				|

		52012PC0164

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS  kuriuo supaprastinamas kitoje valstybėje narėje įregistruotų variklinių transporto priemonių perkėlimas bendrojoje rinkoje /* COM/2012/0164 final - 2012/0082 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO APLINKYBĖS
Nepaisant
didėjančios bendrosios rinkos integracijos, variklinių
transporto priemonių registravimo problemos lieka dažna kliūtis
vidaus rinkoje ne tik verslininkams, bet ir piliečiams. Variklinių
transporto priemonių registravimo problemos akcentuotos kaip vienas iš
dvidešimties didžiausią susirūpinimą bendrojoje rinkoje
keliančių dalykų, šiuo metu įrašytas į Komisijos
sudarytą sąrašą. 2010 m. ES pilietybės ataskaitoje
„Kliūčių ES piliečių teisėms šalinimas“[1] transporto priemonių
registracijos problemas Komisija įvardijo kaip vieną iš
pagrindinių kliūčių, su kuriomis piliečiai susiduria
įgyvendindami savo teises pagal ES teisę kasdieniniame gyvenime, ir,
kaip vieną iš numatytų veiksmų tokioms kliūtims šalinti,
nurodė kitoje valstybėje narėje įregistruotų
transporto priemonių registracijai taikomų formalumų ir
sąlygų supaprastinamą (ES pilietybės ataskaitoje nurodytas
6 veiksmas).
Pareiga priimančiojoje valstybėje
narėje įregistruoti transporto priemonę, jau
įregistruotą kilmės valstybėje narėje, daugelį
metų yra skundų ir teismų bylų priežastis. Transporto
priemonę kitoje šalyje perkantys ir atsigabenantys ją į
šalį, kurioje gyvena, piliečiai bei įmonės paprastai
susiduria su sudėtingomis ir apsunkinančiomis registracijos
procedūromis bei laiko užimančiu papildomų dokumentų
tvarkymu.
Todėl variklinių transporto
priemonių registracijos problemos turi neigiamo poveikio laisvam
prekių judėjimui – pagrindinei laisvei, kuri yra kertinis Europos
Sąjungos akmuo. Tai akcentuota 2020 m. Europa. Pažangaus, tvaraus ir
integracinio augimo strategijoje[2],
kurioje pažymėta, kad įmonės ir piliečiai kasdien susiduria
su realybe, jog tarpvalstybinės veiklos kliūtys išliko net ir
teisiškai įsigaliojus bendrajai rinkai.
2011 m. kovo 11 d. nuomonėje Aukšto
lygio nepriklausomų suinteresuotųjų šalių grupė
administracinei naštai mažinti parėmė galimą Komisijos
iniciatyvą supaprastinti registracijos sąlygas ir formalumus. Be to,
ši grupė paragino nacionalines valdžios įstaigas stengtis kuo
greičiau pagerinti registracijos procedūras, ypač dėl
abipusio reikalingų dokumentų pripažinimo, ir susilaikyti nuo
apsunkinančių reikalavimų pateikti papildomus dokumentus.
Visose valstybėse narėse veikia
variklinių transporto priemonių registracijos sistema. Šia sistema
suteikiamas administracinis leidimas joms patekti į kelių transporto
eismą, įskaitant jų identifikavimą ir registracijos numerio
išdavimą. Registracijos duomenys naudojami apmokestinant variklines
transporto priemones. Registracijos procedūros pabaigoje valstybės
narės išduoda registracijos liudijimą, liudijantį, kad
transporto priemonė yra registruota valstybėje narėje.
Registracijos liudijime taip pat nurodytas asmens, kurio vardu transporto
priemonė įregistruota (registracijos liudijimo turėtojo, kuris
nebūtinai yra variklinės transporto priemonės savininkas),
vardas, pavardė (pavadinimas) ir adresas.
Tačiau, jei variklinė transporto
priemonė yra įregistruota vienoje valstybėje narėje ir
dažnai naudojama kitoje, dažnai iškyla dvi pagrindinės problemos:
(1)
piliečiai, kurie persikelia į kitą
valstybę narę, taip pat kitoje šalyje dirbantys darbuotojai,
automobilių nuomos bendrovės ir žmonės, išperkamosios nuomos
būdu nuomojantys transporto priemonę kitoje valstybėje
narėje, dažnai įpareigojami įregistruoti ją teritorijoje,
kurioje jie gyvena arba kurioje transporto priemonė naudojama, nors
variklinė transporto priemonė jau įregistruota kitoje
valstybėje narėje. Taip, pavyzdžiui, būna tuomet, kai
liudijimų turėtojai pakeičia gyvenamąją vietą ir
išsikelia, pasiimdami variklinę transporto priemonę, nuolat gyventi
kitoje valstybėje narėje. Tačiau tai yra varginanti problema
piliečiams, kurie dalį metų gyvena vienoje valstybėje
narėje, o kitą dalį − kitoje, taip pat reguliariai į
kitą šalį ir atgal vykstantiems asmenims, kurie savo valstybėje
narėje naudojasi varikline transporto priemone, jų darbdavio
įregistruota kitoje valstybėje narėje. Tokiu atveju
variklinė transporto priemonė įregistruojama vienoje iš
valstybių narių, tačiau kita valstybė narė dažnai
reikalauja, kad liudijimo turėtojas įregistruotų ją
pastarojoje valstybėje. Su registracijos problemomis taip pat susiduria
išperkamosios nuomos bendrovės, bent jau tuomet, kai jos yra registracijos
liudijimų turėtojos ir kai transporto priemonę naudoja asmuo,
įsikūręs kitoje valstybėje narėje. Galiausiai
automobilių nuomos firmos, norinčios dalį savo automobilių
parko trumpam laikotarpiui perkelti į kitą valstybę narę,
kad patenkintų sezoninę paklausą, dažnai įpareigojamos
įregistruoti tokias transporto priemones toje valstybėje narėje;
(2)
iš vienos valstybės narės į
kitą perkeliamos transporto priemonės perregistravimo formalumai
dažnai sudėtingi ir jų tvarkymas užtrunka. Perkeliant variklinę
transporto priemonę į kitą valstybę narę ilgesniam
laikotarpiui prireikia tvarkyti naujus dokumentus priimančioje
valstybėje narėje ir paprastai taip pat tvarkyti papildomus
dokumentus, kad transporto priemonė būtų išregistruota
kilmės valstybėje narėje. Papildoma našta iš esmės
atsiranda dėl to, kad registraciją priimančiojoje
valstybėje narėje atliekančios institucijos turi mažai arba
neturi jokios informacijos apie transporto priemonę, išskyrus tą,
kurią jos gali rasti registracijos liudijime. Jeigu transporto priemonė
būtų perregistruojama toje pačioje valstybėje narėje,
registravimo institucijos galėtų remtis jų nacionalinėse
duomenų bazėse esančia informacija.
2.           KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
ŠALIMIS REZULTATAI IR POVEIKIO VERTINIMAI
Prie šio pasiūlymo pridedama poveikio
vertinimo santrauka ir poveikio vertinimas, kurio projektą įvertino
Europos Komisijos Poveikio vertinimo valdyba, pateikusi savo nuomonę
2011 m. gruodžio 16 d. Galutinis poveikio vertinimas buvo atitinkamai
pataisytas.
Priėmus šį pasiūlymą
būtų įvykdytas ypač svarbus administracinis supaprastinimas,
naudingas įmonėms, piliečiams ir registravimo institucijoms.
Sumažinus administracinę naštą būtų sutaupyta mažiausiai
1,445 mln. eurų per metus.
2011 m. kovo – gegužės mėnesiais
pagal sąveikaus politikos kūrimo priemonę („Jūsų
balsas Europoje“) buvo surengtos viešos konsultacijos su suinteresuotosiomis
šalimis, pateikus specialiai parengtus klausimynus piliečiams, ūkio
subjektams ir valdžios institucijoms. Viešų konsultacijų
rezultatų santrauką galima rasti poveikio vertimo 1 priede, taip
pat interneto svetainėje „Europa“[3].
Laikytasi visų minimalių Komisijos standartų. Siekiant
pristatyti išankstinius viešo konsultavimosi rezultatus ir įvairioms
suinteresuotosioms šalims, ypač už registraciją valstybėse
narėse atsakingoms valdžios institucijoms, suteikti papildomą
erdvę diskusijoms bei apsikeitimui informacija, 2011 m. birželio
21 d. surengta konferencija.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
3.1         Pasiūlymo tikslai
Bendras šios iniciatyvos tikslas yra pagerinti
bendrosios rinkos veikimą pašalinant administracines kliūtis,
susijusias su transporto priemonių perregistravimo procedūra ir šiuo
metu trukdančias laisvam prekių judėjimui.
Specialūs šios iniciatyvos tikslai yra
suderinti, racionalizuoti ir supaprastinti kitoje valstybėje narėje
įregistruotų variklinių transporto priemonių
perregistravimo procedūras, taikomas piliečiams, darbuotojams,
darbdaviams, automobilių nuomos ir išperkamosios nuomos bendrovėms
bei registravimo institucijoms. Be to, šia iniciatyva siekiama palengvinti
visiems susijusiems subjektams tenkančią administracinę
naštą, nepažeidžiant kelių saugos ir nusikaltimų bei
sukčiavimo prevencijos.
Šia iniciatyva siekiama įgyvendinti tokius
veiklos tikslus:
–
nustatyti, kurioje valstybėje narėje
turėtų būti įregistruota iš vienos valstybės
narės į kitą perkelta variklinė transporto priemonė;
–
sutrumpinti perregistravimo procedūrų
trukmę;
–
palengvinti piliečiams ir įmonėms
tenkančią administracinę naštą ribojant dokumentų,
būtinų atlikti perregistravimo procedūrą, skaičių
bei sudarant sąlygas nacionalinėms registravimo institucijoms keistis
duomenimis.
3.2.        Teisinis pagrindas –
teisės akto forma
Esamos problemos ir nacionalinio lygmens
administracinių taisyklių, susijusių su kitoje valstybėje
narėje įregistruotų variklinių transporto priemonių
perregistravimu, skirtumai trukdo šioms transporto priemonėms laisvai
judėti ES. Todėl ES turi teisę veikti SESV 114 straipsnio
teisiniu pagrindu, kad užtikrintų tinkamą bendrosios kitoje
valstybėje narėje įsigytų naudotų variklinių
transporto priemonių rinkos veikimą. Be to, šis pasiūlymas
būtų naudingas piliečiams, perkeliantiems variklinę
transporto priemonę į kitą gyvenamąją valstybę
narę, piliečiams, besinaudojantiems valstybėje narėje,
kurioje jie dirba, įregistruota varikline transporto priemone, taip pat
automobilių nuomos firmoms (ir − šiek tiek mažiau −
išperkamosios nuomos firmoms), kurios dėl joms pačioms ar jų
klientams taikomų registracijos reikalavimų patiria
kliūčių naudoti šias transporto priemones kitoje valstybėje
narėje.
Dėl toliau išdėstytų
priežasčių siūloma teisinė priemonė yra reglamento
formos. Reglamentas yra tiesiogiai taikomas valstybėse narėse ir jo
nereikia perkelti į skirtingus nacionalinius įstatymus. Kadangi
teisinė priemonė būtų taikoma tik tarpvalstybinėms
situacijoms ES viduje, reglamentu vidaus rinkoje būtų užtikrintas
teisinis tikrumas ir supaprastinimas. Be to, reglamentas yra veiksmingesnė
priemonė organizuoti nacionalinių registravimo institucijų
elektroninį apsikeitimą informacija. Galiausiai tuomet, kai
teisės aktas yra reglamento formos, nėra valstybių narių
perteklinio reguliavimo pavojaus.
3.3         Pasiūlymo turinys
1 straipsnyje patvirtinamas principas, kad valstybės narės turi
teisę netaikyti registracijos tam tikrų kategorijų
variklinėms transporto priemonėms. Tai, kad variklinė transporto
priemonė buvo įregistruota kitoje valstybėje narėje,
nereiškia, kad tai pačiai variklinei transporto priemonei turėtų
būti taikoma prievolė įregistruoti ją valstybėje
narėje, į kurią ji perkelta. 1 straipsnyje taip pat aiškiai pažymėta,
kad trečiosiose šalyse įregistruotos variklinės transporto
priemonės nepatenka į šio pasiūlymo taikymo sritį. Be to,
pasiūlymas neapima variklinių transporto priemonių, kurios buvo
įregistruotos toje pačioje valstybėje narėje,
registracijos. Todėl variklinių transporto priemonių
perregistravimui toje pačioje valstybėje narėje toliau taikomos
valstybių narių nacionalinės taisyklės ir šis
pasiūlymas neturės tam įtakos. Be to, valstybės narės
gali toliau laisvai naudotis savo įgaliojimais nustatyti variklinių
transporto priemonių apmokestinimą laikantis Sąjungos
teisės.
2 straipsnyje pateikiamos apibrėžtys, kurios yra labai panašios į
galiojančias apibrėžtis, išdėstytas Sąjungos teisės
aktuose, ypač 1999 m. balandžio 29 d. Direktyvoje 1999/37/EB
dėl transporto priemonių registracijos dokumentų[4]. Ši direktyva taikoma
variklinėms transporto priemonėms, kurioms taikoma 2007 m.
rugsėjo 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos pagrindų direktyva
2007/46/EB, nustatanti motorinių transporto priemonių ir jų
priekabų bei tokioms transporto priemonėms skirtų sistemų,
sudėtinių dalių ir atskirų techninių mazgų
patvirtinimo pagrindus[5],
ir 2002 m. kovo 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva
2002/24/EB dėl dviračių ir triračių motorinių
transporto priemonių tipo patvirtinimo, panaikinanti Tarybos
direktyvą 92/61/EEB[6],
bei netaikoma žemės ūkio ar miškininkystės traktoriams.
Tačiau remiantis neseniai priimtu Teisingumo Teismo sprendimu[7] Direktyva 1999/37/EB nebuvo
atliktas išsamus derinimas.
3 straipsnyje
nustatyta, kad valstybė narė gali reikalauti įregistruoti jos
teritorijoje transporto priemonę, įregistruotą kitoje
valstybėje narėje, tik tuomet, jeigu registracijos liudijimo
turėtojo įprastinė gyvenamoji vieta yra jos teritorijoje. 3
straipsnyje siūlomi keli kriterijai, kuriais reikėtų vadovautis
nustatant įprastinę gyvenamąją vietą. Fiziniams
asmenims, nevykdantiems komercinės veiklos, siūlomi kriterijai yra
išdėstyti 1983 m. kovo 28 d. Tarybos direktyvos 83/182/EEB
dėl tam tikrų transporto priemonių, laikinai importuojamų
iš vienos valstybės narės į kitą, atleidimo nuo
mokesčių Bendrijos teritorijoje[8]
7 straipsnyje. Bendrovėms siūlomi kriterijai yra susiję su
įsisteigimo ar verslo vieta; tai reiškia, kad jeigu automobilis
įregistruotas bendrovės vardu jos įsistegimo vietos
valstybėje narėje ir yra naudojamas darbuotojo, kurio
įprastinė gyvenamoji vieta yra kitoje valstybėje narėje,
pastaroji valstybė narė negali reikalauti registracijos jos
teritorijoje. Taip išvengiama būtinybės kiekvienu konkrečiu
atveju darbuotojo įprastinės gyvenamosios vietos valstybėje
narėje atlikti vertinimą siekiant nustatyti, ar bendrovės
automobilis daugiausia naudojamas asmeniniais ar darbo tikslais ir ar
važinėjimas iš namų į darbo vietą ir atgal reiškia
naudojimą darbo ar asmeniniais tikslais.
4 straipsnyje
nustatyta aiški ir paprasta taisyklė: kai registracijos liudijimo
turėtojo įprastinė gyvenamoji vieta perkeliama į kitą
valstybę narę, jis turėtų pateikti prašymą
įregistruoti jo transporto priemonę per šešis mėnesius nuo
atvykimo. Per šį laikotarpį atvykimo valstybė narė negali
riboti transporto priemonės naudojimo. Be to, 4 straipsniu radikaliai
supaprastinamos kitoje valstybėje narėje įregistruotų
variklinių transporto priemonių registracijos procedūros. Juo
taikoma nusistovėjusi Teisingumo Teismo praktika dėl laisvo
prekių judėjimo, pagal kurią valstybės narės
turėtų sudaryti palankesnes sąlygas ES vidaus prekybai,
pripažindamos kitoje valstybėje narėje išduotus įrodymus, pavyzdžiui,
kad tos valstybės teritorijoje įregistruotai transporto priemonei
buvo atlikta techninė apžiūra. Teisingumo Teismas taip pat
nurodė, kad šis informacijos apie registraciją ir techninę
apžiūrą abipusio pripažinimo principas turėtų būti
papildomas valstybių narių įstaigų tarpusavio
bendradarbiavimu dėl visų duomenų, kurių gali trūkti[9]. Dar 4 straipsnyje šis
bendradarbiavimas organizuojamas elektroniniu būdu, t. y. transporto
priemonių registravimo institucija duomenų turėtų ieškoti
valstybės narės, kurioje transporto priemonė įregistruota,
transporto priemonių registre, naudodamasi 7 straipsnyje ir
II priede nurodyta programine įranga. Administracinio
bendradarbiavimo elektroninėmis priemonėmis principas taip pat
reiškia atsakomąsias funkcijas: kai valstybė narė registruoja
kitoje valstybėje narėje įregistruotą transporto
priemonę, paskirties valstybės narės transporto priemonės
registraciją atliekanti institucija pagal 4 straipsnį
įpareigojama informuoti valstybės narės, kurioje atlikta
ankstesnė registracija, registravimo instituciją. Galiausiai, šio
pasiūlymo 4 straipsnyje numatyta papildoma variklinių transporto
priemonių kontrolė tam tikrais konkrečiais atvejais.
5 straipsnyje tiksliai
apibrėžiama, kokiais atvejais registravimo institucijos turi teisę
atsisakyti registruoti variklinę transporto priemonę, įregistruotą
kitoje valstybėje narėje. Pagrindinis 5 straipsnio tikslas yra
užkirsti kelią sukčiavimui ir užtikrinti kelių eismo saugą,
nes kitoje valstybėje narėje įregistruotos variklinės
transporto priemonės perregistravimu kartais naudojamasi įteisinant vogtas
transporto priemones ar jų dokumentus. Pavogtos transporto priemonės
dažnai parduodamos pakeitus jų tapatybę, pavyzdžiui, „klonavus“
(t. y. praktika, kai transporto priemonė pavagiama, tuomet originalus
jos tapatybės ženklinimas pašalinamas ir pakeičiamas taip, kad
atitiktų keliuose tuo metu eksploatuojamos teisėtos transporto
priemonės tapatybę, taigi vogta transporto priemonė gauna
teisėtos transporto priemonės tapatybę ir tuomet dvi transporto
priemonės naudojamos su tuo pačiu transporto priemonės registracijos
numeriu) arba „apkeitus“ (t. y. praktika, kai pavogtos transporto
priemonės tapatybė apkeičiama su smarkiai sugadintos transporto
priemonės tapatybe). Tam kelią galima užkirsti tik glaudžiu
registravimo institucijų bendradarbiavimu. Todėl šis straipsnis taip
pat turėtų padėti įgyvendinti:
·
2000 m. rugsėjo 18 d. Europos
Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/53/EB dėl eksploatuoti
netinkamų transporto priemonių[10]. Ši
direktyva valstybes nares įpareigoja, inter alia, imtis
būtinų priemonių užtikrinti, kad visos eksploatuoti netinkamos
transporto priemonės būtų perduodamos patvirtintoms apdorojimo
įmonėms. Direktyvoje numatyta, kad valstybės narės privalo
nustatyti sistemą, pagal kurią eksploatuoti netinkama transporto
priemonė būtų išregistruojama tik pateikus sunaikinimo
pažymėjimą. Šis pažymėjimas išduodamas eksploatuoti netinkamos
transporto priemonės turėtojui ir (arba) savininkui po to, kai ji
perduodama apdorojimo įmonei;
·
2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos sprendimą
2004/919/EB dėl kovos su tarpvalstybinio pobūdžio nusikaltimais,
susijusiais su transporto priemonėmis [11], kuriuo
siekiama pagerinti bendradarbiavimą Europos Sąjungoje, siekiant
užkirsti kelią tarpvalstybiniam nusikalstamumui, susijusiam su transporto
priemonėmis, ir su juo kovoti, ypatingą dėmesį skiriant
ryšiui tarp transporto priemonių vagysčių ir neteisėtos
prekybos automobiliais. Sprendimas įpareigoja kiekvieną valstybę
narę užtikrinti, kad jos kompetentingos institucijos imtųsi
būtinų priemonių užkirsti kelią piktnaudžiavimams transporto
priemonių registracijos dokumentais ir jų vagystei. Sprendimu
teisėsaugos institucijos įpareigojamos nacionalinėms transporto
priemonių registravimo institucijoms pranešti apie tai, ar registruojama
transporto priemonė žinoma, kaip pavogta. Sprendimu taip pat siekiama
užkirsti kelią piktnaudžiavimui transporto priemonių registracijos
liudijimais: kiekviena valstybė narė privalo užtikrinti, kad jos
kompetentingos institucijos imtųsi būtinų priemonių
susigrąžinti transporto priemonės savininko arba turėtojo
transporto priemonės registracijos liudijimą, jeigu transporto
priemonė eismo įvykio metu buvo smarkiai sugadinta (visiškas jos
praradimas). Registracijos liudijimas, taip pat turi būti
susigrąžintas, jei teisėsaugos institucijai atliekant
patikrinimą, įtariama, kad buvo pažeisti transporto priemonės
identifikavimo ženklai, pavyzdžiui transporto priemonės identifikavimo
numeris.
6 straipsniu
užtikrinama, kad būtų palengvinta prekyba naudotomis transporto
priemonėmis ES viduje, suderinant taisykles dėl variklinių
transporto priemonių laikinosios registracijos. Tokios taisyklės
visų pirma reikalingos asmenims, perkantiems variklinę transporto
priemonę kitoje valstybėje narėje, kad jie galėtų
važiuoti su transporto priemone į savo valstybę narę, ketindami ten
ją galutinai įregistruoti. Kai vienoje valstybėje narėje
jau įregistruota transporto priemonė parduodama kitoje
valstybėje narėje įsikūrusiam ar įsisteigusiam
asmeniui, pardavėjas tikriausiai išregistruos variklinę transporto
priemonę nuo jos pardavimo momento. Pardavėjas pirkėjui
tikriausiai neleis vairuoti variklinės transporto priemonės su
ankstesnės registracijos numeriais. Todėl laikinosios registracijos
sistema būtina, siekiant pagerinti naudotų variklinių transporto
priemonių rinkos veikimą ir užtikrinti, kad būtų laikinai
užpildyta spraga tarp registracijos pirmojoje valstybėje narėje ir
naujosios registracijos antrojoje. Laikinos registracijos sistema taip pat
leidžia registravimo institucijoms užtikrinti registracijos duomenų
kokybę savo registruose, kad būtų galima jais lengvai keistis
naudojant programinę įrangą, nurodytą 7 straipsnyje. 6
straipsnyje siūloma riboti laikinosios registracijos galiojimą iki 30
dienų, kad jis atitiktų 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento
ir Tarybos direktyvos 2009/103/EB dėl motorinių transporto
priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimo ir
privalomojo tokios atsakomybės draudimo patikrinimo[12] 15 straipsnį.
Direktyvos 2009/103/EB 15 straipsnyje nustatomas variklinių transporto
priemonių, siunčiamų iš vienos valstybės narės į
kitą, draudimas, nurodant, kad tokiais atvejais valstybe nare, kurioje yra
draudimo rizika, laikoma paskirties valstybė narė iš karto po to,
kaip pirkėjas priima siunčiamą transporto priemonę, 30
dienų laikotarpiui, net jei transporto priemonė nėra oficialiai
užregistruota paskirties valstybėje narėje. Jei per šį
laikotarpį neapdrausta transporto priemonė patenka į eismo
įvykį, už kompensaciją atsakinga paskirties valstybės narės
įstaiga bus atsakinga už Direktyvos 2009/103/EB 10 straipsnyje
numatytą kompensaciją.
Pasiūlymo 7 straipsnyje
reglamentuojamas valstybių narių elektroninis keitimasis
variklinių transporto priemonių registracijos duomenimis
variklinių transporto priemonių perregistravimo tikslais. 7
straipsnyje Komisijai leidžiama priimti įgyvendinimo aktus dėl
bendrų procedūrų ir specifikacijų, taikytinų
programinei įrangai, įskaitant duomenų, kuriais keičiamasi,
formatą, elektroninės paieškos nacionaliniuose elektroniniuose
registruose ir prieigos prie jų technines procedūras, prieigos
procedūras ir saugos mechanizmus. Valstybių narių elektroninis
keitimasis transporto priemonių registracijos duomenimis turėtų
vykti pagal Europos sąveikumo sistemą (EIF)[13].
8 straipsniu siekiama
palengvinti įmonių vykdomą prekybą naudotomis transporto
priemonėmis ES viduje, suderinant taisykles dėl variklinių
transporto priemonių „profesinės paskirties registracijos“. Šiuo metu
„profesinės paskirties registracijos“ schemos veikia daugelyje
valstybių narių, kad prekybininkams būtų sudarytos
sąlygos važiuoti variklinėmis transporto priemonėmis labai
trumpą laikotarpį bendrojo naudojimo keliais neprivalant oficialiai
jų įregistruoti. „Profesinės paskirties registracijos“ schemos
paprastai skiriamos gamintojams, surinkėjams, platintojams ir atstovams dėl
jų disponuojamų variklinių transporto priemonių arba
bandymų tikslams. Daugelis valstybių narių neišduoda
profesinės paskirties registracijos liudijimų, įskaitant tokius,
kuriuose identifikuojama transporto priemonė. Jose paprastai suteikiami
kitokio tipo dokumentai, rodantys ryšį tarp registracijos numerio ženklo
ir jo turėtojo, ir (arba) reikalaujama, kad turėtojas pildytų
žurnalą, kuriame būtų surašytos kelionės nurodant
registracijos numerio ženklą. Tačiau praktika rodo, kad daugelis
„profesinės paskirties registracijų“ nėra pripažįstamos
kitų valstybių narių, paprastai dėl to, kad nėra
oficialaus registracijos liudijimo, taigi dauguma profesionalių
platintojų ir prekybininkų nesinaudoja profesinės paskirties
registracija už savo šalies ribų. 8 straipsnio tikslas yra panaikinti šias
kliūtis ES vidaus prekybai naudotomis variklinėmis transporto
priemonėmis įvedant bendrą sistemą, pagal kurią
„profesinės paskirties registracija“, suteikiamos gamintojams, surinkėjams,
platintojams ir atstovams, įsisteigusiems vienoje valstybėje
narėje, būtų pripažįstamos kitose valstybėse
narėse. 8 straipsnyje Komisija įgaliojama priimti įgyvendinimo
aktus, kuriais būtų nustatytas transporto priemonių profesinės
paskirties registracijos liudijimo formatas ir modelis.
9 straipsniu
valstybės narės įpareigojamos pranešti Komisijai transporto
priemonių registravimo institucijų, kurios atsako už oficialius
transporto priemonių registrus savo teritorijoje ir už šio reglamento
taikymą, pavadinimus bei kontaktinius duomenis. Komisija tuomet paskelbs
transporto priemonių registravimo institucijų sąrašą ir
visus šio sąrašo atnaujinimus savo tinklalapyje. Be to, 9 straipsnyje
transporto priemonių registravimo institucijos įpareigojamos
užtikrinti, kad informacija apie transporto priemonių registraciją
susijusios institucijos valstybėje narėje ir institucijos
pavadinimą bei kontaktinius duomenis būtų lengvai prieinama
visuomenei.
10 ir 11 straipsniais Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus
dėl I ir II priedų pakeitimų atsižvelgiant į
techninę pažangą, ypač siekiant atsižvelgti į susijusius
Direktyvos 1999/37/EB pakeitimus ar kitų Sąjungos aktų,
tiesiogiai susijusių su I ir II priedų atnaujinimu, pakeitimus. Šiais
straipsniais Komisijai taip pat suteikiami įgaliojimai priimti
deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos sąlygos, kurias turėtų
atitikti transporto priemonių profesinės paskirties registracijos
liudijimus naudojančios įmonės, kad būtų tenkinami
geros reputacijos ir reikiamos profesinės kompetencijos reikalavimai ir
nustatyta transporto priemonių profesinės paskirties registracijos
liudijimų galiojimo trukmė:
–
I priedas turėtų atitikti
Direktyvoje 1999/37/EB nustatyto suderinto registracijos liudijimo turinį
dėl transporto priemonės duomenų. Kadangi nei ankstesnio
registracijos liudijimo turėtojo asmens duomenys, nei bet kurio kito
liudijime nurodyto asmens (pvz., savininko, naudotojo ir pan.) duomenys
perregistravimo tikslais nebūtini, šie duomenys I priede nepaliekami,
nors jie sudaro dalį privalomos informacijos, išdėstytos Direktyvoje
1999/37/EB pateiktame suderintame registracijos liudijime. Tačiau negalima
atmesti galimybės, jog ateityje, pavyzdžiui, bus atitikties liudijimo,
kuris yra pirmosios registracijos pagrindas, turinio pokyčių.
Tokių pokyčių gali atsirasti, pavyzdžiui, iš dalies pakeitus
2007 m. rugsėjo 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos pagrindų
direktyvą 2007/46/EB, nustatančią motorinių transporto
priemonių ir jų priekabų bei tokioms transporto priemonėms
skirtų sistemų, sudėtinių dalių ir atskirų
techninių mazgų patvirtinimo pagrindus. Įgaliojimų priimti
deleguotuosius aktus suteikimas turėtų leisti Komisijai prie
tokių pakeitimų pritaikyti I priedą;
–
II priedas aiškiai susijęs su programine
įranga, kuri ateityje tikriausiai turės būti keletą
kartą techniškai atnaujinta, siekiant atsižvelgti į technologinę
plėtrą informacinių technologijų srityje.
Įgaliojimų priimti deleguotuosius aktus suteikimas turėtų
leisti Komisijai prie tokių pakeitimų pritaikyti II priedą;
–
Komisijai suteikus įgaliojimus priimti
deleguotuosius aktus turėtų būti sudarytos prielaidos nustatyti
sąlygas, kurias turi tenkinti transporto priemonių profesinės
paskirties registracijos liudijimus naudojančios įmonės, kad
būtų laikomasi geros reputacijos ir reikiamos profesinės
kompetencijos reikalavimų, nustatytų 8 straipsnio 1 dalies c punkte.
Tai taip pat turėtų leisti Komisijai apibrėžti transporto
priemonių profesinės paskirties registracijos liudijimų
galiojimo trukmę.
12 straipsnyje
nustatyta komiteto procedūra dėl 7 ir 8 straipsnių
įgyvendinimo, t. y. įgyvendinimo aktų, susijusių su
7 straipsnyje nurodytai programinei įrangai taikytinomis bendromis
procedūromis ir specifikacijomis, įskaitant duomenų, kuriais
keičiamasi, formatą ir technines procedūras, elektroninės
paieškos nacionaliniuose elektroniniuose registruose ir prieigos prie jų
technines procedūras, prieigos procedūras ir saugos ir saugumo
mechanizmus, taip pat dėl įgyvendinimo aktų, kuriuose nustatomas
transporto priemonių profesinės paskirties registracijos liudijimo
formatas ir modelis. Šie įgyvendinimo aktai būtų bendro
pobūdžio, taigi turėtų būti taikoma nagrinėjimo
procedūra pagal 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir
Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių
narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais
kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai[14], 2 straipsnio 2 dalies a punktą.
13 straipsnyje
numatomas šio reglamento vertinimas, kurį atlikus turėtų
būti parengta Europos Parlamento ir Tarybos ataskaita praėjus ketveriems
metams po reglamento įsigaliojimo. Vertinimas turėtų nustatyti
galimas problemas ir trūkumus bei galėtų būti pradžia
tolimesniems veiksmams, įskaitant galimą pasiūlymą iš
dalies pakeisti reglamentą siekiant tolesnio administracinio supaprastinimo
piliečiams ir įmonėms, taip pat geresnės bendrosios
naudotų variklinių transporto priemonių rinkos integracijos.
14 straipsnyje
nurodoma, kad reglamentas bus pradėtas taikyti praėjus metams po jo
įsigaliojimo.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Šio pasiūlymo poveikis biudžetui
išdėstytas prie pasiūlymo pridedamoje finansinėje ataskaitoje.
Pasiūlymui įgyvendinti reikia tik administracinių
asignavimų. Jam įgyvendinti veiklos asignavimai nenaudotini.
2012/0082 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS

kuriuo supaprastinamas kitoje valstybėje
narėje įregistruotų variklinių transporto priemonių
perkėlimas bendrojoje rinkoje
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
perdavus įstatymo galią
turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[15],
pasikonsultavę su Europos duomenų
apsaugos priežiūros pareigūnu,
laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)       visose valstybėse
narėse veikia variklinių transporto priemonių registracijos
sistema, kuri reiškia administracinio leidimo joms patekti į kelių
transporto eismą išdavimo procedūrą, kurios metu transporto
priemonė identifikuojama ir jai priskiriamas registracijos numeris.
Tačiau daugelis transporto priemonių registracijai taikomų
nacionalinių taisyklių yra prieštaringos, sudėtingos ir
apsunkinančios. Taigi dėl transporto priemonių registracijos
problemų kyla kliūčių vidaus rinkoje ir atsiranda kitoje
valstybėje narėje įregistruotų variklinių transporto
priemonių laisvo judėjimo Sąjungoje problemų;
(2)       2010 m. ES
pilietybės ataskaitoje „Kliūčių ES piliečių
teisėms šalinimas“[16]
transporto priemonių registracijos problemos įvardytos kaip viena iš
pagrindinių kliūčių, su kuriomis piliečiai susiduria
įgyvendindami savo teises pagal ES teisę kasdieniniame gyvenime.
Šioje ataskaitoje Komisija akcentavo, kad būtina pašalinti šią
kliūtį, supaprastinant kitoje valstybėje narėje
įregistruotų transporto priemonių registracijos formalumus bei
sąlygas;
(3)       1999 m. balandžio
29 d. Tarybos direktyva 1999/37/EB dėl transporto priemonių
registracijos dokumentų[17] suvienodinta registracijos liudijimo forma bei turinys siekiant
palengvinti jame esančios informacijos supratimą ir taip padėti
vienoje valstybėje narėje įregistruotoms transporto
priemonėms laisvai judėti kitų valstybių narių
teritorijose esančiais keliais. Pagal šią direktyvą, identifikuojant
transporto priemonę tarptautiniame eisme arba perregistruojant ją
kitoje valstybėje narėje, vienoje valstybėje narėje
išduotas registracijos liudijimas turėtų būti kitų
valstybių narių pripažįstamas. Tačiau Direktyvoje
1999/37/EB nėra nuostatų, kuriomis būtų nustatyta dėl
registracijos kompetentinga valstybė narė ir taikytini formalumai bei
procedūros. Todėl siekiant panaikinti laisvo variklinių
transporto priemonių judėjimo vidaus rinkoje kliūtis būtina
nustatyti atskiras suvienodintas taisykles dėl valstybės narės,
kurioje turi būti įregistruotos variklinės transporto
priemonės, ir dėl supaprastintų procedūrų,
taikomų kitoje valstybėje narėje įregistruotų variklinių
transporto priemonių perregistravimui;
(4)       pagal valstybių
narių nacionalines taisykles dažnai reikalaujama, kad jų teritorijoje
įsteigtos įmonės ir įsikūrę piliečiai
įregistruotų ten savo variklinę transporto priemonę,
įregistruotą kitoje valstybėje narėje įsikūrusio
ar įsteigto trečiojo asmens, be kita ko, tais atvejais, kai transporto
priemonė iš esmės nėra nuolat naudojama registruoti
reikalaujančioje valstybėje narėje ir jos neketinama taip
naudoti. Todėl reikia nustatyti, kurioje valstybėje narėje
variklinė transporto priemonė turėtų būti
įregistruota, jeigu ją naudoja asmuo, įsteigtas,
įsikūręs ar gyvenantis kitoje valstybėje narėje nei
ta, kurioje įsisteigęs, įsikūręs ar gyvena savininkas.
Tokiomis aplinkybėmis valstybės narės turėtų
abipusiškai pripažinti kitoje valstybėje narėje galiojančią
registraciją;
(5)       kitoje valstybėje
narėje įregistruotų variklinių transporto priemonių
registraciją apsunkina valstybėse narėse taikomi sudėtingi
registracijos formalumai, ypač pareiga pateikti šias transporto priemones
papildomiems patikrinimams, kad prieš įregistruojant būtų
įvertinta bendra jų būklė arba kad jos būtų
identifikuotos. Todėl būtina supaprastinti šiuos formalumus, kad
būtų užtikrintas laisvas variklinių transporto priemonių
judėjimas ir kad būtų sumažinta administracinė našta
piliečiams, įmonėms bei registravimo institucijoms. Ypač
piliečiams ar įmonėms, įsigyjantiems kitoje valstybėje
narėje įregistruotą variklinę transporto priemonę,
reikėtų numatyti supaprastintą registracijos
procedūrą, kuri apimtų kitoje valstybėje narėje
išduotų dokumentų bei atliktos techninės apžiūros
pripažinimą ir kuria būtų organizuojamas kompetentingų
institucijų administracinis bendradarbiavimas dėl keitimosi
trūkstamais duomenimis;
(6)       šiuo reglamentu
turėtų būti atsižvelgta į 2004 m. gruodžio 22 d.
Tarybos sprendimą 2004/919/EB dėl kovos su tarpvalstybinio
pobūdžio nusikaltimais, susijusiais su transporto priemonėmis[18], kurio tikslas – pagerinti bendradarbiavimą Europos
Sąjungoje, siekiant užkirsti kelią tarpvalstybinio pobūdžio
nusikaltimams, susijusiems su transporto priemonėmis, ir kovoti su jais.
Pagal tą sprendimą kiekviena valstybė narė turi užtikrinti,
kad jos kompetentingos institucijos imtųsi būtinų priemonių
užkirsti kelią piktnaudžiavimui transporto priemonių registracijos
dokumentais ir jų vagystei. Todėl šiuo reglamentu valstybėms narėms
turėtų būti leidžiama atsisakyti įregistruoti kitoje
valstybėje narėje įregistruotą variklinę transporto
priemonę su transporto priemone susijusio nusikaltimo atveju,
įskaitant piktnaudžiavimą transporto priemonės registracijos
dokumentais bei jų vagystę;
(7)       šiuo reglamentu
turėtų būti siekiama administracinio supaprastinimo
piliečiams, įmonėms ir registravimo institucijoms, ypač
elektroniniu būdu keičiantis transporto priemonių registracijos
duomenimis. Todėl siekiant registracijos formalumų administracinio
supaprastinimo būtina, kad valstybės narės suteiktų viena
kitai prieigą prie jų turimų transporto priemonių
registracijos duomenų tam, kad būtų pagerintas keitimasis
informacija ir pagreitintos registracijos procedūros;
(8)       asmens duomenų tvarkymas
pagal šį reglamentą turėtų būti atliekamas laikantis
1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos
95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl
laisvo tokių duomenų judėjimo[19].
2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB)
Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir
įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų
judėjimo[20] taikomas Komisijai tvarkant asmens duomenis pagal šį
reglamentą;
(9)       kai vienoje valstybėje
narėje įregistruota variklinė transporto priemonė
perkeliama į kitą valstybę narę siekiant įregistruoti
ją toje kitoje valstybėje narėje, reikalinga laisvai prieinama
laikina registracija tam, kad būtų užtikrinta kelių sauga ir
patikimų transporto priemonės registracijos duomenų perdavimas
elektroninėmis priemonėmis. Todėl būtina nustatyti
sistemą, pagal kurią variklinės transporto priemonės
galėtų būti įregistruojamos laikinai;
(10)     kai variklines transporto
priemones iš vienos valstybės narės į kitą perkelia
įmonės, prekiaujančios variklinėmis transporto
priemonėmis arba teikiančios variklinių transporto
priemonių bandymo ar remonto ir priežiūros paslaugas, toks
perkėlimas dažniausiai atliekamas naudojant nacionalinius profesinės
paskirties registracijos numerius. Tačiau dažnai tokie profesinės
paskirties registracijos numeriai nepripažįstami kitose valstybėse
narėse, todėl sudaromos kliūtys tarpvalstybinei profesionaliai
prekybai naudotomis variklinėmis transporto priemonėmis, ypač
pasienio regionuose. Taigi būtina įvesti sistemą, pagal
kurią variklinėmis transporto priemonėmis prekiaujančios ar
bandymo, remonto ir priežiūros paslaugas teikiančios įmonės
galėtų tokias transporto priemones perkelti iš vienos valstybės
narės į kitą su profesinės paskirties registracijos
numeriais;
(11)     kadangi šio reglamento
tikslų, t. y. sumažinti registracijos formalumų
skaičių siekiant užtikrinti laisvą kitoje valstybėje
narėje įregistruotų variklinių transporto priemonių
judėjimą ir sumažinti administracinę naštą piliečiams,
įmonėms ir registravimo institucijoms, valstybės narės
negali deramai pasiekti dėl prieštaringų nacionalinių
taisyklių ir kadangi dėl šių tikslų masto ir poveikio
jų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, Sąjunga gali
patvirtinti priemones, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties
5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo. Pagal tame straipsnyje
nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas
būtina nurodytiems tikslams pasiekti;
(12)     šiuo reglamentu nepažeidžiamos
pagrindinės teisės ir laikomasi principų, įtvirtintų
Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje;
(13)     tam, kad būtų
pasiektas keitimosi informacija tarp valstybių narių tarpusavyje
suderintomis priemonėmis tikslas, įgaliojimai priimti aktus pagal
Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį
turėtų būti deleguoti Komisijai dėl šio reglamento I ir
II priedų pakeitimų atsižvelgiant į techninę
pažangą, ypač siekiant atsižvelgti į susijusius Direktyvos
1999/37/EB pakeitimus ar kitų Sąjungos aktų, tiesiogiai
susijusių su šio reglamento I ir II priedų atnaujinimu,
pakeitimus, dėl sąlygų, kurias turėtų atitikti
profesinės paskirties transporto priemonių registracijos liudijimus
naudojančios įmonės, kad būtų tenkinami geros
reputacijos ir reikiamos profesinės kompetencijos reikalavimai, ir
dėl profesinės paskirties transporto priemonių registracijos
liudijimų galiojimo trukmės. Ypač svarbu, kad atlikdama
parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, be kita
ko, su ekspertais. Ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus Komisija turėtų
užtikrinti, kad susiję dokumentai būtų vienu metu tinkamai ir
laiku persiųsti Europos Parlamentui ir Tarybai;
(14)     siekiant užtikrinti vienodas
šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai reikėtų
suteikti įgyvendinimo įgaliojimus nustatyti bendras procedūras
ir specifikacijas, taikytinas programinei įrangai naudojimui elektroniniu
būdu keičiantis transporto priemonių registracijos duomenimis,
be kita ko, duomenų, kuriais bus keičiamasi, formatą, elektroninės
paieškos nacionaliniuose elektroniniuose registruose ir prieigos prie jų
technines procedūras, prieigos procedūras ir saugos mechanizmus, taip
pat nustatyti profesinės paskirties transporto priemonių
registracijos liudijimo formatą ir modelį. Tais įgaliojimais
turėtų būti naudojamasi laikantis 2011 m. vasario
16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011,
kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi
įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų
taisyklės ir bendrieji principai[21],
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Taikymo sritis
1.           Šis reglamentas taikomas
šioms transporto priemonėms:
(a)
variklinėms transporto priemonėms ar
priekaboms, kaip nurodyta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/46/EB[22] 3 straipsnyje;
(b)
dviratėms arba triratėms variklinėms
transporto priemonėms, sudvejintais arba kitokiais ratais, skirtoms
važiuoti keliu, kaip nurodyta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos
2002/24/EB[23] 1 straipsnyje.
2.           Šis reglamentas netaikomas
trečiojoje šalyje įregistruotų variklinių transporto
priemonių registracijai.
3.           Šiuo reglamentu nepažeidžiama
valstybių narių teisė netaikyti registracijos variklinėms
transporto priemonėms pagal Direktyvą 1999/37/EB.
2 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų
apibrėžtys:
(1)          „registracija – tai
administracinio leidimo transporto priemonei patekti į kelių
transporto eismą išdavimo procedūra, kurios metu transporto
priemonė identifikuojama ir jai suteikiamas serijinis numeris, vadinamas
registracijos numeriu;
(2)          kitoje valstybėje
narėje įregistruota transporto priemonė – tai transporto
priemonė su galiojančiu kitoje valstybėje narėje išduotu
registracijos liudijimu;
(3)          registracijos liudijimo
turėtojas – tai asmuo, kurio vardu transporto priemonė
įregistruota valstybėje narėje;
(4)          profesinės paskirties
transporto priemonės registracija – tai administracinio leidimo transporto
priemonėms patekti į kelių transporto eismą išdavimo
procedūra, kurios metu transporto priemonės identifikuojamos ir joms
suteikiamas serijinis numeris, vadinamas profesinės paskirties
registracijos numeriu, kurį galima naudoti skirtingoms transporto
priemonėms.
3 straipsnis
Kitoje valstybėje narėje įregistruotų transporto priemonių
registracijos vieta
1.           Valstybė narė gali
reikalauti įregistruoti jos teritorijoje transporto priemonę,
įregistruotą kitoje valstybėje narėje, tik tuomet, jeigu
jos teritorijoje yra registracijos liudijimo turėtojo įprastinė
gyvenamoji ar buveinės vieta.
2.           Valstybė narė,
kurioje yra registracijos liudijimo turėtojo įprastinė
gyvenamoji ar buveinės vieta, yra :
(a)
bendrovės ar kito juridinio asmens
statusą turinčio ar neturinčio subjekto atveju – valstybė
narė, kurioje yra centrinė administracija;
(b)
bendrovės ar kito subjekto filialo,
agentūros ar kito padalinio atveju – valstybė narė, kurioje yra
toks filialas, agentūra ar kitas padalinys;
(c)
komercinę veiklą vykdančio fizinio
asmens atveju – valstybė narė, kurioje yra pagrindinė jo
komercinės veiklos vykdymo vieta;
(d)
visų kitų fizinių asmenų
atveju:
(i)      vieta, kurioje asmuo paprastai gyvena,
t. y. vieta, kurioje asmuo dėl asmeninių ir profesinių
ryšių, o asmens, neturinčio profesinių ryšių atveju –
dėl jo asmeninių ryšių, artimai siejančių jį su
gyvenamąja vieta, gyvena ne trumpiau kaip 185 dienas per
kalendorinius metus;
(ii)      asmens, turinčio profesinių
ryšių su kita vieta, nei vieta, kurioje jis turi asmeninių
ryšių, ir todėl gyvenančio pakaitomis skirtingose vietose,
esančiose dviejose ar daugiau valstybių narių, atveju – vieta,
su kuria jis turi asmeninių ryšių, jeigu šis asmuo reguliariai į
ją sugrįžta.
ii papunktyje nurodyta sąlyga netaikoma,
jeigu asmuo gyvena valstybėje narėje tam, kad atliktų nustatytos
trukmės užduotį. Universiteto arba mokyklos lankymas nelemia
įprastinės gyvenamosios vietos perkėlimo.
4 straipsnis
Kitoje valstybėje narėje įregistruotų transporto
priemonių registracijos procedūra
1.           Kai registracijos liudijimo
turėtojas perkelia savo įprastinę gyvenamąją
vietą į kitą valstybę narę, jis pateikia prašymą
įregistruoti transporto priemonę, įregistruotą kitoje
valstybėje narėje, per šešis mėnesius nuo savo atvykimo.
Per laikotarpį, nurodytą pirmoje
pastraipoje, transporto priemonės naudojimas neribojamas.
2.           Prašymas įregistruoti
kitoje valstybėje narėje įregistruotą transporto
priemonę pateikiamas transporto priemonių registravimo institucijai
ir prie jo pridedamos reikalingos registracijos liudijimo dalys, kaip nurodyta
Direktyvos 1999/37/EB 5 straipsnio 2 dalyje, arba kiti
ankstesnės registracijos kitoje valstybėje narėje įrodymai.
3.           Gavusi prašymą
įregistruoti kitoje valstybėje narėje įregistruotą
transporto priemonę, transporto priemonių registravimo institucija
nedelsdama surenka informaciją apie I priede nurodytus duomenis iš
valstybės narės, kurioje transporto priemonė įregistruota,
transporto priemonių registravimo institucijos, remdamasi
7 straipsniu, ir perkelia duomenis į savo registrą.
4.           Transporto priemonių
registravimo institucijos prieš įregistruodamos kitoje valstybėje
narėje įregistruotą transporto priemonę gali vykdyti
fizinius patikrinimus tik šiais atvejais:
(a)
jeigu registracijos procedūros metu
pareiškėjo pateiktos informacijos negalima rasti valstybės
narės, kurioje transporto priemonė, kaip teigiama, įregistruota,
transporto priemonių registre;
(b)
jeigu registracijos procedūros metu
pareiškėjo pateikta informacija skiriasi nuo valstybės narės,
kurioje transporto priemonė įregistruota, transporto priemonių
registre saugomos informacijos;
(c)
jeigu transporto priemonių registravimo
institucijos turi pakankamo pagrindo manyti, kad techninės sąlygos,
pagal kurias transporto priemonė buvo patvirtinta remiantis Direktyvos
2007/46/EB 23 ir 24 straipsniais arba Direktyvos 2002/24/EB
15 straipsniu, nėra lygiavertės jų pačių
taikomoms sąlygoms;
(d)
jeigu reikalaujama atlikti techninę
apžiūrą bet kokio transporto priemonės nuosavybės
pasikeitimo arba smarkiai sugadintų transporto priemonių atveju.
5.           Įregistravus kitoje
valstybėje narėje įregistruotą transporto priemonę,
atitinkama transporto priemonių registravimo institucija nedelsdama apie
tai praneša valstybės narės, kurioje transporto priemonė
paskutinį kartą įregistruota, registravimo institucijai,
remdamasi 7 straipsniu.
5 straipsnis
Atsisakymas įregistruoti kitoje valstybėje narėje įregistruotą
transporto priemonę
1.           Transporto priemonių
registravimo institucijos gali atsisakyti registruoti kitoje valstybėje
narėje įregistruotą transporto priemonę tik bet kuriuo
šių atvejų:
(a)
kai netenkinamos 4 straipsnio 2 dalyje
išdėstytos sąlygos;
(b)
jei taikoma – kai nebuvo sumokėti tos
valstybės narės už 4 straipsnyje nurodytą registraciją
nustatyti mokesčiai;
(c)
kai atlikus 4 straipsnio 4 dalyje nurodytus
fizinius patikrinimus rasta neatitikimų;
(d)
kai pagal 7 straipsnį surinkta informacija
rodo, kad:
(i)      transporto priemonė smarkiai
sugadinta, pavogta arba sunaikinta;
(ii)      transporto priemonės registracijos
dokumentai pavogti, išskyrus atvejus, kai registracijos liudijimo
turėtojas gali aiškiai įrodyti transporto priemonės
nuosavybę;
(iii)     praėjusi kitos privalomos
techninės apžiūros liudijimo išdavimo data.
2.           Transporto priemonių
registravimo institucijos sprendimas atsisakyti įregistruoti kitoje
valstybėje narėje įregistruotą transporto priemonę
turi būti tinkamai pagrįstas. Susijęs asmuo per vieną mėnesį
nuo neigiamo sprendimo gavimo gali prašyti, kad kompetentinga transporto
priemonių registravimo institucija persvarstytų sprendimą.
Prašyme nurodomi tokio persvarstymo motyvai. Per vieną mėnesį
nuo tokio prašymo gavimo kompetentinga transporto priemonių registravimo
institucija turi patvirtinti ar panaikinti savo sprendimą.
6 straipsnis
Laikinoji registracija dėl perkėlimo į kitą valstybę
narę
1.           Bet kuris asmuo, kuris kitoje
valstybėje narėje įsigijo transporto priemonę, kuriai
nėra išduotas registracijos liudijimas, gali prašyti, kad transporto
priemonių registravimo institucija išduotų transporto priemonės
laikinosios registracijos liudijimą siekiant perkelti ją į
kitą valstybę narę. Laikinosios registracijos liudijimas galioja
30 dienų.
2.           Gavusi prašymą išduoti
šio straipsnio 1 dalyje nurodytą laikinosios registracijos
liudijimą, transporto priemonių registravimo institucija
vadovaudamasi 7 straipsniu nedelsdama kreipiasi į valstybės
narės, kurioje ta transporto priemonė įregistruota, transporto
priemonių registravimo instituciją, kad tiesiogiai iš jos gautų
informacijos apie I priede nurodytus duomenų elementus, ir perkelia
duomenis į savo registrą.
3.           Transporto priemonių
registravimo institucija gali atsisakyti išduoti šio straipsnio 1 dalyje
nurodytą laikinosios registracijos liudijimą bet kuriuo iš šių
atvejų:
(a)
jei taikoma – kai nebuvo sumokėti jos
valstybės narės už laikinąją registraciją nustatyti
mokesčiai;
(b)
kai pagal 7 straipsnį surinkta
informacija arba nacionaliniame oficialiame transporto priemonių registre
esanti informacija rodo, kad:
(i)      transporto priemonė smarkiai
sugadinta, pavogta arba sunaikinta;
(ii)      transporto priemonės registracijos
dokumentai pavogti, išskyrus atvejus, kai registracijos liudijimo
turėtojas gali aiškiai įrodyti transporto priemonės
nuosavybę;
(iii)     praėjusi kitos privalomos
techninės apžiūros liudijimo išdavimo data.
7 straipsnis
Informacijos apie transporto priemonių registracijos duomenis mainai
1.           Kitoje valstybėje
narėje įregistruotos transporto priemonės įregistravimo
tikslais transporto priemonių registravimo institucijos suteikia kitų
valstybių narių transporto priemonių registravimo institucijoms
prieigą prie duomenų, saugomų oficialiuose transporto
priemonių registruose, kuriuose kaupiami I priede nurodyti duomenų
elementai.
2.           1 dalies tikslais
transporto priemonių registravimo institucijos naudojasi programine
įranga, kaip nurodyta II priede.
Tik transporto priemonių registravimo
institucijos gali turėti tiesioginę prieigą prie naudojantis
programine įranga saugomų ir parengtų naudoti duomenų.
Transporto priemonių registravimo institucijos imasi reikiamų
priemonių užtikrinti, kad būtų užkirstas kelias:
(a)
neįgaliotiems asmenims įgyti prieigą
prie duomenų tvarkymo įrangos;
(b)
neįgaliotiems asmenims nuskaityti, nukopijuoti,
pakeisti ar ištrinti informaciją;
(c)
nesankcionuotam informacijos rinkimui ar
perdavimui;
(d)
nesankcionuotam informacijos nuskaitymui ar
kopijavimui ją perduodant.
3.           Valstybių narių
transporto priemonių registravimo institucijos asmens duomenis tvarko, laikydamosi
Direktyvos 95/46/EB ir prižiūrint nepriklausomai valstybės narės
valdžios institucijai, nurodytai tos direktyvos 28 straipsnyje.
Transporto priemonių registravimo
institucijos informaciją, perduotą pagal šį reglamentą,
naudoja tik kitoje valstybėje narėje įregistruotos transporto
priemonės įregistravimo tikslais.
Transporto priemonių registravimo
institucijoms keičiantis informacija pagal šį reglamentą,
registravimo institucijos, teikiančios informaciją, jeigu prašoma,
informuojamos apie perduodamos informacijos paskirtį ir tolesnius
veiksmus.
Informaciją teikianti transporto
priemonių registravimo institucija atsižvelgia į teiktinos
informacijos tikslumą ir į tai, ar ji būtina bei proporcinga
atsižvelgiant į tikslą, dėl kurio ji teikiama. Ji laikosi
susijusių asmens duomenų apsaugos nuostatų.
Paaiškėjus, kad pateikta neteisinga
informacija ar informacija, kuri neturėjo būti pateikta, apie tai
nedelsiant informuojama informaciją gaunanti transporto priemonių
registravimo institucija . Tuomet informaciją gavusi transporto
priemonių registravimo institucija ištrina arba pataiso gautą
informaciją.
4.           Komisija priima
įgyvendinimo aktus, kad būtų nustatytos bendros procedūros
ir sąlygos, taikytinos 2 dalyje nurodytai programinei įrangai,
įskaitant duomenų, kuriais keičiamasi, formatą,
elektroninės paieškos nacionaliniuose elektroniniuose registruose ir
prieigos prie jų technines procedūras, prieigos procedūras ir
saugos mechanizmus. Tie įgyvendinimo aktai priimami taikant
12 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo
procedūrą.
8 straipsnis
Transporto priemonių profesinės paskirties registracija
1.           Transporto priemonių
registravimo institucija gali išduoti vieną arba kelis transporto
priemonių profesinės paskirties registracijos liudijimus bet kuriai
įmonei, kuri atitinka šiuos kriterijus:
(a)
ji įsisteigusi jos teritorijoje;
(b)
ji prekiauja transporto priemonėmis arba
teikia jų remonto, priežiūros arba bandymo paslaugas;
(c)
ji yra geros reputacijos ir turi reikiamą
profesinę kompetenciją.
2.           Transporto priemonių
registravimo institucijos užtikrina, kad transporto priemonės duomenys,
kaip nurodyta I priede, kiekvienos transporto priemonių
profesinės paskirties registracijos atveju būtų įrašomi
į šių institucijų registrą.
3.           Transporto priemonės
su profesinės paskirties registracijos liudijimais gali būti
naudojamos tik tuomet, jei transporto priemonė nekelia tiesioginio
pavojaus kelių eismo saugumui. Tokios transporto priemonės negali
būti naudojamos komerciniam asmenų ar prekių vežimui.
4.           Valstybės narės
negali dėl priežasčių, susijusių su transporto
priemonės registracija, apsunkinti laisvo transporto priemonių,
kurioms išduotas profesinės paskirties transporto priemonės
registracijos liudijimas, judėjimo.
5.           Komisija priima
įgyvendinimo aktus, kad nustatytų transporto priemonės
profesinės paskirties liudijimo formatą ir modelį.
Tie įgyvendinimo aktai priimami taikant 12
straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
9 straipsnis
Transporto priemonių registravimo institucijos
1.           Valstybės narės
informuoja Komisiją apie transporto priemonių registravimo
institucijų, atsakingų už transporto priemonių oficialių
registrų tvarkymą jų teritorijoje ir šio reglamento
taikymą, pavadinimus bei kontaktinius duomenis.
Komisija paskelbia savo tinklalapyje transporto
priemonių registravimo institucijų sąrašą ir visus tokio
sąrašo pakeitimus.
2.           Transporto priemonių
registravimo institucijos užtikrina, kad visuomenei būtų lengvai
prieinama ši informacija:
(a)
informacija apie transporto priemonių
registravimą atitinkamos institucijos valstybėje narėje;
(b)
institucijos pavadinimas ir kontaktiniai duomenys,
kad su ja būtų galima susisiekti tiesiogiai.
10 straipsnis
Deleguotieji aktai
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti
deleguotuosius aktus pagal 11 straipsnį dėl:
(1)          šio reglamento I ir II
priedų pakeitimų atsižvelgiant į techninę pažangą,
ypač siekiant atsižvelgti į susijusius Direktyvos 1999/37/EB
pakeitimus ar kitų Sąjungos aktų, tiesiogiai susijusių su
šio reglamento I ir II priedų atnaujinimu, pakeitimus.
(2)          sąlygų, kurias turi
įvykdyti įmonės, kad būtų tenkinami 8 straipsnio
1 dalies c punkte išdėstyti reikalavimai;
(3)          transporto priemonės
profesinės paskirties registracijos liudijimų, nurodytų 8
straipsnio 1 dalyje, galiojimo trukmės.
11 straipsnis
Delegavimas
1.           Komisijai suteikiami
įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus laikantis šiame straipsnyje
nurodytų sąlygų.
2.           10 straipsnyje nurodyti
įgaliojimai Komisijai suteikiami neribotam laikotarpiui nuo šio reglamento
įsigaliojimo datos.
3.           Europos Parlamentas arba
Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 10 straipsnyje nurodytą
įgaliojimų delegavimą. Sprendimu dėl įgaliojimų
panaikinimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti
deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo
paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba
vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis neturi poveikio jau
galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4.           Priėmusi
deleguotąjį aktą, Komisija apie jį vienu metu praneša
Europos Parlamentui ir Tarybai.
5.           Pagal 10 straipsnį
priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du
mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį
aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia
prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui tiek Europos
Parlamentas, tiek Taryba praneša Komisijai, kad neprieštaraus. Europos
Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem
mėnesiais.
12 straipsnis
 Komiteto procedūra
1.           Komisijai padeda komitetas.
Šis komitetas yra komitetas, nurodytas Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2.           Kai daroma nuoroda į
šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011
5 straipsnis.
3.           Jeigu komiteto nuomonė
turi būti gaunama taikant rašytinę procedūrą, ta
procedūra užbaigiama negavus rezultato, jeigu per nuomonei pareikti nustatytą
terminą taip nusprendžia komiteto pirmininkas arba to prašo paprasta
komiteto narių dauguma.
13 straipsnis
Vertinimas
Komisija pateikia šio reglamento vertinimo
ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai iki [ketveri metai nuo šio
reglamento įsigaliojimo]. Komisija, jei būtina, pateikia atitinkamus
pasiūlymus dėl šio reglamento keitimo ir kitų Sąjungos
aktų suderinimo , visų pirma atsižvelgiant į tolesnio
administracinio supaprastinimo galimybes piliečiams ir įmonėms.
14 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja
dvidešimtąją dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo xxxx [įrašyti
datą: vieneri metai po šio reglamento įsigaliojimo].
Šis
reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse
narėse.
Priimta Briuselyje, 2012 04 04
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
I PRIEDAS
7 straipsnio 1 dalyje
nurodytų transporto priemonių registracijos duomenų
automatizuotos paieškos duomenų rinkinys
 Duomenų elementas || Suderintų kodų direktyva 1999/37/EB
 1. Registracijos šalis || --
 2. Registracijos numeris || (A)
 3. Transporto priemonės pirmosios registracijos data || (B)
 4. Registracijos liudijimo identifikavimo numeris (-iai) || --
 5. Registracijos liudijimą išduodančios institucijos pavadinimas || --
 6. Transporto priemonė: markė || (D.1)
 7. Transporto priemonė: tipas - variantas (jei yra) - versija (jei yra) || (D.2)
 8. Transporto priemonė: komercinis aprašymas (-ai) || (D.3)
 9. Transporto priemonės identifikavimo numeris (TPAN) || (E)
 10. Masė: maksimali techniškai leistina pakrautos transporto priemonės masė (išskyrus motociklus) || (F.1)
 11. Masė: registracijos valstybėje narėje eksploatuojamos pakrautos transporto priemonės maksimali leistina masė || (F.2)
 12. Eksploatuojamos transporto priemonės masė su kėbulu ir sukabinimo įtaisu, jei tai yra bet kokios kategorijos eksploatuojamas vilkikas, išskyrus M1 kategoriją || (G)
 13. Galiojimo laikas, jeigu nėra neribotas || (H)
 14. Liudijime nurodytos registracijos data || (I)
 15. Tipo patvirtinimo numeris (jei yra) || (K)
 16. Ašių skaičius || (L)
 17. Važiuoklės bazė (mm) || (M)
 18. Jei tai yra didesnės nei 3500 kg didžiausios leistinos masės transporto priemonė, didžiausios techniškai leistinos masės pasiskirstymas tarp ašių: 1 ašis (kg) || (N.1)
 19. Jei tai yra didesnės nei 3500 kg didžiausios leistinos masės transporto priemonė, didžiausios techniškai leistinos masės pasiskirstymas tarp ašių: 2 ašis (kg), jei yra || (N.2)
 20. Jei tai yra didesnės nei 3500 kg didžiausios leistinos masės transporto priemonė, didžiausios techniškai leistinos masės pasiskirstymas tarp ašių: 3 ašis (kg), jei yra || (N.3)
 21. Jei tai yra didesnės nei 3500 kg didžiausios leistinos masės transporto priemonė, didžiausios techniškai leistinos masės pasiskirstymas tarp ašių: 4 ašis (kg), jei yra || (N.4)
 22. Jei tai yra didesnės nei 3500 kg didžiausios leistinos masės transporto priemonė, didžiausios techniškai leistinos masės pasiskirstymas tarp ašių: 5 ašis (kg), jei yra || (N.5)
 23. Didžiausia techniškai leistina velkamosios priekabos masė: stabdomoji (kg) || (O.1)
 24. Didžiausia techniškai leistina velkamosios priekabos masė: nestabdomoji (kg) || (O.2)
 25. Variklis: tūris (cm3) || (P.1)
 26. Variklis: didžiausia naudingoji galia (kW) (jei žinoma) || (P.2)
 27. Variklis: degalų tipas ar galios šaltinis || (P.3)
 28. Variklis: nominalus variklio sūkių skaičius (min-1) || (P.4)
 29. Variklio identifikavimo numeris || (P.5)
 30. Galios ir svorio santykis (kW/kg) (tik motociklams) || (Q)
 31. Transporto priemonės spalva || (R)
 32. Sėdimųjų vietų skaičius: įskaitant vairuotojo vietą || (S.1)
 33. Sėdimųjų vietų skaičius: stovimųjų vietų skaičius (jei yra) || (S.2)
 34. Didžiausias greitis (km/h) || (T)
 35. Triukšmo lygis: stovinčios transporto priemonės (dB(A)) || (U.1)
 36. Triukšmo lygis: varikliui sukantis tam tikru sūkių skaičiumi (min-1) || (U.2)
 37. Triukšmo lygis: pravažiuojančios (dB(A)) || (U.3)
 38. Išmetamosios dujos: CO (g/km arba g/kWh) || (V.1)
 39. Išmetamosios dujos: HC (g/km arba g/kWh) || (V.2)
 40. Išmetamosios dujos: NOx (g/km arba g/kWh) || (V.3)
 41. Išmetamosios dujos: HC + NOx (g/km) || (V.4)
 42. Išmetamosios dujos: kietosios dalelės (dyzelinių variklių) (g/km arba g/kWh) || (V.5)
 43. Išmetamosios dujos: patikslintas absorbcijos koeficientas (dyzelinių variklių) (min-1)) || (V.6)
 44. Išmetamosios dujos: CO2 (g/km) || (V.7)
 45. Išmetamosios dujos: bendras degalų sunaudojimas per bandomąjį transporto priemonės važiavimo ciklą mieste ir užmiestyje (l/100 km), || (V.8)
 46. Išmetamosios dujos: EB tipo patvirtinimo aplinkos kategorijos ženklas; nuoroda į versiją, taikomą pagal Direktyvą 70/220/EEB arba Direktyvą 88/77/EEB || (V.9)
 47. Degalų bako (-ų) talpa (litrais) || (W)
 48. Paskutinės techninės apžiūros data || --
 49. Kitos techninės apžiūros data || --
 50. Rida (jei žinoma) || --
 51. Transporto priemonė sunaikinta (Taip/Ne) || --
 52. Sunaikinimo liudijimo išdavimo data[24]   || --
 53. Sunaikinimo liudijimą išdavusi įstaigai arba įmonė || --
 54. Sunaikinimo priežastis || --
 55. Transporto priemonė pavogta (Taip/Ne) || --
 56. Pavogtas registracijos liudijimas ir (arba) numerio ženklai (Taip/Ne) || --
 57. Neaktyvioji registracija || --
 58. Sustabdyta registracija || --
 59. Registracijos numerio pakeitimas || --
 60. Techninė apžiūra, reikalinga po avarijos, kurios metu transporto priemonė smarkiai sugadinta || --
 61. Papildomas tikrinimas reikalingas pakeitus ar patikslinus 9–47 duomenų elementus ||
II PRIEDAS
7 straipsnyje nurodytos
programinės įrangos naudojimas
1.           Keitimasis informacija
atliekamas naudojant sąveikias elektronines priemones, nesikeičiant
kitų duomenų bazių duomenimis. Šis pasikeitimas informacija
atliekamas ekonomiškai efektyviu ir saugiu būdu, užtikrinant
perduodamų duomenų saugą ir apsaugą, kiek įmanoma
naudojant esamą programinę įrangą.
2.           Šio reglamento tikslais
programinė įranga užtikrina keitimąsi duomenimis internetu
realiuoju laiku ir (arba) keitimąsi duomenų paketais. Keitimosi
duomenų paketais būdas leidžia viename pranešime pasikeisti daugeliu
užklausų ar atsakymų.
3.           Kiekviena valstybė
narė padengia savo sąnaudas, susijusias su 1 punkte nurodytos
programinės įrangos administravimu, naudojimu ir priežiūra.
4.           Registravimo institucijos,
naudodamos 1 ir 2 punktuose nurodytas automatizuotas procedūras,
gauna informaciją dėl I priede nurodytų duomenų iš
vienos ar kelių kitų valstybių narių elektroninių transporto
priemonių registrų.
5.           Programine įranga
saugiai perduodami duomenys kitoms valstybėms narėms ir palaikomas
ryšys su valstybių narių vidinės pusės liktinėmis
sistemomis, naudojant XML kalbą. Valstybės narės
keičiasi pranešimais, siųsdamos juos tiesiogiai gavėjui.
7.           Tinkle siunčiami
užšifruoti XML pranešimai.
FINANSINĖ TEISĖS AKTŲ
PASIŪLYMŲ PAŽYMA
1.           PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
STRUKTŪRA
              1.1.    Pasiūlymo (iniciatyvos) pavadinimas
              1.2.    Atitinkama
(-os) politikos sritis (-ys) VGV / VGB sistemoje
              1.3.    Pasiūlymo
(iniciatyvos) pobūdis
              1.4.    Tikslas
(-ai)
              1.5.    Pasiūlymo
(iniciatyvos) pagrindas
              1.6.    Trukmė
ir finansinis poveikis
              1.7.    Numatomas
(-i) valdymo metodas (-ai)
2.           VALDYMO PRIEMONĖS
              2.1.    Priežiūros
ir atskaitomybės taisyklės
              2.2.    Valdymo
ir kontrolės sistema
              2.3.    Sukčiavimo
ir pažeidimų prevencijos priemonės
3.           NUMATOMAS PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
FINANSINIS POVEIKIS
              3.1.    Atitinkama
(-os) daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija (-os)
ir biudžeto išlaidų eilutė (-ės)
              3.2.    Numatomas
poveikis išlaidoms
              3.2.1. Numatomo poveikio išlaidoms suvestinė
              3.2.2. Numatomas
poveikis veiklos asignavimams
              3.2.3. Numatomas
poveikis administracinio pobūdžio asignavimams
              3.2.4. Suderinamumas
su dabartine daugiamete finansine programa
              3.2.5. Trečiųjų
šalių finansinis įnašas
              3.3.    Numatomas poveikis
įplaukoms
FINANSINĖ
TEISĖS AKTŲ PASIŪLYMŲ PAŽYMA
1.           PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
STRUKTŪRA
1.1.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pavadinimas
Europos
Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo supaprastinamas kitoje valstybėje
narėje įregistruotų variklinių transporto priemonių
perkėlimas bendrojoje rinkoje, pasiūlymas
1.2.        Atitinkama (-os) politikos
sritis (-ys) VGV / VGB sistemoje[25]

2
antraštinė dalis. Įmonės. 02 03 skyrius: Prekių vidaus
rinka ir sektorių politika
1.3.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pobūdis
Pasiūlymas
(iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja priemone
1.4.        Tikslai
1.4.1.     Komisijos daugiametis
(-čiai) strateginis (-iai) tikslas (-ai), kurio (-ių) siekiama šiuo
pasiūlymu (šia iniciatyva)
1a.
Konkurencingumas augimui ir užimtumui skatinti
1.4.2.     Konkretus (-ūs) tikslas
(-ai) ir atitinkama VGV / VGB veikla
1
konkretus tikslas Reguliariai
peržiūrėti galiojantį vidaus rinkos acquis ir prireikus
siūlyti naujus norminius ar nenorminius veiksmus
1.4.3.     Numatomas (-i) rezultatas
(-ai) ir poveikis
Nurodyti poveikį,
kurį pasiūlymas (iniciatyva) turėtų turėti tiksliniams
gavėjams (tikslinėms grupėms).
Tikimasi,
kad ši iniciatyva pagerins bendrosios rinkos veikimą, pašalinant su
variklinių transporto priemonių perregistravimo procedūra susijusias
administracines kliūtis, kurios šiuo metu trukdo laisvam variklinių
transporto priemonių judėjimui. Šiuo pasiūlymu turėtų
būti suderintos, racionalizuotos ir supaprastintos kitoje valstybėje
narėje įregistruotų variklinių transporto priemonių
perregistravimo procedūros piliečiams, darbuotojams, darbdaviams,
automobilių nuomos ir išperkamosios nuomos bendrovėms bei
registravimo institucijoms. Šiuo pasiūlymu taip pat turėtų
būti sumažinta administracinė našta visiems susijusiems subjektams
nemažinant kelių eismo saugumo ar nesilpninant nusikaltimų ir
sukčiavimo prevencijos.
Šis
pasiūlymas turės poveikio piliečiams, persikeliantiems iš vienos
šalies į kitą, ar žmonėms, turintiems atostogų
būstą kitoje valstybėje narėje, bei asmenims, gyvenantiems
vienoje valstybėje narėje ir naudojantiems jų darbdavio kitoje
valstybėje narėje įregistruotą variklinę transporto
priemonę. Piliečiai taip pat yra pagrindinė naudotų
variklinių transporto priemonių rinkos ES viduje vartotojų
grupė. Šis pasiūlymas taip pat turi tiesioginio poveikio
prekybininkams naudotomis transporto priemonėmis, taip pat išperkamosios
nuomos bendrovėms ir automobilių nuomos bendrovėms. Galiausiai
šis pasiūlymas turės poveikio variklinių transporto priemonių
registravimo institucijoms. Konkretus poveikis išsamiau nurodytas pridedamame
poveikio vertinime.
1.4.4.     Rezultatų ir poveikio
rodikliai
Nurodyti
pasiūlymo (iniciatyvos) įgyvendinimo stebėjimo rodiklius.
– skundų skaičius;
– SOLVIT bylų skaičius;
– teismų bylų skaičius;
– Europos vartotojų centrams pateiktų prašymų
skaičius;
– perregistravimų ir išregistravimų skaičius;
– viešosios konsultacijos, visų pirma dėl
administracinės naštos;
– konkrečiai šiam sektoriui skirtas tyrimas;
– konkrečiai nacionalinėms registravimo
institucijoms skirtas tyrimas;
– EUCARIS statistika.
1.5.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pagrindas
1.5.1.     Trumpalaikiai arba ilgalaikiai
poreikiai
Bendras
šios iniciatyvos tikslas – pagerinti bendrosios rinkos veikimą, pašalinant
su variklinių transporto priemonių perregistravimo procedūra
susijusias administracines kliūtis, kurios šiuo metu trukdo laisvam
variklinių transporto priemonių judėjimui.
1.5.2.     Papildoma ES dalyvavimo nauda
Tarpvalstybiniai
automobilių registracijos aspektai ir toliau kelia problemų vidaus
rinkoje. Pavyzdžiui, nuo 2000 m. Teisingumo Teismas priėmė
17 sprendimų ir nutarčių dėl kliūčių
laisvam prekių, paslaugų ir asmenų judėjimui, kurias
sukėlė su automobilių registracija susiję dalykai.
Nacionalinių administracinių taisyklių skirtumai dėl kitoje
valstybėje narėje įregistruotų variklinių transporto
priemonių trukdo laisvam šių transporto priemonių judėjimui
visoje ES. Todėl ES turi teisę veikti SESV 114 straipsnio
pagrindu, kad užtikrintų tinkamą bendrosios rinkos veikimą
kitoje valstybėje narėje įsigytų naudotų
variklinių transporto priemonių atžvilgiu piliečiams,
besinaudojantiems valstybėje narėje, kurioje jie dirba,
įregistruota varikline transporto priemone, taip pat automobilių
nuomos firmoms (ir – šiek tiek mažiau – išperkamosios nuomos firmoms), kurios
dėl joms pačioms ar jų klientams taikomų registracijos
reikalavimų patiria kliūčių naudoti šias transporto
priemones kitoje valstybėje narėje. Tačiau siekiant laikytis
subsidiarumo principo šis pasiūlymas neturi įtakos perregistravimui
toje pačioje valstybėje narėje arba variklinės transporto
priemonės perkėlimui tos pačios valstybėje narės
teritorijoje.
1.5.3.     Panašios patirties išvados
Be
pradėtų pažeidimo procedūrų, Komisija paskelbė
aiškinamuosius komunikatus, apibendrindama ES teisę šiuo klausimu.
Tačiau ES teisė ir Teisingumo Teismo praktika šiuo klausimu toliau
vystosi, todėl dauguma aiškinamųjų komunikatų dėl
automobilių registracijos gana greitai paseno, įskaitant
paskelbtąjį 2007 m. Be to, aiškinamasis komunikatas yra
neprivalomas ir iki šiol valstybėms narėms nereiškė
veiksmingų nurodymų ar suvaržymų. Nors Komisija jau
paskelbė šiuos įvairius aiškinamuosius komunikatus, negalima teigti,
kad dėl jų labai sumažėjo problemų. Nacionalinės
registravimo institucijos žino arba turėtų žinoti apie paskutinio
aiškinamojo komunikato buvimą, bet paprastai taiko nacionalinę
teisę, jei atsiranda prieštaravimų tarp nacionalinių
taisyklių ir aiškinamojo komunikato. Nėra jokių požymių,
kad piliečiams ir įmonėms būtų žinoma apie komunikato
buvimą ir, atrodo, nerealu tikėtis, kad komunikatas – kuriame
nurodomi pagrindiniai ES teisės ir Teisingumo Teismo praktikos dalykai –
būtų jiems labai naudingas konflikto atveju.
1.5.4.     Suderinamumas ir galima
sąveika su kitomis atitinkamomis priemonėmis
Ši
iniciatyva yra visiškai suderinama su kitomis susijusiomis priemonėmis,
ypač 1999 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 1999/37/EB dėl
transporto priemonių registracijos dokumentų, 2000 m. rugsėjo 18
d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl eksploatuoti netinkamų
transporto priemonių, 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir
Tarybos direktyva 2009/103/EB dėl motorinių transporto priemonių
valdytojų civilinės atsakomybės draudimo ir privalomojo tokios
atsakomybės draudimo patikrinimo, 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos sprendimu
2004/919/EB dėl kovos su tarpvalstybinio pobūdžio nusikaltimais,
susijusiais su transporto priemonėmis, 2008 m. birželio 23 d. Tarybos
sprendimu 2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo,
visų pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje,
ir 2008 m. birželio 23 d. Tarybos sprendimu 2008/616/TVR dėl Sprendimo
2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų
pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje, įgyvendinimo.

1.6.        Trukmė ir finansinis
poveikis
Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė
neribota
1.7.        Numatytas (-i) valdymo
būdas (-ai)
Komisijos vykdomas tiesioginis centralizuotas
valdymas
2.           VALDYMO PRIEMONĖS
2.1.        Priežiūros ir
atskaitomybės taisyklės
Nurodyti dažnumą
ir sąlygas.
Pasiūlymo
13 straipsnyje numatytas šio reglamento vertinimas, kurį atlikus
turėtų būti parengta Europos Parlamento ir Tarybos ataskaita
praėjus ketveriems metams po reglamento įsigaliojimo. Vertinimas
turėtų nustatyti galimas problemas ir trūkumus bei galėtų
būti pradžia tolimesniems veiksmams, įskaitant galimą
pasiūlymą iš dalies pakeisti reglamentą siekiant tolesnio
administracinio supaprastinimo piliečiams ir įmonėms, taip pat
geresnės vidaus naudotų variklinių transporto priemonių
rinkos integracijos.
2.2.        Valdymo ir kontrolės
sistema
2.2.1.     Nustatyta rizika
Finansinės
rizikos nenustatyta.
2.2.2.     Numatomas (-i) kontrolės
metodas (-ai)
Numatyti
kontrolės metodai nustatyti Finansiniame reglamente ir Reglamente (EB,
Euratomas) Nr. 2342/2002.
2.3.        Sukčiavimo ir
pažeidimų prevencijos priemonės
Nurodyti dabartines
arba numatytas prevencijos ir apsaugos priemones.
Komisija
turi užtikrinti, kad Sąjungos finansiniai interesai būtų
apsaugoti taikant sukčiavimo, korupcijos ir kitos neteisėtos veiklos
prevencijos priemones, vykdant veiksmingus patikrinimus ir išieškant
neteisėtai išmokėtas sumas, o jei nustatomi pažeidimai – taikant
veiksmingas, proporcingas pažeidimams ir atgrasančias nuobaudas, kaip
numatyta reglamentuose (EB, Euratomas) Nr. 2988/95, (Euratomas, EB)
Nr. 2185/96 ir (EB) Nr. 1073/1999.
3.           NUMATOMAS PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
FINANSINIS POVEIKIS
3.1.        Atitinkama (-os)
daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija (-os) ir
biudžeto išlaidų eilutė (-ės)
·      Dabartinės biudžeto išlaidų eilutės
Daugiametės finansinės programos
išlaidų kategorijas ir biudžeto eilutes nurodyti eilės tvarka.
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija || Biudžeto eilutė || Išlaidų rūšis || Įnašas
 Numeris [Aprašymas…] || DA / NDA ([26])   || ELPA[27] šalių   || šalių kandidačių[28]   || trečiųjų šalių || pagal Finansinio reglamento 18 straipsnio 1 dalies aa punktą
 1a. Konkurencingumas augimui ir užimtumui skatinti || [XX.YY.YY.YY.]   || DA / NDA || TAIP || NE || NE || NE
3.2.        Numatomas poveikis išlaidoms
3.2.1.     Numatomo poveikio išlaidoms
suvestinė
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija: || Numeris || 1a. Konkurencingumas augimui ir užimtumui skatinti ||
 || Įmonių ir pramonės GD ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || IŠ VISO
 ||  Veiklos asignavimai || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || IŠ VISO asignavimų skirtų Pramonės ir įmonių GD || Įsipareigojimai || =1+1a +3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || Mokėjimai || =2+2a +3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
   ||
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija: || 5 || „Administracinės išlaidos“ ||
 || Įmonių ir pramonės GD ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || IŠ VISO
 ||  Žmogiškieji ištekliai || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 1,0
 ||  Kitos administracinės išlaidos || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,5
 || IŠ VISO Įmonių ir pramonės GD || Asignavimai || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5
 || IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || (Iš viso įsipareigojimų = Iš viso mokėjimų) || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5
 || IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 1–5 IŠLAIDŲ KATEGORIJAS || Įsipareigojimai || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5
 || Mokėjimai || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5
3.2.2.     Numatomas poveikis veiklos
asignavimams
Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti
veiklos asignavimai nenaudojami
3.2.3.     Numatomas poveikis
administracinio pobūdžio asignavimams
3.2.3.1.  Suvestinė
Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti
administraciniai asignavimai naudojami taip:
mln. EUR (tūkstantųjų
tikslumu)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || IŠ VISO
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJA ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Žmogiškieji ištekliai || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 1,0
 Kitos administracinės išlaidos || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,5
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJOS tarpinė suma || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5
 Neįtraukta į daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ[29]   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Žmogiškieji ištekliai || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Kitos išlaidos administracinio pobūdžio išlaidos || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Tarpinė suma, neįtraukta į daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 IŠ VISO || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5
3.2.3.2.  Numatomi žmogiškųjų
išteklių poreikiai
Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti
žmogiškieji ištekliai naudojami taip:
Sąmatą nurodyti sveikaisiais
skaičiais (arba ne smulkiau nei dešimtųjų tikslumu)
 ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018
  Etatų plano pareigybės (pareigūnai ir laikinieji darbuotojai) ||
 || 02 01 01 01 (Komisijos būstinė ir atstovybės) || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 0.2
 || Visos darbo dienos ekvivalentas – 1,5 || Visos darbo dienos ekvivalentas – 1,5 || Visos darbo dienos ekvivalentas – 1,5 || Visos darbo dienos ekvivalentas – 1,5 || Visos darbo dienos ekvivalentas – 1,5
 || XX 01 01 02 (Delegacijos) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || XX 01 05 01 (Netiesioginiai moksliniai tyrimai) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || 10 01 05 01 (Tiesioginiai moksliniai tyrimai) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 ||  Išorės personalas (visos darbo dienos ekvivalento vienetais (FTE)) [30]   ||
 || XX 01 02 01 (CA, INT, SNE finansuojami iš bendrojo biudžeto) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA ir SNE delegacijose) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || XX 01 04 yy[31]   || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
 || XX 01 05 02 (CA, INT, SNE – netiesioginiai moksliniai tyrimai) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || 10 01 05 02 (CA, INT, SNE – tiesioginiai moksliniai tyrimai) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || Kitos biudžeto eilutės (nurodyti) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || IŠ VISO || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2
 || Visos darbo dienos ekvivalentas – 1,5 || Visos darbo dienos ekvivalentas – 1,5 || Visos darbo dienos ekvivalentas – 1,5 || Visos darbo dienos ekvivalentas – 1,5 || Visos darbo dienos ekvivalentas – 1,5
Žmogiškųjų
išteklių poreikiai bus tenkinami panaudojant GD darbuotojus, jau paskirtus
priemonei valdyti ir (arba) perskirstytus generaliniame direktorate, ir
prireikus finansuojami iš papildomų lėšų, kurios atsakingam GD
gali būti skiriamos pagal metinę asignavimų skyrimo procedūrą
ir atsižvelgiant į biudžeto apribojimus.
Vykdytinų
užduočių aprašymas:
 Pareigūnai ir laikinieji darbuotojai || Valdyti reglamento įgyvendinimą, inter alia, rengiant įgyvendinimo aktus ir galbūt deleguotuosius aktus bei pradedant vertinimą
3.2.4.     Suderinamumas su dabartine
daugiamete finansine programa
Pasiūlymas (iniciatyva) atitinka
dabartinę daugiametę finansinę programą
3.2.5.     Trečiųjų
šalių įnašai
Pasiūlyme nenumatytas su trečiosiomis
šalimis bendras finansavimas
3.3.        Numatomas poveikis
įplaukoms
Pasiūlymas neturi finansinio poveikio
įplaukoms.
[1]               KOM(2010) 603,
2010 10 27.
[2]               KOM(2010) 2020, 2010 3 3.
[3]               http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/free-movement-non-harmonised-sectors/car-registration/view_contributions_en.htm
[4]               OL L 138, 1999 6 1, p. 57.
[5]               OL L 263, 2007 10 9, p. 1.
[6]               OL L 124, 2002 5 9, p. 1.
[7]               2011 m. spalio 6 d.Teisingumo Teismo sprendimas
Philippe Bonnarde prieš Agence de Services et de Paiement, byla
C-443/10.
[8]               OL L 105, 1983 4 23, p. 59.
[9]               2007 m. rugsėjo 20 d. sprendimas Europos
Bendrijų Komisija prieš Nyderlandų Karalystę, byla C-297/05.
[10]             OL L 269, 2000 10 21, p. 34.
[11]             OL L 389, 2004 12 30, p. 28.
[12]             OL L 263, 2009 10 7, p. 11.
[13]             COM (2010) 744, 2010 12 16.
[14]             OL L 55, 2011 2 28, p. 13.
[15]             OL C ..., ..., p. ….
[16]             KOM(2010) 603,
2010 10 27.
[17]             OL L 138, 1999 6 1, p. 57.
[18]             OL L 389, 2004 12 30, p. 28.
[19]             OL L 281, 1995 11 23, p. 31.
[20]             OL L 8, 2001 1 12, p. 1.
[21]             OL L 55, 2011 2 28, р. 13.
[22]             OL L 263, 2007 10 9, p. 1.
[23]             OL L 124, 2002 5 9, p. 1.
[24]             Kaip nurodyta 2000 m. rugsėjo 18 d. Europos
Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/53/EB dėl eksploatuoti
netinkamų transporto priemonių (OL L 269, 2000 10 21, p. 34) su
pakeitimais.
[25]             VGV – veikla grind˛iamas valdymas, VGB – veikla
grind˛iamas biud˛eto sudarymas.
[26]             DA – diferencijuotieji asignavimai / NDA –
nediferencijuotieji asignavimai.
[27]             ELPA – Europos laisvosios prekybos asociacija.
[28]             Šalių kandidačių ir, kai taikoma,
Vakarų Balkanų potencialių šalių kandidačių.
[29]             Techninė ir (arba) administracinė pagalba bei
išlaidos ES programų ir (arba) veiksmų įgyvendinimui remti
(buvusios BA eilutės), netiesioginiai moksliniai tyrimai, tiesioginiai
moksliniai tyrimai.
[30]             CA – sutartininkas („Contract Agent“); INT – per
agentūrą įdarbintas darbuotojas („Intérimaire“); JED –
jaunesnysis delegacijos ekspertas („Jeune Expert en Délégation“); LA –
vietinis darbuotojas („Local Agent“); SNE – deleguotasis nacionalinis
ekspertas („Seconded National Expert“);
[31]             Neviršijant viršutinės ribos, nustatytos išorės
personalui, finansuojamam iš veiklos asignavimų (buvusių BA
eilučių).