                             EUROPOS
                             KOMISIJA

                                                      Briuselis, 2015 06 15
                                                      COM(2015) 292 final

                                                      2015/0131 (NLE)

                                         Pasiūlymas

                                 TARYBOS SPRENDIMAS

     dėl Europos Tarybos konvencijos dėl terorizmo prevencijos (CETS Nr. 196) pasirašymo
                                  Europos Sąjungos vardu

LT                                                                                LT
 ---pagebreak---                                 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

     1.       PASIŪLYMO APLINKYBĖS

     Europos Tarybos konvencija dėl terorizmo prevencijos, kurią 925-ajame posėdyje 2005 m.
     gegužės 16 d. Varšuvoje priėmė ir pateikė pasirašymui Ministrų Komitetas, siekiama imtis
     veiksmingų terorizmo prevencijos priemonių ir kartu puoselėti teisės viršenybę ir
     demokratines vertybes, žmogaus teises ir pagrindines laisves.

     Tokios priemonės visų pirma nukreiptos į parengiamojo pobūdžio nusikalstamas veikas,
     kuriomis gali būti sudarytos sąlygos teroro aktui įvykdyti, pvz., viešas teroristinio nusikaltimo
     kurstymas, verbavimas ir mokymas terorizmo tikslais. Šias priemones visų pirma papildo
     nuostatos dėl prevencijos ir tarptautinio bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose. Įvairias į
     Konvenciją įtrauktas sritis reglamentuoja daug ES teisės aktų.

     Konvencija įsigaliojo 2007 m. birželio 1 d.; ją ratifikavo 32 šalys.

     Konvenciją teikiama pasirašyti Europos Sąjungai (Konvencijos 23 straipsnis). Sąjunga
     kompetentinga pasirašyti Konvenciją ir gali tapti Konvencijos Šalimi kartu su valstybėmis
     narėmis tiek, kiek Konvencija patenka į Sąjungos kompetenciją.

     2015 m. gegužės 19 d. Europos Tarybos Ministrų Komitetas priėmė Papildomą protokolą,
     kuriuo papildoma Europos Tarybos konvencija dėl terorizmo prevencijos (CETS Nr. 196).
     Drauge su šiuo pasiūlymu Komisija pateikė pasiūlymą dėl Tarybos sprendimo, kuriuo
     suteikiamas įgaliojimas pasirašyti Papildomą protokolą Europos Sąjungos vardu1.

     2.       TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
     2.1.     Konvencijos dėl terorizmo prevencijos tikslas ir turinys

     Europos Tarybos konvencijos dėl terorizmo prevencijos tikslas – tiek nacionalinėmis
     priemonėmis, tiek per tarptautinį bendradarbiavimą sustiprinti jos Šalių pastangas užkirsti
     kelią terorizmui ir jo neigiamam poveikiui, daromam galimybei naudotis visomis žmogaus
     teisėmis, visų pirma teise į gyvybę (2 straipsnis). Konvencija kriminalizuojamos šios tyčinės
     veikos: viešas teroristinio nusikaltimo kurstymas (5 straipsnis), verbavimas terorizmo tikslais
     (6 straipsnis), mokymas terorizmo tikslais (7 straipsnis), pagalba vykdant šias veikas ir
     bendrininkavimas, skatinimas ir bandymas vykdyti šias veikas (vadinamieji papildomi
     nusikaltimai, apibrėžti 9 straipsnyje). 1 straipsnyje apibrėžta „teroristinio nusikaltimo“
     sąvoka, susijusi su veikomis, įvardytomis Konvencijos I priede.

     Šias nuostatas, kuriomis apibrėžtos baudžiamosios veikos, papildo nuostatos, kuriomis
     nustatoma juridinių asmenų atsakomybė už minėtus nusikaltimus (10 straipsnis) ir sąlygos
     sankcijoms ir bausmėms (11 straipsnis). Šių nusikaltimų kriminalizavimo nustatymas,
     įgyvendinimas ir taikymas priklauso nuo sąlygų ir pagrindinių teisių garantijų, kaip nustatyta
     12 straipsnyje. Konvencijoje nustatytos Konvencijoje apibūdintų nusikaltimų jurisdikcijos
     taisyklės (14 straipsnis). Joje nustatyta pareiga vykdyti tyrimus (15 straipsnis), asmenų
     baudžiamąjį persekiojimą ir asmenis išduoti (18 straipsnis). Kartu su šiomis priemonėmis
     nustatytos taisyklės, susijusios su terorizmo aukų apsauga, kompensacijomis ir parama joms
     1
            COM(2015) 291 final.

LT                                                   2                                                   LT
 ---pagebreak---      (13 straipsnis), nacionaline prevencijos politika (3 straipsnis) ir tarptautiniu bendradarbiavimu
     prevencijos srityje (4 straipsnis). Konvencijoje taip pat yra keletas nuostatų, kuriomis
     siekiama stiprinti tarptautinį bendradarbiavimą baudžiamosiose bylose teikiant savitarpio
     teisinę pagalbą, įskaitant savanorišką keitimąsi informacija (17 ir 22 straipsniai) ir ekstradiciją
     (19, 20 ir 21 straipsniai), kuriems taikoma išlyga dėl nediskriminavimo (21 straipsnis).

     Konvencijoje nustatyta, kad ji teikiama pasirašyti Europos Sąjungai (Konvencijos 23
     straipsnio 1 dalis). Be to, į ją įtraukta atskyrimo nuostata, kuria užtikrinama, kad Europos
     Sąjungos valstybių narių tarpusavio santykiams taikomos ES taisyklės (26 straipsnio 3 dalis).

     2.2.        Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas
     Pagal nusistovėjusią teismo praktiką teisinio pagrindo Sąjungos teisės aktui parinkimas turi
     būti grindžiamas objektyviais kriterijais, kuriems gali būti taikoma teisminė kontrolė; prie jų
     priskirtinas teisės akto tikslas ir turinys2. Jei išnagrinėjus Europos Sąjungos aktą paaiškėja,
     kad juo siekiama dviejų tikslų arba tikslas turi dvi sudedamąsias dalis, ir jei vieną iš šių tikslų
     arba vieną iš šių dalių galima išskirti kaip pagrindinį (pagrindinę) ar dominuojantį
     (dominuojančią), o kitą tik kaip papildomą, aktas turi būti grindžiamas tik vienu teisiniu
     pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar dominuojantis tikslas arba pagrindinė ar
     dominuojanti sudedamoji dalis3. Jei nustatoma, kad aktu siekiama kelių neatskiriamai
     tarpusavyje susietų tikslų ir nei vienas iš jų nėra papildomas ir netiesioginis kitų atžvilgiu,
     toks aktas turi būti grindžiamas skirtingais konkrečiais teisiniais pagrindais, išskyrus atvejus,
     kai kiekvienam teisiniam pagrindui nustatytos procedūros nesuderinamos tarpusavyje4. Šios
     nuostatos laikomos tinkamais teisiniais pagrindais:
     a)        SESV 83 straipsnio 1 dalis dėl nusikalstamų veikų, įskaitant susijusius nusikaltimus,
               nustatymo;
     b)        SESV 84 straipsnis dėl nusikaltimų prevencijos;
     c)        SESV 82 straipsnis ir 87 straipsnio 2 dalis dėl policijos bendradarbiavimo ir teisminio
               bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose.
     Šiems teisiniams pagrindams nustatytos procedūros yra tarpusavyje suderinamos.

     2.3.        Siūlomo sprendimo būtinumas
     Drauge su šiuo pasiūlymu Komisija pateikė pasiūlymą dėl Tarybos sprendimo, kuriuo
     suteikiamas įgaliojimas pasirašyti Papildomą protokolą Europos Sąjungos vardu. Papildomo
     protokolo 10 straipsnyje nustatyta, kad Papildomas protokolas teikiamas pasirašyti
     Konvenciją pasirašiusioms Šalims.
     Todėl siekiant priimti Tarybos sprendimą, kuriuo suteikiamas įgaliojimas pasirašyti
     Papildomą protokolą Europos Sąjungos vardu, būtina priimti Tarybos sprendimą, kuriuo
     suteikiamas įgaliojimas pasirašyti Konvenciją Europos Sąjungos vardu.

     2
            Žr., pvz., byla C-490/10 Parlamentas prieš Tarybą, EU:C:2012:525, 44 punktas ir cituojama teismų
            praktika.
     3
            Byla C-490/10, Parlamentas prieš Tarybą, 45 punktas.
     4
            Byla C-490/10, Parlamentas prieš Tarybą, 46 punktas.

LT                                                       3                                                     LT
 ---pagebreak---      3.      TERITORINIS TAIKYMAS
     Pagal Europos Sąjungos sutarties 22 protokolą, Europos Sąjungos pasirašytas ir sudarytas
     Papildomas protokolas yra privalomas visoms ES valstybėms narėms ir jose taikomas,
     išskyrus Daniją.
     Pagal Europos Sąjungos sutarties 21 protokolą Europos Sąjungos pasirašytas ir sudarytas
     papildomas protokolas yra privalomas Jungtinei Karalystei ir joje taikomas tik jeigu ši
     valstybė narė praneša Tarybai, kad ji pageidauja dalyvauti priimant ir taikant šią priemonę.

LT                                                4                                                 LT
 ---pagebreak---                                                              2015/0131 (NLE)

                                              Pasiūlymas

                                     TARYBOS SPRENDIMAS

     dėl Europos Tarybos konvencijos dėl terorizmo prevencijos (CETS Nr. 196) pasirašymo
                                  Europos Sąjungos vardu

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
     atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 82 straipsnį, 83 straipsnio 1
     dalį, 84 straipsnį ir 87 straipsnio 2 dalį kartu su 218 straipsnio 5 dalimi,
     atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
     kadangi:
     (1)    Europos Tarybos konvencijos dėl terorizmo prevencijos (CETS Nr. 196; toliau –
            Konvencija) 23 straipsnyje nustatyta, kad Konvencija teikiama pasirašyti Europos
            Sąjungai;
     (2)    2015 m. balandžio 1 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas dėl Konvencijos
            papildomo protokolo (toliau – Papildomas protokolas);
     (3)    2015 m. gegužės 19 d. Europos Tarybos Ministrų Komitetas priėmė Papildomą
            protokolą. Komisija Tarybai pateikė pasiūlymą dėl Tarybos sprendimo, kuriuo
            suteikiamas įgaliojimas pasirašyti Papildomą protokolą Sąjungos vardu;
     (4)    Papildomo protokolo 10 straipsnyje nustatyta, kad Papildomas protokolas teikiamas
            pasirašyti Konvenciją pasirašiusioms Šalims;
     (5)    todėl Konvencija turėtų būti pasirašyta Europos Sąjungos vardu;
     (6)    [Pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo
            pridėto Protokolo (Nr. 21) dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės,
            saugumo ir teisingumo erdvės 3 straipsnį Jungtinė Karalystė pranešė apie savo
            pageidavimą dalyvauti priimant ir taikant šį sprendimą.]
     (7)    ARBA [pagal Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl
            laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir
            Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo, 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to
            protokolo 4 straipsniui, Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis
            nėra jai privalomas ar taikomas;]
     (8)    pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo
            pridėto Protokolo (Nr. 22) dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja
            priimant šį sprendimą ir jis jai nėra privalomas ar taikomas,
     PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

                                              1 straipsnis
     Patvirtinamas Europos Tarybos konvencijos dėl terorizmo prevencijos (CETS Nr. 196)
     pasirašymas Europos Sąjungos vardu su sąlyga, kad ši Konvencija bus sudaryta.

LT                                                 5                                                  LT
 ---pagebreak---      Pasirašytino susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.

                                             2 straipsnis
     Tarybos generalinis sekretoriatas parengia įgaliojamąjį raštą, kuriuo Europos Komisijos
     nurodytam (-iems) asmeniui (-ims) suteikiami įgaliojimai pasirašyti Konvenciją, jei ji bus
     sudaryta.

                                             3 straipsnis
     Šis sprendimas įsigalioja jį priėmus.
     Priimta Briuselyje

                                                Tarybos vardu
                                                Pirmininkas

LT                                                 6                                              LT
 ---documentbreak---                           EUROPOS
                          KOMISIJA

                                                Briuselis, 2015 06 15
                                                COM(2015) 292 final

                                                ANNEX 1

                                      PRIEDAS

                                         prie

     Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo dėl Europos Tarybos konvencijos dėl terorizmo
             prevencijos (CETS Nr. 196) pasirašymo Europos Sąjungos vardu

                 Europos Tarybos konvencija dėl terorizmo prevencijos

LT                                                                                LT
 ---pagebreak---                                                PRIEDAS
                                                   prie

        Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo dėl Europos Tarybos konvencijos dėl terorizmo
                prevencijos (CETS Nr. 196) pasirašymo Europos Sąjungos vardu

                       Europos Tarybos konvencija dėl terorizmo prevencijos

     Varšuva, 2005 m. gegužės 16 d.

     Preambulė

     Europos Tarybos valstybės narės ir kitos šią Konvenciją pasirašiusios valstybės,

     manydamos, kad Europos Tarybos tikslas – siekti didesnės savo narių vienybės;

     pripažindamos bendradarbiavimo su kitomis šios Konvencijos Šalimis stiprinimo svarbą;

     norėdamos imtis veiksmingų terorizmo prevencijos priemonių ir kovoti visų pirma su viešu
     kurstymu daryti teroristinius nusikaltimus, verbavimu ir mokymu terorizmo tikslais;

     žinodamos, kad rimtą susirūpinimą kelia padažnėję teroristiniai nusikaltimai ir didėjanti
     terorizmo grėsmė;

     žinodamos, į kokią pavojingą padėtį patenka nuo teroro aktų nukentėję asmenys, ir dėl to dar
     kartą patvirtindamos savo tvirtą solidarumą su teroro aktų aukomis ir jų šeimomis;

     pripažindamos, kad teroristiniai nusikaltimai ir šioje Konvencijoje nurodyti nusikaltimai, kad
     ir kas juos įvykdytų, jokiomis aplinkybėmis nepateisinami dėl politinių, filosofinių,
     ideologinių, rasinių, etninių, religinių ar panašių sumetimų, ir prisimindamos visų Šalių
     įsipareigojimą užkirsti kelią tokiems nusikaltimams ir, jei kelias neužkertamas, patraukti už
     juos baudžiamojon atsakomybėn, taip pat užtikrinti, kad už tokius nusikaltimus būtų
     baudžiama pagal jų sunkumą;

     prisimindamos, kad būtina stiprinti kovą su terorizmu, ir dar kartą patvirtindamos, kad
     visomis priemonėmis, kurių imamasi teroristinių nusikaltimų prevencijos ar kovos su jais
     srityje, būtina paisyti teisės viršenybės ir demokratinių vertybių, žmogaus teisių ir pagrindinių
     laisvių, taip pat kitų tarptautinės teisės nuostatų, įskaitant, kai taikytina, tarptautinę
     humanitarinę teisę;

     pripažindamos, kad šia Konvencija neketinama paveikti nustatytų principų, susijusių su
     saviraiškos laisve ir asociacijų laisve;

     prisimindamos, kad dėl savo pobūdžio ar aplinkybių teroro aktų tikslas yra stipriai įbauginti
     gyventojus arba neteisėtai priversti vyriausybę ar tarptautinę organizaciją atlikti bet kokį
     veiksmą ar susilaikyti nuo jo arba rimtai destabilizuoti ar sugriauti pagrindines politines,
     konstitucines, ekonomines ar socialines šalies arba tarptautinės organizacijos struktūras,

     susitarė:

LT                                                  2                                                    LT
 ---pagebreak---      1 straipsnis. Terminai

     1.      Šioje Konvencijoje „teroristinis nusikaltimas“ – bet kokie nusikaltimai, kurių
             aprėptis ir apibrėžtis pateiktos vienoje iš priede išvardytų tarptautinių sutarčių.
     2.      Valstybė arba Europos bendrija, kuri nėra priede išvardytų tarptautinių sutarčių šalis,
             deponuodama savo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo
             dokumentus, gali pareikšti, kad taikant šią Konvenciją tokiai Šaliai tokia tarptautinė
             sutartis bus laikoma neįtraukta į priedą. Toks pareiškimas netenka galios, kai tik tokį
             pareiškimą padariusiai šios Konvencijos Šaliai įsigalioja ta tarptautinė sutartis; apie
             tokį įsigaliojimą minėta šios Konvencijos Šalis praneša Europos Tarybos
             generaliniam sekretoriui.

     2 straipsnis. Tikslas

     Šios Konvencijos tikslas – sustiprinti jos Šalių pastangas užkirsti kelią terorizmui ir jo
     neigiamam poveikiui, daromam galimybei naudotis visomis žmogaus teisėmis, visų pirma
     teise į gyvybę, ir nacionalinėmis priemonėmis, ir per tarptautinį bendradarbiavimą, deramai
     atsižvelgiant į Šalių sudarytas galiojančias daugiašales ar dvišales sutartis arba susitarimus.

     3 straipsnis. Nacionalinė prevencijos politika

     1.      Šalys imasi atitinkamų priemonių, visų pirma teisėsaugos institucijų ir kitų įstaigų
             mokymo srityje, švietimo, kultūros, informacijos, žiniasklaidos ir visuomenės
             sąmoningumo didinimo srityse, siekdamos užkirsti kelią teroristiniams
             nusikaltimams ir jų neigiamam poveikiui, kartu laikydamosi įsipareigojimų žmogaus
             teisių apsaugos srityje, nustatytų, kai taikytina tai Šaliai, Žmogaus teisių ir
             pagrindinių laisvių apsaugos konvencijoje, Tarptautiniame pilietinių ir politinių teisių
             pakte, ir kitų įsipareigojimų pagal tarptautinę teisę.
     2.      Šalys imasi tokių priemonių, kurių gali prireikti gerinant ir plėtojant nacionalinių
             institucijų bendradarbiavimą, siekiant užkirsti kelią teroristiniams nusikaltimams ir jų
             neigiamam poveikiui, inter alia:
             a.       keičiantis informacija;
             b.       stiprinant fizinę asmenų ir infrastruktūros apsaugą;
             c.       tobulinant civilinių avarinių situacijų mokymo ir koordinavimo planus.
     3.      Šalys skatina toleranciją kviesdamos į religijų ir kultūrų dialogą, prireikus
             įtraukdamos nevyriausybines organizacijas ir kitus pilietinės visuomenės veikėjus,
             kad būtų užkirstas kelias įtampai, galinčiai prisidėti prie teroristinių nusikaltimų
             darymo.
     4.      Šalys stengiasi informuoti visuomenę apie teroristinius ir kitus šioje Konvencijoje
             nurodytus nusikaltimus, jų priežastis ir sunkumą, taip pat apie jų keliamą pavojų ir
             padrąsinti visuomenę teikti faktinę, konkrečią pagalbą Šalių kompetentingoms
             institucijoms, galinčioms prisidėti prie teroristinių nusikaltimų ir šioje Konvencijoje
             nurodytų nusikaltimų prevencijos.

     4 straipsnis. Tarptautinis bendradarbiavimas prevencijos srityje

LT                                                 3                                                    LT
 ---pagebreak---      Šalys, prireikus ir deramai atsižvelgdamos į savo pajėgumus, padeda viena kitai ir remia viena
     kitą, siekdamos sustiprinti savo gebėjimus užkirsti kelią teroristiniams nusikaltimams,
     įskaitant informacijos ir geriausios patirties mainus, taip pat mokymą ir kitas bendras
     prevencinio pobūdžio pastangas.

     5 straipsnis. Viešas teroristinio nusikaltimo kurstymas

     1.      Šioje Konvencijoje „viešas teroristinio nusikaltimo kurstymas“ – informacijos
             skleidimas ar kitokios pastangos padaryti ją prieinamą visuomenei, siekiant
             paskatinti daryti teroristinį nusikaltimą, kai toks elgesys, kuriuo tiesiogiai arba
             netiesiogiai skatinama daryti teroristinius nusikaltimus, kelia pavojų, kad gali būti
             padarytas vienas ar keli tokie nusikaltimai.
     2.      Šalys patvirtina tokias priemones, kurių gali prireikti, kad viešas kurstymas daryti
             teroristinį nusikaltimą, kaip apibrėžta šio straipsnio 1 dalyje, kai tai daroma neteisėtai
             ir tyčia, pagal Šalies nacionalinę teisę būtų laikomas nusikaltimu.

     6 straipsnis. Verbavimas terorizmo tikslais

     1.      Šioje Konvencijoje „verbavimas terorizmo tikslais“ – kito asmens skatinimas daryti
             teroristinį nusikaltimą arba dalyvauti jį darant, arba prisijungti prie susivienijimo ar
             grupės, siekiant prisidėti prie vieno ar daugiau teroristinių to susivienijimo ar grupės
             nusikaltimų darymo.
     2.      Šalys patvirtina tokias priemones, kurių gali prireikti, kad verbavimas terorizmo
             tikslais, kaip apibrėžta šio straipsnio 1 dalyje, kai tai daroma neteisėtai ir tyčia, pagal
             Šalies nacionalinę teisę būtų laikomas nusikaltimu.

     7 straipsnis. Mokymas terorizmo tikslais

     1.      Šioje Konvencijoje „mokymas terorizmo tikslais“ – nurodymų, kaip pasigaminti ar
             naudoti sprogmenis, šaunamuosius ginklus ar kitokius ginklus arba kenksmingas ar
             pavojingas medžiagas, teikimas, ar kitoks konkrečių metodų ar technikos mokymas,
             siekiant padaryti teroristinį nusikaltimą ar prisidėti prie jo padarymo, žinant, kad
             įgyti įgūdžiai yra skirti šiam tikslui.
     2.      Šalys patvirtina tokias priemones, kurių gali prireikti, kad mokymas terorizmo
             tikslais, kaip apibrėžta šio straipsnio 1 dalyje, kai tai daroma neteisėtai ir tyčia, pagal
             Šalies nacionalinę teisę būtų laikomas nusikaltimu.

     8 straipsnis. Teroristinio nusikaltimo rezultato nereikšmingumas

     Tam, kad veiksmas būtų laikomas nusikaltimu, kaip nustatyta šios Konvencijos 5–7
     straipsniuose, nebūtina, kad teroristinis nusikaltimas būtų iš tikrųjų padarytas.

     9 straipsnis. Papildomi nusikaltimai

     1.      Šalys patvirtina tokias priemones, kurių gali prireikti, kad pagal nacionalinę teisę šie
             veiksmai būtų laikomi nusikaltimais:
            a.       bendrininkavimas darant šios Konvencijos 5–7 straipsniuose nurodytus
                     nusikaltimus;

LT                                                   4                                                     LT
 ---pagebreak---             b.      šios Konvencijos 5–7 straipsniuose nurodytų nusikaltimų organizavimas ar
                    nurodymas kitiems įvykdyti tuos nusikaltimus;
            c.      prisidėjimas prie vieno ar daugiau nusikaltimų, nurodytų šios Konvencijos 5–
                    7 straipsniuose, kai juos daro bendro tikslo siekiančių asmenų grupė. Toks
                    veiksmas laikomas tyčiniu ir padaromas:
                    i.        siekiant sudaryti sąlygas grupės nusikalstamai veiklai ar
                              nusikalstamam tikslui pasiekti, kai tokia veikla ar tikslas apima šios
                              Konvencijos 5–7 straipsniuose nurodytų nusikaltimų darymą, arba
                    ii.       žinant grupės ketinimą įvykdyti nusikaltimą, nurodytą šios
                              Konvencijos 5–7 straipsniuose.
     2.      Šalys taip pat patvirtina tokias priemones, kurių gali prireikti, kad pagal Šalių
             nacionalinę teisę pasikėsinimas padaryti šios Konvencijos 6 ir 7 straipsniuose
             nurodytus nusikaltimus būtų laikomas nusikaltimu.

     10 straipsnis. Juridinių asmenų atsakomybė

     1.      Šalys, laikydamosi savo teisės principų, patvirtina tokias priemones, kurių gali
             prireikti, kad būtų nustatyta juridinių asmenų atsakomybė už dalyvavimą darant šios
             Konvencijos 5–7 ir 9 straipsniuose nurodytus nusikaltimus.
     2.      Laikantis Šalies teisės principų, juridinių asmenų atsakomybė gali būti baudžiamoji,
             civilinė arba administracinė.
     3.      Tokia atsakomybė neapriboja nusikaltimus padariusių fizinių asmenų baudžiamosios
             atsakomybės.

     11 straipsnis. Sankcijos ir priemonės

     1.      Šalys patvirtina tokias priemones, kurių gali prireikti, kad už šios Konvencijos 5–7 ir
             9 straipsniuose nurodytus nusikaltimus būtų baudžiama veiksmingomis,
             proporcingomis ir atgrasančiomis bausmėmis.
     2.      Į ankstesnį teistumą pagal įsiteisėjusį apkaltinamąjį nuosprendį, priimtą užsienio
             valstybėse dėl šioje Konvencijoje nurodytų nusikaltimų, gali būti atsižvelgiama tiek,
             kiek leidžiama vadovaujantis nacionaline teise, kai bausmė nustatoma pagal
             nacionalinę teisę.
     3.      Šalys užtikrina, kad pagal šios Konvencijos 10 straipsnį kaltais pripažintiems
             juridiniams asmenims būtų skiriamos veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios
             baudžiamosios ar nebaudžiamosios sankcijos, įskaitant pinigines baudas.

     12 straipsnis. Sąlygos ir apsaugos priemonės

     1.      Šalys užtikrina, kad kriminalizavimo nustatymas, įgyvendinimas ir taikymas pagal
             šios Konvencijos 5–7 ir 9 straipsnius būtų atliekamas laikantis įsipareigojimų
             žmogaus teisių apsaugos srityje, visų pirma teisės į saviraiškos laisvę, laisvės jungtis
             į asociacijas, religijos laisvės, kaip nustatyta, kai taikytina tai Šaliai, Žmogaus teisių
             ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijoje ir Tarptautiniame pilietinių ir politinių
             teisių pakte, taip pat kitų įsipareigojimų pagal tarptautinę teisę.
     2.      Be to, kriminalizavimui nustatyti, įgyvendinti ir taikyti pagal šios Konvencijos 5–7 ir
             9 straipsnius turėtų būti taikomas proporcingumo principas, atsižvelgiant į teisėtus

LT                                                  5                                                     LT
 ---pagebreak---              tikslus ir jų svarbą demokratinėje visuomenėje, taip pat turėtų būti draudžiama visų
             formų savivalė arba diskriminacinis ar rasistinis požiūris.

     13 straipsnis. Terorizmo aukų apsauga, kompensacijos ir parama joms

     Šalys patvirtina tokias priemones, kurių gali prireikti siekiant apsaugoti ir paremti terorizmo,
     įvykdyto jų teritorijoje, aukas. Šios priemonės gali apimti, taikant atitinkamas nacionalines
     sistemas ir laikantis nacionalinės teisės aktų, inter alia, finansinę paramą ir kompensacijas
     terorizmo aukoms ir artimiems jų šeimų nariams.

     14 straipsnis. Jurisdikcija

     1.      Šalys imasi tokių priemonių, kurių joms gali prireikti savo jurisdikcijai dėl šioje
             Konvencijoje nurodytų nusikaltimų nustatyti, jeigu:
             a.       nusikaltimas padaromas tos Šalies teritorijoje;
             b.       nusikaltimas padaromas laive, plaukiojančiame su tos Šalies vėliava, arba
                      orlaivyje, registruotame pagal tos Šalies įstatymus;
             c.       nusikaltimą padaro tos Šalies pilietis.
     2.      Šalys taip pat gali nustatyti savo jurisdikciją dėl šioje Konvencijoje nurodytų
             nusikaltimų, kai:
             a.       nusikaltimu buvo siekiama padaryti ar buvo padarytas šios Konvencijos 1
                      straipsnyje nurodytas nusikaltimas tos Šalies teritorijoje arba prieš tos Šalies
                      pilietį;
             b.       nusikaltimu buvo siekiama padaryti ar buvo padarytas šios Konvencijos 1
                      straipsnyje nurodytas nusikaltimas prieš tos Šalies valstybės ar vyriausybės
                      infrastruktūrą užsienyje, įskaitant tos Šalies diplomatines ar konsulines
                      patalpas;
             c.       nusikaltimu buvo siekiama padaryti ar buvo padarytas šios Konvencijos 1
                      straipsnyje nurodytas nusikaltimas, siekiant priversti tą Šalį veikti arba
                      susilaikyti nuo veiksmų;
             d.       nusikaltimą padaro asmuo be pilietybės, kurio nuolatinė gyvenamoji vieta
                      yra tos Šalies teritorijoje;
             e.       nusikaltimas padaromas orlaivyje, kuriuo naudojasi tos Šalies vyriausybė.
     3.      Šalys imasi tokių priemonių, kurių gali prireikti nustatyti jų jurisdikciją dėl bet kurio
             iš šioje Konvencijoje nurodytų nusikaltimų tuo atveju, kai įtariamas nusikaltimo
             padarymu asmuo yra jų teritorijoje ir Šalis neišduoda jo kitai Šaliai, kurios
             jurisdikcija yra pagrįsta prašomosios Šalies teisėje vienodai galiojančia jurisdikcijos
             taisykle.
     4.      Šia Konvencija neatimama galimybė vykdyti baudžiamąją jurisdikciją, nustatytą
             pagal nacionalinės teisės normas.
     5.      Kai daugiau negu viena Šalis tvirtina turinti jurisdikciją dėl įtariamo nusikaltimo,
             nurodyto šioje Konvencijoje, su tuo susijusios Šalys prireikus konsultuojasi,
             siekdamos baudžiamajam persekiojimui nustatyti tinkamiausią jurisdikciją.

     15 straipsnis. Pareiga tirti

LT                                                  6                                                    LT
 ---pagebreak---      1.       Šalis, gavusi informaciją, kad asmuo, padaręs arba įtariamas padaręs šioje
              Konvencijoje nurodytą nusikaltimą, gali būti jos teritorijoje, imasi pagal jos
              nacionalinę teisę būtinų priemonių, kad būtų ištirti toje informacijoje pateikti faktai.
     2.       Įsitikinusi, kad tai leidžiama pagal aplinkybes, Šalis, kurios teritorijoje yra asmuo,
              padaręs arba įtariamas padaręs nusikaltimą, pagal savo nacionalinę teisę imasi
              tinkamų priemonių to asmens buvimui užtikrinti siekiant, kad jis būtų patrauktas
              baudžiamojon atsakomybėn arba išduotas.
     3.       Asmuo, dėl kurio imamasi šio straipsnio 2 dalyje nurodytų priemonių, turi teisę:
              a.       nedelsdamas pranešti apie tai valstybės, kurios pilietis jis yra arba kuri kitais
                       pagrindais turi teisę ginti tokio asmens teises, artimiausiam atitinkamam
                       atstovui arba, jei toks asmuo neturi pilietybės, valstybės, kurios teritorijoje
                       tas asmuo nuolat gyvena, artimiausiam atitinkamam atstovui;
              b.       būti tos valstybės atstovo aplankytas;
              c.       žinoti apie šios dalies a ir b punktuose nurodytas savo teises.
     4.       Šio straipsnio 3 dalyje minėtomis teisėmis naudojamasi pagal tos Šalies, kurios
              teritorijoje yra asmuo, padaręs arba įtariamas padaręs nusikaltimą, įstatymus ir kitus
              teisės aktus tuo atveju, kai minėti įstatymai ir kiti teisės aktai padeda visapusiškai
              įgyvendinti tikslus, kuriems pasiekti yra skirtos pagal šio straipsnio 3 dalį suteiktos
              teisės.
     5.       Šio straipsnio 3 ir 4 dalių nuostatomis neapribojama Šalies, siekiančios vykdyti savo
              jurisdikciją pagal 14 straipsnio 1 dalies c punktą arba to paties straipsnio 2 dalies d
              punktą, teisė prašyti Tarptautinį Raudonojo Kryžiaus komitetą palaikyti ryšį su
              asmeniu, įtariamu padarius nusikaltimą, ir jį aplankyti.

     16 straipsnis. Konvencijos netaikymas

     Ši Konvencija netaikoma, kai šios Konvencijos 5–7 ir 9 straipsniuose nurodytas nusikaltimas
     padaromas vienoje valstybėje, jeigu asmuo, įtariamas padaręs nusikaltimą, yra tos valstybės
     pilietis ir yra jos teritorijoje ir jeigu jokia kita valstybė neturi pagrindo pagal šios Konvencijos
     14 straipsnio 1 arba 2 dalį vykdyti jurisdikciją, turint omenyje, kad tokiais atvejais prireikus
     taikomos šios Konvencijos 17 ir 20–22 straipsnių nuostatos.

     17 straipsnis. Tarptautinis bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose

     1.       Šalys teikia viena kitai kuo didesnę pagalbą tiriant baudžiamąsias bylas arba vykdant
              baudžiamuosius ar ekstradicijos procesus, susijusius su šios Konvencijos 5–7 ir 9
              straipsniuose nurodytais nusikaltimais, įskaitant pagalbą renkant Šalių turimus bylai
              reikalingus įrodymus.
     2.       Šalys šio straipsnio 1 dalyje nustatytus įpareigojimus vykdo vadovaudamosi tarp jų
              sudarytomis tarptautinėmis sutartimis ar kitais susitarimais dėl tarpusavio teisinės
              pagalbos. Jeigu tokių tarptautinių sutarčių ar susitarimų nėra, Šalys teikia viena kitai
              pagalbą pagal savo nacionalinę teisę.
     3.       Šalys kuo plačiau bendradarbiauja tarpusavyje pagal atitinkamą prašomosios Šalies
              teisę, tarptautines sutartis, susitarimus ir priemones, baudžiamųjų tyrimų ar procesų,
              susijusių su nusikaltimais, už kuriuos prašančiojoje Šalyje pagal šios Konvencijos 10
              straipsnį juridinis asmuo gali būti laikomas atsakingu, srityje.

LT                                                    7                                                     LT
 ---pagebreak---      4.      Šalys gali apsvarstyti, ar nereikėtų sukurti papildomų priemonių, kurios leistų su
             kitomis Šalimis dalytis informacija ar įrodymais, kurių reikia baudžiamajai, civilinei
             ar administracinei atsakomybei nustatyti pagal šios Konvencijos 10 straipsnį.

     18 straipsnis. Išdavimas arba patraukimas baudžiamojon atsakomybėn

     1.      Šalis, kurios teritorijoje yra asmuo, įtariamas padaręs nusikaltimą, tais atvejais, kai ji
             turi jurisdikciją pagal šios Konvencijos 14 straipsnį, jei ji neišduoda tokio asmens,
             privalo nedarydama jokių išimčių ir neatsižvelgdama į tai, ar nusikaltimas buvo
             padarytas jos teritorijoje, neatidėliodama perduoti bylą savo kompetentingoms
             institucijoms baudžiamajam persekiojimui vykdyti tos Šalies teisės aktų nustatyta
             tvarka. Tos institucijos priima sprendimą tokia pat tvarka kaip ir dėl bet kurio kito
             sunkaus nusikaltimo pagal tos Šalies teisę.
     2.      Jeigu Šalis pagal savo nacionalinę teisę gali išduoti ar kitaip perduoti vieną iš savo
             piliečių tik jei toks asmuo bus grąžintas į tą Šalį atlikti teismo proceso ar proceso,
             kurio siekiant buvo prašoma išduoti ar kitaip perduoti asmenį, metu paskirtos
             bausmės, ir ta Šalis, ir asmens ekstradicijos prašanti Šalis sutinka su šia galimybe ir
             su kitomis sąlygomis, kurias jos laiko tinkamomis, tokios sąlyginės ekstradicijos arba
             perdavimo pakanka šio straipsnio 1 dalyje nustatytam įsipareigojimui įvykdyti.

     19 straipsnis. Ekstradicija

     1.      Šios Konvencijos 5–7 ir 9 straipsniuose nurodyti nusikaltimai yra laikomi įtrauktais į
             visas Šalių ekstradicijos sutartis, sudarytas prieš įsigaliojant šiai Konvencijai, kaip
             nusikaltimai, už kuriuos išduodama. Šalys įsipareigoja įtraukti šiuos nusikaltimus,
             kaip nusikaltimus, už kuriuos išduodama, į visas ekstradicijos sutartis, kurios tarp jų
             bus sudarytos vėliau.
     2.      Jeigu Šalis, kuri yra nustačiusi, kad ekstradicija galima tik tuo atveju, jei yra sudaryta
             tarptautinė sutartis, gauna kitos Šalies, su kuria ji nesudariusi ekstradicijos sutarties,
             ekstradicijos prašymą, prašomoji Šalis gali savo nuožiūra laikyti šią Konvenciją
             teisiniu pagrindu išduoti už nusikaltimus, nurodytus šios Konvencijos 5–7 ir 9
             straipsniuose. Kitos ekstradicijos sąlygos nustatomos prašomosios Šalies teisėje.
     3.      Šalys, kurios nėra nustačiusios, kad ekstradicija galima tik tuo atveju, jei yra sudaryta
             tarptautinė sutartis, tarpusavyje tokius šios Konvencijos 5–7 ir 9 straipsniuose
             nurodytus nusikaltimus pripažįsta nusikaltimais, už kuriuos išduodama, pagal
             prašomosios Šalies teisės reikalavimus.
     4.      Jeigu būtina, ekstradicijos tarp Šalių tikslais šios Konvencijos 5–7 ir 9 straipsniuose
             nurodyti nusikaltimai laikomi padarytais ne tik toje vietoje, kur jie buvo padaryti, bet
             ir Šalių, kurios nustatė savo jurisdikciją pagal šios Konvencijos 14 straipsnį,
             teritorijose.
     5.      Visų ekstradicijos sutarčių ir susitarimų, sudarytų tarp Šalių dėl šios Konvencijos 5–
             7 ir 9 straipsniuose nurodytų nusikaltimų, nuostatos laikomos iš dalies pakeistomis
             tarp Šalių tiek, kiek jos neatitinka šios Konvencijos.

     20 straipsnis. Sąlygos dėl politinės išlygos neįtraukimas

     1.      Ekstradicijai vykdyti arba tarpusavio teisinei pagalbai teikti nė vienas šios
             Konvencijos 5–7 ir 9 straipsniuose nurodytas nusikaltimas nelaikomas politiniu

LT                                                  8                                                     LT
 ---pagebreak---           nusikaltimu arba nusikaltimu, susijusiu su politiniu nusikaltimu, arba nusikaltimu,
          padarytu dėl politinių motyvų. Atitinkamai, ekstradicijos arba tarpusavio teisinės
          pagalbos prašymas dėl tokio nusikaltimo negali būti atmestas vien tuo pagrindu, kad
          jis yra susijęs su politiniu nusikaltimu arba nusikaltimu, susijusiu su politiniu
          nusikaltimu, arba nusikaltimu, padarytu dėl politinių motyvų.
     2.   Neapribodamos 1969 m. gegužės 23 d. Vienos konvencijos dėl tarptautinių sutarčių
          teisės 19–23 straipsnių taikymo kitiems šios Konvencijos straipsniams, bet kokia
          valstybė ar Europos bendrija gali, pasirašydamos šią Konvenciją arba deponuodamos
          šios Konvencijos ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentą,
          pareikšti, kad pasilieka teisę netaikyti šio straipsnio 1 dalies dėl ekstradicijos už šioje
          Konvencijoje nurodytus nusikaltimus. Šalis įsipareigoja taikyti šią išlygą,
          atsižvelgdama į kiekvieną konkretų atvejį, priimdama tinkamai pagrįstą sprendimą.
     3.   Bet kuri Šalis gali visiškai arba iš dalies atšaukti išlygą, kurią padarė pagal šio
          straipsnio 2 dalį, pareiškimu, kurį ji pateikia Europos Tarybos generaliniam
          sekretoriui. Pareiškimas įsigalioja nuo jo gavimo dienos.
     4.   Šalis, padariusi išlygą pagal šio straipsnio 2 dalį, negali reikalauti, kad bet kuri kita
          Šalis taikytų šio straipsnio 1 dalį; tačiau ji gali, jei jos išlyga yra dalinė ar sąlyginė,
          reikalauti, kad šis straipsnis būtų taikomas tiek, kiek ji pati jį taiko.
     5.   Išlyga galioja trejus metus nuo šios Konvencijos įsigaliojimo atitinkamai Šaliai
          dienos. Tačiau tokios išlygos galiojimas gali būti pratęstas tokiam pat laikotarpiui.
     6.   Likus dvylikai mėnesių iki išlygos galiojimo termino pabaigos, Europos Tarybos
          generalinis sekretorius įspėja atitinkamą Šalį dėl tokio termino pabaigos. Ne vėliau
          kaip likus trims mėnesiams iki išlygos galiojimo termino pabaigos, Šalis Europos
          Tarybos generaliniam sekretoriui praneša, kad ji toliau taiko savo išlygą, iš dalies ją
          keičia arba atšaukia. Jeigu Šalis Europos Tarybos generaliniam sekretoriui praneša,
          kad ji toliau taiko savo išlygą, ji privalo paaiškinti tokį pratęsimą pateisinančius
          motyvus. Jei atitinkama Šalis pranešimo nepateikia, Europos Tarybos generalinis
          sekretorius tai Šaliai praneša, kad jos išlyga laikoma savaime pratęsta šešiems
          mėnesiams. Jei atitinkama Šalis iki šio termino pabaigos nepraneša savo ketinimo
          toliau taikyti ar pakeisti savo išlygą, išlyga nustoja galioti.
     7.   Kai Šalis, gavusi iš kitos Šalies prašymą išduoti asmenį, to asmens neišduoda
          taikydama šią išlygą, ji be jokių išimčių ir nedelsdama perduoda šią bylą savo
          kompetentingoms baudžiamąjį persekiojimą vykdančioms institucijoms, išskyrus
          atvejus, kai prašančioji ir prašomoji Šalys susitaria kitaip. Kompetentingos
          institucijos tam, kad vykdytų baudžiamąjį persekiojimą prašomojoje Šalyje, priima
          sprendimą tokiomis pat sąlygomis, kurios būtų taikomos bet kokio sunkaus
          nusikaltimo atveju pagal tos Šalies teisę. Prašomoji Šalis apie galutinį proceso
          rezultatą nedelsdama praneša prašančiajai Šaliai ir Europos Tarybos generaliniam
          sekretoriui, kuris tą pranešimą nusiunčia 30 straipsnyje numatytam Šalių pasitarimui.
     8.   Sprendimas atsisakyti patenkinti ekstradicijos prašymą remiantis šia išlyga nedelsiant
          siunčiamas prašančiajai Šaliai. Jeigu per pagrįstą laiką prašomojoje Šalyje
          nepriimamas joks teismo sprendimas dėl bylos esmės pagal šio straipsnio 7 dalį,
          prašančioji Šalis gali apie šį faktą pranešti Europos Tarybos generaliniam sekretoriui,
          kuris klausimą perduoda 30 straipsnyje numatytam Šalių pasitarimui. Per šį
          pasitarimą apsvarstomas klausimas ir pateikiama nuomonė, ar atsisakymas atitinka
          Konvenciją, ir ta nuomonė pateikiama Ministrų Komitetui, kad tuo klausimu būtų

LT                                                9                                                     LT
 ---pagebreak---              padarytas pareiškimas. Atlikdamas funkcijas pagal šią straipsnio dalį, Ministrų
             Komitetas kviečia rinktis tik valstybes, kurios yra šios Konvencijos Šalys.

     21 straipsnis. Išlyga dėl diskriminavimo

     1.      Nė viena šios Konvencijos nuostata negali būti aiškinama kaip nuostata, kuria
             įpareigojama išduoti arba suteikti tarpusavio teisinę pagalbą, jeigu prašomoji Šalis
             turi pakankamą pagrindą manyti, kad prašymas išduoti dėl šios Konvencijos 5–7 ir 9
             straipsniuose nurodytų nusikaltimų arba tarpusavio teisinės pagalbos prašymas dėl
             tokių nusikaltimų buvo pateiktas tam, kad būtų vykdomas asmens baudžiamasis
             persekiojimas arba jis būtų nubaustas dėl savo rasės, religijos, pilietybės, etninės
             kilmės arba politinių pažiūrų, arba tam, kad patenkinus tokį prašymą būtų pabloginta
             tokio asmens padėtis dėl bet kurios iš šių priežasčių.
     2.      Nė viena šios Konvencijos nuostata negali būti aiškinama kaip nuostata, kuria
             įpareigojama išduoti, jeigu asmeniui, dėl kurio paduotas ekstradicijos prašymas,
             iškyla pavojus būti kankinamam, patirti nežmonišką ar žeminantį elgesį ar būti taip
             baudžiamam.
     3.      Nė viena šios Konvencijos nuostata taip pat negali būti aiškinama kaip nuostata,
             kuria įpareigojama išduoti asmenį, jei tokiam asmeniui, dėl kurio yra paduotas
             ekstradicijos prašymas, gresia mirties bausmė arba, jeigu prašomosios Šalies teisės
             aktais nenustatomas įkalinimas iki gyvos galvos, įkalinimas iki gyvos galvos be
             lygtinio paleidimo galimybės, išskyrus atvejus, kai pagal galiojančias ekstradicijos
             sutartis prašomoji Šalis privalo taikyti ekstradiciją, jei prašančioji Šalis patikina
             prašomąją Šalį, kad mirties bausmė nebus skiriama arba, jei ji jau yra paskirta, nebus
             vykdoma, arba kad atitinkamam asmeniui nebus taikomas įkalinimas iki gyvos
             galvos be lygtinio paleidimo galimybės.

     22 straipsnis. Savanoriška informacija

     1.      Šalies kompetentingos institucijos, nepažeisdamos savo tyrimų ar procedūrų, gali be
             išankstinio prašymo nusiųsti kitos Šalies kompetentingoms institucijoms informaciją,
             gautą joms atliekant tyrimus, kai joms atrodo, kad tokios informacijos atskleidimas
             gali padėti informaciją gaunančiai Šaliai pradėti ar vykdyti tyrimus ar procedūras
             arba paskatinti tą Šalį pateikti prašymą pagal šią Konvenciją.
     2.      Informaciją pateikianti Šalis gali pagal savo nacionalinę teisę nustatyti informaciją
             gaunančiai Šaliai naudojimosi tokia informacija sąlygas.
     3.      Informaciją gaunančiai Šaliai tokios sąlygos yra privalomos.
     4.      Tačiau bet kuri Šalis gali bet kada pareikšti pateikdama pareiškimą Europos Tarybos
             generaliniam sekretoriui, kad ji pasilieka teisę nesilaikyti informaciją suteikiančios
             Šalies sąlygų pagal šio straipsnio 2 dalį, jei negauna išankstinio pranešimo apie
             informacijos, kuri bus suteikta, pobūdį ir nesutinka su jos perdavimu.

     23 straipsnis. Pasirašymas ir įsigaliojimas

     1.      Ši Konvencija teikiama pasirašyti Europos Tarybos valstybėms narėms, Europos
             bendrijai ir valstybėms, kurios nėra narės ir kurios dalyvavo ją rengiant.

LT                                                 10                                                 LT
 ---pagebreak---      2.      Ši Konvencija turi būti ratifikuota, priimta arba patvirtinta. Ratifikavimo, priėmimo
             arba patvirtinimo dokumentai deponuojami Europos Tarybos generaliniam
             sekretoriui.
     3.      Ši Konvencija įsigalioja pirmą mėnesio, einančio po to, kai pasibaigia trijų mėnesių
             laikotarpis, skaičiuojamas nuo tos dienos, kai šešios šią Konvenciją pasirašiusios
             Šalys, įskaitant bent keturias Europos Tarybos valstybes nares, pareiškia sutinkančios
             įsipareigoti pagal šią Konvenciją, laikydamosi šio straipsnio 2 dalies nuostatų, dieną.
     4.      Bet kuriai kitai šią Konvenciją pasirašiusiai Šaliai, kuri vėliau pareiškia sutinkanti
             įsipareigoti pagal šią Konvenciją, ji įsigalioja pirmą mėnesio, einančio po to, kai
             pasibaigia trijų mėnesių laikotarpis, skaičiuojamas nuo tos dienos, kai tokia Šalis
             pareiškia sutinkanti įsipareigoti pagal šią Konvenciją, laikydamasi šio straipsnio 2
             dalies nuostatų, dieną.

     24 straipsnis. Prisijungimas prie Konvencijos

     1.      Šiai Konvencijai įsigaliojus, Europos Tarybos Ministrų Komitetas, pasikonsultavęs
             su šios Konvencijos Šalimis ir joms vienbalsiai pritarus, gali bet kurią valstybę, kuri
             nėra Europos Tarybos narė ir kuri nedalyvavo rengiant šią Konvenciją, pakviesti
             prisijungti prie šios Konvencijos. Sprendimas priimamas Europos Tarybos statuto 20
             straipsnio d dalyje nustatytos daugumos sprendimu ir vienbalsiu Šalių, turinčių teisę
             posėdžiauti Ministrų Komitete, atstovų sutarimu.
     2.      Kiekvienai prie šios Konvencijos pagal šio straipsnio 1 dalį prisijungiančiai valstybei
             ši Konvencija įsigalioja pirmą mėnesio, einančio po to, kai pasibaigia trijų mėnesių
             laikotarpis, skaičiuojamas nuo tos dienos, kai prisijungimo dokumentas buvo
             deponuotas Europos Tarybos generaliniam sekretoriui, dieną.

     25 straipsnis. Teritorinis taikymas

     1.      Kiekviena valstybė arba Europos bendrija, pasirašydama šią Konvenciją arba
             deponuodama savo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentą,
             gali nurodyti teritoriją ar teritorijas, kurioms taikoma ši Konvencija.
     2.      Kiekviena valstybė bet kada vėliau Europos Tarybos generaliniam sekretoriui
             adresuotu pareiškimu gali išplėsti šios Konvencijos taikymą bet kuriai kitai
             pareiškime nurodytai teritorijai. Tokiai teritorijai ši Konvencija įsigalioja pirmą
             mėnesio, einančio po to, kai pasibaigia trijų mėnesių laikotarpis, skaičiuojamas nuo
             tos dienos, kai Generalinis sekretorius gauna tokį pareiškimą, dieną.
     3.      Kiekvienas pareiškimas pagal šio straipsnio pirmesnes dalis dėl kiekvienos iš jame
             nurodytų teritorijų Europos Tarybos generaliniam sekretoriui adresuotu pranešimu
             gali būti atšauktas. Atšaukimas įsigalioja pirmą mėnesio, einančio po to, kai
             pasibaigia trijų mėnesių laikotarpis, skaičiuojamas nuo tos dienos, kai Generalinis
             sekretorius gauna tokį pranešimą, dieną.

     26 straipsnis. Konvencijos poveikis

     1.      Ši Konvencija papildo galiojančias daugiašales ar dvišales sutartis arba susitarimus
             tarp Šalių, įskaitant šių Europos Tarybos sutarčių nuostatas:
             –        Europos konvencijos dėl ekstradicijos, pateiktos pasirašyti 1957 m. gruodžio
                      13 d. Paryžiuje (ETS Nr. 24);

LT                                                11                                                   LT
 ---pagebreak---              –        Europos konvencijos dėl savitarpio pagalbos baudžiamosiose bylose,
                      pateiktos pasirašyti 1959 m. balandžio 20 d. Strasbūre (ETS Nr. 30);
             –        Europos konvencijos dėl kovos su terorizmu, pateiktos pasirašyti 1977 m.
                      sausio 27 d. Strasbūre (ETS Nr. 90);
             –        Europos konvencijos dėl savitarpio pagalbos baudžiamosiose bylose
                      papildomo protokolo, pateikto pasirašyti 1978 m. kovo 17 d. Strasbūre (ETS
                      Nr. 99);
             –        Europos konvencijos dėl savitarpio pagalbos baudžiamosiose bylose antrojo
                      papildomo protokolo, pateikto pasirašyti 2001 m. lapkričio 8 d. Strasbūre
                      (ETS Nr. 182);
             –        Protokolo, iš dalies pakeičiančio Europos konvenciją dėl kovos su
                      terorizmu, pateikto pasirašyti 2003 m. gegužės 15 d. Strasbūre (ETS Nr.
                      190).
     2.      Jei dvi ar daugiau Šalių jau sudarė susitarimą ar sutartį dėl šioje Konvencijoje
             nagrinėjamų dalykų arba kitaip reglamentavo savo santykius tokiais klausimais arba
             jei jos tai padarytų ateityje, jos visada turi teisę taikyti tą susitarimą ar sutartį arba
             atitinkamai reglamentuoti tuos santykius. Tačiau jei Šalys nustato tarpusavio
             santykius dėl šioje Konvencijoje nagrinėjamų dalykų kitaip, negu reglamentuojama
             šioje Konvencijoje, jos tai daro taip, kad toks nustatymas atitiktų Konvencijos tikslus
             ir principus.
     3.      Šalys, kurios yra Europos Sąjungos valstybės narės, tarpusavio santykiams taiko
             Bendrijos ir Europos Sąjungos taisykles tiek, kiek yra Bendrijos ar Europos Sąjungos
             taisyklių, kuriomis reglamentuojamas konkretus dalykas ir kurios taikomos
             konkrečiu atveju, nepažeidžiant šios Konvencijos objekto ir tikslo ir netrukdant
             Šalims iki galo taikyti šią Konvenciją.
     4.      Nė viena šios Konvencijos nuostata neturi įtakos kitoms Šalies ir asmenų teisėms,
             įsipareigojimams ir atsakomybei pagal tarptautinę teisę, įskaitant tarptautinę
             humanitarinę teisę.
     5.      Šia Konvencija nereguliuojama nei tarptautinė humanitarinė teisė, kuria
             reglamentuojama ginkluotųjų pajėgų veikla ginkluoto konflikto metu, kaip šios
             sąvokos suprantamos pagal tarptautinę humanitarinę teisę, nei veikla, kurią Šalies
             karinės pajėgos vykdo atlikdamos oficialias pareigas, kai tokia veikla
             reglamentuojama kitomis tarptautinės teisės normomis.

     27 straipsnis. Konvencijos pataisos

     1.      Šios Konvencijos pataisas gali siūlyti bet kuri Šalis, Europos Tarybos Ministrų
             Komitetas arba Šalių pasitarimas.
     2.      Europos Tarybos generalinis sekretorius pasiūlymus dėl šios Konvencijos pataisų
             pateikia Šalims.
     3.      Be to, apie bet kokias Šalies ar Ministrų Komiteto siūlomas pataisas pranešama Šalių
             pasitarimui, kuris Ministrų Komitetui pateikia savo nuomonę dėl pasiūlytos pataisos.
     4.      Ministrų Komitetas apsvarsto pasiūlytą pataisą ir bet kokią Šalių pasitarimo pateiktą
             nuomonę ir gali pritarti pataisai.

LT                                                  12                                                    LT
 ---pagebreak---      5.      Visų pataisų, kurias Ministrų Komitetas priima pagal šio straipsnio 4 dalį, tekstas
             siunčiamas Šalims, kad šios joms pritartų.
     6.      Bet kokia pagal šio straipsnio 4 dalį patvirtinta pataisa įsigalioja trisdešimtą dieną po
             to, kai visos Šalys praneša Generaliniam sekretoriui apie jos priėmimą.

     28 straipsnis. Priedo persvarstymas

     1.      Kad būtų atnaujintas priede pateiktų sutarčių sąrašas, bet kuri Šalis ar Ministrų
             Komitetas gali pasiūlyti jį pakeisti. Šie pasiūlymai dėl pakeitimo turi būti susiję tik
             su visuotinėmis konkrečiai su tarptautiniu terorizmu susijusiomis sutartimis,
             sudarytomis Jungtinių Tautų sistemoje ir jau įsigaliojusiomis. Europos Tarybos
             generalinis sekretorius praneša apie tokius pasiūlymus Šalims.
     2.      Ministrų Komitetas, pasikonsultavęs su Šalimis, kurios nėra narės, siūlomą pakeitimą
             gali priimti Europos Tarybos statuto 20 straipsnio d dalyje numatyta balsų dauguma.
             Pakeitimas įsigalioja pasibaigus vienų metų laikotarpiui nuo tos dienos, kai jis buvo
             nusiųstas Šalims. Per šį laikotarpį bet kuri Šalis gali pranešti Europos Tarybos
             generaliniam sekretoriui, kad ji nepritaria kurio nors pakeitimo įsigaliojimui tai
             Šaliai.
     3.      Jeigu vienas trečdalis Šalių Europos Tarybos generaliniam sekretoriui praneša, kad
             nepritaria pakeitimo įsigaliojimui, pakeitimas neįsigalioja.
     4.      Jeigu mažiau kaip vienas trečdalis Šalių praneša apie savo nepritarimą, pakeitimas
             įsigalioja tik toms Šalims, kurios apie nepritarimą nepranešė.
     5.      Jeigu pakeitimas yra įsigaliojęs pagal šio straipsnio 2 dalį ir jeigu kuri nors Šalis yra
             pranešusi apie savo nepritarimą dėl jo, tas pakeitimas tai Šaliai įsigalioja pirmą
             mėnesio, einančio po tos dienos, kurią ji Europos Tarybos generaliniam sekretoriui
             pranešė, kad pritaria pakeitimui, dieną.

     29 straipsnis. Ginčų sprendimas

     Ginčą, kilusį tarp Šalių dėl šios Konvencijos aiškinimo ar taikymo, Šalys siekia išspręsti
     derybomis ar kitomis pasirinktomis taikiomis priemonėmis, įskaitant ginčo pateikimą
     arbitražo teismui, kurio sprendimai ginčo Šalims yra privalomi, arba Tarptautiniam
     Teisingumo Teismui, kaip suinteresuotosios Šalys susitaria.

     30 straipsnis. Šalių konsultacijos

     1.      Šalys periodiškai konsultuojasi, siekdamos:
             a.       pateikti pasiūlymus, kaip palengvinti ar pagerinti šios Konvencijos
                      veiksmingą taikymą ir įgyvendinimą, įskaitant bet kokių problemų ir bet
                      kokių pareiškimų, padarytų pagal šią Konvenciją, poveikio nustatymą;
             b.       parengti savo nuomonę apie atsisakymo patenkinti ekstradicijos prašymą,
                      pateiktą joms pagal 20 straipsnio 8 dalį, atitiktį Konvencijai;
             c.       pateikti pasiūlymus dėl šios Konvencijos pataisų pagal 27 straipsnį;
             d.       parengti savo nuomonę dėl bet kokio pasiūlymo dėl šios Konvencijos
                      pataisos, apie kurią joms pranešama pagal 27 straipsnio 3 dalį;

LT                                                 13                                                    LT
 ---pagebreak---                e.      pareikšti nuomonę bet kokiu klausimu, susijusiu su šios Konvencijos
                       taikymu, ir palengvinti informacijos apie svarbius teisinius, politinius ar
                       technologinius pokyčius mainus.
     2.        Šalių pasitarimą šaukia Europos Tarybos generalinis sekretorius, kai jam atrodo
               būtina, ir tuo atveju, kai dauguma Šalių ar Ministrų Komitetas reikalauja jį sušaukti.
     3.        Šalims atlikti funkcijas pagal šį straipsnį padeda Europos Tarybos sekretoriatas.

     31 straipsnis. Denonsavimas

     1.        Bet kuri Šalis Europos Tarybos generaliniam sekretoriui adresuotu pranešimu bet
               kuriuo metu gali denonsuoti šią Konvenciją.
     2.        Toks denonsavimas įsigalioja pirmą mėnesio, einančio po to, kai pasibaigia trijų
               mėnesių laikotarpis, skaičiuojamas nuo tos dienos, kai Generalinis sekretorius gauna
               tokį pranešimą, dieną.

     32 straipsnis. Pranešimas

     Europos Tarybos generalinis sekretorius praneša Europos Tarybos valstybėms narėms,
     Europos bendrijai, prie šios Konvencijos rengimo prisidėjusioms valstybėms, kurios nėra
     narės, ir visoms prie šios Konvencijos prisijungusioms ar pakviestoms prisijungti valstybėms
     apie:

            a.        kiekvieną pasirašymą;
            b.        kiekvieno ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo arba prisijungimo dokumento
                      deponavimą;
            c.        kiekvieną šios Konvencijos įsigaliojimo datą pagal 23 straipsnį;
            d.        kiekvieną pareiškimą pagal 1 straipsnio 2 dalį, 22 straipsnio 4 dalį ir 25
                      straipsnį;
            e.        kiekvieną su šia Konvencija susijusį aktą, pranešimą ar informaciją.

     Tai patvirtindami, toliau nurodyti tinkamai įgalioti asmenys pasirašė šią Konvenciją.

     PRIIMTA 2005 m. gegužės 16 d. Varšuvoje anglų ir prancūzų kalbomis. Abu tekstai yra
     autentiški ir vienu egzemplioriumi deponuojami Europos Tarybos archyvuose. Europos
     Tarybos generalinis sekretorius patvirtintas kopijas siunčia kiekvienai Europos Tarybos
     valstybei narei, Europos bendrijai, prie šios Konvencijos rengimo prisidėjusioms valstybėms,
     kurios nėra narės, ir visoms pakviestoms prisijungti prie šios Konvencijos valstybėms.

     Priedas
     1.        Konvencija dėl kovos su neteisėtu orlaivio pagrobimu, pasirašyta 1970 m. gruodžio
               16 d. Hagoje.
     2.        Konvencija dėl kovos su smurtu prieš civilinės aviacijos saugumą, sudaryta 1971 m.
               rugsėjo 23 d. Monrealyje;
     3.        Konvencija dėl nusikaltimų, padarytų tarptautiniu mastu saugomiems asmenims,
               įskaitant diplomatus, prevencijos ir baudimo už juos, priimta 1973 m. gruodžio 14 d.
               Niujorke;

LT                                                  14                                                  LT
 ---pagebreak---      4.     Tarptautinė konvencija dėl kovos su įkaitų ėmimu, priimta 1979 m. gruodžio 17 d.
            Niujorke;
     5.     Branduolinių medžiagų fizinės saugos konvencija, priimta 1980 m. kovo 3 d.
            Vienoje;
     6.     Protokolas dėl kovos su smurtu tarptautinę civilinę aviaciją aptarnaujančiuose oro
            uostuose, sudarytas 1988 m. vasario 24 d. Monrealyje;
     7.     Konvencija dėl kovos su neteisėtais veiksmais prieš saugią jūrų laivybą, priimta
            1988 m. kovo 10 d. Romoje;
     8.     Protokolas dėl kovos su neteisėtais veiksmais prieš stacionarių platformų
            kontinentiniame šelfe saugą, priimtas 1988 m. kovo 10 d. Romoje;
     9.     Tarptautinė konvencija dėl kovos su teroristų vykdomais sprogdinimais, priimta
            1997 m. gruodžio 15 d. Niujorke;
     10.    Tarptautinė konvencija dėl kovos su terorizmo finansavimu, priimta 1999 m.
            gruodžio 9 d. Niujorke;
     11.    Tarptautinė konvencija dėl kovos su branduolinio terorizmo veiksmais, priimta
            2005 m. balandžio 13 d. Niujorke1.

     1
           Priedo pakeitimas, kurį ministrų pavaduotojai priėmė 1034-ajame susirinkime (2008 m. rugsėjo 11 d.,
           10.1 punktas) ir kuris, vadovaujantis Konvencijos 28 straipsniu, įsigaliojo 2009 m. rugsėjo 13 d.

LT                                                    15                                                         LT


Svarbus teisinis pranešimas

|

52008PC0092(01)

Pasiūlymas Tarybos sprendimas dėl Europos bendrijos ir Kazachstano Respublikos susitarimo dėl tam tikrų oro susisiekimo paslaugų aspektų pasirašymo ir preliminaraus taikymo  /* KOM/2008/0092 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 2008.2.21KOM(2008) 92 galutinis2008/0040 (CNS)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl Europos bendrijos ir Kazachstano Respublikos susitarimo dėl tam tikrų oro susisiekimo paslaugų aspektų pasirašymo ir preliminaraus taikymo(PATEIKTA KOMISIJOS)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPASIŪLYMO APLINKYBĖS |110 | Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Atsižvelgdama į Teisingumo Teismo sprendimus vadinamosiose „Atviro dangaus“ bylose, Taryba 2003 m. birželio mėn. 5 d. įgaliojo Komisiją pradėti derybas su trečiosiomis šalimis dėl tam tikrų galiojančių susitarimų nuostatų pakeitimo Bendrijos susitarimo nuostatomis[1] („horizontalieji įgaliojimai“). Tokiais susitarimais siekiama visiems ES oro vežėjams suteikti nediskriminacinę prieigą skraidyti Bendriją su trečiosiomis šalimis jungiančiais maršrutais ir užtikrinti, kad dvišaliai Bendrijos ir trečiųjų šalių oro susisiekimo susitarimai atitiktų Bendrijos teisę. |120 | Bendrosios aplinkybės Valstybių narių ir trečiųjų šalių tarptautiniai oro susisiekimo santykiai tradiciškai būdavo reglamentuojami dvišaliais valstybių narių ir trečiųjų šalių oro susisiekimo paslaugų susitarimais, jų priedais, taip pat kitomis susijusiomis dvišalėmis ir daugiašalėmis priemonėmis. Tradiciniai paskyrimo straipsniai, kurie įtraukiami į dvišalius valstybių narių oro susisiekimo paslaugų susitarimus, pažeidžia Bendrijos teisę. Trečioji šalis, taikydama tuos paskyrimo straipsnius, oro vežėjo, kurį paskyrė valstybė narė, tačiau kuris nuosavybės teise nepriklauso tai valstybei narei ar kurio iš tikro nevaldo oro vežėją paskyrusios valstybės narės piliečiai, turimus leidimus arba licencijas gali atmesti, paskelbti netekusiais galios arba sustabdyti leidimų ir licencijų įgaliojimą. Buvo nustatyta, kad tokie trečiosios šalies veiksmai diskriminuotų valstybėje narėje įsisteigusius, tačiau nuosavybės teise priklausančius kitų valstybių narių piliečiams ir pastarųjų iš tikro valdomus oro vežėjus. Tokia padėtis prieštarauja Sutarties 43 straipsniui, kuriuo garantuojama, kad valstybių narių piliečiai, pasinaudoję įsisteigimo teise, priimančiojoje valstybėje narėje gali naudotis tokiomis pačiomis teisėmis kaip ir priimančiosios valstybės narės piliečiai. Be to, dar yra kitų klausimų (pvz., aviacinių degalų apmokestinimas, tarifai, kuriuos trečiųjų šalių oro vežėjai taiko Bendrijos vidaus oro maršrutams, arba privalomieji komerciniai oro vežėjų susitarimai), kurių atitiktis Bendrijos teisei turėtų būti užtikrinama iš dalies keičiant arba papildant galiojančias dvišalių Bendrijos ir trečiųjų šalių oro susisiekimo susitarimų nuostatas. |130 | Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatos Šio susitarimo nuostatos pakeičia arba papildo penkiolikoje dvišalių valstybių narių ir Kazachstano Respublikos oro susisiekimo paslaugų susitarimų esančias nuostatas. |140 | Derėjimas su kitomis Europos Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Susitarimas padės siekti vieno esminių Bendrijos išorinės su aviacija susijusios politikos tikslų, nes suderins esamus dvišalius oro susisiekimo paslaugų susitarimus su Bendrijos teise. |KONSULTAVIMASIS SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS |Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis |211 | Konsultacijos būdai, pagrindiniai tiksliniai sektoriai ir bendras respondentų aprašymas Su valstybėmis narėmis ir pramonės atstovais buvo tariamasi visą derybų laiką. |212 | Atsakymų santrauka ir kaip į juos atsižvelgta Atsižvelgta į valstybių narių ir pramonės atstovų pateiktas pastabas. |TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI |305 | Siūlomų veiksmų santrauka Laikydamasi „horizontaliųjų įgaliojimų“ priede pateiktų mechanizmų ir direktyvinių nuostatų, Komisija vedė derybas su Kazachstano Respublika dėl susitarimo, kuriuo būtų pakeistos tam tikros galiojančių valstybių narių ir Kazachstano Respublikos dvišalių susitarimų dėl oro susisiekimo paslaugų nuostatos. Susitarimo 2 straipsniu įprastiniai paskyrimo straipsniai pakeičiami straipsniu dėl Bendrijos teikiamo paskyrimo, taip leidžiant visiems Bendrijos vežėjams gauti naudos iš įsisteigimo teisės. Susitarimo 4 ir 5 straipsniuose pateikiamos dviejų tipų nuostatos, susijusios su Bendrijos kompetencija. 4 straipsnyje nustatomas aviacinių degalų apmokestinimas (šis klausimas buvo suderintas Tarybos direktyva 2003/96/EB, pakeitusia Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą, ypač šios direktyvos 14 straipsnio 2 dalimi). 5 straipsniu (tarifų nustatymas) pašalinami prieštaravimai tarp galiojančių dvišalių oro susisiekimo paslaugų susitarimų ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2409/92 dėl oro susisiekimo paslaugų kainų ir tarifų, kuris draudžia trečiųjų šalių vežėjams diktuoti kainas, kai susisiekimas vykdomas Bendrijos teritorijoje. 6 straipsniu aiškiai antikonkurencinės dvišalių susitarimų nuostatos (privalomieji komerciniai oro vežėjų susitarimai) suderinamos su ES konkurencijos teise. |310 | Teisinis pagrindas EB sutarties 80 straipsnio 2 dalis, 300 straipsnio 2 dalis. |329 | Subsidiarumo principas Pasiūlymas visiškai pagrįstas Tarybos suteiktu horizontaliuoju įgaliojimu, atsižvelgiant į klausimus, kurie priklauso Bendrijos teisei, ir į dvišalių oro susisiekimo paslaugų susitarimų nuostatas. |Proporcingumo principas Šiuo susitarimu dvišalių oro susisiekimo paslaugų susitarimų nuostatos bus iš dalies pakeistos ar papildytos tik tiek, kiek būtina, kad jos atitiktų Bendrijos teisę. |Pasirinkta priemonė |342 | Bendrijos ir Kazachstano Respublikos susitarimas yra veiksmingiausia priemonė visiems galiojantiems dvišaliams valstybių narių ir Kazachstano Respublikos oro susisiekimo paslaugų susitarimams suderinti su Bendrijos teise. |POVEIKIS BIUDŽETUI |409 | Pasiūlymas neturi poveikio Bendrijos biudžetui. |PAPILDOMA INFORMACIJA |510 | Paprastinimas |511 | Pasiūlyme numatytas teisės aktų paprastinimas. |512 | Dvišalių valstybių narių ir Kazachstano Respublikos oro susisiekimo susitarimų atitinkamos nuostatos bus pakeistos ar papildytos nuostatomis, išdėstytomis vieninteliame Bendrijos susitarime. |570 | Išsamus pasiūlymo paaiškinimas Laikantis įprastos tarptautinių susitarimų pasirašymo ir sudarymo tvarkos, Tarybos prašoma patvirtinti sprendimus dėl pasirašymo bei preliminaraus taikymo ir Europos bendrijos ir Kazachstano Respublikos susitarimo dėl tam tikrų oro susisiekimo aspektų sudarymo, taip pat paskirti asmenis, įgaliotus pasirašyti susitarimą Bendrijos vardu. |1.  PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl Europos bendrijos ir Kazachstano Respublikos susitarimo dėl tam tikrų oro susisiekimo paslaugų aspektų pasirašymo ir preliminaraus taikymoEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač jos 80 straipsnio 2 dalį kartu su 300 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos pirmu sakiniu,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[2],kadangi:(1) 2003 m. birželio 5 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas su trečiosiomis šalimis dėl kai kurių galiojančių dvišalių susitarimų nuostatų pakeitimo susitarimu su Bendrija.(2) Bendrijos vardu pagal Tarybos sprendimo, leidžiančio Komisijai pradėti derybas su trečiosiomis šalimis dėl tam tikrų galiojančių dvišalių susitarimų nuostatų pakeitimo susitarimu su Bendrija, priede nustatytą tvarką ir nurodymus Komisija susitarė su Kazachstano Respublika dėl susitarimo dėl tam tikrų oro susisiekimo aspektų.(3) Susitarimas, dėl kurio Komisija susitarė, turėtų būti pasirašytas ir preliminariai taikomas, atsižvelgiant į tai, kad jis gali būti sudarytas vėliau,NUSPRENDĖ:Vienintelis straipsnis1. Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), kuriam (-iems) suteikiami įgaliojimai Bendrijos vardu pasirašyti Europos bendrijos ir Kazachstano Respublikos susitarimą dėl tam tikrų oro susisiekimo paslaugų aspektų su sąlyga, kad susitarimas gali būti sudarytas vėliau.2. Kol susitarimas įsigalios, jis taikomas preliminariai nuo mėnesio, einančio po datos, kurią susitariančiosios šalys viena kitai perdavė pranešimą apie susitarimui įsigalioti reikalingų procedūrų užbaigimą, pirmos dienos. Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskelbti pranešimą, numatytą Susitarimo 9 straipsnio 2 dalyje.3. Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkas2008/0040 (CNS)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl Europos bendrijos ir Kazachstano Respublikos susitarimo dėl tam tikrų oro susisiekimo paslaugų aspektų sudarymoEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 80 straipsnio 2 dalį kartu su jos 300 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos pirmu sakiniu ir 300 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[3],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[4],kadangi:(1) 2003 m. birželio 5 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas su trečiosiomis šalimis dėl kai kurių galiojančių dvišalių susitarimų nuostatų pakeitimo susitarimu su Bendrija.(2) Bendrijos vardu pagal Tarybos sprendimo, leidžiančio Komisijai pradėti derybas su trečiosiomis šalimis dėl tam tikrų galiojančių dvišalių susitarimų nuostatų pakeitimo susitarimu su Bendrija, priede nustatytą tvarką ir nurodymus Komisija susitarė su Kazachstano Respublika dėl susitarimo dėl tam tikrų oro susisiekimo paslaugų aspektų.(3) Šis susitarimas Bendrijos vardu pasirašytas [data], numatant jo vėlesnį sudarymą pagal Tarybos sprendimą …/…/EB [data][5].(4) Šį susitarimą reikėtų patvirtinti,NUSPRENDĖ:1 straipsnis1. Bendrijos vardu patvirtinamas Europos bendrijos ir Kazachstano Respublikos susitarimas dėl tam tikrų oro susisiekimo aspektų.2. Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.2 straipsnisTarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) paskelbti pranešimą, numatytą Susitarimo 9 straipsnio 1 dalyje.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkasPRIEDASSUSITARIMASEuropos bendrijos ir Kazachstano Respublikosdėl tam tikrų oro susisiekimo paslaugų aspektųEUROPOS BENDRIJA,viena šalis, irKazachstano Respublika,kita šalis,toliau – šalys,PAŽYMĖDAMOS, kad dvišaliuose Europos bendrijos valstybių narių ir Kazachstano Respublikos sudarytuose oro susisiekimo paslaugų susitarimuose yra nuostatų, prieštaraujančių Europos bendrijos teisei,PAŽYMĖDAMOS, kad Europos bendrija keletu aspektų, kurie gali būti įtraukti į dvišalius Europos bendrijos valstybių narių ir trečiųjų šalių oro susisiekimo paslaugų susitarimus, turi išskirtinę kompetenciją,PAŽYMĖDAMOS, kad pagal Europos bendrijos teisę valstybėje narėje įsisteigę Bendrijos oro vežėjai turi teisę be diskriminacijos skraidinti oro susisiekimo tarp Europos bendrijos valstybių narių ir trečiųjų šalių maršrutais,ATSIŽVELGDAMOS į Europos bendrijos ir tam tikrų trečiųjų šalių susitarimus, kuriuose yra nustatyta galimybė šių trečiųjų šalių piliečiams įsigyti pagal Europos bendrijos teisę išduotas licencijas turinčių oro vežėjų nuosavybę ar jos dalį,PRIPAŽINDAMOS, kad tam tikros dvišalių Europos bendrijos valstybių narių ir Kazachstano Respublikos oro susisiekimo susitarimų nuostatos, prieštaraujančios Bendrijos teisei, turi būti visiškai suderintos su Bendrijos teise tam, kad būtų sukurtas tvirtas teisinis pagrindas oro susisiekimui tarp Europos bendrijos ir Kazachstano Respublikos ir užtikrintas tokio oro susisiekimo tęstinumas,PAŽYMĖDAMOS, kad Europos bendrijos valstybių narių ir Kazachstano Respublikos dvišalių susitarimų dėl oro susisiekimo paslaugų nuostatų, kurios neprieštarauja Bendrijos teisei, iš dalies keisti ar pakeisti nereikia,PAŽYMĖDAMOS, kad Europos bendrija, dalyvaudama šiose derybose, nesiekia nei didinti oro eismo tarp Europos bendrijos ir Kazachstano Respublikos intensyvumo, nei daryti poveikio Bendrijos oro vežėjų ir Kazachstano Respublikos oro vežėjų veiklos pusiausvyrai, nei derėtis dėl esamų oro susisiekimo susitarimų nuostatų dėl skrydžių teisių pakeitimų.PAŽYMĖDAMOS, kad dvišaliai susitarimai dėl oro susisiekimo, išvardyti I priede, paremti pagrindiniu principu, pagal kurį susitariančiųjų šalių paskirtiesiems oro vežėjams turi būti sudaromos sąžiningos ir lygios galimybės teikti aptartas paslaugas konkrečiais maršrutais ir šiuo Susitarimu nesiekiama šio principo pakeisti;PAŽYMĖDAMOS, kad oro vežėjams pagal Europos bendrijos teisę iš esmės draudžiama sudaryti susitarimus, kurie darytų poveikį Europos bendrijos valstybių narių tarpusavio prekybai, kuriuos sudarant būtų siekiama užkirsti kelią konkurencijai, ją apriboti ir iškraipyti arba kurie užkirstų kelią konkurencijai, ją apribotų ir iškraipytų,PRIPAŽINDAMOS, kad dvišalių Europos bendrijos valstybių narių su Kazachstano Respublika sudarytų oro susisiekimo paslaugų susitarimų nuostatos, kuriomis: arba i) reikalaujama ar kurios padeda sudaryti bendrovių susitarimus, priimti bendrovių asociacijų sprendimus arba imtis suderintų veiksmų, kurie užkerta kelią atitinkamais maršrutais skrydžius vykdančių oro vežėjų konkurencijai, ją iškraipo arba riboja; arba ii) stiprinamas tokio susitarimo, sprendimo ar suderintų veiksmų poveikis; arba iii) atitinkamais maršrutais skrydžius vykdantys oro vežėjai ar kiti privatūs ūkinės veiklos subjektai įgaliojami imtis priemonių, užkertančių kelią oro vežėjų konkurencijai, ją iškraipančių ar ribojančių, galėtų trukdyti veiksmingai taikyti bendrovėms privalomas konkurencijos taisykles,SUSITARĖ:1 STRAIPSNISBendrosios nuostatos1. Šiame susitarime „valstybės narės“ yra Europos bendrijos valstybės narės.2. Kiekviename iš I priede išvardytų susitarimų daroma nuoroda į valstybės narės, kuri yra to susitarimo susitariančioji šalis, piliečius, yra suprantama kaip nuoroda į Europos bendrijos valstybių narių piliečius.3. Kiekviename iš I priede išvardytų susitarimų daroma nuoroda į valstybės narės, kuri yra to susitarimo susitariančioji šalis, oro vežėjus suprantama kaip nuoroda į Europos bendrijos valstybių narių oro vežėjus.4. Šiuo susitarimu nenustatoma daugiau nei dvišaliuose susitarimuose nustatytų skrydžių laisvių. Skrydžių teisių suteikimas ir toliau bus nustatomas dvišaliais susitarimais.2 STRAIPSNISValstybės narės teikiamas paskyrimas1. Šio straipsnio 2 ir 3 dalių nuostatos pakeičia atitinkamas nuostatas (išvardytas II priedo a ir b punktuose) dėl atitinkamos valstybės narės oro vežėjui suteikto paskyrimo, dėl jo įgaliojimų ir leidimų, kuriuos suteikė Kazachstano Respublika, ir atitinkamai dėl atsisakymo išduoti oro vežėjui įgaliojimus ir leidimus, dėl įgaliojimų ar leidimų atšaukimo, laikino galiojimo sustabdymo ar apribojimo.2. Gavusi valstybės narės paskyrimą, Kazachstano Respublika kiek įmanoma greitai suteikia atitinkamas licencijas ir leidimus, jeigu:i) oro vežėjas yra įsisteigęs paskiriančiosios valstybės narės teritorijoje pagal Europos bendrijos steigimo sutartį ir turi galiojančią pagal Europos bendrijos teisę licenciją oro susisiekimui vykdyti;ii) už oro vežėjo pažymėjimo išdavimą atsakinga valstybė narė vykdo ir užtikrina veiksmingą teisės aktais nustatytą oro vežėjo priežiūrą bei paskyrime yra aiškiai nurodyta atitinkama aviacijos institucija; beiiii) oro vežėją tiesiogiai arba jo kontrolinį akcijų paketą valdo ir jį faktiškai kontroliuoja valstybės narės ir (arba) valstybių narių piliečiai arba III priede išvardytos kitos valstybės ir (arba) tų valstybių piliečiai.3. Kazachstano Respublika gali neišduoti valstybės narės paskirtajam oro vežėjui įgaliojimų ar leidimų arba gali juos atšaukti, laikinai sustabdyti ar apriboti, jeigu:i) oro vežėjas nėra įsisteigęs paskiriančiosios valstybės narės teritorijoje pagal Europos bendrijos steigimo sutartį arba neturi galiojančios licencijos oro susisiekimui vykdyti, išduotos pagal Bendrijos teisę;ii) už oro vežėjo pažymėjimo išdavimą atsakinga valstybė narė nevykdo ar neužtikrina teisės aktais nustatytos veiksmingos oro vežėjo priežiūros arba jeigu paskyrime nėra aiškiai nurodoma atitinkama aviacijos institucija; arbaiii) oro vežėjo tiesiogiai ar jo kontrolinio akcijų paketo nevaldo arba jo faktiškai nekontroliuoja valstybės narės ir (arba) valstybių narių piliečiai arba III priede išvardytos kitos valstybės ir (arba) tų valstybių piliečiai.iv) oro vežėjas jau yra gavęs licenciją oro susisiekimui vykdyti pagal dvišalį Kazachstano Respublikos ir kitos Europos Sąjungos valstybės narės susitarimą irv) Kazachstanas įrodo, kad laikantis skrydžių laisvių naudojantis maršrutu, kuris apima vietovę kitoje valstybėje narėje, oro vežėjas pažeistų kitu iv punkte nurodytu susitarimu nustatytus skrydžių laisvių apribojimus.Naudodamasi šioje dalyje nustatyta savo teise, Kazachstano Respublika nediskriminuoja Bendrijos oro vežėjų dėl jų nacionalinės priklausomybės.3 STRAIPSNISSauga1. Šio straipsnio 2 dalies nuostatomis papildomos atitinkamos II priedo c punkte išvardytų straipsnių nuostatos.2. Jeigu valstybė narė paskiria oro vežėją, kurio teisinę kontrolę atlieka kita valstybė narė, Kazachstano Respublikos teisės pagal saugą reglamentuojančias oro vežėją paskyrusios valstybės narės ir Kazachstano Respublikos susitarimo nuostatas taip pat yra taikomos tai valstybei narei priimant, įgyvendinant ir prižiūrint saugos standartus ir suteikiant tam oro vežėjui įgaliojimą oro susisiekimui vykdyti.4 STRAIPSNISAviacinių degalų apmokestinimas1. Šio straipsnio 2 dalies nuostatomis papildomos atitinkamos II priedo d punkte išvardytų straipsnių nuostatos.2. Nepaisant jokių kitų priešingų nuostatų, jokia II priedo d punkte išvardytų susitarimų nuostata nedraudžia valstybei narei nustatyti nediskriminacinius mokesčius, rinkliavas, muitus ar mokesčius už degalus, tiekiamus jos teritorijoje į Kazachstano Respublikos paskirtojo oro vežėjo orlaivį, kai toks oro vežėjas vykdo skrydžius iš valstybės narės teritorijos vienos vietovės į kitą tos pačios arba kitos valstybės narės teritorijos vietovę.5 STRAIPSNISVežimo Europos bendrijoje tarifai1. Šio straipsnio 2 dalies nuostatomis papildomos atitinkamos II priedo e punkte išvardytų straipsnių nuostatos.2. Pagal I priede nurodytą susitarimą, kuriame yra II priedo e punkte išvardytos nuostatos dėl vežimo tiktai Bendrijos teritorijoje, Kazachstano Respublikos paskirtasis (-ieji) oro vežėjas (-ai) taiko tarifus pagal Bendrijos teisę.6 STRAIPSNISKonkurencijos taisyklių laikymasis1. Nepaisant jokių kitų priešingų nuostatų, jokia I priede išvardytų susitarimų nuostata: i) neskatinami bendrovių susitarimai, bendrovių asociacijų sprendimai ar kiti suderinti veiksmai, užkertantys kelią konkurencijai ar ją iškreipiantys; ii) nestiprinamas tokių susitarimų, sprendimų ar suderintų veiksmų poveikis; arba iii) nesuteikiama teisė privatiems ekonominės veiklos vykdytojams imtis priemonių, kurios užkerta kelią konkurencijai, ją iškreipia arba apriboja.2. I priede išvardytų susitarimų nuostatos, kurios yra nesuderinamos su šio straipsnio 1 dalimi, netaikomos.7 STRAIPSNISSusitarimo priedaiŠio susitarimo priedai yra neatskiriama susitarimo dalis.8 STRAIPSNISPersvarstymas ar keitimasAbipusiu susitarimu šalys gali bet kada persvarstyti ir iš dalies pakeisti šį susitarimą.9 STRAIPSNISĮsigaliojimas ir preliminarus taikymas1. Šis susitarimas įsigalioja, kai šalys viena kitai raštu praneša apie šiam susitarimui įsigalioti būtinų atitinkamų vidaus procedūrų užbaigimą.2. Nepaisydamos 1 dalies, šalys susitaria taikyti šį susitarimą nuo mėnesio, einančio po datos, kurią šalys praneša viena kitai apie visų procedūrų, reikalingų šiam susitarimui įsigalioti, užbaigimą, pirmos dienos.3. Valstybių narių ir Kazachstano Respublikos susitarimai, kurie šio susitarimo pasirašymo dieną dar neįsigaliojo ir netaikomi preliminariai, išvardyti I priedo b punkte. Šis susitarimas taikomas visiems minėtiems susitarimams, kai jie įsigalios ar bus pradėti taikyti preliminariai.10 STRAIPSNISNutraukimas1. Jeigu I priede nurodytas susitarimas nutraukiamas, tuo pat metu netenka galios visos šio susitarimo nuostatos, susijusios su atitinkamu I priede nurodytu susitarimu.2. Jeigu nutraukiami visi I priede išvardyti susitarimai, tuo pat metu netenka galios ir šis susitarimas.TAI PATVIRTINDAMI, toliau nurodyti tinkamai įgalioti atstovai pasirašė šį susitarimą.Šis susitarimas pasirašytas [….] dviem egzemplioriais […] bulgarų, čekų, danų, olandų, anglų, estų, suomių, prancūzų, vokiečių, graikų, vengrų, italų, latvių, lietuvių, maltiečių, lenkų, portugalų, rumunų, slovakų, slovėnų, ispanų, švedų, kazachų ir rusų kalbomis.EUROPOS BENDRIJOS VARDU: | KAZACHSTANO RESPUBLIKOS VARDU : |I priedasŠio susitarimo 1 straipsnyje nurodytų susitarimų sąrašasa) Kazachstano Respublikos ir Europos bendrijos valstybių narių oro susisiekimo paslaugų susitarimai, kurie šio susitarimo pasirašymo dieną yra sudaryti, pasirašyti ir (arba) taikomi preliminariai-  Austrijos Respublikos Vyriausybės ir Kazachstano Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, pasirašytas Almatoje 1993 m. balandžio 26 d., toliau II priede – Kazachstano – Austrijos susitarimas;-  Belgijos Karalystės Vyriausybės ir Kazachstano Respublikos Vyriausybės oro susisiekimo susitarimas, pasirašytas Briuselyje 2000 m. birželio 27 d., toliau II priede – Kazachstano – Belgijos susitarimas;-  Bulgarijos Respublikos Vyriausybės ir Kazachstano Respublikos Vyriausybės oro susisiekimo susitarimas, pasirašytas Sofijoje 1999 m. rugsėjo 15 d., toliau II priede – Kazachstano – Bulgarijos susitarimas;-  Danijos Karalystės Vyriausybės ir Kazachstano Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, parafuotas Almatoje 1993 m. balandžio 26 d., toliau II priede – Kazachstano – Danijos susitarimas;-  Estijos Respublikos Vyriausybės ir Kazachstano Respublikos Vyriausybės oro susisiekimo susitarimas, parafuotas Astanoje 2001 m. balandžio 26 d., toliau II priede – Kazachstano – Estijos susitarimas;-  Suomijos Respublikos Vyriausybės ir Kazachstano Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas Almatoje 1996 m. vasario 7 d., toliau II priede – Kazachstano – Suomijos susitarimas;-  Prancūzijos Respublikos Vyriausybės ir Kazachstano Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, parafuotas Paryžiuje 1994 m. spalio 21 d., toliau II priede – Kazachstano – Prancūzijos susitarimas;-  Vokietijos Federalinės Respublikos Vyriausybės ir Kazachstano Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, pasirašytas Bonoje 1996 m. kovo 15 d., toliau II priede – Kazachstano – Vokietijos susitarimas;Paskutinį kartą iš dalies pakeistas protokolu, priimtu Bonoje 2000 m. birželio 6 ir 7 d.-  Vengrijos Respublikos Vyriausybės ir Kazachstano Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas Almatoje 1995 m. kovo 9 d., toliau II priede – Kazachstano – Vengrijos susitarimas;-  Nyderlandų Karalystės Vyriausybės ir Kazachstano Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas Hagoje 2002 m. lapkričio 27 d., toliau II priede – Kazachstano – Nyderlandų susitarimas;-  Latvijos Respublikos Vyriausybės ir Kazachstano Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas Almatoje 1998 m. gegužės 19 d., toliau - II priede Kazachstano – Latvijos susitarimas;-  Lietuvos Respublikos Vyriausybės ir Kazachstano Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas Vilniuje 1993 m. liepos 21 d., toliau II priede – Kazachstano – Lietuvos susitarimas;-  Lenkijos Respublikos Vyriausybės ir Kazachstano Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas Varšuvoje 1997 m. sausio 27 d., toliau II priede – Kazachstano – Lenkijos susitarimas;Paskutiniais pakeitimai padaryti pasikeičiant 1998 m. gruodžio 21 d. ir 1999 m. vasario 8 d. raštais.-  Švedijos Karalystės Vyriausybės ir Kazachstano Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, parafuotas Almatoje 1993 m. balandžio 26 d. toliau II priede – Kazachstano – Švedijos susitarimas;-  Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės Vyriausybės ir Kazachstano Respublikos vyriausybės susitarimas, pasirašytas Londone 1994 m. kovo 21 d., toliau II priede – Kazachstano – Jungtinės Karalystės susitarimas;Pakeitimai padaryti pasikeičiant 1998 m. vasario 2 d. ir 1998 m. birželio 4 d. raštais.Paskutiniai pakeitimai padaryti Susitarimo memorandumu, pasirašytu 2000 m. lapkričio 29 d. Altanoje;b) Kazachstano ir Europos bendrijos valstybių narių sudaryti oro susisiekimo susitarimai ir kitokios sutartys, kurie šio susitarimo pasirašymo dieną dar nėra įsigalioję ir preliminariai netaikomi.II priedasI priede išvardytuose ir šio susitarimo 2–5 straipsniuose minimuose susitarimuose išvardytų straipsnių sąrašasa) Valstybės narės teikiamas paskyrimas:-  Kazachstano – Bulgarijos susitarimo 4 straipsnio 1 dalis;-  Kazachstano – Danijos susitarimo 3 straipsnio 4 dalis;-  Kazachstano – Estijos susitarimo 3 straipsnio 4 dalis;-  Kazachstano – Prancūzijos susitarimo 4 straipsnio 3 dalis;-  Kazachstano – Vengrijos susitarimo 3 straipsnio 5 dalis;-  Kazachstano – Nyderlandų susitarimo 3 straipsnio 5 dalis;-  Kazachstano – Latvijos susitarimo 4 straipsnio 5 dalis;-  Kazachstano – Lietuvos susitarimo 4 straipsnio 5 dalis;-  Kazachstano – Lenkijos susitarimo 3 straipsnio 5 dalis;-  Kazachstano – Švedijos susitarimo 3 straipsnio 4 dalis;-  Kazachstano – Jungtinės Karalystės susitarimo 4 straipsnio 4 dalis.b) Atsisakymas išduoti įgaliojimus ar leidimus, jų atšaukimas, laikinas galiojimo sustabdymas ar apribojimas:-  Kazachstano – Belgijos susitarimo 5 straipsnio 1 dalies d punktas;-  Kazachstano – Bulgarijos susitarimo 5 straipsnio 1 dalies a punktas;-  Kazachstano – Danijos susitarimo 4 straipsnio 1 dalies a punktas;-  Kazachstano – Estijos susitarimo 4 straipsnio 1 dalies a punktas;-  Kazachstano – Prancūzijos susitarimo 5 straipsnio 1 dalis;-  Kazachstano – Suomijos susitarimo 4 straipsnio 1 dalies a punktas;-  Kazachstano – Vengrijos susitarimo 4 straipsnio 1 dalies a punktas;-  Kazachstano – Nyderlandų susitarimo 4 straipsnio 1 dalies a punktas;-  Kazachstano – Latvijos susitarimo 5 straipsnio 1 dalies a punktas;-  Kazachstano – Lietuvos susitarimo 5 straipsnio 1 dalies a punktas;-  Kazachstano – Lenkijos susitarimo 4 straipsnio 1 dalies a punktas;-  Kazachstano – Švedijos susitarimo 4 straipsnio 1 dalies a punktas;-  Kazachstano – Jungtinės Karalystės susitarimo 5 straipsnio 1 dalies a punktas.c) Sauga:-  Kazachstano – Belgijos susitarimo 7 straipsnis;-  Kazachstano – Estijos susitarimo 6 straipsnis;-  Kazachstano – Prancūzijos susitarimo 9 straipsnis;-  Kazachstano – Vengrijos susitarimo 7 straipsnis;-  Kazachstano – Nyderlandų susitarimo 11 straipsnis;-  Kazachstano – Latvijos susitarimo 8 straipsnis;-  Kazachstano– Lietuvos susitarimo 8 straipsnis;-  Kazachstano – Lenkijos susitarimo 7 straipsnis;d) Aviacinių degalų apmokestinimas:-  Kazachstano – Belgijos susitarimo 10 straipsnis;-  Kazachstano – Bulgarijos susitarimo 17 straipsnis;-  Kazachstano – Danijos susitarimo 6 straipsnis;-  Kazachstano – Estijos susitarimo 8 straipsnis;-  Kazachstano – Prancūzijos susitarimo 11 straipsnis;-  Kazachstano – Suomijos susitarimo 6 straipsnis;-  Kazachstano – Vengrijos susitarimo 8 straipsnis;-  Kazachstano – Vokietijos susitarimo 6 straipsnis;-  Kazachstano – Nyderlandų susitarimo 8 straipsnis;-  Kazachstano – Latvijos susitarimo 12 straipsnis;-  Kazachstano – Lietuvos susitarimo 12 straipsnis;-  Kazachstano – Lenkijos susitarimo 8 straipsnis;-  Kazachstano – Švedijos susitarimo 6 straipsnis;-  Kazachstano – Jungtinės Karalystės susitarimo 8 straipsnis.e) Vežimo Europos bendrijoje tarifai:-  Kazachstano – Belgijos susitarimo 13 straipsnis;-  Kazachstano – Bulgarijos susitarimo 11 straipsnis;-  Kazachstano – Danijos susitarimo 11 straipsnis;-  Kazachstano – Estijos susitarimo 13 straipsnis;-  Kazachstano – Suomijos susitarimo 11 straipsnis;-  Kazachstano – Prancūzijos susitarimo 17 straipsnis;-  Kazachstano – Vokietijos susitarimo 10 straipsnis;-  Kazachstano – Vengrijos susitarimo 11 straipsnis;-  Kazachstano – Nyderlandų susitarimo 12 straipsnis;-  Kazachstano – Latvijos susitarimo 11 straipsnis;-  Kazachstano – Lietuvos susitarimo 11 straipsnis;-  Kazachstano – Lenkijos susitarimo 11 straipsnis;-  Kazachstano – Švedijos susitarimo 11 straipsnis;-  Kazachstano – Jungtinės Karalystės susitarimo 7 straipsnis.III PRIEDASŠio susitarimo 2 straipsnyje nurodytų kitų valstybių sąrašasa) Islandijos Respublika (pagal Europos ekonominės erdvės sutartį);b) Lichtenšteino Kunigaikštystė (pagal Europos ekonominės erdvės sutartį);c) Norvegijos Karalystė (pagal Europos ekonominės erdvės sutartį);d) Šveicarijos Konfederacija (pagal Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos oro susisiekimo susitarimą). [1] 2003 m. birželio 5 d. Tarybos sprendimas 11323/03 (riboto naudojimo dokumentas).[2] OL C […], […], p. […].[3] OL C […], […], p. […].[4] OL C […], […], p. […].[5] OL C […], […], p. […].


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 03 29
            COM(2017) 145 final
            2017/0065(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasiEEE jungtiniame komitete, dėl EEE susitarimo 31 protokolo dėl bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmis, dalinio pakeitimo(Biudžeto eilutė Nr. 12 02 01 „Bendrosios finansinių paslaugų rinkos įgyvendinimas ir plėtojimas“)

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

               Siekdamas užtikrinti reikiamą vidaus rinkos teisinį saugumą ir vientisumą, EEE jungtinis komitetas turi įtraukti visus susijusius ES teisės aktus į EEE susitarimą kuo greičiau po jų priėmimo ir sudaryti sąlygas EEE narėmis esančioms ELPA valstybėms dalyvauti su EEE susijusiuose ES veiksmuose arba programose.

               EEE jungtinio komiteto sprendimo projektu (pridedamu prie siūlomo Tarybos sprendimo) siekiama iš dalies pakeisti EEE susitarimo 31 protokolą dėl bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmis, kad EEE narėmis esančioms ELPA valstybėms (Norvegijai, Islandijai ir Lichtenšteinui) būtų suteikta galimybė dalyvauti Sąjungos veikloje, susijusioje su biudžeto eilute Nr. 12 02 01 „Bendrosios finansinių paslaugų rinkos įgyvendinimas ir plėtojimas“, finansuojama iš 2017 finansinių metų Europos Sąjungos bendrojo biudžeto.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

               Pridedamas Jungtinio komiteto sprendimo projektas visiškai atitinka EEE susitarimo tikslą skatinti nuolatinį ir subalansuotą susitariančiųjų šalių prekybos ir ekonominių santykių stiprinimą, taikant vienodas konkurencijos sąlygas ir laikantis tokių pačių taisyklių tam, kad būtų sukurta vientisa Europos ekonominė erdvė.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

               Jungtinio komiteto sprendimas taip pat dera su kitų sričių Sąjungos politika, visų pirma siekiant apsaugoti ES vidaus rinkos vientisumą.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

               Tarybos reglamento (EB) Nr. 2894/94 dėl EEE susitarimo įgyvendinimo tvarkos
                  1
                1 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, nustato poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi dėl tokių sprendimų.

               Komisija, bendradarbiaudama su EIVT, teikia EEE jungtinio komiteto sprendimo projektą, kad Taryba jį priimtų kaip Sąjungos poziciją. Komisija tikisi galėsianti pateikti jį EEE jungtiniame komitete artimiausiu metu.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

               Pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą dėl toliau nurodytos priežasties.

               Šio pasiūlymo tikslo, t. y. užtikrinti vidaus rinkos vientisumą, valstybės narės negali deramai pasiekti, todėl dėl siūlomo veiksmo poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygiu.

               •Proporcingumo principas

                  Pagal proporcingumo principą šiuo pasiūlymu neviršijama to, kas būtina, kad būtų pasiektas jo tikslas – užtikrinti vidaus rinkos vientisumą.

               •Priemonės pasirinkimas

                  Pagal EEE susitarimo 98 straipsnį pasirinkta priemonė yra EEE jungtinio komiteto sprendimas. EEE jungtinis komitetas užtikrina veiksmingą EEE susitarimo įgyvendinimą ir veikimą. Todėl Susitarime numatytais atvejais jis priima sprendimus.

               3.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  EEE narėmis esančios ELPA valstybės turi finansiškai prisidėti prie Sąjungos biudžeto, biudžeto eilutės Nr. 12 02 01 „Bendrosios finansinių paslaugų rinkos įgyvendinimas ir plėtojimas“. Tiksli suma bus nustatyta vadovaujantis EEE susitarimo nuostatomis, kai bus priimtas šis Tarybos sprendimo projektas.

               4.KITI ELEMENTAI

               Laikantis ES biudžeto politikos, dalyvauti ES veikloje galima tik sumokėjus atitinkamą finansinį įnašą. Tačiau pagal EEE susitarimo 32 protokolą metinis EEE narėmis esančių ELPA valstybių finansinis įnašas mokamas kasmet iki rugpjūčio 31 d., remiantis Europos Komisijos parengtu ir EEE narėmis esančioms ELPA valstybėms iki rugpjūčio 15 d. pateiktu ES lėšų reikalavimu.

               Todėl, siekiant užpildyti spragą nuo sausio iki rugpjūčio mėn., Jungtinio komiteto sprendimo projektas turi būti taikomas atgaline data nuo sausio mėn. Taip užtikrinama, kad EEE susitarime numatytas bendradarbiavimas nenutrūktų ištisus kalendorinius metus.

               Taikymas atgaline data nedaro poveikio suinteresuotųjų asmenų teisėms bei pareigoms ir nepažeidžia teisėtų lūkesčių principo.

               2017/0065 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi
                  EEE jungtiniame komitete, dėl EEE susitarimo 31 protokolo dėl bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmis, dalinio pakeitimo
                  (Biudžeto eilutė Nr. 12 02 01 „Bendrosios finansinių paslaugų rinkos įgyvendinimas ir plėtojimas“)

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į 1994 m. lapkričio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2894/94 dėl Europos ekonominės erdvės susitarimo įgyvendinimo tvarkos
                  2
               , ypač į jo 1 straipsnio 3 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Europos ekonominės erdvės susitarimas
                  3
                (toliau – EEE susitarimas) įsigaliojo 1994 m. sausio 1 d.;

               (2)pagal EEE susitarimo 98 straipsnį EEE jungtinis komitetas gali nuspręsti, be kita ko, iš dalies pakeisti EEE susitarimo 31 protokolą (toliau – 31 protokolas);

               (3)EEE susitarimo 31 protokole išdėstytos bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmis, nuostatos;

               (4)tikslinga išplėsti EEE susitarimo susitariančiųjų šalių bendradarbiavimą vykdant iš Europos Sąjungos bendrojo biudžeto finansuojamą Sąjungos veiklą, susijusią su finansinėmis paslaugomis;

               (5)todėl, siekiant nuo 2017 m. sausio 1 d. išplėsti bendradarbiavimą, reikėtų iš dalies pakeisti EEE susitarimo 31 protokolą;

               (6)Sąjungos pozicija EEE jungtiniame komitete turėtų būti grindžiama pridedamu sprendimo projektu,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi EEE jungtiniame komitete dėl siūlomo EEE susitarimo 31 protokolo dėl bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmis, dalinio pakeitimo, grindžiama prie šio sprendimo pridedamu EEE jungtinio komiteto sprendimo projektu.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 305, 1994 11 30, p. 6–8.

                     (2)
                  OL L 305, 1994 11 30, p. 6.

                     (3)
                  OL L 1, 1994 1 3, p. 3.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 03 29
            COM(2017) 145 final
            PRIEDAS
            prie pasiūlymo dėl Tarybos sprendimodėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasiEEE jungtiniame komitete, dėl EEE susitarimo 31 protokolo dėl bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmis, dalinio pakeitimo(Biudžeto eilutė Nr. 12 02 01 „Bendrosios finansinių paslaugų rinkos įgyvendinimas ir plėtojimas“)

               PRIEDAS

                  EEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMAS Nr. .../2017
                  [...]
                  kuriuo iš dalies keičiamas EEE susitarimo 31 protokolas dėl bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmis

               EEE JUNGTINIS KOMITETAS,

               atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą (toliau – EEE susitarimas), ypač į jo 86 ir 98 straipsnius,

               kadangi:

               (1)tikslinga tęsti EEE susitarimo susitariančiųjų šalių bendradarbiavimą vykdant iš Europos Sąjungos bendrojo biudžeto finansuojamą Sąjungos veiklą, susijusią su bendrosios finansinių paslaugų rinkos įgyvendinimu ir plėtojimu;

               (2)todėl, siekiant nuo 2017 m. sausio 1 d. išplėsti bendradarbiavimą, reikėtų iš dalies pakeisti EEE susitarimo 31 protokolą,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               EEE susitarimo 31 protokolo 7 straipsnio 11 dalyje žodžiai „2016 finansinių metų“ pakeičiami žodžiais „2016 ir 2017 finansinių metų“.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po paskutinio pranešimo pagal EEE susitarimo 103 straipsnio 1 dalį perdavimo*.

                  1Jis taikomas nuo 2017 m. sausio 1 d.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE skyriuje ir EEE priede.

               Priimta Briuselyje

                        EEE jungtinio komiteto vardu

                     Pirmininkas

                     EEE jungtinio komiteto
                     sekretoriai

                     (1)
                  [Konstitucinių reikalavimų nenurodyta.] [Konstituciniai reikalavimai nurodyti.]