įmonės tikslai – sustabdyti reaktorių, iškrauti kurą iš aktyviosios zonos, pastatyti saugią izoliacinę konstrukciją ir vykdyti priežiūrą. 1989 m. gruodžio 13 d. sudaryta federalinių valdžios institucijų, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemės, įmonės HKG ir jos narių sutartis dėl „THTR 300“ reaktoriaus kontroliuojamo eksploatavimo nutraukimo. Į ją įtrauktos su finansiniais aspektais susijusios nuostatos.Vėlesnės įmonės HKG paraiškos22.  Sprendimu 74/296/Euratomas įmonei HKG suteiktų mokesčių lengvatų galiojimas baigėsi 1990 m. gegužės 31 d., praėjus trejiems metams po to, kai 1987 m. birželio 1 d. įmonė įvykdė galutinį elektrinės priėmimą.23.  1990 m. vasario 9 d. ir kovo 6 d. raštais įmonės HKG nariai pateikė prašymą suteiktų lengvatų galiojimą pratęsti iki HKG bendrosios įmonės statuso galiojimo pabaigos ir jas pritaikyti atsižvelgiant į tuometinę įmonės padėtį, nes įmonei reikėjo papildomų finansinių įnašų, kurie mokesčių tikslais buvo laikomi turto įnašais.24.  Įmonė HKG tuo metu įgyvendino branduolinės elektrinės eksploatavimo nutraukimo iki saugaus izoliavimo etapo programą ir vėliau pasiūlė vykdyti atitinkamų branduolinių įrenginių priežiūros programą.25.  Tarybos nuomone, Bendrijoje nebuvo įgyvendinama lygiaverčių programų, todėl šios programos buvo svarbios siekiant įgyti branduolinei pramonei ir tolesnei Bendrijos branduolinės energijos sektoriaus plėtrai naudingos patirties.26.  Be to, Tarybos nuomone, buvo tikslinga padėti įmonei HKG įgyvendinti programas pratęsiant jai suteiktų lengvatų galiojimo laiką ir taip palengvinant jos finansinę naštą.27.  1992 m. lapkričio 16 d. Sprendimu[5] Taryba pratęsė įmonei HKG suteiktų lengvatų taikymo laiką iki Sprendimo 74/295/Euratomas galiojimo pabaigos.28.  1998 m. kovo 30 d. įmonė HKG pateikė Komisijai prašymą jos bendrosios įmonės statuso galiojimą pratęsti dar 25 metams.29.  Šio prašymo priežastis – patirties, kuri būtų įgyta vykdant galutinio elektrinės uždarymo ir eksploatavimo nutraukimo darbus, svarba Vokietijos, Europos ir viso pasaulio branduolinės energetikos pramonei. Ši nuomonė buvo grindžiamas tuo, kad „THTR 300“ – didžiausias šio tipo reaktorius pasaulyje, o unikali elektrinės konfigūracija, visų pirma izoliavimo etape, suteikia precedento neturinčią galimybę įgyti su izoliavimo darbų rezultatais ir išlaidomis susijusios patirties.30.  Įmonė HKG taip pat informavo, kad 1989 m. lapkričio 13 d. Federacinė Respublika, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemė, įmonė HKG ir jos nariai sudarė bendrąjį susitarimą paskutiniam „THTR 300“ projekto etapui įgyvendinti. Šiuo bendruoju susitarimu ir prie jo 1996 m. gruodžio 18 d. pridėtu dokumentu, kuriuo padarytas pakeitimas, reglamentuojami projekto įgyvendinimo etapai iki 2009 m., įskaitant įmonės HKG veiklos finansavimo tvarką.31.  Vokietija parėmė įmonės HKG prašymą ir nurodė, kad federalinė vyriausybė palankiai vertina tolesnį suteiktų mokesčių lengvatų taikymą.32.  Remdamasi gauta informacija, Komisija nusprendė, kad priežastys, į kurias 1992 m. atsižvelgė Taryba, vis dar galioja: visų pirma, įmonė tokiomis pat aplinkybėmis vykdo tokią pačią veiklą. Todėl Komisija pasiūlė Tarybai dar kartą pratęsti savo 1992 m. sprendimo galiojimo laiką.33.  Tačiau, kadangi Federacinės Respublikos, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemės, įmonės HKG ir jos narių sudaryti susitarimai dėl įmonės HKG veiklos finansavimo buvo taikomi tik iki 2009 m. gruodžio 31 d., Komisija pasiūlė, kad Taryba, atsižvelgdama į laikotarpį, dėl kurio susitarė Vokietijos valdžios institucijos ir įmonė HKG, bendrosios įmonės statuso galiojimą ir įmonei HKG suteiktų lengvatų taikymą pratęstų tam pačiam laikotarpiui, t. y. iki 2009 m. gruodžio 31 d.34.  Remdamasi Komisijos pasiūlymu, 2002 m. gegužės 7 d. Taryba pratęsė įmonei HKG suteikto bendrosios įmonės statuso galiojimo ir jai suteiktų lengvatų taikymo laiką iki 2009 m. gruodžio 31 d.[6]NAUJAUSI POKYČIAI35.  Hamo mieste įsisteigusi įmonė „Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH“ (HKG) 2010 m. balandžio 26 d. raštu paprašė dar kartą pratęsti bendrosios įmonės statuso galiojimo laiką, pirmą kartą patvirtintą Sprendimu 74/295/Euratomas, kuris jau vieną kartą buvo 11 metų pratęstas 2002 m. gegužės 7 d. Tarybos sprendimu, įsigaliojusiu 1999 m. sausio 1 d. Pratęsiant bendrosios įmonės statuso galiojimą taip pat turėtų būti ir toliau taikomas tuo pačiu metu suteiktas atleidimas nuo žemės perdavimo mokesčio, žemės mokesčio ir pajamų už ilgalaikes skolos palūkanas mokesčio.36.  Įmonė HKG paprašė, kad jos dabartinio statuso galiojimo laikas po 2009 m. gruodžio 31 d. būtų pratęstas dar 25 metams. Savo paaiškinime įmonė HKG visų pirma pateikė šiuos argumentus:37.  Ėmusi įgyvendinti branduolinės elektrinės, kurioje būtų įrengtas prototipinis torio aukštatemperatūris reaktorius (THTR), projektą Hamo Yntrope, įmonė HKG įsipareigojo vykdyti aukštatemperatūrio reaktoriaus technologijos pramoninio masto ir ekonominius tyrimus, kad Vokietijoje ateityje būtų užtikrintas ilgalaikis energijos tiekimo saugumas.38.  Žinios, įgytos remiantis elektros energijos gamybos naudojant branduolinę energiją, patirtimi, negali būti siejamos vien su elektrinės statyba ir eksploatavimu. Norint surinkti išsamias žinias, reikia, kad jos apimtų ir žinias, įgytas uždarymo planavimo, paties uždarymo, saugaus izoliavimo ir eksploatavimo nutraukimo (šiuo atveju žinias apie aukštatemperatūrio reaktoriaus technologiją) etapais.39.  Įmonės HKG nuomone, žinios, sukauptos per saugaus izoliavimo užtikrinimo (izoliavimo laikotarpis) ir vėlesnio eksploatavimo nutraukimo laikotarpį, bus labai svarbios Europos ir viso pasaulio branduolinei pramonei, ypač tokiu metu, kai aukštatemperatūrio reaktoriaus technologija vėl pradedama taikyti dirbant su IV kartos branduoliniais reaktoriais; be to, siekiant suprasti bendrą padėtį, reikia atsižvelgti ir į skirtingus uždarymo etapus (būvio ciklo sąnaudas).40.  „THTR 300“ elektrinėje buvo įrengtas didžiausias pasaulyje rutulinių šilumos elementų reaktorius su gelžbetoniniu reaktoriaus korpusu, įmontuotu keraminiu reflektoriumi, vidiniu apsauginiu sluoksniu ir karštų dujų kanalų izoliacija.41.  Pasinaudojant specifiniu saugiai izoliuotos elektrinės pobūdžiu galima pasinaudoti unikalia galimybe apskaičiuoti su elektrinės, kurioje įrengtas gelžbetoninio korpuso reaktorius, „tarsi pasyviu“ saugiu izoliavimu susijusius duomenis ir sąnaudas, visų pirma energijos sąnaudas (ventiliacijos, oro džiovinimo ir pan.), eksploatavimo, reguliarių bandymų ir remonto darbų išlaidas.42.  Įmonė HKG tikisi, kad vykdant galutinio elektrinės eksploatavimo nutraukimo darbus nuotoliniu būdu ir pačioje aktyviojoje zonoje, bus galima gauti svarbių duomenų. Be to, nuardant gelžbetoninio reaktoriaus korpuso vidinio paviršiaus sluoksnį (negalima garantuoti, kad pavyks atlaisvinti visus įtemptuosius armatūros elementus) ir išmontuojant 550 Mg reaktoriaus korpuso viduje esančių radioaktyviomis medžiagomis užterštų keraminių komponentų, bus gauta naujų žinių apie aukštatemperatūrių reaktorių eksploatavimo nutraukimą.43.  Įmonė HKG siekia šiuos duomenis ir toliau teikti ES valstybėms narėms.44.  Dar neaišku, kada eksploatavimas galėtų būtų nutrauktas – svarbu rasti tinkamą radioaktyviųjų atliekų kapinyną, į kurį būtų galima išgabenti atliekas. Dėl šios priežasties bendrosios įmonės statuso galiojimą prašoma pratęsti 25 metams.45.  Ypatinga šio projekto svarba Bendrijos branduolinės pramonės plėtrai – svarbi Europos bendrosios įmonės statuso suteikimo sąlyga – jau buvo pripažinta 1992 m. lapkričio 16 d. Tarybos sprendimu dėl bendrajai įmonei HKG suteiktų lengvatų galiojimo laiko pratęsimo, t. y. tuo metu, kai „THTR 300“ elektrinė buvo uždaryta. Be to, buvo pripažinta, kad Bendrijoje nėra panašių programų, pagal kurias elektrinė būtų uždaryta iki saugaus izoliavimo etapo ir būtų išlaikoma ir stebima tokios saugiai izoliuotos elektrinės būklė. Be to, buvo nustatyta, kad įgyvendinant tokias programas kaupiama branduolinei pramonei naudinga patirtis ir prisidedama prie tolesnio Bendrijos branduolinės energijos sektoriaus vystymo.46.  Vokietijos Vyriausybė ir Šiaurės Reino-Vestfalijos žemės administracija „THTR 300“ projektui ir toliau teiks didelę pagalbą. Tai nustatyta 1989 m. sudarytoje sutartyje dėl „THTR 300“ kontroliuojamo eksploatavimo nutraukimo, kuria remiantis, be kita ko, nuo 2009 m. gruodžio 31 d. finansuojamas „THTR 300“ elektrinės avarinis eksploatavimas.Vokietijos Vyriausybės pareiškimas dėl įmonės HKG prašymo pratęsti bendrosios įmonės statuso galiojimo laiką47.  Savo pranešime Europos Komisijai Vokietijos Vyriausybė palaiko įmonės HKG prašymą pratęsti bendrosios įmonės statuso galiojimo laiką, visų pirma, dėl šių priežasčių:48.  Įmonė HKG yra atsakinga už Hamo Yntrope esantį torio aukštatemperatūrį reaktorių (THTR). Nuo 1989 m. THTR yra eksploatavimo nutraukimo etape ir siekiama, kad po ilgesnio saugaus izoliavimo laikotarpio (numatoma trukmė – 30 metų) šie įrenginiai būtų apskritai išardyti. Visiško eksploatavimo nutraukimo laikas, be kita ko, priklauso nuo to, ar pavyks rasti galutiniam atliekų saugojimui tinkamą labai radioaktyvių atliekų atliekyną, kurį, atsižvelgiant į neaiškią Gorlebeno ateitį, šiuo metu sunku numatyti.49.  Galima numanyti, kad saugaus THTR izoliavimo etapas truks ilgiau nei šiuo metu numatoma. Šis etapas finansiškai užtikrintas federacinės valstybės, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemės ir įmonės HKG susitarimu. Tačiau šio finansavimo susitarimo galiojimo laikas baigsis 2017 m. gruodžio 31 d.50.  Atsižvelgiant į tai, kad THTR saugaus izoliavimo laikotarpis gali trukti neįprastai ilgai ir, visų pirma, į vėliau atliktinus eksploatavimo nutraukimo darbus, susijusius su gelžbetoniniu reaktoriaus korpusu, neabejotinai bus gauta naujų žinių apie tokių įrenginių eksploatavimo nutraukimą. Be to, atliekant su gelžbetoniniu reaktoriaus korpusu, apie kurį iki šiol neturima praktinių žinių, susijusius eksploatavimo nutraukimo darbus, būtų patirta didelių išlaidų. Atsižvelgiant į šias aplinkybes, būtina, kad įmonė HKG ir jos partneriai prisiimtų tolesnius įsipareigojimus ir būtų pratęstas bendrosios įmonės statuso galiojimo laikas.51.  Tačiau galiojimo laikas turėtų būti pratęstas ne 25 metams, kaip prašo įmonė HKG, o tik iki 2017 m. gruodžio 31 d., nes tą dieną baigia galioti Vokietijos finansavimo susitarimas.52.  Federalinė vyriausybė pasisako už tai, kad būtų apribotas galiojimo laikas, nes ji nemano, kad bendrosios įmonės statuso galiojimo laikas turėtų skirtis nuo Vokietijos finansinių susitarimų galiojimo laiko.53.  Tuo remdamasi, federalinė vyriausybė pritaria, kad HKG bendrosios įmonės statuso galiojimo laikas būtų pratęstas iki 2017 m. gruodžio 31 d.POVEIKIS BIUDŽETUI54.  Finansinio poveikio ES biudžetui nėra.IŠVADOS55.  Komisija mano, kad priežastys, dėl kurių buvo prašoma pratęsti HKG bendrosios įmonės statuso galiojimo ir lengvatų taikymo laiką ir į kurias 2002 m. atsižvelgė Taryba, vis dar galioja ir šiandien; visų pirma, įmonė tokiomis pat aplinkybėmis vykdo tokią pačią veiklą. Todėl Komisija mano, kad Taryba, patvirtinusi bendrosios įmonės statuso galiojimo laiko pratęsimą, turėtų atitinkamai pratęsti ir savo sprendimo dėl lengvatų suteikimo įmonei HKG galiojimo laiką.56.  Vokietijos Federacinės Respublikos, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemės, įmonės HKG ir jos narių susitarimai dėl įmonės HKG veiklos finansavimo taikomi tik iki 2017 m. gruodžio 31 d.57.  Todėl Komisija siūlo, kad Taryba, atsižvelgdama į laikotarpį, dėl kurio susitarė Vokietijos valdžios institucijos ir įmonė HKG, patvirtintų ir įmonei HKG suteiktų lengvatų taikymo laiko pratęsimą iki 2017 m. gruodžio 31 d.2011/0064 (NLE)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl bendrajai įmonei „Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH“ (HKG) suteiktų lengvatų taikymo laiko pratęsimoEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 48 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[7],kadangi:58.  1974 m. sausio 1 d. Taryba Sprendimu 74/295/Euratomas[8] įmonei „Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH“ (HKG) 25 metams suteikė bendrosios įmonės statusą, kaip apibrėžta Sutartyje.59.  2002 m. gegužės 7 d. Sprendimu 2002/355/Euratomas[9] Taryba pratęsė „Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH“ (HKG) suteikto bendrosios įmonės statuso galiojimą vienuolikai metų – nuo 1999 m. sausio 1 d. iki 2009 m. gruodžio 31 d.60.  Nuo 1974 m. sausio 1 d. Taryba Sprendimu 74/296/Euratomas[10] ir savo 1992 m. lapkričio 16 d. sprendimu[11] įmonei HKG 25 metams suteikė kai kurias Sutarties III priede nurodytas lengvatas.61.  2002 m. gegužės 7 d. Sprendimu 2002/356/Euratomas[12] Taryba įmonei HKG suteiktų lengvatų taikymo laiką pratęsė 11 metų – iki 2009 m. gruodžio 31 d.62.  Hame įsteigta įmonė „Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH“ (HKG) 2010 m. balandžio 26 d. raštu paprašė, kad mokesčių lengvatų taikymo laikas būtų dar kartą pratęstas laikotarpiui, kuriam jai suteikiamas bendrosios įmonės statusas.63.  Dabartinis įmonės HKG tikslas – įgyvendinti branduolinės elektrinės eksploatavimo nutraukimo programą iki saugaus izoliavimo etapo ir vėliau vykdyti izoliuotų branduolinių įrenginių priežiūros programą.64.  Lygiaverčių programų bendrijoje nėra, nes iki šiol joje dar nebuvo galutinai uždaryto jokio aukštatemperatūrio reaktoriaus.65.  Todėl svarbu įgyvendinti šias programas, nes taip įgyjama naudingos patirties ir prisidedama prie būsimos Bendrijos branduolinės energetikos sektoriaus plėtros, visų pirma branduolinių įrenginių eksploatavimo nutraukimo srityje.66.  Todėl reikėtų palengvinti įmonės HKG finansinę naštą ir taip padėti jai įgyvendinti branduolinės elektrinės eksploatavimo nutraukimo programą iki saugaus izoliavimo etapo ir izoliuotų branduolinių įrenginių priežiūros programą.67.  Vokietijos Federacinės Respublikos, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemės, įmonės HKG ir jos narių susitarimai dėl įmonės HKG veiklos finansavimo galioja iki 2017 m. gruodžio 31 d.68.  Todėl įmonei HKG suteiktų lengvatų taikymo laikas turėtų būti pratęstas tam pačiam laikotarpiui, kuriam pratęsiamas bendrosios įmonės statuso galiojimo laikas, t. y. iki 2017 m. gruodžio 31 d.,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisValstybės narės nuo 2010 m. sausio 1 d. aštuonerių metų laikotarpiui pratęsia šių Sutarties III priede nurodytų bendrajai įmonei „Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH“ (HKG) suteiktų lengvatų taikymo laiką:1. pagal anksčiau minėto priedo 4 dalį – atleidimo nuo mokesčio, mokamo įsigijus nekilnojamąjį turtą (vok. Grunderwerbsteuer );2. pagal anksčiau minėto priedo 5 dalį –atleidimo nuo žemės mokesčio;atleidimo nuo tos pramonės ar komercinio pelno mokesčio dalies, kuri pagal Prekybos mokesčių įstatymo 8 straipsnio 1 punktą taikoma už ilgalaikės skolos palūkanas.2 straipsnis1 straipsnyje išvardytos lengvatos įmonei HKG suteikiamos su sąlyga, kad Komisija galės naudotis visa pramonės, technikos ir ekonomikos sričių informacija, įskaitant su sauga susijusią informaciją, kurią įmonė HKG įgyja įgyvendindama branduolinės elektrinės eksploatavimo nutraukimo programą iki saugaus izoliavimo etapo ir izoliuotų branduolinių įrenginių priežiūros programą. Šis įpareigojimas taikomas visai informacijai, kurią įmonė HKG yra įgaliota perduoti pagal su ja sudarytas sutartis. Komisija nustato, kokia informacija jai turi būti pranešama, taip pat tokios informacijos pranešimo būdą ir užtikrina šios informacijos sklaidą.3 straipsnisŠis sprendimas skirtas valstybėms narėms ir įmonei HKG.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkas [1] OL L 165, 1974 6 20, p. 7–13.[2] OL L 165, 1974 6 20, p. 14–15.[3] OL L 58, 1984 2 29, p. 35.[4] OL L 58, 1984 2 29, p. 37.[5] Sprendimas nepaskelbtas.[6] OL L 123, 2002/355/Euratomas, 2002 5 9, p. 53; OL L 123, 2002/356/Euratomas, 2002 5 9, p. 54.[7] OL C , , p. .[8] OL L 165, 1974 6 20, p. 7.[9] OL L 123, 2002 5 9, p. 53.[10] OL L 165, 1974 6 20, p. 14.[11] OL L 352, 1992 12 2, p. 9–12.[12] OL L 123, 2002 5 9, p. 54.