               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 07 27
            COM(2017) 388 final
            2017/0167(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, sudarymo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               2013 m. birželio 26 d. Reglamentu (ES) Nr. 610/2013
                  1
                (toliau – Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamentas) iš dalies pakeista Konvencija dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo
                  2
               , Reglamentas (EB) Nr. 562/2006
                  3
                (Šengeno sienų kodeksas) ir Reglamentas (EB) Nr. 810/2009
                  4
                (Vizų kodeksas), taip pat, be kitų pakeitimų, pateikta nauja trečiųjų šalių piliečių trumpalaikio buvimo Šengeno erdvėje sąvokos apibrėžties formuluotė. Nuo 2013 m. spalio 18 d. trečiųjų šalių piliečiams, neatsižvelgiant į tai, ar jiems taikomas reikalavimas turėti vizą, ar ne, ketinantiems trumpam vykti į Šengeno erdvę, ilgiausia leidžiamo buvimo trukmė yra „90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį“. Priešingai nei pagal apibrėžtį, galiojusią iki 2013 m. spalio 18 d. (trys mėnesiai per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmojo atvykimo dienos), nauja formuluotė yra tikslesnė, nes trukmė apskaičiuojama dienomis, o ne mėnesiais. Be to, iš apibrėžties išbraukta frazė „nuo pirmojo atvykimo dienos“, kuri keldavo daug abejonių ir klausimų.

               Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamentu nustatyti visi reikiami ES vizų ir sienų acquis, t. y. Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo, Šengeno sienų kodekso, Vizų kodekso ir Reglamento (EB) Nr. 539/2001
                  5
               , pakeitimai. Vis dėlto trumpalaikio buvimo sąvoka įtvirtinta ir Europos Sąjungos sudarytuose tarptautiniuose susitarimuose. Su Antigva ir Barbuda
                  6
               , Bahamomis
                  7
               , Barbadosu
                  8
               , Brazilija
                  9
               , Mauricijumi
                  10
               , Sent Kitsu ir Neviu
                  11
                ir Seišeliais
                  12
                sudarytuose susitarimuose dėl bevizio režimo bevizio režimo trukmei apibrėžti vis dar taikoma senoji apibrėžtis („trys mėnesiai per šešis mėnesius nuo pirmojo atvykimo dienos“
                  13
               ).

               2014 m. liepos 16 d. Komisija priėmė rekomendaciją dėl Tarybos sprendimo, kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas siekiant iš dalies pakeisti Europos Sąjungos ir pirmiau minėtų šalių susitarimus dėl trumpalaikio bevizio režimo
                  14
               , kurią Taryba priėmė 2014 m. spalio 9 d.
                  15
                Siekta šių septynių šalių atžvilgiu įgyvendinti naująją trumpalaikio buvimo apibrėžtį, nustatytą Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamente. Be to, susitarimuose dėl bevizio režimo sąvoką „trumpalaikis buvimas“ apibrėžus dienomis, o ne mėnesiais, paprasčiau atlikti patikrinimus ir skaičiavimus elektroninėmis ir (arba) IT priemonėmis, taip pat patogiau naudotis centralizuotomis sienų valdymo sistemomis, kaip antai siūloma atvykimo ir išvykimo sistema (toliau – AIS)
                  16
               .

               Tarybai įgaliojus Komisija pradėjo derybas siekiant iš dalies pakeisti susitarimus dėl bevizio režimo, sudarytus su septyniomis šalimis (Antigva ir Barbuda, Bahamomis, Barbadosu, Brazilija, Mauricijumi, Sent Kitsu ir Neviu ir Seišeliais).

               Derybos su Mauricijaus Respublika sėkmingai užbaigtos 2016 m. lapkričio 11 d. parafavus iš dalies keičiantį susitarimą.  Abi susitariančiosios šalys susitarė naująją sąvokos „trumpalaikis buvimas“ apibrėžtį taikyti visame ES ir Mauricijaus Respublikos susitarime dėl bevizio režimo. Be to, susitarimu keičiami keli techniniai aspektai (žr. toliau), tačiau visi pakeitimai yra nereikšmingi vertinant keliautojų požiūriu.

                  Apie ypatingą Jungtinės Karalystės ir Airijos padėtį kalbama susitarimo preambulėje.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

               Susitarimą turi patvirtinti abi susitariančiosios šalys laikydamosi savo atitinkamų procedūrų. Sąjungos lygiu Taryba turi priimti sprendimus dėl susitarimo pasirašymo ir sudarymo.

               Šis pasiūlymas teikiamas Tarybai, kad ji suteiktų įgaliojimus sudaryti Susitarimą, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo.

               Susitarimu užtikrinamas teisinis nuoseklumas ir valstybių narių praktikos suvienodinimas taikant naująją trumpalaikio buvimo apibrėžtį, nustatytą Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamente, kuriame pateiktas tikslus sąvokos „trumpalaikis buvimas“ išaiškinimas.

               Šio pasiūlymo teisinis pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 77 straipsnio 2 dalies a punktas kartu su jos 218 straipsniu.

               Sąjunga neturi įgaliojimų iš dalies keisti susitarimų dėl bevizio režimo, kurie privalomi keturioms šalims, susijusioms su Šengeno acquis, įskaitant bendrą vizų politiką, įgyvendinimu. Siekiant užtikrinti vienodą požiūrį ir vienodą nuostatų dėl leidžiamo buvimo Šengeno erdvėje trukmės įgyvendinimą, prie susitarimo pridedama bendra deklaracija, kurioje nurodomas Mauricijaus Respublikos ir Islandijos, Lichtenšteino, Norvegijos bei Šveicarijos pageidavimas atitinkamai pakeisti jų galiojančius dvišalius susitarimus dėl bevizio režimo.

               Pridedamas pasiūlymas yra susitarimo sudarymo teisinė priemonė. Taryba sprendimą priims kvalifikuota balsų dauguma po to, kai susitarimą Sąjungos vardu pasirašys Tarybai pirmininkaujančios valstybės narės paskirtas asmuo, ir gavusi Europos Parlamento pritarimą pagal SESV 218 straipsnio 6 dalies antros pastraipos a punktą.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

               Jeigu Europos Sąjunga yra viena iš tarptautinio susitarimo susitariančiųjų šalių, valstybės narės negali pačios teisiškai įgyvendinti jokių tokio susitarimo pakeitimų. Susitarimą dėl bevizio režimo su Mauricijumi sudarė Europos Sąjunga. Todėl veiksmų reikia imtis Sąjungos lygiu.

               Be to, valstybių narių sudaryti susitarimai dėl bevizio režimo darytų poveikį Sąjungos acquis vizų srityje (SESV 3 straipsnio 2 dalis).

               •Proporcingumo principas

               Šiuo pasiūlymu neviršijama to, kas būtina nustatytam tikslui pasiekti, būtent – iš dalies pakeisti galiojantį Sąjungos ir Mauricijaus susitarimą dėl bevizio režimo.

               3.POVEIKIS BIUDŽETUI

               Dėl šio pasiūlymo ES biudžetas nepatirs papildomų išlaidų.

               4. EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

               2014 m. spalio 9 d. Taryba priėmė derybinius nurodymus, kuriais Komisijai suteikė įgaliojimus pradėti derybas su Mauricijaus Respublika siekiant iš dalies pakeisti šių dviejų susitariančiųjų šalių susitarimą dėl bevizio režimo. Valstybės narės apie derybų eigą buvo informuojamos Vizų darbo grupės posėdžiuose.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Derybų rezultatai

                  Komisijos manymu, Tarybos derybiniuose nurodymuose išdėstyti tikslai buvo pasiekti ir susitarimo projektas Sąjungai yra priimtinas.

                  Galutinį susitarimo turinį galima apibendrinti taip, kaip išdėstyta toliau.

                  a. Buvimo trukmė

                  Susitarimu bevizis režimas nustatytas Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos piliečiams, vykstantiems į kitos susitariančiosios šalies teritoriją ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį (vietoje „ne ilgiau kaip trims mėnesiams per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmojo atvykimo dienos“). Naujoji apibrėžtis taikoma visame Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos susitarime dėl trumpalaikio bevizio režimo.

                  b. Baigiamoji nuostata – susitarimo taikymo sustabdymas (8 straipsnio 4 dalis)

               Susitarimu 8 straipsnio 4 dalies paskutinis sakinys iš dalies pakeičiamas taip: „Jei priežasčių, dėl kurių sustabdytas šio susitarimo taikymas, nebelieka, taikymą sustabdžiusi Susitariančioji Šalis nedelsdama informuoja apie tai kitą Susitariančiąją Šalį ir panaikina tą sustabdymą.“ Dabartinį tekstą papildžius žodžiais „ir panaikina tą sustabdymą“ iš dalies pakeistame susitarime patikslinama, kad bevizio režimo taikymo sustabdymas faktiškai panaikinamas, jeigu nebelieka priežasčių, dėl kurių jo taikymas buvo sustabdytas. Šiuo pakeitimu susitarimo dėl bevizio režimo su Mauricijumi formuluotė suderinama su visų kitų susitarimų dėl bevizio režimo, kuriuos Sąjunga pasirašė 2015 ir 2016 m., formuluotėmis. Dėl šio pakeitimo 2016 m. birželio 14 d. konsultuotasi su Vizų darbo grupe; nė viena valstybė narė nepareiškė prieštaravimų.

                  c. Žodis „bendrija“ pakeičiama „Sąjunga“

                  2009 m. gruodžio 1 d. įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, įtvirtintas Europos Sąjungos teisinis subjektiškumas. Vis dėlto tarptautiniuose susitarimuose, kurie įsigaliojo iki Lisabonos sutarties įsigaliojimo, kaip antai Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarime dėl trumpalaikio bevizio režimo, tebėra įtvirtinta sąvoka „Europos bendrija“. Todėl iš dalies keičiančiu susitarimu visame susitarime dėl bevizio režimo žodis „bendrija“ pakeičiamas žodžiu „Sąjunga“.

                  d. Bendros deklaracijos

                  Prie susitarimo pridedamos dvi bendros deklaracijos:

                  - dėl 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį išaiškinimo ir

                  - dėl Islandijos, Norvegijos, Šveicarijos ir Lichtenšteino.

                  e. Įsigaliojimas

                  Šis susitarimas įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną praėjus penkiems mėnesiams po to, kai paskutinė Susitariančioji Šalis praneša kitai, kad ratifikavimo procedūros yra baigtos. Siekiant užtikrinti teisinį tikrumą ir suteikti galimybę keliautojams suprasti teisės normas ir jų laikytis, reikia nustatyti pakankamai ilgą pereinamąjį laikotarpį. Per šešis mėnesius po to, kai baigiamos susitarimo ratifikavimo procedūros, prieš įsigaliojant naujajai trumpalaikio buvimo apibrėžčiai ir susijusiam atgaline data apskaičiuojamam 180 dienų atskaitos laikotarpiui, keliautojai galės pabaigti savo trumpalaikį buvimą, vis dar apskaičiuojamą tik pagal senąją apibrėžtį.

                  Iš dalies keičiantis susitarimas neturi poveikio visoms kitoms galiojančio Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimo dėl trumpalaikio bevizio režimo nuostatoms, įskaitant nuostatas dėl teritorinės taikymo srities.

               6.IŠVADA

               Atsižvelgdama į minėtus rezultatus, Komisija siūlo Tarybai gavus Europos Parlamento pritarimą patvirtinti Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos susitarimą, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo.

               2017/0167 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, sudarymo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalies a punktą kartu su 218 straipsnio 6 dalies antros pastraipos a punkto v papunkčiu,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą
                  17
               ,

               kadangi:

               (1)2009 m. lapkričio 30 d. sprendimu Taryba sudarė Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimą dėl trumpalaikio bevizio režimo. Pagal Susitarimą numatomas bevizis režimas Europos Sąjungos ir Mauricijaus piliečiams, vykstantiems į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją „ne ilgiau kaip trims mėnesiams per šešių mėnesių laikotarpį“;

               (2)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 610/2013
                  18
                nustatyti horizontaliojo pobūdžio Sąjungos vizų ir sienų acquis pakeitimai, o trumpalaikis buvimas apibrėžtas kaip ne ilgesnis nei 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį;

               (3)siekiant visapusiškai suderinti Sąjungos trumpalaikio buvimo tvarką, būtina naująją apibrėžtį įtvirtinti Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos susitarime dėl trumpalaikio bevizio režimo;

               (4)Komisija Sąjungos vardu derėjosi su Mauricijaus Respublika dėl susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo (toliau – Susitarimas);

               (5)pagal Tarybos sprendimą (ES) 2017/[...] Susitarimas buvo pasirašytas;

               (6)šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2000/365/EB
                  19
               ; todėl Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

               (7)šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Airija nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2002/192/EB
                  20
               ; todėl Airija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

               (8)todėl susitarimas turėtų būti patvirtintas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Sąjungos vardu patvirtinamas Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos susitarimas, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo (toliau – Susitarimas).

               Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.

               2 straipsnis

               Tarybos pirmininkas Sąjungos vardu pateikia Susitarimo 2 straipsnyje numatytą pranešimą
                  21
               .

               3 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 182, 2013 6 29, p. 1.

                     (2)
                  OL L 239, 2000 9 22, p. 19.

                     (3)
                  OL L 105, 2006 4 13, p. 1.

                     (4)
                  OL L 243, 2009 9 15, p. 1.

                     (5)
                  OL L 081, 2001 3 21, p. 1.

                     (6)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 3.

                     (7)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 24.

                     (8)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 10.

                     (9)
                  Su Brazilija ES sudarė du susitarimus. Vieną susitarimą, skirtą paprastų pasų turėtojams (OL L 255, 2012 9 21, p. 4), ir atskirą susitarimą, skirtą diplomatinių, tarnybinių ir oficialių pasų turėtojams (OL L 66, 2011 3 12, p. 2).

                     (10)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 17.

                     (11)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 38.

                     (12)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 31.

                     (13)
                  Plg. susitarimų straipsnius „Tikslas“ ir „Buvimo trukmė“.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Tarybos sprendimas, kuriuo Komisijai suteikiami įgaliojimai pradėti derybas siekiant iš dalies pakeisti susitarimus dėl trumpalaikio bevizio režimo, kuriuos Europos Sąjunga (Bendrija) yra sudariusi su Antigva ir Barbuda, Bahamų Sandrauga, Barbadosu, Brazilijos Federacine Respublika, Mauricijaus Respublika, Sent Kitso ir Nevio Federacija ir Seišelių Respublika, priimtas 2014 m. spalio 9 d.

                     (16)
                  COM(2016) 194 final.

                     (17)
                  Pritarimas pareikštas [...].

                     (18)
                  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 610/2013, kuriuo iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 562/2006, nustatantis taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas), Konvencija dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo, Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1683/95 ir (EB) Nr. 539/2001 bei Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (EB) Nr. 767/2008 ir (EB) Nr. 810/2009 (OL L 182, 2013 6 29, p. 1).

                     (19)
                  2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimas 2000/365/EB dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (OL L 131, 2000 6 1, p. 43).

                     (20)
                  2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimas 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (OL L 64, 2002 3 7, p. 20).

                     (21)
                  Susitarimo įsigaliojimo datą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbs Tarybos Generalinis sekretoriatas.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 07 27
            COM(2017) 388 final
            PRIEDAS
            prie
            Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
            dėl Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, sudarymo

               PRIEDAS

               prie

               Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo

               dėl Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, sudarymo

               SUSITARIMAS

               Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos susitarimas, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo

               EUROPOS SĄJUNGA

               ir

               MAURICIJAUS RESPUBLIKA (toliau – Mauricijus),

               toliau kartu – Susitariančiosios Šalys,

               ATSIŽVELGDAMOS į Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimą dėl trumpalaikio bevizio režimo (toliau – Susitarimas), kuris įsigaliojo 2010 m. kovo 1 d.,

               PATVIRTINDAMOS, kad svarbu palengvinti žmonių tarpusavio ryšius,

               ATKREIPDAMOS DĖMESĮ Į TAI, kad Susitarimas skirtas Susitariančiųjų Šalių piliečių naudai,

               ATSIŽVELGDAMOS Į TAI, kad Susitarime nustatyta trumpalaikio buvimo apibrėžtis (trys mėnesiai per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmo atvykimo) nepakankamai tiksli ir visų pirma tai, kad dėl formuluotės „nuo pirmojo atvykimo dienos“ gali kilti abejonių ir klausimų,

               PRISIMINDAMOS, kad 2013 m. birželio 26 d. Reglamentu (ES) Nr. 610/2013 nustatyti horizontaliojo pobūdžio ES „vidaus“ vizų ir sienų acquis pakeitimai ir trumpalaikis buvimas apibrėžtas kaip „90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį“,

               ATSIŽVELGDAMOS Į TAI, kad atvykimo ir išvykimo sistemai, kurią turi įdiegti Europos Sąjunga, reikalinga vienoda ir tiksli trumpalaikio buvimo apibrėžtis, taikytina visiems trečiųjų šalių piliečiams,

               NORĖDAMOS užtikrinti sklandų keliautojų srautą Susitariančiųjų Šalių sienos perėjimo punktuose,

               DAR KARTĄ PATVIRTINDAMOS, kad Susitarimas taikomas visų Europos Sąjungos valstybių narių, išskyrus Jungtinę Karalystę ir Airiją, piliečiams,

               ATSIŽVELGDAMOS į Protokolą dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės ir Protokolą dėl Šengeno acquis integravimo į Europos Sąjungos teisės sistemą, pridėtus prie Europos Sąjungos sutarties ir prie Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo, ir patvirtindamos, kad šio Susitarimo nuostatos netaikomos Jungtinei Karalystei ir Airijai,

               SUSITARĖ:

               1 straipsnis

               Susitarimas iš dalies keičiamas pagal šio straipsnio nuostatas:

               (1)pavadinime ir 3 straipsnio 5 dalyje, 6 straipsnio 1 dalyje ir 8 straipsnio 7 dalyje žodis „bendrija“ pakeičiamas žodžiu „Sąjunga“;

               (2)1 straipsnyje frazė „trims mėnesiams per šešių mėnesių laikotarpį“ pakeičiama fraze „90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį“;

               (3)4 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:

               „Europos Sąjungos piliečiai Mauricijaus teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.“;

               (4)4 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:

               „Mauricijaus piliečiai valstybių narių, taikančių visą Šengeno acquis, teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.“ Tas laikotarpis apskaičiuojamas neatsižvelgiant į buvimą valstybėje narėje, kuri dar netaiko viso Šengeno acquis.

               Mauricijaus piliečiai kiekvienos valstybės narės, kuri dar netaiko viso Šengeno acquis, teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį, neatsižvelgiant į apskaičiuotą buvimo valstybių narių, kurios taiko visą Šengeno acquis, teritorijoje laikotarpį.“;

               (5)4 straipsnio 3 dalyje žodžiai „tris mėnesius“ pakeičiami žodžiais „90 dienų“, o žodis „Bendrijos“ – žodžiu „Sąjungos“;

               (6)Paskutinis 8 straipsnio 4 dalies sakinys pakeičiamas taip:

               „Jei priežasčių, dėl kurių sustabdytas šio Susitarimo taikymas, nebelieka, taikymą sustabdžiusi Susitariančioji Šalis nedelsdama informuoja apie tai kitą Susitariančiąją Šalį ir panaikina tą sustabdymą.“

               2 straipsnis

               Šį Susitarimą Susitariančiosios Šalys ratifikuoja arba tvirtina pagal savo atitinkamas procedūras ir jis įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną praėjus penkiems mėnesiams po to, kai paskutinė Susitariančioji Šalis praneša kitai, kad pirmiau nurodytos procedūros yra baigtos.

               Pasirašytas du tūkstančiai septynioliktųjų metų ... mėn. … d. [vieta] dviem egzemplioriais anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, kroatų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, nyderlandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis; tekstai kiekviena šių kalbų yra vienodai autentiški.

               Europos Sąjungos vardu

               Mauricijaus Respublikos vardu

               BENDRA DEKLARACIJA DĖL ISLANDIJOS, NORVEGIJOS, ŠVEICARIJOS IR LICHTENŠTEINO

               Pageidautina, kad Norvegijos, Islandijos, Šveicarijos bei Lichtenšteino valdžios institucijos ir Mauricijaus valdžios institucijos nedelsdamos iš dalies pakeistų dvišalius susitarimus dėl trumpalaikio bevizio režimo pagal šiame Susitarime nustatytas sąlygas.

               Bendra deklaracija dėl 90 dienų laikotarpio per bet kurį 180 dienų laikotarpį išaiškinimo

               Susitariančiosios Šalys sutaria, kad maksimalus 90 dienų laikotarpis per bet kurį 180 dienų laikotarpį, kaip nustatyta Susitarimo 4 straipsnyje, reiškia nepertraukiamą buvimo laikotarpį arba kelis laikotarpius iš eilės, kurių bendra trukmė neviršija 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.

               Sąvoka „per bet kurį“ reiškia, kad taikomas slankus 180 dienų ataskaitinis laikotarpis, kai, siekiant patikrinti, ar ir toliau tenkinamas 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį reikalavimas, atsižvelgiama į kiekvieną buvimo dieną per pastarąsias 180 dienų. Be kita ko, tai reiškia, kad naujas buvimo iki 90 dienų laikotarpis leidžiamas, jei šalyje nebūta nepertraukiamą 90 dienų laikotarpį.

               ________


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 07 03
            COM(2017) 360 final
            2017/0150(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo Rumunija įgaliojama dėl Europos Sąjungos interesų pritarti Čilės, Islandijos ir Bahamų prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

               1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų (toliau – 1980 m. konvencija), kurią iki šiol ratifikavo 97 šalys, įskaitant visas ES valstybes nares, tikslas – Susitariančiųjų Šalių paskirtoms centrinėms įstaigoms bendradarbiaujant atkurti ankstesnę padėtį greitai grąžinant neteisėtai išvežtus ar laikomus vaikus.

               Vaikų grobimo prevencija yra vienas iš esminių ES vaiko teisių rėmimo politikos aspektų, todėl Europos Sąjunga tarptautiniu lygmeniu aktyviai siekia gerinti 1980 m. konvencijos taikymą ir ragina trečiąsias valstybes prie jos prisijungti.

               1994 m. vasario 23 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Čilė. Konvencija Čilėje įsigaliojo 1994 m. gegužės 1 d.

               1980 m. konvencija jau galioja Čilės ir 27 ES valstybių narių santykiams. Čilės prisijungimui prie konvencijos dar nepritarė tik Rumunija.

               1996 m. rugpjūčio 14 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Islandija. Konvencija Islandijoje įsigaliojo 1996 m. rugsėjo 1 d.

               1980 m. konvencija jau galioja Islandijos ir 27 valstybių narių santykiams. Islandijos prisijungimui prie konvencijos dar nepritarė tik Rumunija.

               1993 m. spalio 1 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Bahamos. Konvencija Bahamose įsigaliojo 1994 m. sausio 1 d.

               1980 m. konvencija jau galioja Bahamų ir 26 ES valstybių narių santykiams. Bahamų prisijungimui prie konvencijos dar nepritarė tik Danija ir Rumunija.

               1980 m. konvencijos 38 straipsnio 4 pastraipoje nustatyta, kad ji bus taikoma tik prisijungiančios valstybės ir tų susitariančiųjų valstybių, kurios pareikš, kad pritaria jos prisijungimui, tarpusavio santykiams.

               Tai, kad ES turi išimtinę kompetenciją dėl pritarimo trečiosios valstybės prisijungimui prie 1980 m. konvencijos, patvirtino Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, su kuriuo konsultuotasi Komisijos iniciatyva.

               2014 m. spalio 14 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo nuomonėje 1/13 pareikšta, kad trečiosios valstybės prisijungimo prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų priėmimas priklauso išimtinei Europos Sąjungos kompetencijai.

               Teismas pabrėžė, kad šioje srityje ES lygmeniu reikalingas vienodumas – būtina vengti vadinamosios kintamosios geometrijos tarp valstybių narių.

               Kovos su tarptautiniu vaikų grobimu sritis priklauso išimtinei Europos Sąjungos išorės kompetencijai, todėl nuspręsti pritarti Čilės, Islandijos ir Bahamų prisijungimui reikia ES lygmeniu – priimant Tarybos sprendimą. Todėl Rumunija turėtų padaryti pareiškimą dėl pritarimo Čilės, Islandijos ir Bahamų prisijungimui dėl Europos Sąjungos interesų.

               Rumunijai pritarus, 1980 m. Konvencija pradėtų būti taikoma Bahamų ir visų ES valstybių narių, išskyrus Daniją, santykiams. Čilės ir Islandijos atveju 1980 m. konvencija bus taikoma santykiams su visomis ES valstybėmis narėmis.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Kalbant apie tėvų vykdomą vaikų grobimą, 1980 m. Hagos konvencija yra Tarybos reglamento Nr. 2201/2003 (reglamento „Briuselis IIa“)
                     1
                  , kuris yra ES teisminio bendradarbiavimo bylose, susijusiose su santuoka ir tėvų pareigomis, kertinis akmuo, tarptautinis atitikmuo.

                  Vienas iš pagrindinių šio reglamento tikslų – atgrasyti nuo vaikų grobimo tarp valstybių narių, nustatant procedūras, kuriomis būtų užtikrinama, kad vaikas būtų greitai grąžintas į valstybę narę, kurioje yra jo nuolatinė gyvenamoji vieta. Todėl reglamento „Briuselis IIa“ 11 straipsnis apima 1980 m. Hagos konvencijoje išdėstytą procedūrą ir ją papildo – išaiškinami kai kurie jos aspektai, visų pirma vaiko išklausymas, taip pat laikotarpis, per kurį reikia priimti sprendimą po to, kai pateiktas pareiškimas dėl grąžinimo, ir vaiko negrąžinimo priežastys. Jame taip pat įvestos nuostatos, reglamentuojančios skirtingose valstybėse narėse priimtus prieštaringus sprendimus dėl grąžinimo ir negrąžinimo.

                  Tarptautiniu lygmeniu Europos Sąjunga remia trečiųjų valstybių prisijungimą prie 1980 m. konvencijos, kad jos valstybės narės galėtų remtis bendra teisine sistema kovos su tarptautiniu vaikų grobimu srityje.

                  Nuo 2015 m. birželio mėn. iki 2016 m. gruodžio mėn. jau priimta dešimt Tarybos sprendimų, kuriais pritarta 10 trečiųjų šalių (Maroko, Singapūro, Rusijos Federacijos, Albanijos, Andoros, Seišelių, Armėnijos, Korėjos Respublikos, Kazachstano ir Peru) prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo
                     2
                  .

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

               Šis pasiūlymas yra akivaizdžiai susijęs su Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnyje įtvirtintu bendru tikslu – saugoti vaiko teises. 1980 m. Hagos konvencijos sistema siekiama apsaugoti vaikus nuo žalingo tėvų vykdomo vaikų grobimo poveikio ir užtikrinti, kad vaikai galėtų išsaugoti ryšį su abiem tėvais, pavyzdžiui, užtikrinant galimybę faktiškai naudotis teise matytis su vaiku.

               Taip pat reikia paminėti ryšį su skatinimu naudotis tarpininkavimu sprendžiant tarpvalstybinius šeimos ginčus. Direktyva dėl tam tikrų mediacijos civilinėse ir komercinėse bylose aspektų
                  3
               , be kita ko, taikoma šeimos teisei bendroje Europos teisminėje erdvėje. 1980 m. Hagos konvencija taip pat skatinama šeimos ginčus spręsti draugiškai. Vienos iš geros praktikos gairių pagal 1980 m. Hagos konvenciją, kurias paskelbė Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencija, skirtos naudojimuisi tarpininkavimu sprendžiant į konvencijos taikymo sritį patenkančius tarptautinius šeimos ginčus dėl vaikų. Europos Komisijos iniciatyva šios gairės išverstos į visas ES kalbas (išskyrus anglų ir prancūzų k.) bei arabų kalbą, siekiant paskatinti dialogą su konvencijos dar neratifikavusiomis valstybėmis ir padėti kartu rasti konkrečius dėl tarptautinio vaikų grobimo kylančių problemų sprendimo būdus
                  4
               .

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  Atsižvelgiant į tai, kad sprendimas susijęs su tarptautiniu susitarimu, jo teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnis kartu su 81 straipsnio 3 dalimi. Taryba, pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, sprendžia vieningai.

                  Jungtinei Karalystei ir Airijai Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 yra privalomas, todėl jos dalyvauja priimant ir taikant šį sprendimą.

                  Pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas.

               •Proporcingumo principas

                  Šis pasiūlymas parengtas atsižvelgiant į jau priimtus Tarybos sprendimus dėl to paties dalyko ir juo neviršijama to, kas būtina pasiekti tikslui užtikrinti suderintus ES veiksmus kovos su tarptautiniu vaikų grobimu srityje, užtikrinant, kad Rumunija pritartų Čilės, Islandijos ir Bahamų prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos per nurodytą laiką.

               •3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

                  Rumunija, kurios Komisija paklausė dėl jos ketinimo pritarti Čilės, Islandijos ir Bahamų prisijungimui prie 1980 m. konvencijos, pateikė teigiamą nuomonę.

                  2017 m. balandžio 24 d. ekspertų posėdyje vykusiose diskusijose paaiškėjo, kad šiame etape valstybės narės neprieštarauja, kad Rumunija pritartų Čilės, Islandijos ir Bahamų prisijungimui prie 1980 m. konvencijos.

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

                  Atsižvelgiant į tai, kad konvencija jau galioja Čilės bei Islandijos ir 27 valstybių narių santykiams ir Bahamų bei 26 valstybių narių santykiams, Komisijos ir valstybių narių ekspertų nuomone, tokiais atvejais nebūtina atlikti trečiosios šalies padėties konkretaus vertinimo.

                  Valstybių narių ekspertai nepranešė apie jokias problemas taikant 1980 m. konvenciją santykiams su Čile, Islandija ir Bahamomis.

               •Poveikio vertinimas

                  Dešimties 2015–2016 m. priimtų Tarybos sprendimų dėl pritarimo kelių trečiųjų valstybių prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos atveju, atsižvelgiant į šio teisėkūros procedūra priimamo akto pobūdį, konkretaus poveikio vertinimo neatlikta. Bet kokiu atveju buvo laikomasi nuomonės, kad Čilės, Islandijos ir Bahamų padėties konkretus vertinimas būtų perteklinis, atsižvelgiant į tai, kad konvencija jau galioja santykiams su atitinkamai 27 ir 26 ES valstybėmis narėmis ir Rumunijos norą pritarti Čilės, Islandijos ir Bahamų prisijungimui.

               •4.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Siūlomas sprendimas poveikio biudžetui neturi.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

                  Kadangi pasiūlymas susijęs tik su Rumunijos įgaliojimu pritarti Panamos, Čilės, Islandijos ir Bahamų prisijungimui prie 1980 m. konvencijos, jo įgyvendinimo stebėsena apima tik šiuos aspektus: kaip Rumunija laikosi pareiškimo teksto, deponavimo laikotarpio ir pranešimo apie deponavimą Komisijai reikalavimų, nustatytų Tarybos sprendime.

               2017/0150 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo Rumunija įgaliojama dėl Europos Sąjungos interesų pritarti Čilės, Islandijos ir Bahamų prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 81 straipsnio 3 dalį kartu su 218 straipsniu,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę
                  5
               ,

               kadangi:

               (1)Europos Sąjunga yra nusistačiusi kaip vieną iš savo tikslų skatinti vaiko teisių apsaugą, kaip nurodyta Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnyje. Priemonės, skirtos vaikams apsaugoti nuo neteisėto išvežimo ar laikymo, yra vienas iš esminių tos politikos aspektų;

               (2)Taryba priėmė Reglamentą (EB) Nr. 2201/2003
                  6
                (toliau – reglamentas „Briuselis IIa“), kuriuo siekiama apsaugoti vaikus nuo žalingų padarinių, kuriuos sukelia neteisėtas išvežimas ar laikymas, ir nustatyti tvarką, kuri užtikrintų greitą jų sugrąžinimą į valstybę, kurioje jie nuolat gyvena, taip pat užtikrinti bendravimo teisių ir globos teisių apsaugą;

               (3)reglamentu „Briuselis IIa“ papildoma ir sustiprinama 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencija dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų (toliau – 1980 m. Hagos konvencija), kuria tarptautiniu lygmeniu nustatoma susitariančiųjų valstybių ir centrinių įstaigų įsipareigojimų ir bendradarbiavimo sistema ir siekiama užtikrinti greitą neteisėtai išvežtų ar laikomų vaikų grąžinimą;

               (4)visos Sąjungos valstybės narės yra 1980 m. Hagos konvencijos šalys;

               (5)Sąjunga ragina trečiąsias valstybes prisijungti prie 1980 m. Hagos konvencijos ir remia tinkamą 1980 m. Hagos konvencijos taikymą, inter alia, kartu su valstybėmis narėmis dalyvaudama specialiųjų komisijų, kurias reguliariai organizuoja Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencija, veikloje;

               (6)opiais tarptautinio vaikų grobimo atvejais geriausiu sprendimu galėtų būti bendra teisinė sistema, taikoma Sąjungos valstybių narių ir trečiųjų valstybių santykiams;

               (7)1980 m. Hagos konvencijoje nustatyta, kad ji taikoma tik prisijungiančios valstybės ir tų susitariančiųjų valstybių, kurios pareiškė, kad pritaria jos prisijungimui, tarpusavio santykiams;

               (8)pagal 1980 m. Hagos konvenciją ekonominės integracijos regioninėms organizacijoms, kaip antai Sąjungai, neleidžiama tapti jos šalimi. Todėl Sąjunga negali nei prisijungti prie tos konvencijos, nei deponuoti savo pareiškimo dėl pritarimo valstybės prisijungimui;

               (9)remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo nuomone 1/13, pareiškimai dėl pritarimo prisijungimui pagal 1980 m. Hagos konvenciją priklauso išimtinei Sąjungos išorės kompetencijai;

               (10)1994 m. vasario 23 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Čilė. Konvencija Čilėje įsigaliojo 1994 m. gegužės 1 d.;

               (11)visos susijusios valstybės narės, išskyrus Rumuniją, jau pritarė Čilės prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos. Čilė pritarė Kipro, Slovėnijos, Bulgarijos, Estijos, Latvijos, Lietuvos ir Maltos prisijungimui. Įvertinus padėtį Čilėje padaryta išvada, kad Rumunija gali dėl Sąjungos interesų pritarti Čilės prisijungimui pagal 1980 m. Hagos konvencijos sąlygas;

               (12)1996 m. rugpjūčio 14 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Islandija. Konvencija Islandijoje įsigaliojo 1996 m. rugsėjo 1 d.;

               (13)visos susijusios valstybės narės, išskyrus Rumuniją, jau pritarė Islandijos prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos. Islandija pritarė Bulgarijos, Estijos, Latvijos, Lietuvos ir Maltos prisijungimui. Įvertinus padėtį Islandijoje padaryta išvada, kad Rumunija gali dėl Sąjungos interesų pritarti Islandijos prisijungimui pagal 1980 m. Hagos konvencijos sąlygas;

               (14)1993 m. spalio 1 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Bahamos. Konvencija Bahamose įsigaliojo 1994 m. sausio 1 d.;

               (15)visos susijusios valstybės narės, išskyrus Rumuniją, jau pritarė Bahamų prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos. Bahamos pritarė Bulgarijos, Kipro, Estijos, Latvijos, Lietuvos, Maltos ir Slovėnijos prisijungimui. Įvertinus padėtį Bahamose padaryta išvada, kad Rumunija gali dėl Sąjungos interesų pritarti Bahamų prisijungimui pagal 1980 m. Hagos konvencijos sąlygas;

               (16)todėl Rumunija turėtų būti įgaliota deponuoti pareiškimą dėl pritarimo Čilės, Islandijos ir Bahamų prisijungimui dėl Sąjungos interesų laikydamosi šiame sprendime išdėstytų sąlygų. Kitos Sąjungos valstybės narės jau pritarė Čilės, Islandijos ir Bahamų prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos, todėl naujų pareiškimų dėl pritarimo prisijungimui neturėtų deponuoti, nes pagal tarptautinę viešąją teisę esami pareiškimai galioja toliau;

               (17)Jungtinei Karalystei ir Airijai Reglamentas „Briuselis IIa“ yra privalomas ir todėl jos dalyvauja priimant ir taikant šį sprendimą;

               (18)pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               1.
                     Rumunija įgaliojama dėl Sąjungos interesų pritarti Čilės, Islandijos ir Bahamų prisijungimui prie 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų (toliau – 1980 m. Hagos konvencija).

               2.
                     Rumunija ne vėliau kaip [dvylika mėnesių po šio sprendimo priėmimo] deponuoja pareiškimą dėl pritarimo Čilės, Islandijos ir Bahamų prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl Sąjungos interesų, išdėstytą taip:

               „[Visas VALSTYBĖS NARĖS pavadinimas] pareiškia, kad pritaria Čilės, Islandijos ir Bahamų prisijungimui prie 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų, vadovaujantis Tarybos sprendimu (ES) 2017/…*.“

                  73.
                     Rumunija informuoja Tarybą ir Komisiją apie savo pareiškimo dėl pritarimo Čilės, Islandijos ir Bahamų prisijungimui deponavimą ir perduoda Komisijai pareiškimo tekstą per du mėnesius nuo jo deponavimo.

               2 straipsnis

               Valstybės narės, pareiškimus dėl pritarimo Čilės, Islandijos ir Bahamų prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos deponavusios iki šio sprendimo priėmimo dienos, naujų pareiškimų nedeponuoja.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               4 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Rumunijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 338, 2003 12 23, p. 31.

                     (2)
                  Jau priimta dešimt Tarybos sprendimų, kuriais valstybės narės įgaliojamos pritarti, kad prie 1980 m. konvencijos prisijungtų Andora (2015 m. birželio 15 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/1023); Seišeliai (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/2354); Rusija (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/2355); Albanija (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/2356); Singapūras (2015 m. birželio 15 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/1024); Marokas (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/2357); Armėnija (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/2358); Korėjos Respublika (2016 m. gruodžio 8 d. priimtas Tarybos sprendimas 2016/2313), Kazachstanas (2016 m. gruodžio 8 d. priimtas Tarybos sprendimas 2016/2311) ir Peru (2016 m. gruodžio 8 d. priimtas Tarybos sprendimas 2016/2312).

                     (3)
                  2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/52/EB dėl tam tikrų mediacijos civilinėse ir komercinėse bylose aspektų, OL L 136, 2008 5 24, p. 3).

                     (4)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (5)
                  OL C , , p. .

                     (6)
                  2003 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo, panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1347/2000 (OL L 338, 2003 12 23, p. 1).

                     (7)
                  OL: prašom įrašyti šio sprendimo numerį.


				|

		52013PC0252

			Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl pozicijos, kurios Europos Sąjunga laikysis Jungtinių Amerikos Valstijų ir Europos bendrijos susitarimu dėl bendradarbiavimo civilinės aviacijos saugos reglamentavimo srityje įsteigtoje Dvišalėje priežiūros valdyboje dėl Sprendimo Nr. 0004, kuriuo iš dalies keičiamas susitarimo 1 priedas /* COM/2013/0252 final - 2013/0132 (NLE) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
1.1       Aplinkybės
2007 m. JAV oro susisiekimo sektoriaus atstovai
pareiškė esą susirūpinę dėl to, kad ES taisyklėse
dėl Europos aviacijos saugos agentūros (EASA) renkamų
mokesčių ir rinkliavų neatskirti Europos sertifikavimo projektai
ir Federalinės aviacijos administracijos (FAA) patvirtintų JAV
gaminių patvirtinimas, kurį vykdo EASA.
Pasikeitus
nuomonėmis šiuo klausimu, Europos Komisija galiausiai sutiko, kad EASA
patvirtinimo mokesčiai būtų aptarti pagal Jungtinių
Amerikos Valstijų ir Europos bendrijos susitarimą dėl
bendradarbiavimo civilinės aviacijos saugos reglamentavimo srityje (toliau
– Susitarimas).
2011 m.
birželio mėn. posėdyje Dvišalė priežiūros valdyba sutiko
Susitarimo 1 priede nustatytomis sąlygomis sureguliuoti mokesčius,
kuriuos EASA renka iš JAV pareiškėjų už FAA patvirtintų
gaminių patvirtinimą. Todėl 2011 m. gruodžio 11 d.
Dvišalės priežiūros valdybos posėdyje patvirtinti
įgaliojimai, kuriais nustatytas Patvirtinimo mokesčių darbo
grupės sukūrimas.
Iš FAA, Europos
Komisijos ir EASA atstovų sudarytai Patvirtinimo mokesčių darbo
grupei Dvišalė priežiūros valdyba davė užduotį
peržiūrėti dabartinius EASA procesus ir metodus, kuriais nustatomi
mokesčiai ir rinkliavos, renkami už JAV gaminių patvirtinimą, ir
parengti pasiūlymus, kaip iš dalies pakeisti Susitarimą, kad
būtų išspręsti klausimai, susiję su EASA mokesčiais už
JAV gaminių patvirtinimą.
1.2       EASA
mokesčių ir rinkliavų sistemos paaiškinimas
Visi EASA
mokesčiai yra patvirtinti Komisijos reglamentu (EB) Nr. 593/2007 (su
pakeitimais), kuriuo nustatyti visi Europos aviacijos saugos agentūros
renkami sertifikavimo mokesčiai ir rinkliavos.
Šiame reglamente
tiksliai nustatyta, kokius mokesčius rinkti už kiekvieną
sertifikatą (kiekvienais daugiamečių projektų metais) ir
patvirtinimą, taip pat tam tikrų užduočių, už kurias mokama
pavalandžiui, valandinis tarifas. Už visas gaminių, dalių ir
prietaisų sertifikavimo užduotis (įskaitant remonto duomenų ir
kt. patvirtinimą), taip pat už veiklą, susijusią su
organizacijų patvirtinimu (įskaitant projektavimo organizacijas,
gamybos organizacijas, techninės priežiūros organizacijas ir kt.),
turi atlyginti pareiškėjai, kurie kreipėsi tokių
sertifikatų ir (arba) patvirtinimų. Be to, turi būti visiškai
atlygintos tame pačiame reglamente nustatytos EASA išlaidos, susijusios su
nepertraukiamuoju šių gaminių, dalių ir prietaisų tinkamumu
naudoti, ir išlaidos, susijusios su patvirtintų organizacijų
priežiūra.
Reglamentu (EB)
Nr. 593/2007 nustatyti mokesčiai kasmet tikslinami pagal
infliaciją taikant daugiklį. Kad mokesčių užtektų EASA
išlaidoms padengti, Komisija mokesčius reguliariai peržiūri ir,
laikydamasi reguliavimo procedūros su tikrinimu, prireikus gali juos
persvarstyti. Mokesčiai apskaičiuojami ir atnaujinami naudojantis
faktiniais duomenimis apie sertifikavimą ir ankstesnių
laikotarpių sertifikavimo išlaidomis, taip pat verslo plano duomenimis
apie būsimus pokyčius. Remiantis šiais duomenimis apskaičiuojami
valandiniai tarifai ir taikytini fiksuoto dydžio mokesčiai. Taikant
šį metodą mokesčius galima ir didinti, ir mažinti, jei tai
pagrįsta patvirtinamaisiais duomenimis.
1.3       Mažinamojo
daugiklio taikymas Susitarime
Per Patvirtinimo
mokesčių darbo grupės diskusijas sužinota, kad EASA ir FAA savo
vidiniams procesams pritaikė ne visas Susitarimo nuostatas. Nors abu
techniniai atstovai dirba pagal Susitarimo tikslus ir dvasią
atitinkančius vienodus patvirtinimo principus, vis dėlto aišku, kad
visomis Susitarimo teikiamomis galimybėmis nesinaudojama.
EASA mokesčių
sąrašuose ypač atsižvelgiama į kai kurių sričių
sertifikavimą, vykdomą už ES ribų. Pavyzdžiui, jei papildomi
tipo pažymėjimai (angl. Supplemental Type Certificates, STC)
klasifikuojami kaip „baziniai“, už juos mokama kaip už paprastus STC,
nepriklausimai nuo projekto pakeitimo sudėtingumo. Be to,
mokesčių už veiklą, susijusią su nepertraukiamuoju
sertifikatų, išduotų ne ES, tinkamumu naudoti, tarifai yra mažesni. Organizacijų
patvirtinimo srityje 145 dalies patvirtinimui taip pat taikomi mažesni
mokesčiai.
Tačiau
Reglamentu (EB) Nr. 593/2007 EASA yra įgaliota rinkti jos visas
sertifikavimo išlaidas atitinkančius mokesčius. Sertifikato ir
patvirtinimo mokesčiai apskaičiuojami naudojantis visų pirma
praėjusių laikotarpių duomenų apie tai, kiek išteklių
reikėjo panašiems projektams, ir verslo plano duomenų deriniu. Taikydama
šį metodą EASA savo dvišalių susitarimų partneriams,
įskaitant Jungtines Amerikos Valstijas, negali mokesčių ir
rinkliavų reglamente nustatyti jokių ypatingų sąlygų. Jei
nėra ypatingų už reglamentą viršesnių sąlygų, jos
turi būti nustatytos keitimo reglamentu arba už reglamentą viršesne
tarptautine sutartimi.
Atsižvelgiant į
šiuos dalykus ir siekiant geriau lygiuotis į Susitarimo 14 straipsnį,
kuriame nurodyta, kad mokesčiai turėtų būti teisingi,
pagrįsti ir atitiktų paslaugas, Patvirtinimo mokesčių darbo
grupė susitarė, kad Dvišalei priežiūros valdybai būtų
pasiūlyta priimti sprendimą dėl mažinamojo daugiklio taikymo
Reglamento (EB) Nr. 593/2007 mokesčių lentelėms siekiant
atsižvelgti į Susitarime numatytą patvirtinimo proceso
veiksmingumą. Šis mažinamasis daugiklis būtų įrašytas
į 1 priedo nuostatas, kad Susitarimu būtų padaryta reikiama
Reglamento (EB) Nr. 593/2007 išimtis.
1.4       Procedūriniai
aspektai
Atitinkamas Tarybos sprendimas ir Susitarimas
įsigaliojo 2011 m. gegužės 1 d., po to kai šalys atsiuntė
pranešimus, kad Susitarimui įsigalioti būtinos atitinkamos jų
vidaus procedūros yra užbaigtos.
Sutarties dėl
Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnio 9 dalyje nustatyta, kad Taryba,
remdamasi Komisijos pasiūlymu, priima sprendimą, kuriuo nustatomos
pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame
organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius
aktus.
Tarybos sprendimo
2011/719/ES[1]
dėl Jungtinių Amerikos Valstijų ir Europos bendrijos susitarimo
dėl bendradarbiavimo civilinės aviacijos saugos reglamentavimo
srityje sudarymo 4 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad Taryba priima sprendimus
dėl Susitarimo priedų pakeitimų, jei dėl jų reikia
keisti atitinkamus Sąjungos teisės aktus.
Todėl reikia
Tarybos sprendimo dėl ES pozicijos Dvišalėje priežiūros
valdyboje sprendžiant, ar iš dalies keisti Susitarimo 1 priedą, kaip
numatyta prie Tarybos sprendimo pasiūlymo pridėtame Sprendimo
Nr. 0004 projekte.
2.           KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Valstybėms narėms buvo reguliariai
teikiama informacija apie darbo pažangą.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO
ASPEKTAI
1.1.        Siūlomų
veiksmų santrauka
Siekiant laikytis Susitarimo dvasios ir
pasinaudoti jo teikiamomis galimybėmis, siūlomu Susitarimo 1 priedo
pakeitimu būtų nustatytas mažinamasis daugiklis, taikomas
mokesčiams ir rinkliavoms, kuriuos už JAV (oro susisiekimo) gaminių
patvirtinimą renka EASA.
1.2.        Teisinis pagrindas
Sutarties dėl Europos Sąjungos
veikimo 100 straipsnio 2 dalis kartu su 218 straipsnio 9 dalimi.
1.3.        Subsidiarumo principas
Į Susitarimą įtrauktos sritys,
kurios priklauso ES kompetencijai ir kuriose ryšius su Jungtinėmis
Amerikos Valstijomis reikia palaikyti ES lygmeniu.
1.4.        Poveikis galiojantiems ES
teisės aktams
Pagal galiojančias Reglamento (EB)
Nr. 593/2007 nuostatas mokesčiai ir rinkliavos, kuriuos EASA renka už
(Europos) sertifikavimo projektus, neatskirti nuo mokesčių ir
rinkliavų už gaminių iš trečiųjų šalių, su
kuriomis ES turi dvišalius aviacijos saugos susitarimus, patvirtinimą.
Esminis šių susitarimų, grindžiamų abipusiu pasitikėjimu ir
atitinkamų šalių sistemų lygiaverčio saugos lygio
pripažinimu, elementas yra didesnis veiksmingumas, gaunamas kai pasitikima
kitos šalies darbo procesais ir rezultatais, dėl kurio mažėja
patvirtinimo darbo krūvis ir susijusios išlaidos.
Teisinės pasekmės – į
Susitarimo 1 priedą, kaip numatyta, įrašius mažinamąjį
daugiklį, susitarimo nuostatos taps viršesnės už galiojančias
Reglamento (EB) Nr. 593/2007 nuostatas, nes susitarimas turi
tarptautinės sutarties statusą. Kad ši nuostata galiotų ne vien
pagal (ES/JAV) Susitarimą, į Reglamentą (EB) Nr. 593/2007
teks įrašyti specialią nuostatą; su tuo susijęs procesas
vyksta šio dokumento rengimo metu.
Apie poveikį biudžetui rašoma 4
skirsnyje.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Apskaičiuota, kad įsigaliojus šiam
Susitarimo 1 priedo pakeitimui pajamų, kurias EASA gauna iš
mokesčių ir rinkliavų, deficitas bus apie 450 000 EUR;
jis bus visiškai padengtas perskirsčius Agentūros mokesčių
ir rinkliavų biudžetą.
2013/0132 (NLE)
Pasiūlymas
TARYBOS SPRENDIMAS
dėl pozicijos, kurios Europos
Sąjunga laikysis Jungtinių Amerikos Valstijų ir Europos
bendrijos susitarimu dėl bendradarbiavimo civilinės aviacijos saugos
reglamentavimo srityje įsteigtoje Dvišalėje priežiūros valdyboje
dėl Sprendimo Nr. 0004, kuriuo iš dalies keičiamas susitarimo 1
priedas
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį
kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
pasiūlymą,
kadangi:
(1)       2011 m. kovo 7 d.
Tarybos sprendimas 2011/719/ES dėl Jungtinių Amerikos Valstijų
ir Europos bendrijos susitarimo dėl bendradarbiavimo civilinės
aviacijos saugos reglamentavimo srityje sudarymo[2]
(toliau – Susitarimas) įsigaliojo 2011 m. gegužės 1 d.;
(2)       Susitarimo 3 straipsnio A
dalimi įsteigta Dvišalė priežiūros valdyba pagal susitarimo 3
straipsnio C dalies 2 punktą gali iš dalies keisti Susitarimo priedus,
kaip numatyta Susitarimo 19 straipsnio B dalyje;
(3)       dera nustatyti poziciją,
kurios Europos Sąjunga laikysis Dvišalėje priežiūros valdyboje
dėl šio konkretaus sprendimo iš dalies pakeisti Susitarimo 1 priedą
pagal Tarybos sprendimo 2011/719/ES 4 straipsnio 4 dalį,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Prie šio sprendimo pridedama Dvišalės
priežiūros valdybos sprendimo Nr. 0004 projektu grindžiama pozicija,
kurios Europos Sąjunga laikysis Jungtinių Amerikos Valstijų ir
Europos bendrijos susitarimo dėl bendradarbiavimo civilinės aviacijos
saugos reglamentavimo srityje 3 straipsnio A dalyje nurodytoje Dvišalėje
priežiūros valdyboje dėl šios valdybos sprendimo, kuriuo iš dalies
keičiamas Susitarimo 1 priedas.
2 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja jo
priėmimo dieną.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms
narėms.
.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
PRIEDAS
JUNGTINIŲ AMERIKOS
VALSTIJŲ
IR
EUROPOS SĄJUNGOS
SUSITARIMO
DĖL BENDRADARBIAVIMO
CIVILINĖS AVIACIJOS SAUGOS REGLAMENTAVIMO SRITYJE
DVIŠALĖ PRIEŽIŪROS
VALDYBA
SPRENDIMO PRIĖMIMO PROTOKOLAS
SPRENDIMAS Nr. 0004
Pagal Jungtinių Amerikos
Valstijų ir Europos Bendrijos susitarimo dėl bendradarbiavimo
civilinės aviacijos saugos reglamentavimo srityje (toliau – Susitarimas)
19 straipsnio B dalį, kurioje numatyta, kad Susitarimo priedų
daliniai pakeitimai daromi to susitarimo 3 straipsniu įsteigtos
Dvišalės priežiūros valdybos priimtais sprendimais, Dvišalė
priežiūros valdyba nusprendė:
1.      Susitarimo 1 priedą iš dalies pakeisti
įrašant naują 3.2.11 punktą:
„3.2.11 a)      Nuo 2013 m. sausio 1 d. mokesčiai,
kuriuos kiekvienais kalendoriniais metais techninis atstovas nustato
pareiškėjui arba reguliuojamam subjektui už patvirtinimą, kurį
tas techninis atstovas atlieka pagal 3.2.4 punktą, kad aprobuotų:
                     i) orlaivio, orlaivio variklio, oro sraigto arba
prietaiso projektą,
                     ii) papildomą tipo pažymėjimą,
                     iii) tam tikrus esminius tipo projekto pakeitimus,
kaip nustatyta techninio įgyvendinimo tvarkoje,
                     iv) triukšmo ir išmetamųjų dujų
pakeitimus,
yra ne didesni
kaip 95 proc. to techninio atstovo mokesčių, kuriuos jis
būtų nustatęs pareiškėjui arba reguliuojam subjektui per
tuos pačius kalendorinius metus už lygiaverčio projekto, papildomo
tipo pažymėjimo, svarbaus pakeitimo, triukšmo ar išmetamųjų
dujų pakeitimų patvirtinimo išdavimą taikant sertifikavimo
procesą.
b)      Mokesčiai, kuriuos techninis atstovas nustato
pareiškėjui arba reguliuojamam subjektui per kalendorinius metus už
patvirtinimą, kurį tas techninis atstovas atlieka pagal 3.2.4
punktą, atitinka naudą, gautą vietoj sertifikavimo proceso
taikant patvirtinimo procesą. Tokia nauda ir susijęs
mokesčių sumažinimas pagrindžiami reikiamais duomenimis. Todėl
Dvišalė priežiūros valdyba periodiškai peržiūri ir tinkamai
sprendimu tikslina a punkte nustatytą procentą.“
2.      Naujo 3.2.11 punkto b
papunktyje nurodyta periodinė peržiūra atliekama ne dažniau kaip kas
dvejus metus. Kaip numatyta Susitarimo 1 priedo 2.2.1 punkte, atlikti
tokią peržiūrą ir parengti būtinus sprendimus Dvišalei
priežiūros valdybai padeda Sertifikavimo priežiūros valdyba. Peržiūra
ir sprendimai grindžiami techninių atstovų pateiktais duomenimis.
Pakeitimas įsigalioja tą dieną, kai jį pasirašo
paskutinė šalis.
Dvišalės
priežiūros valdybos vardu
 FEDERALINĖ AVIACIJOS ADMINISTRACIJA TRANSPORTO DEPARTAMENTAS JUNGTINĖS AMERIKOS VALSTIJOS ||   || EUROPOS KOMISIJA EUROPOS SĄJUNGA
   parašas ||     ||   ||   parašas ||
     PAREIGOS ||     Aviacijos saugos administratoriaus pavaduotojas ||   ||     PAREIGOS ||     Mobilumo ir transporto generalinis direktorato Aviacijos ir tarptautinių transporto klausimų direktorato direktorius
   DATA ||     ||   ||   DATA ||
   VIETA ||   Vašingtonas, Kolumbijos apygarda ||   ||   VIETA ||   Briuselis, Belgija
[1]               OL L 291, 2011 11 9, p. 1.
[2]               OL L 291, 2011 11 9, p. 1.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 10 18
            COM(2017) 599 final
            2017/0261(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl valstybių narių Europos plėtros fondui mokėtinų finansinių įnašų, įskaitant 2017 m. trečiąją įnašo dalį

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

                  Šis pasiūlymas susijęs su Tarybos sprendimo dėl valstybių narių Europos plėtros fondui (EPF) 2017 m. mokėtinos trečiosios finansinių įnašų dalies projektu.

                  11-ojo EPF ir kitų EPF (t. y. 8-ojo, 9-ojo ir 10-ojo EPF) vis dar naudojamos lėšos valdomos remiantis šiuo taisyklių rinkiniu, kurį sudaro:

                  - dabartinis Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimas (toliau – AKR ir ES partnerystės susitarimas) su paskutiniais pakeitimais
                     1
                  ,

                  - Taryboje posėdžiavusių Europos Sąjungos valstybių narių vyriausybių atstovų vidaus susitarimas dėl Europos Sąjungos pagalbos finansavimo pagal 2014–2020 m. daugiametę finansinę programą vadovaujantis AKR ir ES partnerystės susitarimu ir dėl finansinės paramos skyrimo užjūrio šalims ir teritorijoms, kurioms taikoma Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo ketvirtoji dalis
                     2
                   (toliau – Vidaus susitarimas dėl 11-ojo EPF),

                  - Tarybos reglamentas (ES) 2015/323 dėl 11-ajam Europos plėtros fondui taikomo finansinio reglamento
                     3
                   (toliau – 11-ajam EPF taikomas finansinis reglamentas).

                  Į pirmiau minėtus dokumentus įtraukti valstybių narių daugiamečiai įsipareigojimai finansiškai remti EPF iždą. 11-jam EPF taikomame finansiniame reglamente nustatyta, kad valstybės narės reguliariai moka įnašus į EPF iždą pagal iš anksto nustatytus finansinius įsipareigojimus. Reguliarūs įnašai mokami pagal techninius Tarybos sprendimus, kuriais įgyvendinami anksčiau priimti finansiniai įsipareigojimai.

                  Todėl kai kurios aiškinamojo memorandumo antraštės nėra taikomos tokiems kaip šis reguliariems kvietimams sumokėti įnašus.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Žr. 1 punktą „Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai“.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Žr. 1 punktą „Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai“.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  Pagal Reglamento dėl 11-ajam EPF taikomo finansinio reglamento 21 straipsnio 7 dalį atskirai nurodoma Komisijos valdoma suma ir Europos investicijų banko (EIB) valdoma suma.

                  Pagal 11-ajam EPF taikomo finansinio reglamento 52 straipsnį EIB atsiuntė Komisijai atnaujintas jos valdomų priemonių įsipareigojimų ir mokėjimų sąmatas.

                  11-ajam EPF taikomo finansinio reglamento 22 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad kvietimuose sumokėti įnašus pirmiausia paeiliui panaudojamos ankstesniems EPF skirtos sumos. Komisija panaudojo visas ankstesnių EPF lėšas, todėl šiame pasiūlyme kvietimai  sumokėti įnašus yra susiję su 11-ojo EPF lėšomis.

                  Pagal 11-ajam EPF taikomo finansinio reglamento 21 straipsnio 5 dalį sprendimą dėl šio pasiūlymo Taryba priima ne vėliau kaip per 21 kalendorinę dieną nuo tos dienos, kai Komisija pateikė pasiūlymą.

                  Pagal Tarybos sprendimo (ES) 2017/1206
                     4
                   2 straipsnį sumažinami Vidaus susitarimų dėl 8-ojo ir 9-ojo EPF 1 straipsnio 2 dalies a punkte nustatyti valstybių narių įnašai. Atsižvelgiant į kiekvienos valstybės narės pasirinktą koregavimo metodą, bus mažinama trečioji 2017 m. įnašo dalis ir (arba) pirmoji 2018 m. įnašo dalis.

                  11-ajam EPF taikomo finansinio reglamento 23 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad valstybei narei nesumokėjus mokėtinos įnašo dalies iki nustatyto termino, jos bus pareikalauta sumokėti nesumokėtos sumos palūkanas. Nesumokėtos sumos palūkanos mokamos tame straipsnyje nustatyta tvarka.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

                  Žr. 1 punktą „Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai“.

               •Proporcingumo principas

                  Žr. 1 punktą „Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai“.

               •Priemonės pasirinkimas

                  Žr. 1 punktą „Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai“.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Galiojančių teisės aktų ex-post vertinimas ir (arba) tinkamumo patikros

                  Netaikoma

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

                  Netaikoma

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

                  Netaikoma

               •Poveikio vertinimas

                  Netaikoma

               •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas

                  Netaikoma

               •Pagrindinės teisės

                  Netaikoma

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Netaikoma

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

                  Netaikoma

               •Aiškinamieji dokumentai (direktyvoms)

                  Netaikoma

               •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

                  Netaikoma

               2017/0261 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl valstybių narių Europos plėtros fondui mokėtinų finansinių įnašų, įskaitant 2017 m. trečiąją įnašo dalį

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį ir Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

               atsižvelgdama į Taryboje posėdžiavusių Europos Sąjungos valstybių narių vyriausybių atstovų vidaus susitarimą dėl Europos Sąjungos pagalbos finansavimo pagal 2014–2020 m. daugiametę finansinę programą vadovaujantis AKR ir ES partnerystės susitarimu ir dėl finansinės paramos skyrimo užjūrio šalims ir teritorijoms, kurioms taikoma Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo ketvirtoji dalis
                  5
                (toliau – Vidaus susitarimas), ypač į jo 7 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2015 m. kovo 2 d. Tarybos reglamentą (ES) 2015/323 dėl 11-ajam Europos plėtros fondui taikomo finansinio reglamento
                  6
                (toliau – 11-ajam EPF taikomas finansinis reglamentas), ypač į jo 21 straipsnio 5 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)pagal 11-ajam EPF taikomo finansinio reglamento 21straipsnio 5 dalyje nustatytą tvarką Komisija iki 2017 m. spalio 10 d. pateikia pasiūlymą, kuriame nurodoma a) trečiosios 2017 m. įnašo dalies suma ir b) patikslinta metinė 2017 m. įnašo suma, jei suma neatitinka realių poreikių;

               (2)pagal 11-ajam EPF taikomo finansinio reglamento 52 straipsnį Europos investicijų bankas atsiuntė Komisijai atnaujintas jo valdomų priemonių įsipareigojimų ir mokėjimų sąmatas;

               (3)11-jam EPF taikomo finansinio reglamento 22 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad kvietimuose sumokėti įnašus pirmiausia paeiliui panaudojamos sumos, nustatytos ankstesniems EPF. Todėl lėšos pagal 11-ąjį EPF turėtų būti skirtos Europos Komisijai;

               (4)remdamasi Europos Komisijos pasiūlymu, 2016 m. lapkričio 11 d. Taryba priėmė Sprendimą (ES) 2016/2026, kuriuo nustatė, kad valstybių narių Europos Komisijai ir Europos investicijų bankui mokėtina 2017 m. EPF metinė įnašo suma yra atitinkamai 3 850 000 000 EUR ir 150 000 000 EUR
                  7
               ;

               (5)Taryba valstybių narių įnašus 8-ajam ir 9-ajam EPF finansuoti sumažino 200 000 000 EUR nepanaudotų 8-ojo ir 9-ojo EPF lėšų suma
                  8
               ,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Kiekvienos valstybės narės Europos Komisijai ir Europos investicijų bankui mokėtinos Europos plėtros fondo 2017 m. trečiosios įnašų dalys nustatytos šio sprendimo priede pateiktoje lentelėje.

               Laikantis kiekvienos valstybės narės pateikto koregavimo plano, tų įnašų mokėjimai gali būti koreguojami atsižvelgiant į 200 000 000 EUR sumažintą nepanaudotų 8-ojo ir 9-ojo EPF lėšų sumą.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

                     (2)
                  OL L 210, 2013 8 6, p. 1.

                     (3)
                  OL L 58, 2015 3 3, p. 17–38.

                     (4)
                  OL L 173, 2017 7 6, p. 15.

                     (5)
                  OL L 210, 2013 8 6, p. 1.

                     (6)
                  OL L 58, 2015 3 3, p. 17–38.

                     (7)
                  OL L 313, 2016 11 19, p. 25–27.

                     (8)
                  OL L 173, 2017 7 6, p. 15.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 10 18
            COM(2017) 599 final
            PRIEDAS
            prie
            pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
            dėl valstybių narių Europos plėtros fondui mokėtinų finansinių įnašų, įskaitant 2017 m. trečiąją įnašo dalį

               PRIEDAS

                        VALSTYBĖ NARĖ

                        10-asis EPF %

                        11-asis EPF %

                        2017  m. trečioji įnašo dalis (EUR)

                        Iš viso

                        Komisija

                        EIB

                        11-asis EPF

                        10-asis EPF

                        BELGIJA

                        3,53

                        3,24927

                        27 618 795,00

                        0,00

                        27 618 795,00

                        BULGARIJA

                        0,14

                        0,21853

                        1 857 505,00

                        0,00

                        1 857 505,00

                        ČEKIJA

                        0,51

                        0,79745

                        6 778 325,00

                        0,00

                        6 778 325,00

                        DANIJA

                        2,00

                        1,98045

                        16 833 825,00

                        0,00

                        16 833 825,00

                        VOKIETIJA

                        20,50

                        20,57980

                        174 928 300,00

                        0,00

                        174 928 300,00

                        ESTIJA

                        0,05

                        0,08635

                        733 975,00

                        0,00

                        733 975,00

                        AIRIJA

                        0,91

                        0,94006

                        7 990 510,00

                        0,00

                        7 990 510,00

                        GRAIKIJA

                        1,47

                        1,50735

                        12 812 475,00

                        0,00

                        12 812 475,00

                        ISPANIJA

                        7,85

                        7,93248

                        67 426 080,00

                        0,00

                        67 426 080,00

                        PRANCŪZIJA

                        19,55

                        17,81269

                        151 407 865,00

                        0,00

                        151 407 865,00

                        KROATIJA

                        0,00

                        0,22518

                        1 914 030,00

                        0,00

                        1 914 030,00

                        ITALIJA

                        12,86

                        12,53009

                        106 505 765,00

                        0,00

                        106 505 765,00

                        KIPRAS

                        0,09

                        0,11162

                        948 770,00

                        0,00

                        948 770,00

                        LATVIJA

                        0,07

                        0,11612

                        987 020,00

                        0,00

                        987 020,00

                        LIETUVA

                        0,12

                        0,18077

                        1 536 545,00

                        0,00

                        1 536 545,00

                        LIUKSEMBURGAS

                        0,27

                        0,25509

                        2 168 265,00

                        0,00

                        2 168 265,00

                        VENGRIJA

                        0,55

                        0,61456

                        5 223 760,00

                        0,00

                        5 223 760,00

                        MALTA

                        0,03

                        0,03801

                        323 085,00

                        0,00

                        323 085,00

                        NYDERLANDAI

                        4,85

                        4,77678

                        40 602 630,00

                        0,00

                        40 602 630,00

                        AUSTRIJA

                        2,41

                        2,39757

                        20 379 345,00

                        0,00

                        20 379 345,00

                        LENKIJA

                        1,30

                        2,00734

                        17 062 390,00

                        0,00

                        17 062 390,00

                        PORTUGALIJA

                        1,15

                        1,19679

                        10 172 715,00

                        0,00

                        10 172 715,00

                        RUMUNIJA

                        0,37

                        0,71815

                        6 104 275,00

                        0,00

                        6 104 275,00

                        SLOVĖNIJA

                        0,18

                        0,22452

                        1 908 420,00

                        0,00

                        1 908 420,00

                        SLOVAKIJA

                        0,21

                        0,37616

                        3 197 360,00

                        0,00

                        3 197 360,00

                        SUOMIJA

                        1,47

                        1,50909

                        12 827 265,00

                        0,00

                        12 827 265,00

                        ŠVEDIJA

                        2,74

                        2,93911

                        24 982 435,00

                        0,00

                        24 982 435,00

                        JUNGTINĖ KARALYSTĖ

                        14,82

                        14,67862

                        124 768 270,00

                        0,00

                        124 768 270,00

                        IŠ VISO ES 28

                        100,00

                        100,00

                        850 000 000,00

                        0,00

                        850 000 000,00