               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 07 28
            COM(2017) 395 final
            2017/0170(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Europos Sąjungos ir Bahamų Sandraugos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Bahamų Sandraugos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, pasirašymo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               2013 m. birželio 26 d. Reglamentu (ES) Nr. 610/2013
                  1
                (toliau – Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamentas) iš dalies pakeista Konvencija dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo
                  2
               , Reglamentas (EB) Nr. 562/2006
                  3
                (Šengeno sienų kodeksas) ir Reglamentas (EB) Nr. 810/2009
                  4
                (Vizų kodeksas), taip pat, be kitų pakeitimų, pateikta nauja trečiųjų šalių piliečių trumpalaikio buvimo Šengeno erdvėje sąvokos apibrėžties formuluotė. Nuo 2013 m. spalio 18 d. trečiųjų šalių piliečiams, neatsižvelgiant į tai, ar jiems taikomas reikalavimas turėti vizą, ar ne, ketinantiems trumpam vykti į Šengeno erdvę, ilgiausia leidžiamo buvimo trukmė yra „90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį“. Priešingai nei pagal apibrėžtį, galiojusią iki 2013 m. spalio 18 d. (trys mėnesiai per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmojo atvykimo dienos), nauja formuluotė yra tikslesnė, nes trukmė apskaičiuojama dienomis, o ne mėnesiais. Be to, iš apibrėžties išbraukta frazė „nuo pirmojo atvykimo dienos“, kuri keldavo daug abejonių ir klausimų.

               Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamentu nustatyti visi reikiami ES vizų ir sienų acquis, t. y. Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo, Šengeno sienų kodekso, Vizų kodekso ir Reglamento (EB) Nr. 539/2001
                  5
               , pakeitimai. Vis dėlto trumpalaikio buvimo sąvoka įtvirtinta ir Europos Sąjungos sudarytuose tarptautiniuose susitarimuose. Su Antigva ir Barbuda
                  6
               , Bahamomis
                  7
               , Barbadosu
                  8
               , Brazilija
                  9
               , Mauricijumi
                  10
               , Sent Kitsu ir Neviu
                  11
                ir Seišeliais
                  12
                sudarytuose susitarimuose dėl bevizio režimo bevizio režimo trukmei apibrėžti vis dar taikoma senoji apibrėžtis („trys mėnesiai per šešis mėnesius nuo pirmojo atvykimo dienos“
                  13
               ).

               2014 m. liepos 16 d. Komisija priėmė rekomendaciją dėl Tarybos sprendimo, kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas siekiant iš dalies pakeisti Europos Sąjungos ir pirmiau minėtų šalių susitarimus dėl trumpalaikio bevizio režimo
                  14
               , kurią Taryba priėmė 2014 m. spalio 9 d.
                  15
                Siekta šių septynių šalių atžvilgiu įgyvendinti naująją trumpalaikio buvimo apibrėžtį, nustatytą Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamente. Be to, susitarimuose dėl bevizio režimo sąvoką „trumpalaikis buvimas“ apibrėžus dienomis, o ne mėnesiais, paprasčiau atlikti patikrinimus ir skaičiavimus elektroninėmis ir (arba) IT priemonėmis, taip pat patogiau naudotis centralizuotomis sienų valdymo sistemomis, kaip antai siūloma atvykimo ir išvykimo sistema (toliau – AIS)
                  16
               .

               Tarybai įgaliojus Komisija pradėjo derybas siekiant iš dalies pakeisti susitarimus dėl bevizio režimo, sudarytus su septyniomis šalimis (Antigva ir Barbuda, Bahamomis, Barbadosu, Brazilija, Mauricijumi, Sent Kitsu ir Neviu ir Seišeliais).

               Derybos su Bahamų Sandrauga sėkmingai užbaigtos 2016 m. rugpjūčio 30 d. parafavus iš dalies keičiantį susitarimą. Abi susitariančiosios šalys susitarė naująją sąvokos „trumpalaikis buvimas“ apibrėžtį taikyti visame ES ir Bahamų susitarime dėl bevizio režimo. Be to, susitarimu keičiami keli techniniai aspektai (žr. toliau), tačiau visi pakeitimai yra nereikšmingi vertinant keliautojų požiūriu.

                  Apie ypatingą Jungtinės Karalystės ir Airijos padėtį kalbama susitarimo preambulėje.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

               Susitarimą turi patvirtinti abi susitariančiosios šalys laikydamosi savo atitinkamų procedūrų. Sąjungos lygiu Taryba turi priimti sprendimus dėl susitarimo pasirašymo ir sudarymo.

               Šis pasiūlymas teikiamas Tarybai, kad ji suteiktų įgaliojimus pasirašyti Susitarimą, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Bahamų Sandraugos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo.

               Susitarimu užtikrinamas teisinis nuoseklumas ir valstybių narių praktikos suvienodinimas taikant naująją trumpalaikio buvimo apibrėžtį, nustatytą Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamente, kuriame pateiktas tikslus sąvokos „trumpalaikis buvimas“ išaiškinimas.

               Šio pasiūlymo teisinis pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 77 straipsnio 2 dalies a punktas kartu su jos 218 straipsniu.

               Sąjunga neturi įgaliojimų iš dalies keisti susitarimų dėl bevizio režimo, kurie privalomi keturioms šalims, susijusioms su Šengeno acquis, įskaitant bendrą vizų politiką, įgyvendinimu. Siekiant užtikrinti vienodą požiūrį ir vienodą nuostatų dėl leidžiamo buvimo Šengeno erdvėje trukmės įgyvendinimą, prie susitarimo pridedama bendra deklaracija, kurioje nurodomas Bahamų ir Islandijos, Lichtenšteino, Norvegijos bei Šveicarijos pageidavimas atitinkamai pakeisti jų galiojančius dvišalius susitarimus dėl bevizio režimo.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

               Jeigu Europos Sąjunga yra viena iš tarptautinio susitarimo susitariančiųjų šalių, valstybės narės negali pačios teisiškai įgyvendinti jokių tokio susitarimo pakeitimų. Susitarimą dėl bevizio režimo su Bahamomis sudarė Europos Sąjunga. Todėl veiksmų reikia imtis Sąjungos lygiu.

               Be to, valstybių narių sudaryti susitarimai dėl bevizio režimo darytų poveikį Sąjungos acquis vizų srityje (SESV 3 straipsnio 2 dalis).

               •Proporcingumo principas

               Šiuo pasiūlymu neviršijama to, kas būtina nustatytam tikslui pasiekti, būtent – iš dalies pakeisti galiojantį Sąjungos ir Bahamų Sandraugos susitarimą dėl bevizio režimo.

               3.POVEIKIS BIUDŽETUI

               Dėl šio pasiūlymo ES biudžetas nepatirs papildomų išlaidų.

               4. EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

               2014 m. spalio 9 d. Taryba priėmė derybinius nurodymus, kuriais Komisijai suteikė įgaliojimus pradėti derybas su Bahamų Sandrauga siekiant iš dalies pakeisti šių dviejų susitariančiųjų šalių susitarimą dėl bevizio režimo. Valstybės narės apie derybų eigą buvo informuojamos Vizų darbo grupės posėdžiuose.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Derybų rezultatai

                  Komisijos manymu, Tarybos derybiniuose nurodymuose išdėstyti tikslai buvo pasiekti ir susitarimo projektas Sąjungai yra priimtinas.

                  Galutinį susitarimo turinį galima apibendrinti taip, kaip išdėstyta toliau.

                  a. Buvimo trukmė

                  Susitarimu bevizis režimas nustatytas Europos Sąjungos ir Bahamų Sandraugos piliečiams, vykstantiems į kitos susitariančiosios šalies teritoriją ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį (vietoje „ne ilgiau kaip trims mėnesiams per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmojo atvykimo dienos“). Naujoji apibrėžtis taikoma visame Europos Sąjungos ir Bahamų Sandraugos susitarime dėl trumpalaikio bevizio režimo.

                  b. Baigiamoji nuostata – susitarimo taikymo sustabdymas (8 straipsnio 4 dalis)

               Susitarimo 8 straipsnio 4 dalies paskutinis sakinys pakeičiamas taip: „Jei priežasčių, dėl kurių sustabdytas šio susitarimo taikymas, nebelieka, taikymą sustabdžiusi Susitariančioji Šalis nedelsdama informuoja apie tai kitą Susitariančiąją Šalį ir panaikina tą sustabdymą.“ Dabartinį tekstą papildžius žodžiais „ir panaikina tą sustabdymą“ iš dalies pakeistame susitarime patikslinama, kad bevizio režimo taikymo sustabdymas faktiškai panaikinamas, jeigu nebelieka priežasčių, dėl kurių jo taikymas buvo sustabdytas. Šiuo pakeitimu susitarimo dėl bevizio režimo su Bahamomis formuluotė suderinama su visų kitų susitarimų dėl bevizio režimo, kuriuos Sąjunga pasirašė 2015 ir 2016 m., formuluotėmis. Dėl šio pakeitimo 2016 m. birželio 14 d. konsultuotasi su Vizų darbo grupe; nė viena valstybė narė nepareiškė prieštaravimų.

                  c. Žodis „bendrija“ pakeičiama „Sąjunga“

                  2009 m. gruodžio 1 d. įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, įtvirtintas Europos Sąjungos teisinis subjektiškumas. Vis dėlto tarptautiniuose susitarimuose, kurie įsigaliojo iki Lisabonos sutarties įsigaliojimo, kaip antai Europos bendrijos ir Bahamų Sandraugos susitarime dėl trumpalaikio bevizio režimo, tebėra įtvirtinta sąvoka „Europos bendrija“. Todėl iš dalies keičiančiu susitarimu visame susitarime dėl bevizio režimo žodis „bendrija“ pakeičiamas žodžiu „Sąjunga“.

                  d. Bendros deklaracijos

                  Prie susitarimo pridedamos dvi bendros deklaracijos:

                  - dėl 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį išaiškinimo ir

                  - dėl Islandijos, Norvegijos, Šveicarijos ir Lichtenšteino.

                  e. Įsigaliojimas

                  Šis susitarimas įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną praėjus penkiems mėnesiams po to, kai paskutinė susitariančioji šalis praneša kitai, kad ratifikavimo procedūros yra baigtos. Siekiant užtikrinti teisinį tikrumą ir suteikti galimybę keliautojams suprasti teisės normas ir jų laikytis, reikia nustatyti pakankamai ilgą pereinamąjį laikotarpį. Per šešis mėnesius po to, kai baigiamos susitarimo ratifikavimo procedūros, prieš įsigaliojant naujajai trumpalaikio buvimo apibrėžčiai ir susijusiam atgaline data apskaičiuojamam 180 dienų atskaitos laikotarpiui, keliautojai galės pabaigti savo trumpalaikį buvimą, vis dar apskaičiuojamą tik pagal senąją apibrėžtį.

                  Iš dalies keičiantis susitarimas neturi poveikio visoms kitoms galiojančio Europos bendrijos ir Bahamų Sandraugos susitarimo dėl trumpalaikio bevizio režimo nuostatoms, įskaitant nuostatas dėl teritorinės taikymo srities.

               6.IŠVADA

               Atsižvelgdama į minėtus rezultatus, Komisija siūlo Tarybai priimti sprendimą pasirašyti susitarimą Sąjungos vardu ir įgalioti Tarybos pirmininką paskirti asmenį (-is), tinkamai įgaliotą (-us) pasirašyti Sąjungos vardu.

               2017/0170 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Europos Sąjungos ir Bahamų Sandraugos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Bahamų Sandraugos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, pasirašymo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalies a punktą kartu su 218 straipsnio 5 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)2009 m. lapkričio 30 d. sprendimu Taryba sudarė Europos bendrijos ir Bahamų Sandraugos susitarimą dėl trumpalaikio bevizio režimo. Pagal Susitarimą numatomas bevizis režimas Europos Sąjungos ir Bahamų piliečiams, vykstantiems į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją „ne ilgiau kaip trims mėnesiams per šešių mėnesių laikotarpį“;

               (2)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 610/2013
                  17
                nustatyti horizontaliojo pobūdžio Sąjungos vizų ir sienų acquis pakeitimai, o trumpalaikis buvimas apibrėžtas kaip ne ilgesnis nei 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį;

               (3)siekiant visapusiškai suderinti Sąjungos trumpalaikio buvimo tvarką, būtina naująją apibrėžtį įtvirtinti Sąjungos ir Bahamų Sandraugos susitarime dėl trumpalaikio bevizio režimo;

               (4)2014 m. spalio 9 d. Taryba priėmė sprendimą, kuriuo Komisijai suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Bahamų Sandraugos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo (toliau – Susitarimas);

               (5)derybos dėl Susitarimo su Bahamomis sėkmingai baigtos jį parafavus 2016 m. rugpjūčio 30 d. pasikeičiant vyriausiųjų Sąjungos ir Bahamų Sandraugos derybininkų laiškais;

               (6)Susitarimas turėtų būti pasirašytas, o prie jo pridedamos deklaracijos patvirtintos Sąjungos vardu;

               (7)šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2000/365/EB
                  18
               ; todėl Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

               (8)šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Airija nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2002/192/EB
                  19
               ; todėl Airija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Įgaliojama Sąjungos vardu pasirašyti Europos Sąjungos ir Bahamų Sandraugos susitarimą, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Bahamų Sandraugos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo (toliau – Susitarimas), su sąlyga, kad Susitarimas bus sudarytas.

               Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.

               2 straipsnis

               Sąjungos vardu patvirtinamos prie šio sprendimo pridedamos deklaracijos.

               3 straipsnis

               Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) Sąjungos vardu pasirašyti Susitarimą.

               4 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 182, 2013 6 29, p. 1.

                     (2)
                  OL L 239, 2000 9 22, p. 19.

                     (3)
                  OL L 105, 2006 4 13, p. 1.

                     (4)
                  OL L 243, 2009 9 15, p. 1.

                     (5)
                  OL L 081, 2001 3 21, p. 1.

                     (6)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 3.

                     (7)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 24.

                     (8)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 10.

                     (9)
                  Su Brazilija ES sudarė du susitarimus. Vieną susitarimą, skirtą paprastų pasų turėtojams (OL L 255, 2012 9 21, p. 4), ir atskirą susitarimą, skirtą diplomatinių, tarnybinių ir oficialių pasų turėtojams (OL L 66, 2011 3 12, p. 2).

                     (10)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 17.

                     (11)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 38.

                     (12)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 31.

                     (13)
                  Plg. susitarimų straipsnius „Tikslas“ ir „Buvimo trukmė“.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Tarybos sprendimas, kuriuo Komisijai suteikiami įgaliojimai pradėti derybas siekiant iš dalies pakeisti susitarimus dėl trumpalaikio bevizio režimo, kuriuos Europos Sąjunga (Bendrija) yra sudariusi su Antigva ir Barbuda, Bahamų Sandrauga, Barbadosu, Brazilijos Federacine Respublika, Mauricijaus Respublika, Sent Kitso ir Nevio Federacija ir Seišelių Respublika, priimtas 2014 m. spalio 9 d.

                     (16)
                  COM(2016) 194 final.

                     (17)
                  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 610/2013, kuriuo iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 562/2006, nustatantis taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas), Konvencija dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo, Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1683/95 ir (EB) Nr. 539/2001 bei Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (EB) Nr. 767/2008 ir (EB) Nr. 810/2009 (OL L 182, 2013 6 29, p. 1).

                     (18)
                  2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimas 2000/365/EB dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (OL L 131, 2000 6 1, p. 43).

                     (19)
                  2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimas 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (OL L 64, 2002 3 7, p. 20).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 07 28
            COM(2017) 395 final
            PRIEDAS
            prie
            Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
            dėl Europos Sąjungos ir Bahamų Sandraugos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Bahamų Sandraugos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, pasirašymo

               PRIEDAS

               prie

               Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo

               dėl Europos Sąjungos ir Bahamų Sandraugos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Bahamų Sandraugos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, pasirašymo

               SUSITARIMAS

               Europos Sąjungos ir Bahamų Sandraugos susitarimas, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Bahamų Sandraugos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo

               EUROPOS SĄJUNGA

               ir

               BAHAMŲ SANDRAUGA (toliau – Bahamos),

               toliau kartu – Susitariančiosios Šalys,

               ATSIŽVELGDAMOS į Europos bendrijos ir Bahamų Sandraugos susitarimą dėl trumpalaikio bevizio režimo (toliau – Susitarimas), kuris įsigaliojo 2010 m. balandžio 1 d.,

               PATVIRTINDAMOS, kad svarbu palengvinti žmonių tarpusavio ryšius,

               ATKREIPDAMOS DĖMESĮ Į TAI, kad Susitarimas skirtas Susitariančiųjų Šalių piliečių naudai,

               ATSIŽVELGDAMOS Į TAI, kad Susitarime nustatyta trumpalaikio buvimo apibrėžtis (trys mėnesiai per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmo atvykimo) nepakankamai tiksli ir visų pirma tai, kad dėl formuluotės „nuo pirmojo atvykimo dienos“ gali kilti abejonių ir klausimų,

               PRISIMINDAMOS, kad 2013 m. birželio 26 d. Reglamentu (ES) Nr. 610/2013 nustatyti horizontaliojo pobūdžio ES „vidaus“ vizų ir sienų acquis pakeitimai ir trumpalaikis buvimas apibrėžtas kaip „90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį“,

               ATSIŽVELGDAMOS Į TAI, kad atvykimo ir išvykimo sistemai, kurią turi įdiegti Europos Sąjunga, reikalinga vienoda ir tiksli trumpalaikio buvimo apibrėžtis, taikytina visiems trečiųjų šalių piliečiams,

               NORĖDAMOS užtikrinti sklandų keliautojų srautą Susitariančiųjų Šalių sienos perėjimo punktuose,

               DAR KARTĄ PATVIRTINDAMOS, kad Susitarimas taikomas visų Europos Sąjungos valstybių narių, išskyrus Jungtinę Karalystę ir Airiją, piliečiams,

               ATSIŽVELGDAMOS į Protokolą dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės ir Protokolą dėl Šengeno acquis integravimo į Europos Sąjungos teisės sistemą, pridėtus prie Europos Sąjungos sutarties ir prie Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo, ir patvirtindamos, kad šio Susitarimo nuostatos netaikomos Jungtinei Karalystei ir Airijai,

               SUSITARĖ:

               1 straipsnis

               Susitarimas iš dalies keičiamas pagal šio straipsnio nuostatas:

               (1)pavadinime ir 3 straipsnio 5 dalyje, 6 straipsnio 1 dalyje ir 8 straipsnio 7 dalyje žodis „bendrija“ pakeičiamas žodžiu „Sąjunga“;

               (2)1 straipsnyje frazė „trims mėnesiams per šešių mėnesių laikotarpį“ pakeičiama fraze „90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį“;

               (3)4 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:

               „Europos Sąjungos piliečiai Bahamų teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.“;

               (4)4 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:

               „Bahamų piliečiai valstybių narių, taikančių visą Šengeno acquis, teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.“ Tas laikotarpis apskaičiuojamas neatsižvelgiant į buvimą valstybėje narėje, kuri dar netaiko viso Šengeno acquis.

               Bahamų piliečiai kiekvienos valstybės narės, kuri dar netaiko viso Šengeno acquis, teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį, neatsižvelgiant į apskaičiuotą buvimo valstybių narių, kurios taiko visą Šengeno acquis, teritorijoje laikotarpį.“;

               (5)4 straipsnio 3 dalyje žodžiai „tris mėnesius“ pakeičiami žodžiais „90 dienų“, o žodis „Bendrijos“ – žodžiu „Sąjungos“;

               (6)Paskutinis 8 straipsnio 4 dalies sakinys pakeičiamas taip:

               „Jei priežasčių, dėl kurių sustabdytas šio Susitarimo taikymas, nebelieka, taikymą sustabdžiusi Susitariančioji Šalis nedelsdama informuoja apie tai kitą Susitariančiąją Šalį ir panaikina tą sustabdymą.“

               2 straipsnis

               Šį Susitarimą Susitariančiosios Šalys ratifikuoja arba tvirtina pagal savo atitinkamas procedūras ir jis įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną praėjus penkiems mėnesiams po to, kai paskutinė Susitariančioji Šalis praneša kitai, kad pirmiau nurodytos procedūros yra baigtos.

               Pasirašytas du tūkstančiai septynioliktųjų metų ... mėn. … d. [vieta] dviem egzemplioriais anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, kroatų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, nyderlandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis; tekstai kiekviena šių kalbų yra vienodai autentiški.

               Europos Sąjungos vardu

               Bahamų Sandraugos vardu

               BENDRA DEKLARACIJA DĖL ISLANDIJOS, NORVEGIJOS, ŠVEICARIJOS IR LICHTENŠTEINO

               Pageidautina, kad Norvegijos, Islandijos, Šveicarijos bei Lichtenšteino valdžios institucijos ir Bahamų valdžios institucijos nedelsdamos iš dalies pakeistų dvišalius susitarimus dėl trumpalaikio bevizio režimo pagal šiame Susitarime nustatytas sąlygas.

               Bendra deklaracija dėl 90 dienų laikotarpio per bet kurį 180 dienų laikotarpį išaiškinimo

               Susitariančiosios Šalys sutaria, kad maksimalus 90 dienų laikotarpis per bet kurį 180 dienų laikotarpį, kaip nustatyta Susitarimo 4 straipsnyje, reiškia nepertraukiamą buvimo laikotarpį arba kelis laikotarpius iš eilės, kurių bendra trukmė neviršija 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.

               Sąvoka „per bet kurį“ reiškia, kad taikomas slankus 180 dienų ataskaitinis laikotarpis, kai, siekiant patikrinti, ar ir toliau tenkinamas 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį reikalavimas, atsižvelgiama į kiekvieną buvimo dieną per pastarąsias 180 dienų. Be kita ko, tai reiškia, kad naujas buvimo iki 90 dienų laikotarpis leidžiamas, jei šalyje nebūta nepertraukiamą 90 dienų laikotarpį.

               ________


				|

		52013PC0320

			Pasiūlymas TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS kuriuo iš dalies keičiamas Įgyvendinimo sprendimas 2011/77/ES dėl Sąjungos finansinės pagalbos suteikimo Airijai /* COM/2013/0320 final - 2013/0167 (NLE) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
Siekiant
sustiprinti Airijai skirtos ekonomikos programos tvarumo profilį ir
sumažinti Airijos Vyriausybės likvidumo poreikius po programos
įgyvendinimo, taip pat atsižvelgiant į 2013 m. balandžio
12 d. Euro grupės ir ECOFIN ministrų pareiškimą,
reikėtų iš dalies pakeisti Tarybos įgyvendinimo sprendimą
2011/77/ES dėl finansinės pagalbos suteikimo Airijai. Pakeitimai
susiję su bendros paskolos vidutinio termino pratęsimu nuo „12,5
metų“ iki „19,5 metų“, pratęsiant atskirų išmokų terminus.
Airijos prašymu ir atsižvelgdama į rinkos
sąlygas, Komisija gali refinansuoti visus pirminius įsiskolinimus ar
jų dalį, kad pratęstų paskolos dalies arba dalinės
išmokos terminą, jei laikomasi ilgiausio vidutinio 19,5 metų termino.
Visos Komisijos iš anksto pasiskolintos sumos laikomos Europos Centrinio Banko
(ECB) sąskaitoje, kurią Komisija atidarė finansinei pagalbai
administruoti. Taip pat Komisija užtikrins, kad atliekamų refinansavimo
operacijų terminas atitiktų tinkamo maržos pagal ES nuosavų
išteklių viršutinę ribą valdymo principus, įskaitant ES
obligacijų išpirkimo profilį. Refinansavimo operacijas planuojama
pradėti 2015 m., visas su kiekvienos operacijos rengimu ir vykdymu
susijusias ES išlaidas padengs Airija.
Reikėtų
pažymėti, kad dėl šio sprendimo padidės tvarumas ir pagerės
likvidumo perspektyva vykdant programą. Dėl to gerėja
valstybės skolinimosi sąlygos ir daromas šalutinis poveikis
privačiajam sektoriui. Toks poveikis naudingas tiek šalims
kreditorėms, tiek šalims skolininkėms, todėl didėja euro
zonos stabilumas.
Atsižvelgdama į pirmiau pateiktus
paaiškinimus, Komisija mano, kad pakeitimai, kuriuos sudaro Europos
finansinės padėties stabilizavimo priemonės (EFSM) paskolos
Airijai vidutinio termino pratęsimas, yra naudingi siekiant programos
tikslų.
2013/0167 (NLE)
Pasiūlymas
TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
kuriuo iš dalies keičiamas
Įgyvendinimo sprendimas 2011/77/ES dėl Sąjungos finansinės
pagalbos suteikimo Airijai
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2010 m. gegužės
11 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 407/2010, kuriuo nustatoma
Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė[1],
ypač į jo 3 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
pasiūlymą,
kadangi:
(1)       Airijos prašymu Taryba jai
suteikė finansinę pagalbą (Įgyvendinimo sprendimas
2011/77/ES[2])
remiant griežtą ekonomikos ir reformų programą, kuria siekiama
atkurti pasitikėjimą, sudaryti sąlygas tvariam ekonomikos
augimui atkurti ir apsaugoti Airijos, euro zonos ir Sąjungos
finansinį stabilumą;
(2)       2013 m. balandžio
22 d. Komisija baigė devintąją Airijos ekonomikos
reformų programos peržiūrą;
(3)       ES paskolos ilgiausio
vidutinio termino pratęsimas būtų naudingas, nes taip
būtų paremtos Airijos pastangos atgauti visas galimybes patekti
į rinką ir sėkmingai baigti programos vykdymą. Kad ES
paskolos ilgiausio vidutinio termino pratęsimas būtų
visapusiškai naudingas, Komisijai turėtų būti leista
pratęsti paskolos dalių ir dalinių išmokų terminą;
(4)       atsižvelgiant į šiuos
pokyčius, reikėtų iš dalies pakeisti Įgyvendinimo
sprendimą 2011/77/ES,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Įgyvendinimo sprendimo 2011/77/ES
1 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
1) 1 dalis pakeičiama taip:
„1.        Sąjunga suteikia Airijai
paskolą, kuri neviršija 22,5 mlrd. EUR ir kurios ilgiausias vidutinis
terminas yra 19,5 metų. Atskirų paskolos dalinių išmokų
terminas gali būti iki 30 metų.“
2) pridedama ši dalis:
„9.        Airijos prašymu Komisija gali
pratęsti paskolos dalies arba dalinės išmokos terminą, jei
laikomasi 1 dalyje nustatyto ilgiausio vidutinio termino. Minėtam tikslui
pasiekti Komisija gali refinansuoti visus įsiskolinimus arba jų
dalį. Visos iš anksto pasiskolintos sumos laikomos Europos Centrinio Banko
(ECB) sąskaitoje, kurią Komisija atidarė finansinei pagalbai
administruoti.“
2 straipsnis
Šis sprendimas
skirtas Airijai.
3 straipsnis
Šis sprendimas
skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 118, 2010 5 12, p. 1.
[2]               OL L 30,
2011 2 4, p. 34.


				|

		52012PC0560

			Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimo dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos sudarymo /* COM/2012/0560 final - 2012/0271 (NLE) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           Politinės ir teisinės
aplinkybės
Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio
santykiai reglamentuojami 2005 m. birželio 23 d. Kotonu pasirašytu iš
dalies pakeistu AKR ir EB partnerystės susitarimu. 2008 m. liepos 1 d.
iš dalies pakeistas susitarimas įsigaliojo Žaliajam Kyšuliui.
Pirmaisiais XXI amžiaus metais Žaliojo Kyšulio
vyriausybė ir pilietinė visuomenė ne kartą išreiškė
pageidavimą palaikyti glaudesnius ir platesnius santykius su Europos
Sąjunga.
Todėl 2007 m. spalio 24 d. Komisija
priėmė Tarybai ir Europos Parlamentui skirtą komunikatą
dėl ES ir Žaliojo Kyšulio santykių ateities, kuriame pripažino abi
Šalis siejančius tvirtus ir kartu ypatingus istorinius ryšius,
paženklintus glaudžiais žmonių bei kultūrų saitais ir bendromis
socialinėmis politinėmis vertybėmis. Kaip ir Europos
Sąjunga, Žaliasis Kyšulys puoselėja demokratijos, gero valdymo,
pagarbos žmogaus teisėms ir teisinės valstybės vertybes bei
principus. Griežti reikalavimai ir nepriekaištinga praktika, kuria šalis gali pasigirti
valdymo srityje, visiškai pateisina tolesnį Europos Sąjungos
santykių su ja plėtojimą. Prie komunikato buvo pridėtas
veiksmų plano pasiūlymas.
2007 m. lapkričio 19 ir 20 d.
posėdžiavusi Bendrųjų reikalų ir išorės santykių
taryba pritarė komunikatą pagrindžiančioms išvadoms, specialios
Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio partnerystės užmezgimui ir jai
įgyvendinti skirtam veiksmų planui, kaip siūlė Komisija.
Specialios partnerystės tikslas – sustiprinti abiejų Šalių
politinį dialogą, politikos derinimą ir bendradarbiavimą
naujose, opiose srityse, peržengiant paprastų paramos teikėjo ir
gavėjo santykių ribas ir sudarant abiejų pusių interesus
atitinkančias sąlygas.
Veiksmų plane iškelti tokie prioritetai:
geras valdymas, saugumas ir stabilumas, regioninė integracija,
pertvarkymas ir modernizavimas, techninis ir norminis derinimas, žinių
visuomenė, vystymasis ir kova su skurdu. Numatyta didinti stabilumą
bei saugumą ir imtis priemonių migracijos problemoms spręsti.
Atsižvelgiant į specialią
Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio partnerystę, po 2007 m. gruodžio 10 d.
Tarybos išvadų dėl partnerystės judumo srityje ir
apykaitinės migracijos laikantis visuotinio požiūrio į
migraciją, 2008 m. birželio 5 d. pasirašyta bendra deklaracija
dėl Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio partnerystės judumo
srityje, o 2008 m. liepos 28 d. partnerystė pradėta
įgyvendinti. Deklaracijos 5 ir 12 straipsniuose abi Šalys
įsipareigojo užmegzti dialogą trumpalaikių vizų ir
readmisijos klausimais. Be to, deklaracijos priedo 3 dalies i punkte ir 6 dalies
v punkte Komisija įsipareigojo pateikti Tarybai rekomendacijų, kad
gautų derybų su Žaliuoju Kyšuliu atitinkamai dėl
paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo tvarkos susitarimo ir
dėl readmisijos susitarimo nurodymus.
Šiuo pagrindu 2008 m. lapkričio 14 d.
Komisija pateikė Tarybai rekomendaciją dėl jos įgaliojimo
pradėti derybas su Žaliojo Kyšulio Respublika atitinkamai dėl
paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio
Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos susitarimo ir
dėl readmisijos susitarimo.
2009 m. birželio 4 d. Tarybai
suteikus įgaliojimą, derybos dėl paprastesnės
trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos
Sąjungos piliečiams tvarkos susitarimo pradėtos 2009 m.
liepos 13 d. Briuselyje. 2011 m. lapkričio 22 d. įvyko
kitas derybų raundas. Be to, surengti 4 techniniai posėdžiai: 2010 m.
vasario 4–5 d. Prajoje, o 2010 m. spalio 12 d., gegužės 30 d.
ir 2011 m. rugsėjo 13 d. – Briuselyje. Derybos baigtos 2012 m.
balandžio mėn.
Galutinis Susitarimo tekstas parafuotas 2012
m. balandžio 24 d. Briuselyje, dalyvaujant Europos Komisijos Pirmininkui Jose
Manueliui Barroso ir Žaliojo Kyšulio ministrui pirmininkui José Maria Neves.
Visais derybų etapais valstybės
narės buvo reguliariai informuojamos ir su jomis nuolat konsultuotasi per
Tarybos ad hoc darbo grupių posėdžius.
Susitarimo teisinis pagrindas Sąjungai
yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 77 straipsnio 2
dalies a punktas kartu su jos 218 straipsniu.
Komisija Susitarimą pasirašė [...].
Pagal SESV 218 straipsnio 6 dalies a punktą Europos
Parlamentas Susitarimo sudarymui pritarė [...]. Pridedamas pasiūlymas
yra Susitarimui sudaryti reikalinga teisinė priemonė. Taryba
sprendimą priims kvalifikuota balsų dauguma.
Sprendimo dėl Susitarimo sudarymo pasiūlyme
nustatoma vidaus tvarka, reikalinga jam taikyti praktiškai. Visų pirma
nurodoma, kad Komisija, padedama valstybių narių ekspertų,
atstovauja Sąjungai jungtiniame komitete, įsteigtame pagal Susitarimo
10 straipsnį. Pagal Susitarimo 10 straipsnio 4 dalį
jungtinis komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles. Sąjungos
poziciją šiuo klausimu nustato Komisija, pasikonsultavusi su specialiu
Tarybos paskirtu komitetu. Sąjungos pozicija dėl kitų jungtinio
komiteto sprendimų nustatoma pagal atitinkamas Sutarties nuostatas.
2.           Derybų rezultatai
Komisijos nuomone, Tarybos derybiniuose
nurodymuose nustatyti tikslai buvo pasiekti, o Susitarimo projektas
Sąjungai yra priimtinas.
Galutinį šio Susitarimo turinį
galima apibendrinti taip:
-           išduodant daugkartines vizas,
supaprastintos sąlygos taikomos šių kategorijų asmenims:
a) nacionalinių ir regioninių
vyriausybių bei parlamentų, konstitucinių bei
aukščiausiųjų teismų ir audito rūmų nariams,
nuolatiniams oficialių delegacijų nariams, verslininkams ir įmonių
atstovams, Žaliojo Kyšulio arba Europos Sąjungos piliečių
sutuoktiniams, 21 metų amžiaus dar nesulaukusiems vaikams arba
išlaikytiniams ir giminaičiams, reguliariai būnantiems kitos Šalies
teritorijoje arba būnantiems atitinkamai Žaliajame Kyšulyje ar savo
pilietybės valstybėje – paprastai išduodamos penkerius metus
galiojančios daugkartinės vizos. Trumpiau galiojančios
daugkartinės vizos išduodamos tik tais atvejais, kai tai būtina
dėl kelionės dokumento galiojimo datos arba kai akivaizdu, kad
keliauti dažnai arba reguliariai būtina ar ketinama trumpesnį
laikotarpį;
b) pilietinės visuomenės
organizacijų atstovams, laisvųjų profesijų atstovams,
mokslo, kultūros ir meno veikloje dalyvaujantiems asmenims,
tarptautinių sporto renginių dalyviams ir juos lydintiems asmenims,
atliekantiems profesines pareigas, žurnalistams ir juos lydintiems
akredituotiesiems asmenims, atliekantiems profesines pareigas, moksleiviams,
studentams ir juos lydintiems mokytojams / dėstytojams, Žaliajame Kyšulyje
arba valstybėse narėse pripažintų religinių
bendruomenių atstovams, dėl medicininių priežasčių
reguliariai besilankantiems asmenims; susigiminiavusių miestų ar
miestų savivaldybių vykdomų oficialių mainų programų
dalyviams; oficialių delegacijų nariams – paprastai išduodamos vienus
metus galiojančios daugkartinės vizos. Trumpiau galiojančios
daugkartinės vizos išduodamos tik tais atvejais, kai tai būtina
dėl kelionės dokumento galiojimo datos arba kai akivaizdu, kad
keliauti dažnai arba reguliariai būtina ar ketinama trumpesnį
laikotarpį. Ne trumpiau kaip dvejus metus ir ne ilgiau kaip penkerius
metus galiojančios daugkartinės vizos išduodamos, jei dvejus metus
iki prašymų pateikimo jų pateikėjai tinkamai naudojo vienų
metų trukmės daugkartinę vizą ir jei akivaizdu, kad
keliauti dažnai arba reguliariai nebūtina ar neketinama trumpesnį
laikotarpį;
-           nuo vizos mokesčio
atleidžiami tam tikrų kategorijų asmenys: oficialių
delegacijų nariai, vaikai iki 12 metų; moksleiviai ir studentai,
tyrėjai, 25 m. arba jaunesni seminarų, konferencijų arba sporto,
kultūros ar švietimo renginių, kuriuos organizuoja ne pelno
organizacijos, dalyviai;
-           išorės paslaugų
teikėjui, su kuriuo Žaliasis Kyšulys arba valstybė narė
bendradarbiauja išduodami vizas, suteikiama galimybė imti ne didesnį
kaip 30 eurų mokestį, tačiau, kaip ir anksčiau, visi
asmenys turi galimybę pateikti prašymą tiesiogiai konsulatui;
-           nemokamai pratęsiamos Žaliojo
Kyšulio ir Europos Sąjungos piliečių, kurie dėl force
majeure priežasčių neturi galimybės išvykti iš atitinkamai
valstybių narių arba Žaliojo Kyšulio teritorijos iki jų vizoje
nurodytos datos, vizos;
-           nuo trumpalaikės vizos
reikalavimo atleidžiami Žaliojo Kyšulio ir Europos Sąjungos
piliečiai, turintys diplomatinį arba tarnybinį pasą.
Bendroje deklaracijoje numatoma, kad kiekviena Šalis gali laikinai sustabdyti
nuostatos, pagal kurią diplomatinių arba tarnybinių pasų
turėtojai atleidžiami nuo vizos reikalavimo (8 straipsnis), taikymą,
jei šią nuostatą pažeidžia kita Šalis arba jei tai kelia
grėsmę viešajam saugumui. Šioje deklaracijoje taip pat numatoma, kad
pirmiausia Žaliasis Kyšulys ir Europos Sąjunga įsipareigoja
užtikrinti aukštą diplomatinių ir tarnybinių pasų saugumo
lygį, visų pirma į juos įtraukdami biometrinius
identifikatorius;
-           Žaliojo Kyšulio ir Europos
Sąjungos piliečiams, kurie pametė asmens tapatybės
dokumentus arba iš kurių šie dokumentai buvo pavogti jiems būnant
priimančiosios valstybės teritorijoje, suteikiama galimybė
išvykti iš Žaliojo Kyšulio arba valstybių narių teritorijos be vizos
arba be kitokios formos leidimo, pateikus galiojančius asmens
tapatybės dokumentus;
-           specialiu Žaliojo Kyšulio prašymu
neįtraukiama nė viena nuostata dėl reikalavimų pateikti
kelionės tikslą patvirtinančius dokumentus supaprastinimo;
-           įsteigiamas jungtinis
Susitarimo valdymo komitetas;
-           kadangi įsigaliojimo,
trukmės, keitimo, sustabdymo ir nutraukimo nuostatos yra tarpusavyje
susijusios, paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo tvarkos
susitarimas ir readmisijos susitarimas turėtų įsigalioti vienu
metu;
-           sudaromas protokolas, kuriame
konstatuojama, kad pagal 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir
Tarybos sprendimą Nr. 582/2008/EB[1]
imtasi vienodų priemonių siekiant supaprastinti Šengeno vizų ir
leidimų gyventi turėtojų tranzitą per valstybių
narių, kurios dar netaiko viso Šengeno acquis, teritoriją;
-           pateikiama bendra deklaracija
dėl informacijos apie trumpalaikių vizų išdavimo tvarką ir
apie prašymams išduoti trumpalaikę vizą pagrįsti reikalingus
dokumentus suvienodinimo;
-           pateikiama bendra deklaracija
dėl bendradarbiavimo, susijusio su kelionės dokumentais, ir dėl
reguliaraus keitimosi informacija apie dokumentų saugumą;
-           Susitarimo preambulėje ir
dviejose prie jo pridėtose bendrose deklaracijose atsižvelgiama į
ypatingą Danijos, Jungtinės Karalystės ir Airijos
padėtį. Prie Susitarimo pridėtoje bendroje deklaracijoje taip
pat minima glaudi Norvegijos, Islandijos, Šveicarijos ir Lichtenšteino
asociacija įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis.
3.           Išvados
Atsižvelgdama į minėtus rezultatus,
Komisija siūlo Tarybai:
-           gavus Europos Parlamento
pritarimą, patvirtinti pridedamą Europos Sąjungos ir Žaliojo
Kyšulio Respublikos susitarimą dėl paprastesnės
trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos
Sąjungos piliečiams tvarkos.
2012/0271 (NLE)
Pasiūlymas
TARYBOS SPRENDIMAS
dėl Europos Sąjungos ir Žaliojo
Kyšulio Respublikos susitarimo dėl paprastesnės trumpalaikių
vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos
piliečiams tvarkos sudarymo
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos
Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalies a
punktą kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento
pritarimą[2],
kadangi:
(1)       [...], remdamasi [...]
Tarybos sprendimu 2012/XXX[3],
Komisija pasirašė Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos
susitarimą dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo
Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos
(toliau – Susitarimas), atsižvelgiant į tai, kad jis bus sudarytas
vėliau;
(2)       šis Susitarimas
turėtų būti sudarytas;
(3)       Susitarimu įsteigiamas
jungtinis komitetas, kuris gali priimti savo darbo tvarkos taisykles.
Turėtų būti numatyta supaprastinta Sąjungos pozicijos šiuo
klausimu nustatymo tvarka;
(4)       šiuo sprendimu
plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant
Jungtinė Karalystė nedalyvauja, kaip numatyta 2000 m.
gegužės 29 d. Tarybos sprendime 2000/365/EB dėl Jungtinės
Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti
įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas[4]. Todėl Jungtinė
Karalystė nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai
privalomas ar taikomas;
(5)       šiuo sprendimu
plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant
Airija nedalyvauja, kaip numatyta 2002 m. vasario 28 d. Tarybos
sprendime 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai
kurias Šengeno acquis nuostatas[5].
Todėl Airija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra
jai privalomas ar taikomas;
(6)       pagal Protokolo Nr. 22
dėl Danijos pozicijos, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties
ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo, 1 ir 2 straipsnius Danija
nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar
taikomas,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Europos Sąjungos vardu patvirtinamas
Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio susitarimas dėl paprastesnės
trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos
Sąjungos piliečiams tvarkos.
Šio Susitarimo tekstas pridedamas prie šio
sprendimo.
2 straipsnis
Tarybos
pirmininkas paskiria asmenį, įgaliotą Europos Sąjungos
vardu pateikti Susitarimo 12 straipsnio 1 dalyje numatytą
pranešimą ir taip išreikšti Europos Sąjungos sutikimą laikytis
Susitarimo[6].
3 straipsnis
Komisija,
padedama valstybių narių ekspertų, atstovauja Sąjungai jungtiniame
komitete, įsteigtame pagal Susitarimo 10 straipsnį.
4 straipsnis
Pagal
Susitarimo 10 straipsnio 4 dalį, Komisija, pasikonsultavusi su
specialiu Tarybos paskirtu komitetu, nustato Sąjungos poziciją
jungtiniame komitete dėl jo darbo tvarkos taisyklių priėmimo.
5 straipsnis
Šis sprendimas
įsigalioja jo priėmimo dieną.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
PRIEDAS
Europos
Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos
SUSITARIMAS
dėl

paprastesnės
trumpalaikių vizų išdavimo
Žaliojo
Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos
EUROPOS SĄJUNGA, toliau – Sąjunga,
ir
ŽALIOJO KYŠULIO RESPUBLIKA, toliau – Žaliasis
Kyšulys,
toliau – Šalys,
norėdamos
puoselėti tautų ryšius, kad galėtų nuolat plėtoti
ekonominius, humanitarinius, kultūrinius, mokslinius ir kitokius
santykius, abipusiškumo pagrindu supaprastindamos vizų išdavimo savo
piliečiams tvarką;
atsižvelgdamos
į 2008 m. birželio 5 d. bendrą deklaraciją dėl
Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio partnerystės judumo srityje,
pagal kurią Šalys stengiasi palaikyti dialogą trumpalaikių
vizų klausimais, siekdamos supaprastinti tam tikrų kategorijų
asmenų judėjimą;
primindamos Kotonu
partnerystės susitarimą ir 2007 m. lapkričio 19 d.
Europos Sąjungos Tarybos patvirtintą specialią Europos
Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio partnerystę;
pripažindamos, kad
toks supaprastinimas neturėtų skatinti neteisėtos imigracijos,
ir skirdamos ypatingą dėmesį saugumo ir readmisijos klausimams;
atsižvelgdamos
į Protokolą dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos
pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės,
pridėtą prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl
Europos Sąjungos veikimo, ir patvirtindamos, kad šio Susitarimo nuostatos
netaikomos nei Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos
Karalystei, nei Airijai;
atsižvelgdamos
į Protokolą dėl Danijos pozicijos, pridėtą prie
Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos
veikimo, ir patvirtindamos, kad šio Susitarimo nuostatos netaikomos Danijos
Karalystei,
SUSITARĖ:
1
straipsnis
Tikslas
ir taikymo sritis
Šio Susitarimo tikslas – abipusiškumo pagrindu
supaprastinti vizų, leidžiančių būti ne ilgiau kaip 90
dienų per 180 dienų laikotarpį, išdavimo Žaliojo Kyšulio ir
Europos Sąjungos piliečiams tvarką.

2
straipsnis
Bendroji
sąlyga
1.         Šiame Susitarime numatytos
vizų išdavimo tvarkos supaprastinimo priemonės Žaliojo Kyšulio ir
Europos Sąjungos piliečiams taikomos, tik jei jie nėra atleisti
nuo vizos reikalavimo pagal Sąjungos, jos valstybių narių arba
Žaliojo Kyšulio įstatymų, kitų teisės aktų ir
administracinių potvarkių, šio susitarimo ar kitų
tarptautinių susitarimų nuostatas.
2.         Šio Susitarimo nuostatose
nenumatytiems klausimams, pavyzdžiui, atsisakymui išduoti vizą,
kelionės dokumentų pripažinimui, pragyvenimo lėšų
įrodymui, draudimui atvykti ir išsiuntimo priemonėms, taikoma Žaliojo
Kyšulio ar valstybių narių teisė, arba Sąjungos teisė.
3
straipsnis
Apibrėžtys
Šiame Susitarime:
a)         valstybė narė –
bet kuri Europos Sąjungos valstybė narė, išskyrus Danijos
Karalystę, Airiją ir Jungtinę Didžiosios Britanijos ir
Šiaurės Airijos Karalystę;
b)         Europos Sąjungos pilietis –
bet kuris valstybės narės, kaip apibrėžta a punkte, pilietis;
c)         Žaliojo Kyšulio pilietis – bet
kuris asmuo, turintis Žaliojo Kyšulio pilietybę;
d)         viza – valstybės
narės arba Žaliojo Kyšulio išduotas leidimas arba priimtas sprendimas,
reikalingas norint atvykti į šios valstybės narės ar kelių
valstybių narių teritoriją arba į Žaliojo Kyšulio
teritoriją, siekiant vykti per ją tranzitu arba joje būti ne
ilgiau kaip 90 dienų;
e)         teisėtai esantis asmuo –
Europos Sąjungai – bet kuris Žaliojo
Kyšulio pilietis, kuris pagal nacionalinę arba Sąjungos teisę
turi teisę arba yra įgaliotas būti ilgiau kaip 90 dienų
valstybės narės teritorijoje;
Žaliajam Kyšuliui – bet kuris Europos
Sąjungos pilietis, kaip apibrėžta b punkte, kuris turi
nacionalinės teisės aktus atitinkantį leidimą gyventi.
4
straipsnis
Daugkartinių
vizų išdavimas
1.         Valstybių narių ir
Žaliojo Kyšulio diplomatinės atstovybės bei konsulinės
įstaigos išduoda penkerius metus galiojančias daugkartines vizas
šių kategorijų piliečiams:
a) nacionalinių ir regioninių
vyriausybių bei parlamentų, konstitucinių bei
aukščiausiųjų teismų ir audito rūmų nariams, jei
jie šiuo Susitarimu nėra atleisti nuo vizos reikalavimo, atlikdami
pareigas;
b) nuolatiniams oficialių delegacijų
nariams, kurie gavę Žaliajam Kyšuliui, valstybėms narėms ar
Europos Sąjungai adresuotą oficialų kvietimą dalyvauja
posėdžiuose, konsultacijose, derybose arba mainų programose, taip pat
renginiuose, kuriuos valstybių narių ar Žaliojo Kyšulio teritorijoje
organizuoja tarpvyriausybinės organizacijos;
c) verslininkams ir įmonių
atstovams, reguliariai vykstantiems į valstybes nares arba
Žaliąjį Kyšulį;
d) sutuoktiniams, 21 metų amžiaus dar
nesulaukusiems vaikams (įskaitant įvaikius) arba išlaikytiniams ir
giminaičiams, besilankantiems atitinkamai
- pas Žaliojo Kyšulio piliečius,
teisėtai esančius valstybės narės teritorijoje, arba pas
Europos Sąjungos piliečius, teisėtai esančius Žaliajame
Kyšulyje, arba
- pas Europos Sąjungos piliečius,
esančius jų pilietybės valstybėje, arba pas Žaliojo Kyšulio
piliečius, esančius Žaliajame Kyšulyje.
Tačiau jei akivaizdu, kad keliauti dažnai
arba reguliariai nebūtina ar neketinama trumpesnį laikotarpį,
daugkartinė viza galioja tik šį laikotarpį, visų pirma kai
- a punkte minėtų asmenų
mandatas,
- b punkte minėtų nuolatinių
oficialių delegacijų narių kadencija,
- c punkte minėtų verslininkų
statusas arba įmonės atstovų įgaliojimai, arba
- d punkte minėtų Žaliojo Kyšulio
piliečių, esančių valstybės narės teritorijoje,
ir Europos Sąjungos piliečių, esančių Žaliojo Kyšulio
teritorijoje, leidimas gyventi
galioja trumpiau nei penkerius metus.
2.         Valstybių narių ir
Žaliojo Kyšulio diplomatinės atstovybės bei konsulinės
įstaigos išduoda vienus metus galiojančias daugkartines vizas
šių kategorijų piliečiams (jei per vienus metus iki prašymo šie
asmenys gavo bent vieną vizą ir ja pasinaudojo laikydamiesi valstybės
teisės aktų, kuriais reglamentuojamas atvykimas į jos
teritoriją ir buvimas joje):
a) pilietinės visuomenės
organizacijų atstovams, kurie reguliariai vyksta į valstybes nares
arba Žaliąjį Kyšulį mokyti(s) arba kurie dalyvauja seminaruose
ar konferencijose, taip pat pagal mainų programas;
b) laisvųjų profesijų
atstovams, kurie reguliariai vyksta į valstybes nares arba
Žaliąjį Kyšulį dalyvauti tarptautinėse parodose, salonuose,
konferencijose, simpoziumuose ir seminaruose ar kituose panašiuose renginiuose;
c) asmenims, kurie reguliariai vyksta į
valstybes nares arba Žaliąjį Kyšulį dalyvauti mokslo,
kultūros ir meno veikloje, įskaitant universitetų ir kitokias
mainų programas;
d) tarptautinių sporto renginių
dalyviams ir juos lydintiems asmenims, atliekantiems profesines pareigas;
e) žurnalistams ir juos lydintiems
akredituotiesiems asmenims, atliekantiems profesines pareigas;
f) moksleiviams, studentams (įskaitant
magistrantus ir doktorantus) ir juos lydintiems mokytojams / dėstytojams,
kurie vyksta studijuoti arba mokyti, taip pat pagal mokyklinių mainų
ar kitokios veiklos programas;
g) Žaliajame Kyšulyje arba valstybėse
narėse pripažintų religinių bendruomenių atstovams, kurie
reguliariai vyksta į atitinkamai valstybes nares arba Žaliąjį
Kyšulį;
h) dėl medicininių
priežasčių reguliariai besilankantiems asmenims;
i) susigiminiavusių miestų ar
miestų savivaldybių vykdomų oficialių mainų
programų dalyviams;
j) oficialių delegacijų nariams,
kurie gavę Žaliajam Kyšuliui, valstybėms narėms ar Europos
Sąjungai adresuotą oficialų kvietimą reguliariai dalyvauja
posėdžiuose, konsultacijose, derybose arba mainų programose, taip pat
renginiuose, kuriuos valstybių narių ar Žaliojo Kyšulio teritorijoje
organizuoja tarpvyriausybinės organizacijos.
Tačiau jei akivaizdu, kad keliauti dažnai
arba reguliariai nebūtina ar neketinama trumpesnį laikotarpį,
daugkartinė viza galioja tik šį laikotarpį.
3.         Valstybių narių ir
Žaliojo Kyšulio diplomatinės atstovybės bei konsulinės
įstaigos išduoda ne trumpiau kaip dvejus metus ir ne ilgiau kaip penkerius
metus galiojančias daugkartines vizas šio straipsnio 2 dalyje
minėtų kategorijų piliečiams, jei per dvejus metus iki
prašymo šie asmenys pasinaudojo vienų metų trukmės daugkartine
viza, laikydamiesi priimančiosios valstybės teisės aktų, kuriais
reglamentuojamas atvykimas į jos teritoriją ir buvimas joje.
Tačiau jei akivaizdu, kad keliauti dažnai
arba reguliariai nebūtina ar neketinama trumpesnį laikotarpį,
daugkartinė viza galioja tik šį laikotarpį.
4.         Bendra šio straipsnio 1–3 dalyse
minėtų asmenų buvimo valstybių narių arba Žaliojo
Kyšulio teritorijoje trukmė negali viršyti 90 dienų per 180 dienų
laikotarpį.
5
straipsnis
Vizos
ir aptarnavimo mokesčiai
1.         Nepažeidžiant 2 dalies
nuostatų, valstybės narės arba Žaliasis Kyšulys neima vizos mokesčio
iš šių kategorijų asmenų:
a) oficialių delegacijų narių,
kurie gavę Žaliajam Kyšuliui, valstybėms narėms ar Europos
Sąjungai adresuotą oficialų kvietimą dalyvauja
posėdžiuose, konsultacijose, derybose arba oficialiose mainų
programose ar renginiuose, kuriuos valstybės narės arba Žaliojo
Kyšulio teritorijoje organizuoja tarpvyriausybinės organizacijos;
b) vaikų iki 12 metų;
c) moksleivių, studentų,
magistrantų bei doktorantų ir juos lydinčių mokytojų /
dėstytojų, kurie vyksta studijuoti arba mokyti;
d) tyrėjų, kurie vyksta dalyvauti
moksliniuose tyrimuose;
e) 25 metų ir jaunesniems seminarų,
konferencijų arba sporto, kultūros ar švietimo renginių, kuriuos
organizuoja ne pelno organizacijos, dalyviams.
2.         Kai valstybės narės arba
Žaliasis Kyšulys bendradarbiauja su išorės paslaugų teikėju,
gali būti imamas aptarnavimo mokestis. Aptarnavimo mokestis yra
proporcingas išorės paslaugų teikėjo išlaidoms, patirtoms
vykdant užduotis, ir negali viršyti 30 eurų. Žaliasis Kyšulys,
atitinkama valstybė narė arba atitinkamos valstybės narės
turi palikti visiems prašymų pateikėjams galimybę teikti
prašymus tiesiogiai jų konsulatuose.
6
straipsnis
Išvykimas
dokumentų pametimo arba pavogimo atvejais
Žaliojo Kyšulio ir Europos Sąjungos
piliečiai, kurie pametė asmens tapatybės dokumentus arba iš
kurių šie dokumentai buvo pavogti jiems būnant atitinkamai
valstybių narių arba Žaliojo Kyšulio teritorijoje, gali išvykti iš
šios teritorijos be vizos arba be kitokios formos leidimo, pateikę Žaliojo
Kyšulio arba valstybių narių diplomatinės atstovybės ar
konsulinės įstaigos išduotus galiojančius asmens tapatybės
dokumentus, suteikiančius teisę kirsti sieną.
7
straipsnis
Vizos
pratęsimas išimtinėmis aplinkybėmis
Žaliojo Kyšulio ir Europos Sąjungos
piliečių, kurie dėl force majeure priežasčių
neturi galimybės išvykti iš atitinkamai valstybių narių arba
Žaliojo Kyšulio teritorijos iki jų vizoje nurodytos datos, vizos terminas
nemokamai pratęsiamas pagal priimančiosios valstybės taikomos teisės
aktus iki tol, kol jie grįžta į gyvenamosios vietos valstybę.
8
straipsnis
Diplomatiniai
ir tarnybiniai pasai
1.         Žaliojo Kyšulio arba valstybių
narių piliečiai, turintys galiojantį diplomatinį arba
tarnybinį pasą, gali atvykti į valstybių narių arba
Žaliojo Kyšulio teritoriją, išvykti iš jos arba vykti per ją tranzitu
be vizos.
2.         Šio straipsnio 1 dalyje
minėti piliečiai valstybių narių arba Žaliojo Kyšulio
teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per 180 dienų
laikotarpį.
9
straipsnis
Teritorinis
vizų galiojimas
Atsižvelgiant į Žaliojo Kyšulio ir
valstybių narių taikomas teisines normas bei nuostatas dėl
nacionalinio saugumo ir į Europos Sąjungos normas dėl riboto
teritorinio galiojimo vizų, Žaliojo Kyšulio ir Europos Sąjungos
piliečiai turi teisę keliauti valstybių narių arba Žaliojo Kyšulio
teritorijoje tokiomis pat sąlygomis, kokiomis keliauja atitinkamai Europos
Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio piliečiai.
10
straipsnis
Jungtinis
Susitarimo valdymo komitetas
1.         Šalys įsteigia jungtinį
Susitarimo valdymo komitetą (toliau – komitetas), sudarytą iš
Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio atstovų. Jame Sąjungai atstovauja
Europos Komisija, padedama valstybių narių ekspertų.
2.         Komitetui pavedamos šios užduotys:
a)         prižiūrėti, kaip
įgyvendinamas šis Susitarimas;
b)         siūlyti šio Susitarimo
pakeitimus arba papildymus;
c)         spręsti ginčus,
kylančius dėl šio Susitarimo nuostatų aiškinimo ar taikymo.
3.         Komiteto posėdžiai rengiami
kiekvieną kartą, kai to reikia, vienos iš Šalių prašymu ir      bent
kartą per metus.
4.         Komitetas priima savo darbo tvarkos
taisykles.
11 straipsnis
Šio
Susitarimo ryšys su
valstybių narių ir Žaliojo Kyšulio sudarytais susitarimais
Nuo įsigaliojimo dienos šio Susitarimo
nuostatos yra viršesnės už valstybių narių ir Žaliojo Kyšulio
sudaryto (-ų) bet kurio (-ių) dvišalio (-ių) arba
daugiašalio (-ių) susitarimo (-ų) nuostatas, jei šiose
nuostatose aptariami šiuo Susitarimu reglamentuojami klausimai.
12
straipsnis
Baigiamosios
nuostatos
1.         Šis Susitarimas Šalių
ratifikuojamas arba tvirtinamas pagal jų atitinkamas procedūras ir
įsigalioja pirmąją antro mėnesio, einančio po dienos,
kurią Šalys viena kitai praneša apie minėtų procedūrų
užbaigimą, dieną.
2.         Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies,
šis Susitarimas įsigalioja tik Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio
susitarimo dėl readmisijos įsigaliojimo dieną, jeigu ši antroji
data yra vėlesnė už 1 dalyje minėtą datą.
3.         Šis Susitarimas sudaromas
neapibrėžtam laikotarpiui, nebent būtų nutrauktas pagal šio
straipsnio 6 dalį.
4.         Šis Susitarimas gali būti
keičiamas raštišku Šalių susitarimu. Pakeitimai įsigalioja po
to, kai Šalys viena kitai praneša apie tam reikalingų vidaus
procedūrų užbaigimą.
5.         Kiekviena Šalis gali visiškai arba
iš dalies sustabdyti šio Susitarimo taikymą viešosios tvarkos,
nacionalinio saugumo užtikrinimo arba visuomenės sveikatos apsaugos
sumetimais. Apie sprendimą dėl sustabdymo kitai Šaliai pranešama
likus ne mažiau kaip 48 valandoms iki jo įsigaliojimo. Kai tik
sustabdymo priežasčių nebelieka, sprendimą dėl sustabdymo
priėmusi Šalis nedelsdama apie tai praneša kitai Šaliai.
6.         Kiekviena Šalis gali nutraukti
šį Susitarimą, raštu pranešdama kitai Šaliai. Susitarimas nustoja
galioti praėjus 90 dienų po tokio pranešimo gavimo dienos.
Priimta 2012 m. balandžio 24 d.
Briuselyje dviem egzemplioriais anglų, bulgarų, čekų,
danų, estų, graikų, ispanų, italų, latvių,
lenkų, lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų,
prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių,
švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis. Visi tekstai yra
autentiški.
 Europos Sąjungos vardu || Žaliojo Kyšulio Respublikos vardu
SUSITARIMO
PROTOKOLAS DĖL VALSTYBIŲ NARIŲ, KURIOS TAIKO NE VISĄ
ŠENGENO ACQUIS
Valstybės narės, kurioms Šengeno acquis
yra privalomas, tačiau kurios dar neišduoda Šengeno vizų, laukdamos
atitinkamo Tarybos sprendimo dėl tokių vizų išdavimo, išduoda
nacionalines vizas, kurios galioja tik jų teritorijoje.
Pagal Europos Parlamento ir Tarybos
sprendimą Nr. 582/2008/EB, imtasi vienodų priemonių,
siekiant supaprastinti Šengeno vizų ir leidimų gyventi
turėtojų tranzitą per valstybių narių, kurios dar
netaiko viso Šengeno acquis, teritoriją.
BENDRA
DEKLARACIJA DĖL SUSITARIMO 8 STRAIPSNIO DĖL DIPLOMATINIŲ IR
TARNYBINIŲ PASŲ
Kiekviena Šalis gali iš dalies laikinai
sustabdyti Susitarimo, ypač jo 8 straipsnio, taikymą pagal jo 12
straipsnio 5 dalyje numatytą procedūrą, jei kita Šalis pažeidžia
8 straipsnį arba jo taikymas kelia grėsmę viešajam saugumui.
Jei 8 straipsnio taikymas laikinai
sustabdomas, abi Šalys pradeda konsultacijas Susitarimu įsteigtame
komitete, siekdamos išspręsti problemas, dėl kurių taikymas
sustabdytas.
Abi Šalys pirmiausia įsipareigoja
užtikrinti aukštą diplomatinių ir tarnybinių pasų saugumo
lygį, visų pirma į juos įtraukdamos biometrinius
identifikatorius. Europos Sąjungoje saugumas bus užtikrintas Reglamente (EB) Nr. 2252/2004
nustatytais reikalavimais.
BENDRA
DEKLARACIJA DĖL INFORMACIJOS APIE TRUMPALAIKIŲ VIZŲ IŠDAVIMO
TVARKĄ ir apie prašymams išduoti
trumpalaikę vizą pagrįsti reikalingus dokumentus suvienodinimo
Pripažindamos, kad prašymą išduoti
vizą pateikiantiems asmenims svarbus skaidrumas, Susitariančiosios
Šalys mano, kad reikėtų imtis atitinkamų priemonių:
-           apskritai sudaryti
pagrindinės informacijos, kurią asmenys, pateikiantys prašymą
išduoti vizą, turi žinoti apie vizos gavimo procedūras, sąlygas,
pačią vizą ir jos galiojimą, sąrašą;
-           kiekviena Šalis turėtų
savo ruožtu sudaryti minimalių reikalavimų sąrašą, kad
būtų užtikrinta, jog prašymą išduoti vizą pateikiantys
asmenys gautų nuoseklią, vienodą pagrindinę
informaciją ir iš jų būtų reikalaujama pateikti iš
esmės tokius pat jų prašymą patvirtinančius dokumentus.
Minėta informacija turi būti
plačiai skleidžiama (konsulatų informacijos stenduose,
lankstinukuose, internete ir kt.).
BENDRA
DEKLARACIJA DĖL DANIJOS KARALYSTĖS
Šalys pažymi, kad šis Susitarimas netaikomas
Danijos Karalystės diplomatinių atstovybių ir konsulinių
įstaigų taikomai vizų išdavimo tvarkai.
Todėl Danijos Karalystės ir Žaliojo
Kyšulio institucijos turėtų nedelsdamos sudaryti dvišalį
susitarimą dėl paprastesnio trumpalaikių vizų išdavimo
panašiomis sąlygomis, kokios nustatytos Europos Sąjungos ir Žaliojo
Kyšulio susitarimu.
BENDRA
DEKLARACIJA DĖL JUNGTINĖS DIDŽIOSIOS BRITANIJOS IR ŠIAURĖS
AIRIJOS KARALYSTĖS
Šalys pažymi, kad šis Susitarimas netaikomas
nei Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos
Karalystės, nei Airijos teritorijose.
Todėl Jungtinės Didžiosios
Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės, Airijos ir Žaliojo Kyšulio
institucijos turėtų sudaryti dvišalius susitarimus dėl
paprastesnės vizų išdavimo tvarkos.
BENDRA
DEKLARACIJA DĖL ISLANDIJOS RESPUBLIKOS, NORVEGIJOS KARALYSTĖS,
ŠVEICARIJOS KONFEDERACIJOS IR LICHTENŠTEINO
Šalys pažymi, kad Europos Sąjunga palaiko
glaudžius ryšius su Islandijos Respublika, Norvegijos Karalyste, Šveicarijos
Konfederacija ir Lichtenšteinu visų pirma pagal 1999 m. gegužės 18 d.
ir 2004 m. spalio 26 d. susitarimus dėl šių valstybių
asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis.

Todėl Islandijos Respublikos, Norvegijos
Karalystės, Šveicarijos Konfederacijos, Lichtenšteino ir Žaliojo Kyšulio
institucijos turėtų nedelsdamos sudaryti dvišalius susitarimus
dėl paprastesnio trumpalaikių vizų išdavimo panašiomis
sąlygomis, kokios nustatytos šiuo Susitarimu.
BENDRA
DEKLARACIJA DĖL BENDRADARBIAVIMO, SUSIJUSIO SU KELIONĖS DOKUMENTAIS
Šalys susitaria, kad prižiūrėdamas,
kaip įgyvendinamas Susitarimas, pagal 11 straipsnį
įsteigtas jungtinis komitetas vertina atitinkamų kelionės
dokumentų saugumo lygio poveikį Susitarimo veikimui. Todėl Šalys
susitaria reguliariai informuoti viena kitą apie priemones, kurių ėmėsi,
kad vienam asmeniui nebūtų išduodami keli kelionės dokumentai ir
kad būtų vystomi techniniai kelionės dokumentų saugumo
aspektai, taip pat apie priemones, susijusias su šių dokumentų
išdavimo personalizavimo procedūra.
[1]               OL L 161, 2008 6 20, p. 30.
[2]               OL
[3]               OL
[4]               OL L 131, 2000 6 1, p. 43.
[5]               OL L 64, 2002 3 7, p. 20.
[6]               Tarybos generalinis sekretoriatas Susitarimo
įsigaliojimo datą paskelbs Europos Sąjungos oficialiajame
leidinyje.


				|

		52013PC0008

			Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo, remiantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu, Prancūzijai leidžiama taikyti sumažintą mokesčio tarifą bešviniam benzinui, kuris naudojamas kaip degalai ir suvartojamas Korsikos departamentuose /* COM/2013/08 final - 2013/0006 (NLE) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO APLINKYBĖS
Energetikos produktų ir elektros
energijos apmokestinimas ES reglamentuojamas Tarybos direktyva 2003/96/EB
(toliau – direktyva). Šioje direktyvoje nurodyti apmokestinami produktai,
naudojimas, dėl kurio jie tampa apmokestinami, ir mažiausi tarifai,
kuriais jie turi būti apmokestinami atsižvelgiant į tai, ar jie
naudojami kaip degalai tam tikrai pramoninei ar komercinei paskirčiai ar
kaip kuras šildymui.
Pagal direktyvos 19 straipsnio 1 dalį
Taryba, Komisijai pasiūlius, bet kuriai valstybei narei gali vieningai
leisti toliau atleisti nuo akcizo mokesčių ar sumažinti jų
tarifą konkrečios politikos sumetimais.
Šio pasiūlymo tikslas – leisti
Prancūzijai toliau taikyti sumažintą mokesčio tarifą
bešviniam benzinui, kuris naudojamas kaip degalai ir suvartojamas Korsikos
departamentuose, siekiant iš dalies kompensuoti papildomas išlaidas,
atsirandančias dėl geografinio atokumo ir tiekimo sunkumų.
Prašymas ir
jo bendrosios aplinkybės
2007 m. gruodžio 20 d. Tarybos sprendimu
2007/880/EB Prancūzijai leista taikyti sumažintą mokesčio
tarifą bešviniam benzinui, kuris naudojamas kaip degalai ir suvartojamas
Korsikos departamentuose, su sąlyga, kad sumažinimas neviršys
papildomų transporto, saugojimo ir paskirstymo išlaidų, palyginti su
žemynine Prancūzijos dalimi. Šio sprendimo tikslas – leisti
Prancūzijai iš dalies kompensuoti papildomas išlaidas, atsirandančias
dėl geografinio atokumo ir tiekimo sunkumų. Taikydama šį
sprendimą Prancūzija taikė 1 EUR už hektolitrą bešvinio
benzino sumažinimą.
2012 m. kovo 12 d. raštu
Prancūzijos valdžios institucijos paprašė leidimo toliau taikyti
1 EUR už hektolitrą sumažinimą šešerius metus nuo 2013 m.
sausio 1 d. iki 2018 m. gruodžio 31 d. 2012 m. birželio
25 d. ir 2012 m. spalio 5 d. Prancūzija pateikė
papildomos informacijos, susijusios su prašymo dėl leidžiančios
nukrypti nuostatos taikymo pagrindimu.
Kaip ir ankstesniuose prašymuose,
Prancūzijos valdžios institucijos teigė, kad akcizo tarifą
reikia sumažinti tam, kad būtų galima kompensuoti dalį
didesnės bešvinio benzino kainos[1], kurią lemia
Korsikos, kaip salos, geografinė padėtis. Didesnę kainą
lemia papildomos kuro pardavimo šiame regione išlaidos, kurios sudaro 7 euro
centus už litrą. Pasak Prancūzijos valdžios institucijų, šias papildomas
išlaidas galima paaiškinti keletu priežasčių:
(1)
Atsižvelgiant į tai, kad Korsikoje nėra
naftos perdirbimo gamyklos, degalų pristatymo transporto ir paskirstymo
išlaidos ten yra didesnės, kadangi patiriama papildomų išlaidų,
susijusių su jūrų ir kelių transportu (ilgesnis atstumas ir
kelionės trukmė). Atstumas nuo artimiausios naftos perdirbimo
gamyklos Pajūrio Fose iki dviejų saugojimo sandėlių
Korsikoje, Lučiane ir Ajačyje, atitinkamai yra 358 km (iš
kurių 182 km jūra) ir 315 km (iš kurių 170 km jūra).
Degalai į šiuos sandėlius išimtinai vežami laivais, tuo tarpu visi
sandėliai žemyninėje Prancūzijos dalyje su naftos perdirbimo
gamykla yra tiesiogiai sujungti naftotiekiais – tai labai sumažina transporto
išlaidas. Pavyzdžiui, vežimo į Korsiką išlaidos yra keturis–penkis
kartus didesnės negu vamzdynų transporto tarp Havro ir Paryžiaus
regiono išlaidos.
(2)
Dėl daug mažesnės dviejų
sandėlių Korsikoje talpos (atitinkamai 16 000 m3
ir 19 000 m3) reikia dažniau į juos pristatyti
atsargas. Investicijos į patalpų priežiūrą ir jų
atitiktį reikalavimams bei personalo išlaidos su saugyklų verslo
apimtimi nesusijusios. Bendras kuro kiekis šiose saugyklose mažesnis negu
400 000 m3 per metus, tai sudaro pusę vidutinio
saugyklos žemyninėje dalyje kiekio. Taigi, vienam m3
tenkančios saugojimo išlaidos Korsikoje yra didesnės.
(3)
Dėl mažesnio gyventojų skaičiaus[2],
labai kalnuotos teritorijos (90 % kalnų) ir mažo kiekvienos
degalinės parduodamo degalų kiekio, fiksuotas paskirstytojų
išlaidas turi kompensuoti mažesnės pardavimo apimtys. Todėl
paskirstymo sritys yra izoliuotos ir toli viena nuo kitos. Vienai degalinei
tenkantis gyventojų skaičius yra 2 485, kai Prancūzijos
teritorijoje vidutinis skaičius yra 5 768, o vienos degalinės
pardavimo apimtis Korsikoje yra 2 278 m3, palyginti su
4 149 m3 žemyninėje Prancūzijoje.
Kaip nurodyta lentelėje,
tarptautinės benzino kainos Korsikai ir žemyninei Prancūzijai yra
tokios pačios – 64,82 EUR už 100 litrų. Žemyninėje
Prancūzijoje ir Korsikoje bendrosios transporto išlaidos labai skiriasi,
t. y. jos atitinkamai sudaro 7,77 EUR už 100 litrų ir
23,28 EUR už 100 litrų. Nepaisant mažesnių mokesčių
tarifų (energijos mokesčio ir PVM), galutinė bešvinio benzino
kaina Korsikoje yra didesnė nei žemyninėje Prancūzijoje.
 Toliau pateikiamoje lentelėje nurodyta benzino ir dyzelino kainų
struktūra 2012 m. rugpjūčio 10 d.
 Vidutinė kuro kaina EUR už 100 litrų || Žemyninė Prancūzija benzinas || Korsika benzinas || Pietų Korsika benzinas
 Kaina, įskaitant mokesčius || 160,07 || 165,00 || 163,51
 PVM || 26,23 || 18,98 || 18,81
 Energijos mokestis || 61,25 || 57,92 || 57,92
 Bendroji transporto ir paskirstymo marža || 7,77 || 23,28 || 21,96
 Tarptautinės kainos (Korsikai taikoma hipotezė) || 64,82 || 64,82 || 64,82
Šaltinis: www.prix- carburants.gouv.fr.
Prancūzija taip pat nurodė, kad
pagal specialią vyriausybės politiką numatyta Korsikos vystymui
palanki priemonė, kuri grindžiama su izoliuotumu susijusiais sunkumais.
Remiantis turimais statistiniais duomenimis, 2009 m. visos Korsikos
bendrasis vidaus produktas vienam gyventojui buvo 23 800 EUR,
t. y. daug mažesnis už tų metų 29 574 EUR
nacionalinį vidurkį.
Pasiūlymo srityje taikomos nuostatos
2003 m. spalio 27 d. Tarybos
direktyva 2003/96/EB, pakeičianti Bendrijos energetikos produktų ir
elektros energijos mokesčių struktūrą.
2011 m. sausio 18 d. Tarybos sprendimas
2011/38/ES leisti Prancūzijai taikyti diferencijuotus variklinių
transporto priemonių degalų apmokestinimo lygius pagal Direktyvos
2003/96/EB 19 straipsnį. Naftos produktų vartojimo vidaus
mokesčio (TIPP) tarifų nustatymas pagal regionus taikomas dyzelinui
ir bešviniam benzinui, kurie naudojami kaip degalai. Tai dalis Prancūzijos
valdžios institucijų vykdomos decentralizacijos politikos, nes taip
Prancūzijos regionams, įskaitant Korsiką, suteikiama
galimybė tikslinti degalams taikomus akcizo tarifus. Tokia
decentralizacija yra vienas iš būdų didinti administracijos
veiksmingumą, kuriant geresnės kokybės ir pigesnes
viešąsias paslaugas. Ji taip pat yra subsidiarumo politikos, kuria
remiantis daugelyje sričių tinkamu lygmeniu galima priimti sprendimus
(žr. Sprendimo 2011/38/ES antrą konstatuojamąją dalį),
dalis, taigi ja siekiama kitų tikslų, nei tų, kurių
siekiama prašomu mokesčių sumažinimu. Leidimo galiojimas baigiasi
2012 m. pabaigoje, tačiau Prancūzija paprašė jį
pratęsti.
Priemonės
vertinimas pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnį
Konkrečios
politikos aplinkybės
Direktyvos 19 straipsnio 1 dalies pirmoje
pastraipoje nustatyta:
„Be ankstesniuose straipsniuose
išdėstytų nuostatų, ypač 5, 15 ir 17 straipsniuose,
Taryba, Komisijai pasiūlius, bet kuriai valstybei narei gali vieningai
leisti toliau atleisti nuo mokesčių ar juos sumažinti remiantis
konkrečios politikos sumetimais.“
Mokesčių diferencijavimas sudaro
vienodesnes sąlygas bešvinio benzino vartotojams Korsikoje ir
žemyninėje šalies dalyje, nes taip iš dalies kompensuojamos papildomos
išlaidos, kurias patiria vartotojai Korsikoje. Taigi siūloma priemonė
atitinka tam tikrus regioninės ir sanglaudos politikos tikslus.
Mokesčio sumažinimas nėra didesnis
už papildomas transporto ir paskirstymo išlaidas, kurias patiria vartotojai
Korsikoje. Bešvinio benzino kainos sumažinimas 10 EUR už 1 000 l
yra daug mažesnis už atitinkamų galutinių kainų skirtumą.
Sumažintas
mokesčio tarifas bešvinio benzino suvartojimui, kuris šiuo metu taikomas
Korsikoje (579,2 EUR už 1 000 l)[3], vis dar žymiai
didesnis už ES minimalų tarifą, nustatytą Direktyvoje 2003/96/EB
(359 EUR už 1 000 l).
Derėjimas
su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais
Komisija nagrinėja kiekvieną
prašymą, atsižvelgdama į tinkamą vidaus rinkos veikimą,
poreikį užtikrinti sąžiningą konkurenciją bei ES sveikatos,
aplinkos, energetikos ir transporto politikos įgyvendinimą.
Ši priemonė yra priimtina tinkamo vidaus
rinkos veikimo ir būtinybės užtikrinti sąžiningą
konkurenciją atžvilgiu. Ja tiesiog siekiama iš dalies kompensuoti
papildomas išlaidas, susijusias su tuo, kad Korsika yra sala. Atsižvelgiant
į tai, kad departamentai, kuriems ji taikoma, yra nutolę ir
įsikūrę salose ir į tai, kad tarifo, – kuris, beje, yra
labai didelis, palyginti su ES nustatyta minimalia suma, – sumažinimas yra
nedidelis, nemanoma, kad dėl šios priemonės taikymo atsiras kuro
vartojimo pokyčių dėl to, kad gali būti pritraukta
vartotojų iš kitų regionų.
Kadangi manoma, jog transportui taikoma
mokesčio lengvata bus nedidelė, o bet kokiam galimam ribiniam
poveikiui kompensuoti būtų galima taikyti kompensacinę
politiką, priemonė nėra nesuderinama su Sąjungos sveikatos,
aplinkos, energetikos ir transporto politika.
Priemonės taikymo laikotarpis ir ES
energijos apmokestinimo sistemos raida
Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnio 2 dalyje
šiai priemonės rūšiai nustatytas maksimalus šešerių metų
laikotarpis, kuris gali būti atnaujintas. Komisija siūlo, kad
būtų nustatytas maksimalus, t. y. šešerių metų,
Direktyva 2003/96/EB leidžiamas taikymo laikotarpis, atsižvelgiant į tai,
kad nėra jokio neigiamo dabartinio susitarimo dėl ES vidaus prekybos
ir dėl bendro kuro apmokestinimo lygio Prancūzijoje poveikio.
Siekdama užtikrinti teisinį tikrumą regione, Komisija siūlo šiuo
metu suteikti tokį leidimą šešeriems metams, t. y. nuo
2013 m. sausio 1 d. iki 2018 m. gruodžio 31 d.
Vis dėlto, siekiant užtikrinti, kad
nebūtų pakenkta būsimai esamos teisinės sistemos raidai,
tikslinga numatyti, kad jeigu Taryba, veikdama pagal Sutarties 113 straipsnio
nuostatas, įvestų pakeistą bendrąją energetikos
produktų apmokestinimo sistemą, prie kurios šis leidimas
nebūtų priderintas, šio sprendimo galiojimas baigtųsi tą
dieną, kurią pradedamos taikyti tos pakeistos taisyklės.
Jeigu Taryba priimtų tokią
naują sistemą ir jeigu Komisija manytų, kad šiame sprendime
siūlomas leidimas vis dar yra reikalingas, ji konstruktyviai ir laiku
išnagrinėtų bet kokį Prancūzijos prašymą dėl
panašaus prie tos naujos sistemos pritaikyto leidimo, siekdama užtikrinti šio
pasiūlymo tęstinumą.
Valstybės
pagalbos taisyklės
Priemonė gali būti valstybės
pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Kadangi sumažinti
tarifai yra didesni už minimalius ES tarifus, priemonei būtų taikomas
Reglamento 800/2008/EB[4] (Bendrojo bendrosios
išimties reglamento) 25 straipsnis ir ji būtų laikoma suderinama
su vidaus rinka. Vis dėlto Bendrojo bendrosios išimties reglamento
galiojimo laikotarpis baigiasi 2013 m. gruodžio 31 d.; jeigu Komisija
nebūtų priėmusi naujo reglamento, panašaus į
Bendrąjį bendrosios išimties reglamentą, arba jeigu tokiame
naujame reglamente nebūtų taisyklės, panašios į
išdėstytą 25 straipsnyje, apie bet kokią su priemone
susijusią pagalbą Komisijai reikėtų pranešti pagal valstybės
pagalbos taisykles.
Šis sprendimas neturi poveikio taikomoms
valstybės pagalbos taisyklėms tuo laikotarpiu, kurį apima
leidžianti nukrypti nuostata.
2.           KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Konsultacijos su suinteresuotosiomis
šalimis
Pasiūlymas susijęs su mokesčio
sumažinimu, kuris skirtas tik Prancūzijai.
Tiriamųjų duomenų rinkimas
ir naudojimas
Nepriklausomo tyrimo neprireikė.
Poveikio vertinimas
Poveikio vertinimas nebuvo atliktas.
Siūlomų priemonių santrauka
Komisija siūlo leisti taikyti 10 EUR
už 1 000 l mokesčio sumažinimą iki 2018 m. gruodžio
31 d., taip suteikiant galimybę Prancūzijai taikyti
sumažintą mokesčio tarifą kaip degalai naudojamam bešviniam
benzinui, kuris suvartojamas Korsikos departamentuose.
Teisinis pagrindas
Tarybos direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnis.
Subsidiarumo principas
Netiesioginių mokesčių sritis,
kuriai taikomas SESV 113 straipsnis, iš esmės nepriklauso išimtinei
ES kompetencijai, kaip apibrėžta Sutarties 3 straipsnyje.
Tačiau valstybių narių
kompetencija šioje srityje griežtai ribojama ir apibrėžiama
nacionalinių teisės aktų derinimo priemonėms, kurias Taryba
jau yra priėmusi.
Todėl pagal Direktyvos 2003/96/EB 19
straipsnį tik Taryba gali leisti valstybei narei taikyti papildomą
atleidimą ar sumažinimą, kaip numatyta toje nuostatoje. Pačios
valstybės narės be Tarybos to padaryti negali.
Taigi, pasiūlymas atitinka subsidiarumo
principą.
Proporcingumo principas
Pasiūlymas atitinka proporcingumo
principą. Bešvinio benzino kainos sumažinimas 0,01 EUR už litrą
yra žymiai mažesnis už patiriamas papildomas išlaidas (0,10 EUR už
litrą).
Pasirinkta priemonė
Siūloma priemonė: Tarybos
sprendimas.
Direktyvos 2003/96 19 straipsnyje numatyta tik
šios rūšies priemonė.
3.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Priemonė nesukuria finansinės ir
administracinės naštos Sąjungai, todėl pasiūlymas neturi
poveikio Sąjungos biudžetui.
4.           NEPRIVALOMI ELEMENTAI
Nėra.
2013/0006 (NLE)
Pasiūlymas
TARYBOS SPRENDIMAS
kuriuo, remiantis Direktyvos 2003/96/EB 19
straipsniu, Prancūzijai leidžiama taikyti sumažintą mokesčio
tarifą bešviniam benzinui, kuris naudojamas kaip degalai ir suvartojamas
Korsikos departamentuose
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2003 m. spalio
27 d. Tarybos direktyvą 2003/96/EB, pakeičiančią
Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių
struktūrą[5], ypač į jos
19 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
pasiūlymą,
kadangi:
(1)       Tarybos sprendimu 2007/880/EB[6],
remiantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu, Prancūzijai leista
taikyti sumažintą mokesčio tarifą bešviniam benzinui, kuris
naudojamas kaip degalai ir suvartojamas Korsikos departamentuose;
(2)       2012 m. kovo 12 d.
raštu Prancūzija paprašė leisti taikyti sumažintą energijos
mokesčio tarifą bešviniam benzinui, kuris naudojamas kaip degalai,
tokiu būdu išplečiant praktiką, vykdomą pagal
Sprendimą 2007/880/EB. Sumažinimo suma – 1 EUR už hektolitrą.
Prašoma, kad leidimas galiotų nuo 2013 m. sausio 1 d. iki
2018 m. gruodžio 31 d. Korsikoje pristatant bešvinį benziną
į degalinę patiriamos daug didesnės išlaidos nei žemyninėje
Prancūzijoje, o galutinės kainos yra 0,10 EUR už litrą
didesnės nei žemyne;
(3)       sumažinus mokestį už
bešvinį benziną, kurį vartotojai moka Korsikoje, būtų
sudarytos vienodesnės sąlygos šiems ir žemyninėje šalies dalyje
gyvenantiems vartotojams. Dėl to ši priemonė atitinka regioninės
ir sanglaudos politikos tikslus;
(4)       mokesčio sumažinimas
nėra didesnis nei būtina, siekiant atsižvelgti į papildomas
transporto ir paskirstymo išlaidas, kurias vartotojai patiria Korsikoje;
(5)       galutinis mokesčio
tarifas atitinka Direktyvoje 2003/96/EB nustatytus minimalius tarifus – šiuo
metu jis yra 359 EUR už 1 000 l (arba 35,90 EUR už
hektolitrą). Taip yra net jei atsižvelgiama į leidimą,
panašų į tą, kuris suteiktas 2011 m. sausio 18 d. Tarybos
įgyvendinimo sprendimu leisti Prancūzijai taikyti diferencijuotus
variklinių transporto priemonių degalų apmokestinimo lygius
pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnį[7],
nuo 2013 m. sausio 1 d., jeigu tokio sprendimo poveikis suderinamas
su šio sprendimo poveikiu;
(6)       atsižvelgiant į tai, kad
departamentai, kuriems tai taikoma, yra nutolę ir įsikūrę
salose ir į tai, kad tarifo, – kuris, beje, yra labai didelis, lyginant su
ES nustatyta minimalia suma, – sumažinimas yra nedidelis, prašomos
priemonės taikymas nelems jokio jokių pokyčių,
susijusių būtent su degalų tiekimu;
(7)       todėl priemonė yra
priimtina tinkamo vidaus rinkos veikimo ir būtinybės užtikrinti
sąžiningą konkurenciją požiūriu ir nėra nesuderinama
su Sąjungos sveikatos, aplinkos, energetikos ir transporto politika;
(8)       todėl Prancūzijai
reikia leisti pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnio 2 dalį
iki 2018 m. gruodžio 31 d. taikyti sumažintą mokesčio
tarifą bešviniam benzinui, kuris naudojamas kaip degalai ir suvartojamas
Korsikoje;
(9)       remiantis Direktyvos
2003/96/EB 19 straipsnio 2 dalimi, kiekvieno pagal tą straipsnį
suteikiamo leidimo galiojimo laikotarpis turi būti griežtai apribotas;
(10)     siekiant susijusiems regionams
suteikti pakankamą tikrumą, leidimas turėtų būti
suteikiamas šešerių metų laikotarpiui. Vis dėlto, siekiant
užtikrinti, kad nebūtų pakenkta būsimai esamos teisinės
sistemos raidai, tikslinga numatyti, kad jeigu Taryba, veikdama Sutarties
113 straipsnio pagrindu, įvestų pakeistą bendrąją
energetikos produktų apmokestinimo sistemą, prie kurios šis leidimas
nebūtų pritaikytas, šio sprendimo galiojimas baigtųsi tą
dieną, kurią pradedamos taikyti šios pakeistos sistemos
taisyklės;
(11)     reikėtų užtikrinti,
kad Prancūzija, remdamasi Sprendimu 2007/880/EB, galėtų taikyti
specialų šiame sprendime aptariamą sumažinimą nepertraukiamai
pagal iki 2013 m. sausio 1 d. galiojusius teisės aktus.
Todėl prašomą leidimą reikėtų suteikti nuo
2013 m. sausio 1 d.;
(12)     šis sprendimas neturi poveikio
Sąjungos taisyklių, susijusių su valstybės pagalba, taikymui,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Prancūzijai leidžiama taikyti
sumažintą 1 EUR už hektolitrą neviršijantį mokesčio
tarifą bešviniam benzinui, kuris naudojamas kaip degalai ir suvartojamas
Korsikos departamentuose.
Siekiant išvengti per didelės kompensacijos,
sumažinimas negali būti didesnis už papildomas transporto, saugojimo ir
paskirstymo išlaidas, palyginti su žemynine Prancūzijos dalimi.
Sumažintas mokesčio tarifas turi atitikti
Direktyvoje 2003/96/EB nustatytus įsipareigojimus, visų pirma 7 straipsnyje
nurodytus minimalius tarifus.
2 straipsnis
Šis sprendimas taikomas nuo 2013 m.
sausio 1 d. ir nustoja galioti 2018 m. gruodžio 31 d.
Tačiau jeigu Taryba, veikdama Sutarties
113 straipsnio pagrindu, įvestų pakeistą bendrąją
energetikos produktų apmokestinimo sistemą, prie kurios šio sprendimo
1 straipsniu suteiktas leidimas nebūtų pritaikytas, šio sprendimo
galiojimas baigiasi tą dieną, kurią pradedamos taikyti tos
pakeistos sistemos taisyklės.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Prancūzijos Respublikai.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
([1])            2012 m.
gegužės 22 d. degalinėje parduodamo bešvinio benzino (SSP 95)
kaina Korsikoje buvo 1,66 EUR už litrą, palyginti su vidutine 1,56
EUR kaina už litrą Prancūzijos teritorijoje.
([2])            Gyventojų
skaičius Korsikoje yra 35/km2, palyginti su 94/km2
žemyninėje Prancūzijoje.
([3])            Šiuo
tarifu atsižvelgiama į sumažinimą, kurį Korsika taiko
laikydamasi 2011 m. sausio 17 d. Tarybos sprendimo 2011/38/ES.
([4])            2008 m.
rugpjūčio 6 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 800/2008/EB,
skelbiantis tam tikrų rūšių pagalbą suderinama su
bendrąja rinka taikant Sutarties 87 ir 88 straipsnius, OL L 214, 2008 8 9,
p. 3.
([5])            OL L 283, 2003 10 31, p. 51.
([6])            OL L 346, 2007
12 29, p. 15.
([7])            OL L 19, 2011 1 22, p. 13.