				|

		52013PC0212

			Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu reikia laikytis 65-oje Jūrų aplinkos apsaugos komiteto sesijoje dėl Tarptautinio teršimo nafta prevencijos liudijimo A ir B lapų pakeitimų ir Būklės įvertinimo sistemos pakeitimų ir 92-oje Jūrų saugumo komiteto sesijoje dėl Tarptautinio saugaus valdymo kodekso pakeitimų, SOLAS III skyriaus pakeitimų ir 1994 m. ir 2000 m. greitaeigių laivų kodeksų pakeitimų, susijusių su patekimo į uždaras patalpas ir gelbėjimo pratybomis /* COM/2013/0212 final - 2013/0112 (NLE) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO APLINKYBĖS
Šis Komisijos pasiūlymas susijęs su
Sąjungos pozicijos įvairiuose Tarptautinės jūrų
organizacijos (TJO) organuose nustatymu šiais klausimais:
·
Tarptautinio teršimo nafta prevencijos liudijimo A
ir B papildomųjų lapų pakeitimų priėmimo;
·
Būklės įvertinimo sistemos
(Rezoliucija MEPC.94(46)) pakeitimų (atliekamų priėmus
Tarptautinį kodeksą dėl 2011 m. sustiprintos inspektavimo
per balkerių ir naftos tanklaivių apžiūras programos)
priėmimo;
·
Tarptautinio saugaus valdymo kodekso pakeitimų
priėmimo;
·
SOLAS konvencijos III skyriaus ir 1994 m. ir
2000 m. greitaeigių laivų kodeksų pakeitimų
priėmimo;
·
minėtų pakeitimų priimtinumo pagal
atitinkamas susijusių konvencijų nuostatas.
1.1.        Tarptautinio teršimo nafta
prevencijos liudijimo A ir B papildomieji lapai
Šiuos papildomus Tarptautinio teršimo nafta
prevencijos (IOPP) liudijimo lapus reikia laikyti laive. A lapas išduodamas
laivams, kurie nėra tanklaiviai, o B lapas išduodamas naftos tanklaiviams.
Pakeitimas yra susijęs su informacijos reikalavimo, pagal kurį
registruojamas deginimo pajėgumas, išbraukimu abiejuose dokumentuose;
seniau tokia informacija buvo registruojama abiejuose lapuose litrais per
valandą (l/h). Vėlesniu dokumentu, 2 priede pateikiama Rezoliucija MEPC.187(59),
nustatytas kitoks matavimo metodas (pajėgumas, išreikštas kW arba kcal/h).
Pastebėta, kad naudojant abu matavimo būdus kyla sumaišties
registruojant ir inspektuojant; be to, nors pirmąjį būdą
buvo sunku taikyti, paaiškėjo, kad antrasis visiškai nenaudingas
praktiškai. Atitinkamai reikia išbraukti deginimo pajėgumo registravimo
vietą iš abiejų lapų.
Šie pakeitimai nustatyti MEPC 64/23/Add.1 13
priede. MEPC 64 ataskaitos (MEPC 64/23) 7.32 dalyje nurodoma, kad minėti
pakeitimai bus priimti MEPC 65.
1.2.        Būklės
įvertinimo sistema (Rezoliucija MEPC.94(46)). Pakeitimai, atliekami
priėmus Tarptautinį kodeksą dėl 2011 m. sustiprintos
inspektavimo per balkerių ir naftos tanklaivių apžiūras
programos
Pagal būklės įvertinimo sistema
nustatoma sustiprinto senesnių laivų inspektavimo sistema.
Sustiprintoje inspektavimo per balkerių ir naftos tanklaivių
apžiūras programoje arba Sustiprintoje apžiūrų programoje
nurodoma, kaip tokį sustiprintą inspektavimą atlikti. Kadangi
Būklės įvertinimo sistemoje naudojama Sustiprinta
apžiūrų programa, Būklės įvertinimo sistemoje
Sustiprinta apžiūrų programa įvardijama kaip priemonė.
Dabartiniu pakeitimu pakeičiama Būklės įvertinimo sistema,
kad atitiktų naujausią (2011 m.) Sustiprintų
apžiūrų programos kodeksą.
Šie pakeitimai nustatyti MEPC 64/23/Add.1 16
priede. MEPC 64 ataskaitos (MEPC 64/23) 11.13 dalyje nurodoma, kad minėti
pakeitimai bus priimti MEPC 65.
1.3.        Tarptautinis saugaus valdymo
(ISM) kodeksas
Tarptautinio saugaus valdymo kodekso tikslas yra
užtikrinti saugą jūroje, apsaugoti žmones nuo sužeidimų arba
gyvybės praradimo ir užtikrinti, kad nebūtų padaryta žala
aplinkai, visų pirma jūros aplinkai, ir turtui. Pakeitimai, kuriuos
reikia priimti, atliekami po vieno iš daugelio ES sėkmingai TJO
pateiktų dokumentų šia tema, šiuo atveju STW 43/10[1]. Pakeitimai turės
įtakos pačiam ISM kodeksui, juos pasiūlė 27 valstybės
narės ir Europos Komisija, kad kodeksas būtų efektyvesnis.
Siūlomi tokie kodekso pakeitimai:
A dalis, 6 skirsnis (ištekliai ir darbuotojai):
įterpiamas konkretus paaiškinimas (nauja 6 2 1 dalis), kad bendrovė
turėtų užtikrinti tinkamą laivo įgulą, taikydama
nustatytas procedūras, kurios apima visus saugaus ir efektyvaus laivo
eksploatavimo aspektus.
A dalis, 12 skirsnis (bendrovės patikra,
peržiūra ir įvertinimas): įterpiamas konkretus paaiškinimas
(nauja 12.2 dalis), susijęs su bendrovės nuosavybe, kodekse
nustatytomis pareigomis ir atsakomybe, kad tais atvejais, kai bendrovė
paveda atlikti tam tikras ISM kodekse nustatytas pareigas, ji vis tiek lieka
apskritai atsakinga ir turi periodiškai tikrinti, ar subjektai, kuriems ji
pavedė atlikti tam tikras ISM kodekse nustatytas užduotis, veikia pagal
ISM kodeksą.
Išnašos: įterpiamos kryžminės nuorodos
į atitinkamas kodekso gaires.
Šie pakeitimai nustatyti MSC 91/22/Add.2 22
priede. MSC 91 ataskaitos (MSC 91/22) 11.9 dalyje nurodoma, kad minėti
pakeitimai bus priimti MSC 92.
1.4.        SOLAS konvencijos III
skyriaus ir 1994 m. ir 2000 m. greitaeigių laivų
kodeksų, taip pat 1978 m. laivų su oro pagalve ar su
povandeniniais sparnais kodekso pakeitimai, susiję su patekimo į
uždaras patalpas ir gelbėjimo pratybomis
SOLAS III skyrius skirtas gelbėjimosi
priemonėms. Aptariami pakeitimai yra susiję su Reglamentu Nr. 19
dėl mokymų ir pratybų, kaip elgtis įvykus avarijai; jų
tikslas – sumažinti mirčių, susijusių su patekimu į uždaras
patalpas, skaičių, reikalaujant, kad įgulos nariai, atsakingi už
patekimą į uždaras patalpas ir gelbėjimą, ne rečiau
kaip kas du mėnesius dalyvautų patekimo į uždaras patalpas ir
gelbėjimo pratybose. Panašių pakeitimų norima įterpti
į 1994 m. ir 2000 m. greitaeigių laivų kodeksus ir
į Laivų su oro pagalve ar su povandeniniais sparnais saugos
kodeksą.
Su 1994 m. ir 2000 m. greitaeigių
laivų kodeksais susiję pakeitimai pateikiami atitinkamai MSC
91/22/Add.2 30 ir 31 prieduose. MSC 91 ataskaitos (MSC 91/22) 13.7 dalyje
nurodoma, kad minėti pakeitimai bus priimti MSC 92.
Su Laivų su oro pagalve ar su povandeniniais
sparnais saugos kodeksu (DSC kodeksu) susiję pakeitimai išdėstyti
2013 m. vasario 22 d. pasiūlyme MSC 92/3/1 dėl
atitinkamų 1979 m.,1989 m. ir 2009 m. MODU kodeksų ir
DSC kodekso pakeitimų; o juos įrašė TJO sekretoriatas. Šio
pasiūlymo 4 priede pateikiamas MSC 92 rezoliucijos, skirtos DSC kodeksui
pakeisti, projektas. MSC 91 ataskaitos (MSC 91/22) 13.9 dalyje nurodoma, kad
minėtas pakeitimas bus priimtas MSC 92. Pagal Rezoliuciją A.373(X),
DSC kodeksą prireikus gali iš dalies keisti Jūrų saugumo
komitetas. Šis pakeitimas atliekamas todėl, kad panašiai iš dalies
keičiami kiti susiję kodeksai.
1.5.        Pakeitimų priėmimas
1.5.1.     Tarptautinio teršimo nafta
prevencijos liudijimo A ir B papildomųjų lapų ir
Būklės įvertinimo sistemos pakeitimų priėmimas
Šie pakeitimai patvirtinti 2012 m. spalio
1–5 d. vykusioje Jūrų aplinkos apsaugos komiteto posėdžio
64-oje sesijoje ir bus pateikiami priėmimui minėto Komiteto
posėdžio 65-oje sesijoje, kuri vyks 2013 m. gegužės
13–17 d.
1.5.2.     ISM kodekso, SOLAS III
skyriaus, 1994 m. ir 2000 m. greitaeigių laivų
kodeksų, taip pat Laivų su oro pagalve ar su povandeniniais sparnais
saugos kodekso pakeitimų priėmimas
SOLAS III skyriaus ir 1994 m. ir 2000 m.
greitaeigių laivų kodeksų pakeitimai patvirtinti 2012 m.
lapkričio 26–30 d. vykusioje Jūrų saugumo komiteto
posėdžio 91-oje sesijoje ir bus pateikiami priėmimui minėto
Komiteto posėdžio 92-oje sesijoje, kuri vyks 2013 m. birželio 12–20 d.
Apie atitinkamus DSC kodekso pakeitimus pranešta
2012 m. lapkričio 26–30 d. vykusioje Jūrų saugumo
komiteto posėdžio 91-oje sesijoje ir TJO sekretoriatas juos
įtraukė į MSC rezoliucijos projektą, pateiktą
Pasiūlymo MSC 92/3/1 4 priede; priėmimui jie bus pateikiami
minėto Komiteto posėdžio 92-oje sesijoje, kuri vyks 2013 m. birželio
12–20 d.
Priėmimas ir įsigaliojimas
Pakeitimus tinkamai patvirtinus ir
priėmus kompetentingam TJO komitetui, jie bus pateikti atitinkamoms
susitariančiosioms šalims, kad šios išreikštų savo pritarimą
įsipareigoti pagal minėtus pakeitimus.
1.6.        Susiję ES teisės
aktai
1.6.1.     Tarptautinio teršimo nafta
prevencijos liudijimo A ir B papildomieji lapai
Direktyva 2009/16/EC[2] dėl uosto valstybės
kontrolės siekiama padėti radikaliai sumažinti galimybę
nustatytų standartų neatitinkantiems laivams plaukioti valstybių
narių jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse a) užtikrinant tarptautinių
ir susijusių ES teisės aktų dėl jūrų saugos,
laivybos saugumo, jūrų aplinkos apsaugos ir gyvenimo bei darbo laive
sąlygų laikymąsi; b) nustatant bendrus uosto valstybės
vykdomos laivų kontrolės kriterijus; c) įgyvendinant uosto
valstybės kontrolės sistemą, pagrįstą inspektavimais,
atliekamais ES ir Paryžiaus SM regione.
Šių lapų pakeitimai turės
įtakos Direktyvos 2009/16/EB 13 straipsnio 1 dalyje nustatytiems
inspektavimo arba išsamesnio inspektavimo reikalavimams, visų pirma jos a
punktui, kuriame rašoma:
"1. Kiekvieną kartą atlikdama
laivo pirminį inspektavimą, kompetentinga institucija užtikrina, kad
inspektorius bent jau:
a) patikrintų liudijimus ir dokumentus,
išvardytus IV priede, kurie pagal Bendrijos jūrų teisės aktus ir
konvencijas, susijusius su sauga ir apsauga, turi būti laive;“.
Šis liudijimas direktyvos IV priede pateikiamas
kaip 7 punktas.
Atlikus pakeitimus skirsis tokiuose lapuose,
kuriuos uosto valstybės kontrolės pareigūnai privalo tikrinti
pagal Direktyvos 2009/16/EB 13 straipsnio 1 dalį, nurodyti reikalavimai.
Todėl taip pat reikės iš dalies pakeisti direktyvos VI priede kaip
„Paryžiaus SM 1 priedas „Uosto valstybės atliekamos kontrolės
procedūros“ (UVKP)“ nurodytas laivų kontrolės procedūras.
1.6.2.     Būklės
įvertinimo sistema (Rezoliucija MEPC.94(46)). Pakeitimai, atliekami priėmus
Tarptautinį kodeksą dėl 2011 m. sustiprintos inspektavimo
per balkerių ir naftos tanklaivių apžiūras programos
Reglamentu (ES) Nr. 530/2012[3] dėl dvigubo korpuso arba
lygiaverčių dizaino reikalavimų greitesnio įvedimo viengubo
korpuso naftos tanklaiviams siekiama nustatyti MARPOL 73/78 dvigubo korpuso
arba lygiaverčių dizaino reikalavimų greitesnio taikymo viengubo
korpuso naftos tanklaiviams planą, kaip apibrėžta šio reglamento 3
straipsnyje, ir uždrausti viengubo korpuso naftos tanklaiviams gabenti sunkiosios
kategorijos naftą į valstybių narių uostus ir iš jų.
Pagal šį reglamentą privaloma taikyti
TJO būklės įvertinimo sistemą (CAS) senesniems negu 15
metų viengubo korpuso naftos tanklaiviams. 5 straipsniu reikalaujama, kad
tokie tanklaiviai atitiktų CAS, ir 6 straipsnyje ši sistema
apibrėžiama kaip būklės įvertinimo sistema, patvirtinta
priimant 2001 m. balandžio 27 d. rezoliuciją MEPC 94(46) su pakeitimais,
padarytais 2002 m. spalio 11 d. rezoliucija MEPC 99(48) ir 2003 m. gruodžio 4
d. rezoliucija MEPC 112(50). Nors dėl to šis būsimas pakeitimas
neminimas reglamento 6 straipsnyje pateikiamoje CAS apibrėžtyje, jis
turės teisinį poveikį ir reglamentą reikėtų
atnaujinti, kad būtų atsižvelgta į tarptautinio lygmens
pasikeitimus.
1.6.3.     Tarptautinis saugaus valdymo
(ISM) kodeksas
Reglamentu Nr. 336/2006[4] dėl Tarptautinio saugaus
valdymo kodekso įgyvendinimo Bendrijoje, panaikinančiu Tarybos
reglamentą (EB) Nr. 3051/95, siekiama sustiprinti laivų saugos
valdymą ir saugų eksploatavimą, taip pat užkirsti kelią
taršai iš laivų. Tai daroma užtikrinant, kad tokius laivus
eksploatuojančios bendrovės laikytųsi ISM kodekso:
a) sukurdamos, įdiegdamos ir tinkamai
prižiūrėdamos saugos valdymo sistemas laivuose ir krante; taip pat
b) vėliavos valstybės ir uosto valstybės
administracijoms vykdant pirmiau minėtų sistemų kontrolę.
Pasiūlymas iš dalies pakeisti ISM
kodeksą buvo grindžiamas Reglamentu (ES) Nr. 336/2006[5], todėl šie pakeitimai
pastarajam turės įtakos.
Nors ISM kodeksas išdėstytas reglamento I
priede, 2 straipsnio 1 dalyje jis taip pat apibrėžiamas kaip
išdėstytas naujausia redakcija. 5 straipsnyje reikalaujama, kad 3
straipsnio 1 dalyje nurodyti į reglamento taikymo sritį patenkantys
laivai atitiktų ISM kodekso A dalies reikalavimus. Taigi, pakeitimai,
kurie bus priimti MSC 92, reglamentui turės tiesioginį teisinį
poveikį.
1.6.4.     SOLAS III skyriaus,
1994 m. ir 2000 m. greitaeigių laivų kodeksų ir
Laivų su oro pagalve ar su povandeniniais sparnais saugos kodekso
pakeitimai, susiję su patekimo į uždaras patalpas ir gelbėjimo
pratybomis
Direktyva 2009/45/EB[6] dėl keleivinių
laivų saugos taisyklių ir standartų su pakeitimais, padarytais
Direktyva 2010/65/EB, siekiama nustatyti vienodą gyvybės ir
nuosavybės saugos naujuose ir esamuose keleiviniuose laivuose ir
greitaeigiuose keleiviniuose laivuose, jiems plaukiojant vietiniais reisais,
lygį ir derybų tarptautiniu lygiu tvarką, taip siekiant
suderinti tarptautiniais maršrutais plaukiojančių keleivinių
laivų taisykles.
Direktyvos 6 straipsnio 4 dalyje nurodyta, kad
vietiniams greitaeigiams keleiviniams laivams konkrečiai taikomi
1994 m. ir 2000 m. greitaeigių laivų kodeksai. Senesniems
laivams, kuriems greitaeigių laivų kodeksai netaikomi, pagal šią
direktyvą taikomas ankstesnis Laivų su oro pagalve ar su
povandeniniais sparnais saugos kodeksas (6 straipsnio 4 dalies a punkto iii
papunktis).
Taigi naujų 18 skyriaus (eksploatavimo
reikalavimai) pakeitimų priėmimas abiejų greitaeigių
laivų kodeksų atveju ir lygiaverčių 17 skyriaus
(eksploatavimo reikalavimai) pakeitimų priėmimas Laivų su oro
pagalve ar su povandeniniais sparnais saugos (DSC) kodekso atveju turės
tiesioginį teisinį poveikį ES teisei.
1.7.        ES kompetencija
Atsižvelgdama į pirmiau nurodytus susijusius
ES teisės aktus, Komisija mano, kad
(1)
Tarptautinio teršimo nafta prevencijos liudijimo A
ir B papildomųjų lapų pakeitimų;
(2)
Būklės įvertinimo sistemos
(Rezoliucija MEPC.94(46)) pakeitimų, atliekamų priėmus
Tarptautinį kodeksą dėl 2011 m. sustiprintos inspektavimo
per balkerių ir naftos tanklaivių apžiūras programos
pakeitimų;
(3)
Tarptautinio saugaus valdymo (ISM) kodekso
pakeitimų; taip pat
(4)
SOLAS III skyriaus, 1994 m. ir 2000 m.
Greitaeigių laivų kodeksų ir Laivų su oro pagalve ar su
povandeniniais sparnais saugos kodekso pakeitimų, susijusių su
patekimo į uždaras patalpas ir gelbėjimo pratybomis,
priėmimas priklauso išimtinei ES
kompetencijai, kurią Sąjunga įgijo pagal SESV 3 straipsnio 2
dalį, kadangi svarstomų tarptautinių priemonių
priėmimas gali turėti įtakos bendrosioms taisyklėms arba
jų taikymo sričiai. Šiuo atžvilgiu:
(1)
Tarptautinio teršimo nafta prevencijos liudijimo A
ir B papildomųjų lapų pakeitimas turės tiesioginę
įtaką Direktyvai 2009/16/EB, nes skirsis tokiuose lapuose, kuriuos
uosto valstybės kontrolės pareigūnai privalo tikrinti pagal šios
direktyvos 13 straipsnio 1 dalį, teikiami reikalavimai;
(2)
Būklės įvertinimo sistemos
(Rezoliucija MEPC.94(46)) pakeitimu bus užbėgta už akių visiems
būsimiems CAS, kuri taikoma pagal Reglamento Nr. 530/2012 5 ir 6 straipsnius,
atnaujinimams ir jie bus iš anksto apibrėžti, kad būtų
atsižvelgta į naujausius Sustiprintos apžiūrų programos
procedūrų pokyčius;
(3)
Tarptautinio saugaus valdymo kodekso pakeitimai
turės tiesioginį poveikį to kodekso, kuris įgyvendinamas
Reglamentu (EB) Nr. 336/2006, formai; taip pat
(4)
SOLAS III skyriaus, 1994 m. ir 2000 m.
greitaeigių laivų kodeksų ir DSC kodekso pakeitimai turės
tiesioginį poveikį Direktyvai 2009/45/EB.
Pagal gerai įtvirtintą teismų
praktiką net jei Sąjunga nėra TJO narė, valstybės
narės neturi teisės prisiimti įsipareigojimų, kurie
galėtų turėti įtakos ES taisyklėms, paskelbtoms
siekiant Sutartyse nustatytų tikslų, nebent joms toks leidimas
suteikiamas Tarybos sprendimu, pasiūlius Komisijai. Taigi
būtinybė gauti leidimą taikoma ir visiems tokiems
įsipareigojimams, nepaisant to, kokiu klausimu taikomos tarptautinės
priemonės.
1.8.        Išvada
Taigi Komisija siūlo Tarybos sprendimą
dėl Europos Sąjungos vardu priimtinos pozicijos pirmiau 1.7 dalyje
nurodytais klausimais, kurios reikia atitinkamai laikytis 65-oje Jūrų
aplinkos apsaugos komiteto sesijoje ir 92-oje Jūrų saugumo komiteto
sesijoje.
2013/0112 (NLE)
Pasiūlymas
TARYBOS SPRENDIMAS
dėl pozicijos, kurios Europos
Sąjungos vardu reikia laikytis 65-oje Jūrų aplinkos apsaugos
komiteto sesijoje dėl Tarptautinio teršimo nafta prevencijos liudijimo A
ir B lapų pakeitimų ir Būklės įvertinimo sistemos
pakeitimų ir 92-oje Jūrų saugumo komiteto sesijoje dėl
Tarptautinio saugaus valdymo kodekso pakeitimų, SOLAS III skyriaus
pakeitimų ir 1994 m. ir 2000 m. greitaeigių laivų
kodeksų pakeitimų, susijusių su patekimo į uždaras patalpas
ir gelbėjimo pratybomis
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį
kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
pasiūlymą,
kadangi:
(1)       Europos Sąjungos
veiksmais jūrų transporto sektoriuje turėtų būti
siekiama pagerinti jūrų saugą;
(2)       dabar, kai savo 64-oje
sesijoje (MEPC 64, 2012 m. spalio mėn.) TJO Jūrų aplinkos
apsaugos komitetas pritarė Tarptautinio teršimo nafta prevencijos
liudijimo A ir B papildomųjų lapų ir Būklės
įvertinimo sistemos (Rezoliucija MEPC.94(46)) pakeitimams (teikiamiems
priėmus Tarptautinį kodeksą dėl 2011 m. sustiprintos
inspektavimo per balkerių ir naftos tanklaivių apžiūras
programos), tikimasi, kad 2013 m. gegužės 13–17 d. 65-ai sesijai
susitikęs TJO Jūrų aplinkos apsaugos komitetas juos priims;
(3)       dabar, kai savo 91-oje
sesijoje TJO Jūrų saugumo komitetas pritarė Tarptautinio saugaus
valdymo (ISM) kodekso pakeitimams ir SOLAS III skyriaus, 1994 m. ir
2000 m. Greitaeigių laivų kodeksų ir Laivų su oro
pagalve ar su povandeniniais sparnais saugos (DSC) kodekso pakeitimams,
tikimasi, kad per 2013 m. birželio mėn. vyksiančią 92-ai
sesiją šis komitetas juos priims;
(4)       priėmus pirmiau
nurodytų konvencijų pakeitimus, TJO generalinis sekretorius pateiks
juos atitinkamoms susitariančiosioms šalims, kad šios išreikštų savo
pritarimą įsipareigoti pagal minėtus pakeitimus;
(5)       iš dalies pakeitus
Tarptautinio teršimo nafta prevencijos liudijimo A ir B papildomuosius lapus
bus išbrauktas reikalavimas pateikti informaciją apie deginimo
pajėgumą; Tarptautinio teršimo nafta prevencijos liudijimas
įrašytas į Direktyvos 2009/16/EB[7]
dėl uosto valstybės kontrolės IV priedo 7 punktą kaip
dokumentas, kurį pagal direktyvos 13 straipsnio 1 dalį valstybės
narės uosto valstybės kontrolės pareigūnai privalo
tikrinti;
(6)       viengubo korpuso naftos
tanklaivių Būklės įvertinimo sistemos (CAS) pakeitimais bus
pakeista CAS, siekiant atsižvelgti į naujausią (2011 m.)
Sustiprintą inspektavimo per balkerių ir naftos tanklaivių
apžiūras programą arba Sustiprintą apžiūrų
programą (ESP). CAS taikoma Reglamento (ES) Nr. 530/2012[8] dėl dvigubo korpuso arba
lygiaverčių dizaino reikalavimų greitesnio įvedimo viengubo
korpuso naftos tanklaiviams 5 ir 6 straipsniuose;
(7)       ISM kodekso pakeitimais bus
įvesta konkrečių kodekso paaiškinimų, susijusių su
tinkama laivo įgula ir atsakomybe už pavestas atlikti su ISM susijusias
užduotis, taip pat bus įterpta atitinkamų išnašų. Nors ISM
kodeksas išdėstytas Reglamento (EB) Nr. 336/2006[9] dėl ISM kodekso
įgyvendinimo, panaikinančio Tarybos reglamentą Nr. 3051/95,
I priede, 2 straipsnio 1 dalyje jis taip pat apibrėžiamas kaip
išdėstytas naujausia redakcija. 5 straipsnyje reikalaujama, kad laivai,
kuriems taikomas šis reglamentas, atitiktų ISM kodekso A dalies
reikalavimus. Taigi, pakeitimai, kurie bus priimti MSC 92, reglamentui
turės tiesioginį teisinį poveikį;
(8)       SOLAS III skyriaus
pakeitimais, o konkrečiau 1994 m. ir 2000 m. greitaeigių
laivų kodeksų, taip pat Laivų su oro pagalve ar su
povandeniniais sparnais saugos kodekso pakeitimais, į SOLAS
reglamentą Nr. 19, greitaeigių laivų kodeksų 18
skyrių ir DSC kodekso 17 skyrių bus įrašytas įpareigojimas
vykdyti įgulos narių, kurie atsakingi už darbą uždarose
patalpose, gelbėjimo mokymus. Direktyvoje 2009/45/EB[10] dėl keleivinių
laivų saugos taisyklių ir standartų su pakeitimais, padarytais
Direktyva 2010/65/EB, nurodoma, kad 1994 m. ir 2000 m.
greitaeigių laivų kodeksai konkrečiai taikomi vietiniams
greitaeigiams keleiviniams laivams. Senesniems laivams, kuriems
greitaeigių laivų kodeksai netaikomi, pagal direktyvą taikomas
ankstesnis DSC kodeksas;
(9)       pirmiau nurodyti pakeitimai,
kuriuos ketinama priimti MEPC 65 ir MSC 92, gali būti laikomi teigiamais
pokyčiais, todėl Sąjunga turėtų juos palaikyti;
(10)     Europos Sąjunga nėra
nei TJO narė, nei susitariančioji pirmiau nurodytų
konvencijų šalis. Todėl būtina, kad Taryba suteiktų
leidimą valstybėms narėms išreikšti Sąjungos poziciją
minėtuose TJO komitetuose ir išreikšti savo sutikimą
įsipareigoti pagal minėtus pakeitimus,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1) 65-oje TJO Jūrų aplinkos apsaugos
komiteto sesijoje Sąjunga laikosi pozicijos pritarti Tarptautinio teršimo
nafta prevencijos liudijimo A ir B lapų pakeitimų ir Būklės
įvertinimo sistemos (MEPC rezoliucija 94(46)) pakeitimų, kuriems
minėtas komitetas pritarė savo 64-oje sesijoje ir kurie
išdėstyti TJO dokumento MEPC 64/23/Add.1 13 ir 16 prieduose,
priėmimui.
2) 92-oje TJO Jūrų saugumo komiteto
sesijoje Sąjunga laikosi pozicijos pritarti ISM kodekso ir susijusių
jo gairių pakeitimų priėmimui ir naujo reikalavimo vykdyti
gelbėjimo uždarose patalpose mokymus įtraukimui į 1974 m.
SOLAS konvencijos III skyrių, 1994 m. ir 2000 m.
greitaeigių laivų kodeksus ir Laivų su oro pagalve ar su
povandeniniais sparnais saugos kodeksą, kuriems komitetas pritarė
savo 91-oje sesijoje ir kurie atitinkamai išdėstyti TJO dokumento MSC
91/22/Add. 2 22, 30 ir 31 prieduose, TJO dokumento MSC 92/3/1 4 priede.
3) Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse
išdėstytą Sąjungos poziciją išreiškia valstybės
narės, kurios yra TJO narės, bendrai veikdamos Sąjungos
interesų labui.
4) Formaliam ir nedideliam šios pozicijos
pakeitimui galima pritarti nereikalaujant keisti pozicijos.
2 straipsnis
Valstybėms narėms leidžiama
pareikšti savo sutikimą įsipareigoti, atsižvelgiant į
Sąjungos su šiuo sprendimu susijusius interesus, pagal 1 straipsnio 1 ir 2
dalyse nurodytus pakeitimus.
Straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms
narėms.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               STW 43/10 Tarptautinio saugaus valdymo kodekso
įgyvendinimo efektyvumo gerinimas.
[2]               OL L 131, 2009 5 28, p. 5.
[3]               OL L 172, 2012 6 30, p. 3.
[4]               OL L 64, 2006 3 4, p. 1.
[5]               OL
L 64, 2006 3 4, p. 1.
[6]               OL L 163, 2009 6 25, p. 1.
[7]               OL L 131, 2009 5 28, p. 5.
[8]               OL L 172, 2012 6 30, p. 3.
[9]               OL L 64, 2006 3 4, p. 1.
[10]             OL L 163, 2009 6 25, p. 1.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 02 22
            COM(2016) 78 final
            Pasiūlymas
            EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų mobilizavimo (EGF/2016/000 TA 2016 – techninė pagalba, teikiama Komisijos iniciatyva)

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (toliau – EGF) finansinės paramos taisyklės nustatytos 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1309/2013 dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (2014–2020 m.), kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1927/2006
                  1
                (toliau – EGF reglamentas).

               PARAIŠKOS SANTRAUKA IR ANALIZĖ

                  Pagrindiniai duomenys

                  EGF nuorodos
                        Nr. EGF/2016/000

                  Europos Komisija
                        techninė pagalba

                  Administracinės išlaidos: biudžetas (EUR)
                        380 000

                  Administracinės išlaidos, % (viršutinė riba 0,5 %)
                        0,23 %

               Vadovaujantis EGF reglamento 11 straipsnio 1 dalimi, kiekvienais metais techninei pagalbai Komisijos iniciatyva gali būti skiriama daugiausia 0,5 proc. metinės didžiausios EGF sumos.

               Finansuotina techninė pagalba ir jos numatomų sąnaudų išskaidymas

               1.Parama bus panaudota EGF reglamento 11 straipsnio 1 ir 4 dalyse ir 12 straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse nurodytoms išlaidoms padengti, kaip išsamiai nurodyta toliau.

               2.Stebėsena ir duomenų rinkimas. Komisija rinks duomenis apie gautas paraiškas, pagal jas įvykdytus mokėjimus ir suteiktą paramą, taip pat apie pasiūlytas ir įgyvendintas priemones. Šie duomenys bus skelbiami interneto svetainėje ir renkami laikantis atitinkamos formos reikalavimų, siekiant juos pateikti 2017 m. kas dvejus metus teikiamoje ataskaitoje. Atsižvelgiant į pastarųjų metų patirtį, išlaidos šiai veiklai sieks 20 000 EUR.

               3.Informavimas. Komisijos Užimtumo, socialinių reikalų ir įtraukties svetainėje
                  2
                sukurtas ir pagal EGF reglamento 12 straipsnio 2 dalį tvarkomas EGF tinklalapis bus reguliariai atnaujinamas ir plečiamas, o nauja informacija bus verčiama į visas ES kalbas. Bus didinamas bendras informuotumas apie EGF ir skatinamas jo matomumas. Su EGF susijusi veikla bus aptariama įvairiuose Komisijos leidiniuose, taip pat garso ir vaizdo siužetuose, kaip nustatyta EGF reglamento 11 straipsnio 4 dalyje. Numatytos šios veiklos sąnaudos 2016 m. – 20 000 EUR.

               4.Žinių bazės / taikomųjų programų sąsajos kūrimas. Komisija tęsia darbą siekdama nustatyti standartines EGF paraiškų teikimo ir administravimo procedūras, pagrįstas SFC2014 (elektroninio keitimosi duomenimis) sistemos
                  3
               , į kurią visa tai integruojama, funkcijomis. Taip galima supaprastinti pagal EGF reglamentą teikiamas paraiškas, pagreitinti jų tvarkymą ir palengvinti įvairiems tikslams skirtų ataskaitų atsisiuntimą. Pagrindinis metų tikslas bus parengti ir suderinti galutinių kiekvienos EGF paraiškos įgyvendinimo užbaigimo ataskaitų modulius, siekiant palengvinti valstybių narių administracinę naštą ir pagal dabartinį reglamentą visapusiškai integruoti EGF paraiškas į SFC sistemą. Numatytos šios veiklos sąnaudos – 100 000 EUR, kurias sudarys EGF parama SFC plėtrai ir reguliariai priežiūrai. Manoma, kad tokio dydžio parama turės toliau būti skiriama kitais metais, kol į SFC sistemą bus integruoti visi EGF moduliai; o vėliau šios sąnaudos sumažės, nes pagrindinis dėmesys bus skiriamas priežiūrai.

               5.Administracinė ir techninė parama. EGF asmenų ryšiams ekspertų grupė, kurią sudaro po vieną narį iš kiekvienos valstybės narės, surengs du posėdžius (2016 m. pabaigoje ir 2017 m. pirmojoje pusėje), kurių numatytos sąnaudos yra 70 000 EUR.

               6.Be to, siekiant skatinti tinklų kūrimą tarp valstybių narių, Komisija surengs du seminarus, skirtus už EGF įgyvendinimą atsakingoms institucijoms ir socialiniams partneriams. Kiek įmanoma, jie bus surengti maždaug tuo pačiu metu, kaip ekspertų grupės posėdžiai; juose daugiausia bus aptariami klausimai, susiję su praktiniu EGF reglamento įgyvendinimu vietos lygmeniu. Numatytos šių seminarų sąnaudos – 120 000 EUR.

               7.Vertinimas. Viešųjų pirkimų dėl laikotarpio vidurio vertinimo procedūra užbaigta 2015 m., o vertinimą bus siekiama užbaigti iki 2017 m. birželio 30 d. (kaip reikalaujama pagal EGF reglamento 20 straipsnio 1 dalies a punktą). 2016 m. biudžete numatyta skirti 50 000 EUR, kad ataskaitos būtų laiku parengtos, išverstos ir paskelbtos ir kad jas būtų galima pristatyti 2017 m. viduryje. 2017 m. biudžete vertinimo išlaidoms nebus numatyta skirti lėšų.

                        Veiksmai

                        Numatytas skaičius

                        Numatytos vieno veiksmo sąnaudos
                           (EUR)

                        Iš viso sąnaudų
                           (EUR)

                        Stebėsena ir duomenų rinkimas

                        Įvairiai

                        Įvairiai

                        20 000

                        Informacinė veikla

                        Įvairiai

                        Įvairiai

                        20 000

                        Žinių bazės / taikomųjų programų sąsajos kūrimas

                        Įvairiai

                        Įvairiai

                        100 000

                        Administracinė ir techninė pagalba: EGF asmenų ryšiams ekspertų grupės posėdžiai

                        2

                        35 000

                        70 000

                        Administracinė ir techninė pagalba: tinklų kūrimo seminarai, skirti EGF priemonių įgyvendinimui

                        2

                        60 000

                        120 000

                        Vertinimas

                        Įvairiai

                        50 000

                        50 000

                        Iš viso numatyta sąnaudų

                        380 000

               Finansavimas

               8.2016 m. EGF skirtas didžiausias metinis biudžetas – 150 mln. EUR (2011 m. kainomis), kaip nustatyta 2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa
                  4
               , 12 straipsnyje.

               9.Pagal EGF reglamento 11 straipsnio 1 dalį techninei pagalbai Komisijos iniciatyva gali būti skiriama 0,5 proc. šios sumos (t. y. 2016 m. – 828 060 EUR). Šiuo metu dar nepanaudota visa 2016 m. suma; techninei pagalbai kol kas nieko neskirta. Siūloma suma atitinka apie 0,23 proc. didžiausio metinio EGF biudžeto, skirto 2016 m.

               10.Siūlomą sprendimą mobilizuoti EGF lėšas bendrai priims Europos Parlamentas ir Taryba, kaip nustatyta 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo
                  5
                13 punkte.

               Susiję teisės aktai

               11.Komisija, pateikdama šį pasiūlymą dėl sprendimo mobilizuoti EGF lėšas, Europos Parlamentui ir Tarybai taip pat pateiks pasiūlymą pervesti 380 000 EUR sumą į atitinkamą biudžeto eilutę.

               Mokėjimų asignavimų šaltinis

               12.Asignavimai iš EGF biudžeto eilutės bus naudojami 380 000 EUR sumai, kurios reikia techninei pagalbai suteikti, padengti.

               Pasiūlymas

               EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų mobilizavimo (EGF/2016/000 TA 2016 – techninė pagalba, teikiama Komisijos iniciatyva)

               EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

               atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1309/2013 dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (2014–2020 m.), kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1927/2006
                  6
               , ypač į jo 11 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo
                  7
               , ypač į jo 13 punktą,

               atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               1)Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas (EGF) įsteigtas teikti paramą atleistiems iš darbo darbuotojams ir savarankiškai dirbantiems asmenims, kurių veikla nutrūko dėl su globalizacija susijusių esminių pasaulio prekybos sistemos struktūrinių pokyčių, kilusių dėl besitęsiančios pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės, kaip nurodyta Reglamente (EB) Nr. 546/2009
                  8
               , arba dėl naujos pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės, ir padėti jiems vėl integruotis į darbo rinką;

               2)EGF didžiausia metinė suma negali viršyti 150 mln. EUR (2011 m. kainomis), kaip nustatyta Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 12 straipsnyje;

               3)pagal Reglamentą (ES) Nr. 1309/2013 kiekvienais metais techninei pagalbai Komisijos iniciatyva gali būti skiriama daugiausia 0,5 proc. metinės didžiausios EGF sumos;

               4) todėl EGF lėšos turėtų būti mobilizuotos, kad Komisijos iniciatyva būtų suteikta 380 000 EUR techninė pagalba,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               2016 finansinių metų Europos Sąjungos bendrajame biudžete Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (EGF) lėšos mobilizuojamos siekiant skirti 380 000 EUR įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimų sumą.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               Priimta Briuselyje

                  Europos Parlamento vardu
                        Tarybos vardu

                  Pirmininkas
                        Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 347, 2013 12 20, p. 855.

                     (2)
                  http://ec.europa.eu/egf

                     (3)
                  https://ec.europa.eu/sfc/en/2014/about-sfc2014

                     (4)
                  OL L 347, 2013 12 20, p. 884.

                     (5)
                  OL C 373, 2013 12 20, p. 1.

                     (6)
                  OL L 347, 2013 12 20, p. 855.

                     (7)
                  OL C 373, 2013 12 20, p. 1.

                     (8)
                  OL L 167, 2009 6 29, p. 26.


|

52011PC0532

Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS leisti Jungtinei Karalystei pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnio nuostatas taikyti sumažintą variklių degalų, sunaudojamų Vidinių ir Išorinių Hebridų salose, Šiaurės jūros salose, Klaido įlankos salose ir Silio salose, apmokestinimo lygį  /* KOM/2011/0532 galutinis - 2011/0232 (NLE) */

	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. PASIŪLYMO APLINKYBĖSEnergetikos produktų ir elektros energijos apmokestinimas Sąjungoje reglamentuojamas Tarybos direktyva 2003/96/EB[1] (toliau – Energijos apmokestinimo direktyva arba direktyva).Pagal direktyvos 19 straipsnio 1 dalį ir kitas nuostatas, visų pirma išdėstytas jos 5, 15 ir 17 straipsniuose, Taryba, Komisijai pasiūlius, gali vieningai nuspręsti bet kuriai valstybei narei suteikti teisę dėl konkrečių politinių interesų nustatyti daugiau atleidimo nuo mokesčių arba apmokestinimo lygio sumažinimo nuostatų.Šio pasiūlymo tikslas – leisti Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei sumažinti akcizo normą variklių degalams (konkrečiai benzinui ir dyzelinui) visose Vidinių ir Išorinių Hebridų salose, Šiaurės jūros salose, Klaido įlankos salose (visos prie Škotijos pakrantės) ir Silio salose (prie Anglijos pietvakarių pakrantės). Remiantis JK suteikta informacija litro degalų kaina teritorijose, kuriose būtų taikoma priemonė, vidutiniškai 0,10 GBP (maždaug 0,11 EUR) didesnė nei kitose šalies vietose. Aukštesnes kainas tose teritorijose lemia didesnės transporto ir paskirstymo išlaidos bei nedidelis gyventojų skaičius. Priemonės tikslas – sumažinti dideles variklių degalų išlaidas nurodytose teritorijose.Prašymas ir jo bendrosios aplinkybėsDirektyvos 19 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad Taryba, Komisijai pasiūlius, gali vieningai nuspręsti bet kuriai valstybei narei suteikti teisę dėl konkrečių politinių interesų nustatyti daugiau atleidimo nuo mokesčių arba apmokestinimo lygio sumažinimo nuostatų.Remdamosi direktyvos 19 straipsniu 2011 m. kovo 23 d. raštu JK valdžios institucijos pranešė Komisijai, kad ketina taikyti sumažintą normą. Sumažinta akcizo norma litrui degalų bus 0,05 GBP (maždaug 0,06 EUR) mažesnė už standartinę JK taikomą normą (0,59 GBP arba maždaug 0,68 EUR). Tai reikštų, kad sumažinta norma vis dar būtų gerokai didesnė už šiuo metu ES nustatytą minimalią normą, kuri yra 359 EUR 1 000 litrų bešvinio benzino ir 330 EUR 1 000 litrų gazolio.JK paprašė leidimo šią sumažintą normą taikyti šešerius metus, t. y. ilgiausią direktyvos 19 straipsnio 2 dalyje nurodytą laikotarpį.JK valdžios institucijų teigimu litro degalų kaina Škotijos salose yra apie 0,10 GBP (maždaug 0,11 EUR) didesnė už vidutinę kainą likusioje JK dalyje. Silio salose skirtumas, palyginti su JK vidurkiu, yra dar didesnis – apie 0,25 GBP (maždaug 0,28 EUR) už litrą degalų. Tarifo sumažinimas 0,05 GBP (maždaug 0,06 EUR) litrui degalų nepadengtų viso kainų skirtumo, tačiau suteiktų vartotojams tam tikrą kompensaciją už aukštesnę kainą, kurią jie turi mokėti.Aukštą kainą lemia papildomos degalų pardavimo šiuose regionuose išlaidos. JK valdžios institucijos nurodo dvi pagrindines šių didesnių išlaidų priežastis:1.  Didesnės degalų pristatymo į salas transporto ir paskirstymo išlaidos dėl papildomų gabenimo jūra ir keliais išlaidų (didesnis atstumas ir laikas), keltų išlaidų, krovinio tvarkymo terminale išlaidų ir priemokų tiekėjams už nedidelio degalų kiekio pristatymą. Skirtingai nuo salų, visos vietovės pagrindinėje Anglijos ir Velso dalyje nuo bent vienos naftos perdirbimo įmonės nutolusios ne daugiau kaip 100 mylių (maždaug 160 km), todėl jos gali būti tiesiogiai aptarnaujamos automobilinių cisternų. Apskaičiuota, kad transporto išlaidos Škotijos salose yra bent 0,03 GBP už litrą degalų didesnės nei pagrindinėje Škotijos teritorijoje.2.  Kadangi aptarnaujama nedaug gyventojų (100 salų gyvena apie 82 000 16 metų ir vyresnių žmonių), o vienoje pardavimo vietoje degalų parduodama nedaug, pastoviosios sąnaudos turi būti padengtos iš nedidelės pardavimo apimties gautų pajamų. Šiose vietovėse veikia 65 degalinės. Pastoviosios sąnaudos, susijusios su personalu, nuoma, palūkanų normomis, šildymu, apšvietimu, vandeniu, technine priežiūra ir remontu, turi būti įskaičiuotos į galutinę degalinėje parduodamų degalų kainą. Vidutiniškai vienoje degalinėje Šetlando, Orknio ir Hebridų salose parduodama nuo 0,25 iki 0,6 mln. litrų degalų per metus, tuo tarpu vienoje degalinėje likusioje Škotijos dalyje – 3,8 mln. litrų. Siekiant padengti degalinės veiklos išlaidas, kai pardavimo apimtis siekia 0,25–0,6 mln. litrų, litrui degalų turi būti nustatyta 0,07–0,15 GBP marža, palyginti su 0,033 GBP marža litrui degalų, kai pardavimo apimtis siekia 3,8 mln. litrų.JK valdžios institucijų teigimu, nepalanki padėtis dėl aukštesnių kainų, kurias lemia didesnės vieneto sąnaudos, yra svarbi vietos gyventojams, nes daugelis jų turi važiuoti didelius atstumus iki artimiausios gyvenvietės, dažnai jie yra priklausomi nuo privataus transporto ir teritorijų, kurioms taikoma priemonė, gyventojai gauna gana nedideles pajamas.Priemonės veikimasJK automobilinių degalų akcizas skaičiuojamas degalų išvežimo iš perdirbimo gamyklos, importavimo arba išvežimo iš akcizo sandėlio metu. Tuo metu būtų sunku nustatyti degalų, skirtų reikalavimus atitinkantiems regionams, kiekį.Todėl lengvata bus teikiama pardavimo vietose reikalavimus atitinkančiose salose, taip išvengiant pavojaus, kad degalai, kuriems taikoma sumažinta norma, būtų nukreipti kitur. Salose dirbantys degalų mažmeniniai pardavėjai būtų registruoti Jungtinės Karalystės pajamų, mokesčių ir muitų departamente (angl. HM Revenue and Customs , toliau – HMRC) kaip patvirtintieji mažmeniniai pardavėjai ir turėtų sumažinti litro degalų kainą akcizo lengvatos suma. Periodiškai jie turėtų teisę prašyti HMRC grąžinti akcizą už parduotų degalų kiekį litrais.Taikymo sritisTeritorinė priemonės apimtis – visos Vidinių ir Išorinių Hebridų salos, Šiaurės jūros salos ir Klaido įlankos salos (kurios visos yra prie Škotijos pakrantės), taip pat Silio salos (prie pietvakarinės Anglijos pakrantės). Priemonė skirta privatiems asmenims, tačiau žemesne akcizo norma taip pat galės pasinaudoti visi pirkėjai, taip pat ir komerciniai. Iš JK valdžios institucijų pateiktos informacijos matyti, kad 85 % salose 2009 m. registruotų automobilių priklausė privatiems asmenims ir 15 % įmonėms.JK valdžios institucijų argumentai dėl priemonės poveikio vidaus rinkaiJK valdžios institucijos mano, kad priemonė neturės įtakos tinkamam vidaus rinkos veikimui. Didžiausios organizacijos salose yra viešojo sektoriaus įstaigos, tokios kaip vietos tarybos ir sveikatos priežiūros paslaugų teikėjai. Salose yra daug įmonių, tačiau paprastai jų apyvarta mažesnė už vidutinę JK įmonių apyvartą. JK valdžios institucijų teigimu vidutinė įmonių atitinkamose teritorijose apyvarta yra apie 1,4 mln. GBP, palyginti su maždaug 5,7 mln. GBP JK vidurkiu.Jungtinė Karalystė pabrėžia, kad lengvata visiškai nepadengia salų ir JK pagrindinės teritorijos išlaidų skirtumo, todėl žmonėms iš pagrindinės šalies teritorijos neapsimokės vykti į salas siekiant pasinaudoti specialia schema.Be to, Jungtinės Karalystės teigimu, įmonės, kurios gali pasinaudoti priemonėmis, tėra nedideli konkurentai savo rinkose.Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatos2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyva 2003/96/EB, pakeičianti Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą.Priemonės vertinimas pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnįKonkretūs politiniai interesaiDirektyvos 19 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nustatyta:„Be ankstesniuose straipsniuose išdėstytų nuostatų, ypač 5, 15 ir 17 straipsniuose, Taryba, Komisijai pasiūlius, bet kuriai valstybei narei gali vieningai leisti toliau atleisti nuo mokesčių ar juos sumažinti remiantis konkrečios politikos sumetimais“.JK numatyta priemone siekiama sumažinti variklių degalų, tiekiamų į tam tikras jos teritorijos dalis, konkrečiai į visas Vidinių ir Išorinių Hebridų, Šiaurės jūros ir Klaido įlankos salas (kurios visos yra prie Škotijos pakrantės) ir į Silio salas (prie pietvakarinės Anglijos pakrantės), akcizą. Ja siekiama degalų kainas degalinėse priartinti prie JK kainų vidurkio. Didesnes vieneto sąnaudas ir atitinkamai degalų degalinėse kainas tose teritorijose lemia didesnės transporto ir paskirstymo išlaidos bei mažesnė masto ekonomija.Galima daryti išvadą, kad siekis taikyti sumažintą akcizo normą variklių degalams atitinkamose teritorijose dėl jų ypatingų geografinių sąlygų yra paremtas konkrečiais politiniais interesais.Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslaisPriemonės tikslas – iš dalies kompensuoti didesnes produkto vieneto sąnaudas, tuo pačiu atitinkamų salų degalinėse parduodamų degalų kainas, suteikiant tiesioginę akcizo mokesčio lengvatą prekybos vietose.Priemonės taikymas apribojamas tiek, kiek būtina šiam tikslui pasiekti. Lengvata taikoma tik salose parduodamiems degalams (kurių parduodama gana nedaug).Be to, lengvatos suma yra mažesnė už papildomas degalų pardavimo tuose regionuose išlaidas ir atitinkamai už juose nustatytų kainų ir pagrindinėje šalies teritorijoje nustatytų kainų skirtumą.Komisija pažymi, kad akcizas bus sumažintas 0,05 GBP už litrą produkto. Tačiau iš Jungtinės Karalystės valdžios institucijų pateiktos informacijos matyti, kad papildomos transporto sąnaudos teritorijose, kuriose taikoma priemonė, yra 0,03 GBP už litrą degalų didesnės palyginti su JK vidurkiu, o dėl didesnių degalinių veiklos sąnaudų priemoka jose siekia 0,07–0,15 GBP už litrą degalų, palyginti su JK vidurkiu – 0,033 GBP už litrą degalų.Dėl to fiskalinė paskata naudoti energiją veiksmingai išlaikoma bent jau tokio paties lygmens, kaip ir pagrindinėje šalies teritorijoje.Galiausiai, nepaisant lengvatos, mokesčių našta, susijusi su atitinkamose geografinėse srityse sunaudojamais degalais, išliks gerokai didesnė už Direktyvoje 2003/96/EB numatytą minimalų apmokestinimo lygį.Taigi, gali būti daroma išvada, kad priemonė atitinka Sąjungos sveikatos, aplinkos, energetikos ir transporto politikos nuostatas.Be to, atsižvelgiant į nurodytas aplinkybes, priemonė yra priimtina tinkamo vidaus rinkos veikimo ir būtinybės užtikrinti sąžiningą konkurenciją požiūriu. Visų pirma atsižvelgiant į tai, kad teritorijos, kuriose ji taikoma, yra salos, taip pat į gana nedidelį akcizo normos sumažinimą, priemonė neturėtų daryti poveikio degalų sunaudojimui dėl to, kad būtų pritraukta vartotojų iš kitur.Priemonės taikymo trukmė ir ES energijos apmokestinimo sistemos raidaKomisija siūlo, kad būtų nustatytas maksimalus, t. y. šešerių metų, Direktyva 2003/96/EB leidžiamas taikymo laikotarpis. Šis laikotarpis yra tinkamas, kad JK valdžios institucijos galėtų surinkti informaciją priemonės rezultatams įvertinti ir verslo įmonėms bei vartotojams, kuriems taikoma priemonė, suteikti pakankamą tikrumą.Vis dėlto, siekiant užtikrinti, kad nebūtų pakenkta būsimai esamos teisinės sistemos raidai, tikslinga numatyti, kad jeigu Taryba, veikdama pagal Sutarties 113 straipsnio nuostatas, įvestų pakeistą bendrąją energetikos produktų apmokestinimo sistemą, prie kurios šis leidimas nebūtų priderintas, šio sprendimo galiojimas baigtųsi dieną, kurią pradedamos taikyti tos pakeistos taisyklės.Konkrečiai daroma nuoroda į 2011 m. balandžio 13 d. Komisijos pateiktą pasiūlymą [COM(2011) 169]. Pagal šį pasiūlymą energijos apmokestinimo nuostatas turėtų sudaryti du elementai. Ši sistema skirtųsi nuo Direktyva 2003/96/EB nustatytos dabartinės sistemos, kuria paremtas šis leidimas.Jeigu Taryba priimtų tokią naują sistemą ir jeigu Komisija manytų, kad šiame sprendime siūlomas leidimas vis dar yra reikalingas, ji konstruktyviai ir laiku išnagrinėtų bet kokį JK prašymą dėl panašaus prie tos naujos sistemos pritaikyto leidimo, siekdama užtikrinti šio pasiūlymo 2 straipsnio 1 dalyje nustatytą tęstinumo nuostatą.Valstybės pagalbos taisyklėsPo JK valdžios institucijų numatyto akcizo normų sumažinimo atitinkamuose regionuose benzinui ir dyzelinui taikomos akcizo normos ir toliau atitiks Direktyvos 2003/96/EB 7 straipsnyje nustatyto minimalaus apmokestinimo lygio reikalavimą. Todėl priemonė patenka į Bendrojo bendrosios išimties reglamento (Reglamentas (EB) Nr. 800/2008)[2] taikymo sritį ir jai netaikomas išankstinio pranešimo reikalavimas.2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAIKonsultacijos su suinteresuotosiomis šalimisŠis pasiūlymas yra pagrįstas JK pateiktu prašymu ir skirtas tik šiai valstybei narei.Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimasNepriklausomo tyrimo neprireikė.Poveikio vertinimasŠis pasiūlymas yra susijęs su leidimo suteikimu vienai valstybei narei jos pačios prašymu.3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAIPasiūlymo tikslas – leisti JK nukrypti nuo bendrųjų Tarybos direktyvos 2003/96/EB nuostatų ir, neviršijant nustatytų ribų, taikyti diferencijuotus gazolio ir bešvinio benzino apmokestinimo lygius.Teisinis pagrindasTarybos direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnis.Subsidiarumo principasNetiesioginių mokesčių sritis, kuriai taikomas SESV 113 straipsnis, iš esmės nepriklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai, kaip apibrėžta SESV 3 straipsnyje.Tačiau valstybių narių kompetenciją šioje srityje griežtai riboja ir apibrėžia galiojantys Bendrijos teisės aktai. Pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnį tik Taryba, remdamasi minėta nuostata, gali leisti valstybei narei nustatyti daugiau nuostatų dėl atleidimo nuo mokesčio arba jo sumažinimo. Pačios valstybės narės be Tarybos to padaryti negali.Todėl pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą.Proporcingumo principasPasiūlymas atitinka proporcingumo principą. Mokesčių sumažinimu neviršijama to, kas būtina minėtam tikslui pasiekti.Pasirinkta priemonėSiūloma priemonė: Tarybos sprendimas.Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnyje numatyta tik šio tipo priemonė.4. POVEIKIS BIUDŽETUIPriemonė nesukuria finansinės ir administracinės naštos Bendrijai. Todėl pasiūlymas neturi poveikio Bendrijos biudžetui.2011/0232 (NLE)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASleisti Jungtinei Karalystei pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnio nuostatas taikyti sumažintą variklių degalų, sunaudojamų Vidinių ir Išorinių Hebridų salose, Šiaurės jūros salose, Klaido įlankos salose ir Silio salose, apmokestinimo lygįEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,atsižvelgdama į 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvą 2003/96/EB, pakeičiančią Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą[3], ypač į jos 19 straipsnio 1 dalį,atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,kadangi:3.  2011 m. kovo 23 d. raštu JK paprašė leisti pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnį taikyti sumažintą akcizą gazoliui ir bešviniam benzinui Vidinių ir Išorinių Hebridų salose, Šiaurės jūros salose, Klaido įlankos salose (kurios visos yra prie Škotijos pakrantės) ir Silio salose (prie pietvakarinės Anglijos pakrantės);4.  šiose teritorijose gazolio ir bešvinio benzino kainos yra aukštesnės už kainų likusioje JK teritorijoje vidurkį, dėl to vietiniai degalų vartotojai yra nepalankesnėje padėtyje. Kainų skirtumas atsiranda dėl papildomų vieneto sąnaudų, kurias nulemia salų geografinė padėtis, nedidelis gyventojų skaičius ir gana nedidelis pristatomas degalų kiekis;5.  mokesčių sumažinimas yra ne didesnis, nei reikalingas kompensuoti papildomas vieneto sąnaudas, kurias patiria atitinkamų geografinių sričių vartotojai;6.  sumažintos apmokestinimo normos viršys Direktyvos 2003/96/EB 7 straipsnyje nustatytas minimalias apmokestinimo normas;7.  teritorijos, kuriose taikoma priemonė, yra salos, taip pat atsižvelgiant į tai, kad norma sumažinama gana nedaug, todėl priemonė nesukels su degalų tiekimu susijusio gyventojų judėjimo;8.  priemonė yra priimtina tinkamo vidaus rinkos veikimo ir būtinybės užtikrinti sąžiningą konkurenciją požiūriu ir atitinka Europos Sąjungos sveikatos, aplinkos, energetikos ir transporto politikos nuostatas;9.  Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad kiekvieno leidimo, suteikto pagal šį straipsnį, galiojimo laikotarpis turi būti griežtai apribotas. Siekiant susijusioms įmonėms ir vartotojams suteikti pakankamą tikrumą, leidimas suteikiamas šešerių metų laikotarpiui. Vis dėlto, siekiant užtikrinti, kad nebūtų pakenkta būsimai esamos teisinės sistemos raidai, tikslinga numatyti, kad jeigu Taryba, veikdama Sutarties 113 straipsnio pagrindu, įvestų pakeistą bendrąją energetikos produktų apmokestinimo sistemą, prie kurios šis leidimas nebūtų pritaikytas, šio sprendimo galiojimas baigtųsi dieną, kurią pradedamos taikyti šios pakeistos sistemos taisyklės,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnis1. Jungtinei Karalystei leidžiama taikyti sumažintą bešvinio benzino ir gazolio apmokestinimo lygį visose Vidinių ir Išorinių Hebridų salose, Šiaurės jūros salose, Klaido įlankos salose ir Silio salose.Standartinės nacionalinės bešvinio benzino arba gazolio apmokestinimo normos sumažinimas turėtų būti ne didesnis už papildomas mažmeninio pardavimo tose geografinėse teritorijose sąnaudas, palyginti su vidutinėmis Jungtinės Karalystės mažmeninio pardavimo sąnaudomis, ir turėtų būti ne didesnis nei 50 GBP už 1 000 produkto litrų.2. Sumažinti tarifai turi atitikti Direktyvos 2003/96/EB reikalavimus, ypač jos 7 straipsnyje nustatytas minimalias normas.2 straipsnisŠis sprendimas taikomas nuo 2011 m. lapkričio 1 d. ir galioja iki 2017 m. spalio 31 d.Tačiau jeigu Taryba, veikdama Sutarties 113 straipsnio pagrindu, įvestų pakeistą bendrąją energetikos produktų apmokestinimo sistemą, prie kurios šis leidimas nebūtų pritaikytas, šio sprendimo galiojimas baigiasi dieną, kurią pradedamos taikyti šios pakeistos sistemos taisyklės.3 straipsnisŠis sprendimas skirtas Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkas [1] 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyva 2003/96/EB, pakeičianti Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą, OL L 283, 2003 10 31, p. 51.[2] 2008 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 800/2008, skelbiantis tam tikrų rūšių pagalbą suderinama su bendrąja rinka taikant Sutarties 87 ir 88 straipsnius (Bendrasis bendrosios išimties reglamentas), OL L 214, 2008 8 9.[3] OL L 283, 2003 10 31, p. 51.


				|

		52013PC0839

			Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo Prancūzijai leidžiama taikyti sumažintus tam tikrų netiesioginių mokesčių tarifus tradiciniam Gvadelupoje, Prancūzijos Gvianoje, Martinikoje ir Reunjone gaminamam romui ir kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2007/659/EB /* COM/2013/0839 final - 2013/0413 (CNS) */

			   	AIŠKINAMASIS
MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
2007 m. spalio 9 d. Tarybos
sprendimu 2007/659/EB, priimtu remiantis EB sutarties 299 straipsnio 2 dalimi
(dabar – SESV 349 straipsnis) ir iš dalies pakeistu 2011 m. gruodžio
19 d. Tarybos sprendimu 896/2011/ES, Prancūzijai leidžiama
Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamam tradiciniam romui,
kuris parduodamas Prancūzijos žemyninėje dalyje, taikyti
sumažintą akcizo tarifą, kuris gali būti mažesnis negu Direktyvoje
92/84/EEB nustatytas minimalus akcizo tarifas, tačiau negali būti
daugiau kaip 50 % mažesnis už alkoholiui taikomą standartinį
nacionalinį akcizo tarifą. Sumažintas akcizo tarifas taikomas tik
120 000 hektolitrų gryno alkoholio metinei kvotai. Nukrypti
leidžianti nuostata baigia galioti 2013 m. gruodžio 31 d.
Šia priemone Prancūzijos užjūrio
departamentų gamintojams siekiama atlyginti už nepalankią
konkurencinę padėtį, kurią lemia jų atokumas,
izoliuotumas, mažumas, sunkios topografinės ir klimato sąlygos,
ekonominė priklausomybė nuo kelių produktų, ypač nuo
cukraus, cukranendrių ir romo vertės grandinės, o šių
veiksnių pastovumas ir derinys labai riboja tų regionų
vystymąsi.
2013 m. kovo 12 d. Prancūzijos
valdžios institucijos paprašė Komisijos pateikti Tarybos sprendimo, kuriuo
Tarybos sprendimo 2007/659/EB taikymo laikotarpis būtų pratęstas
tomis pačiomis sąlygomis dar septyneriems metams iki 2020 m.
gruodžio 31 d., pasiūlymą. Šis prašymas buvo papildytas ir
pakeistas 2013 m. liepos 3 d. ir rugpjūčio 2 d.
Prancūzijos valdžios institucijos paprašė Komisijos išplėsti
Tarybos sprendimo taikymo sritį, kad jis būtų taikomas ir
alkoholinių gėrimų mokesčiui (pranc. cotisation sur les
boissons alcooliques, dar žinomam kaip socialinio draudimo vinjetė
(pranc. Vignette Sécurité Sociale (VSS)) – įmokai į
Nacionalinę ligonių kasą už alkoholinius gėrimus, skirtai
kovai su rizika sveikatai, kylančia dėl nesaikingo tų
gėrimų vartojimo, taip pat iš dalies pakeisti Tarybos sprendimą
2007/695/EB atgaline data, t. y. nuo 2012 m. sausio 1 d., kad į
jo taikymo sritį būtų įtraukta VSS, todėl tradiciniam
romui, gaminamam keturiuose Prancūzijos atokiausiuose regionuose, kurie
išvardyti Tarybos sprendime 2007/659/EB, būtų galima taikyti
mažesnį akcizo tarifą.
2.           PRANCŪZIJOS
BEI EUROPOS ROMO RINKOS IR NUKRYPTI LEIDŽIANČIOS NUOSTATOS YPATUMAI
Laikui bėgant Europos romo rinkai buvo
būdingi svyravimai, o apskritai jos apimtis iš viso padidėjo nuo
maždaug 250 000–300 000 gryno alkoholio hektolitrų devintojo
dešimtmečio pabaigoje iki maždaug 800 000 gryno alkoholio hektolitrų
šiuo metu (žr. 1 lentelę).
Europos romo rinka nuo devintojo
dešimtmečio pabaigos iki šiol išaugo beveik trigubai, o Prancūzijos
užjūrio departamentuose pagaminto romo pardavimo Europos rinkoje apimtis
nuo dešimtojo dešimtmečio pradžios iki šiol padidėjo tik du kartus,
nuo devintojo dešimtmečio pabaigos iki dabar – vos 50 %. Dėl
šios priežasties Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamam romui
tenkanti visos Europos rinkos dalis sumažėjo nuo 50 % devintojo
dešimtmečio pabaigoje iki maždaug 25 % šiuo metu; panašu, kad toks
rinkos dydis nusistovėjo.
Visos Europos rinkoje svyravimai skirtingais
metais siekė apytikriai 150 000 gryno alkoholio hektolitrų
(arba, pvz., apytikriai 20 % metinės rinkos dydžio 2002–2004 m.
ir 2007–2010 m.). Šie svyravimai buvo matyti tiek iš trečiosiose
šalyse, tiek iš Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamo romo
pardavimo apimties. 2011 m. pagrindinės importuojamo romo kilmės
šalys buvo Kuba, Venesuela, Brazilija, Jungtinės Valstijos ir Meksika.
Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamas romas daugiausia buvo
eksportuojamas į Prancūzijos žemyninę dalį (71 %) ir
į kitas ES šalis (27 %), visų pirma į Ispaniją ir
Vokietiją.
1
lentelė
Europos
romo rinkos raida
(gryno
alkoholio hektolitrais)
 Metai || Iš viso || Romas iš trečiųjų šalių || Romas iš Prancūzijos užjūrio departamentų || Romo iš Prancūzijos užjūrio departamentų dalis (%)
 1986 || 313 459 || 152 252 || 161 207 || 51 %
 1987 || 300 152 || 158 117 || 142 035 || 47 %
 1988 || 252 877 || 130 976 || 121 901 || 48 %
 1989 || 293 462 || 161 485 || 131 977 || 45 %
 1990 || 368 913 || 227 975 || 140 938 || 38 %
 1991 || 336 252 || 221 861 || 114 391 || 34 %
 1992 || 332 145 || 223 522 || 108 623 || 33 %
 1993 || 322 743 || 231 059 || 91 684 || 28 %
 1994 || 357 936 || 253 215 || 104 721 || 29 %
 1995 || 284 178 || 184 835 || 99 343 || 35 %
 1996 || 359 295 || 249 239 || 110 056 || 31 %
 1997 || 453 050 || 354 858 || 98 192 || 22 %
 1998 || 500 295 || 395 031 || 105 264 || 21 %
 1999 || 567 449 || 428 790 || 138 659 || 24 %
 2000 || 645 237 || 495 625 || 149 612 || 23 %
 2001 || 695 033 || 534 316 || 160 717 || 23 %
 2002 || 734 249 || 557 458 || 176 791 || 24 %
 2003 || 880 653 || 713 535 || 167 118 || 19 %
 2004 || 727 772 || 569 278 || 158 494 || 22 %
 2005 || 726 876 || 571 317 || 155 559 || 21 %
 2006 || 791 542 || 626 157 || 165 385 || 21 %
 2007 || 785 695 || 608 449 || 177 246 || 23 %
 2008 || 851 748 || 657 725 || 194 023 || 23 %
 2009 || 720 958 || 523 172 || 197 786 || 27 %
 2010 || 838 749 || 640 923 || 197 826 || 24 %
 2011 || 809 393 || 603 911 || 205 485 || 25 %
 2012 || 764 490 || 574 562 || 189 928 || 25 %
Šaltinis: Eurostatas.
Lyginant Europos ir Prancūzijos
žemyninės dalies rinkų raidą per pastarąjį
dešimtmetį, t. y. nuo 2000 iki 2010–2012 m., galima pastebėti,
kad tam tikros tendencijos būdingos abiem rinkoms, tačiau Prancūzijos
žemyninės dalies rinkos raida daug dinamiškesnė (žr. 2 lentelę):
·
Visos Europos romo rinka per metus vidutiniškai
išaugdavo 2–3 procentais, o Prancūzijos žemyninės dalies rinkos
augimo rodiklis būdavo beveik du kartus didesnis.
·
2000–2010 m. iš trečiųjų
šalių importuoto romo apimtis visos Europos rinkoje padidėjo maždaug
50 000 gryno alkoholio hektolitrų, o Prancūzijos rinkoje, kuri
sudaro ketvirtadalį visos Europos rinkos, ši apimtis padidėjo maždaug
20 000 gryno alkoholio hektolitrų.
2 lentelė
Prancūzijos (žemyninės
dalies) romo rinkos raida
(gryno alkoholio hektolitrais)
   || Romo, kurį išleidžiant vartoti taikomas sumažintas akcizo tarifas, kiekis || Nekvotinis || Iš trečiųjų šalių || Iš viso
 2000 || 78 300 || 30 000 || 1 000 || 109 300
 2001 || 86 200 || 26 500 ||   ||
 2002 || 86 900 || 37 000 ||   ||
 2003 || 86 400 || 26 200 ||   ||
 2004 || 87 900 || 30 800 ||   ||
 2005 || 90 000 || 35 500 || 5 500 || 131 000
 2006 || 90 000 || 33 500 ||   ||
 2007 || 96 100 || 33 500 ||   ||
 2008 || 99 500 || 33 000 ||   ||
 2009 || 102 400 || 32 400 ||   ||
 2010 || 105 700 || 40 600 || 20 000 || 166 300
 2011 || 108 900 || 28 500 ||   ||
 2012 || 109 800 || 24 975 || 21 395 || 156 170
Šaltinis: Prancūzijos valdžios institucijų
pateikti skaičiavimai.
Remiantis Prancūzijos valdžios
institucijomis, ne ES kilmės romui tenkanti Prancūzijos
žemyninės dalies rinkos dalis išaugo nuo mažiau kaip 1 % 2000 m.
iki 4,2 % 2005 m., iki 12 % 2010 m. ir iki 13,7 %
2012 m. Per tą patį laikotarpį visos Europos rinkoje šiam
importui tenkanti dalis sumažėjo nuo 77 % iki 75 %.
Pagrindinė priežastis, dėl kurios
tradicinis romas įsitvirtino Prancūzijos rinkoje, yra ta, kad
Prancūzija tradiciniam romui taiko sumažintą akcizo tarifą,
kuris gali siekti iki 50 % standartinio tarifo. Be to, nuo 2012 m.
Prancūzija šį sumažintą tarifą taiko ir VSS, kad
atlygintų už VSS apskaičiavimo metodo pokyčius (VSS imta
skaičiuoti už gryno alkoholio hektolitrą, o ne už hektolitrą),
kurie stipriam tradiciniam romui buvo nepalankesni nei romui iš
trečiųjų šalių. Šiuos abu mokesčius sudėjus,
Prancūzija šiuo metu tradiciniam romui taiko 1 2464,20 EUR
mokestį už gryno alkoholio hektolitrą, o romui iš trečiųjų
šalių – 1 193,00 EUR mokestį už gryno alkoholio
hektolitrą (žr. 3 lentelę).
3
lentelė
Tradiciniam
romui ir konkuruojančiam romui taikomas akcizas ir VSS
– už gryno alkoholio hektolitrą –
 Tarifas metų pabaigoje || Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamas romas || Visas kitas romas || Lengvata Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamam romui
 Akcizas || VSS[1] || Iš viso || Akcizas || VSS[2] || Iš viso || EUR už gryno alkoholio hektolitrą || Standartinių tarifų sumos sumažinimas
 2008 || 835,00 || 325,00 || 1 160,00 || 1 450,00 || 325,00 || 1 775,00 || 615,00 || 34,6 %
 2009 || 848,00 || 400,00 || 1 248,00 || 1 471,75 || 400,00 || 1 871,75 || 623,75 || 33,3 %
 2010 || 858,38 || 400,00 || 1 258,38 || 1 512,96 || 400,00 || 1 912,96 || 654,58 || 34,2 %
 2011 || 859,24 || 400,00 || 1 259,24 || 1 514,47 || 400,00 || 1 914,47 || 655,23 || 34,2 %
 2012[3] || 903,00 || 361,20 || 1 264,20 || 1 660,00 || 533,00 || 2 193,00 || 928,80 || 42,4 %
 2013 || 918,80 || 367,52 || 1 286,32 || 1 689,05 || 542,33 || 2 231,38 || 945,06 || 42,4 %
Šaltinis: pačių atlikti
skaičiavimai.
Ši politika padėjo tradiciniam romui
išlaikyti 87 % Prancūzijos žemyninės rinkos – ši dalis daug
didesnė už jam tenkančią likusios ES rinkos dalį,
tebesiekiančią vos daugiau kaip 10 %. Kita vertus, tokios rinkos
dalies kaina – Prancūzijos mokesčių administratoriaus negautos
pajamos. Skaičiuojama, kad negautos pajamos nuo maždaug 70 mln. EUR
2007 m. išaugo iki daugiau kaip 120 mln. EUR 2012 m., jeigu
atsižvelgtume į sumažintus akcizus ir VSS, taip pat į negautas
pajamas iš PVM[4]
(žr. 4 lentelę).
4
lentelė
Dėl
tradiciniam romui sumažinto akcizo ir VSS negautos pajamos
   || Kvotinio Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamo romo pardavimo apimtis Prancūzijoje (gryno alkoholio hektolitrais)[5] || Prancūzijos užsienio departamentuose gaminamo romo ir kitų alkoholinių gėrimų akcizo skirtumai[6] (EUR už gryno alkoholio hektolitrą) || Dėl Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamam romui taikomų mažesnių tarifų negautos pajamos iš akcizo ir VSS (mln. EUR) ||   Negautos pajamos iš PVM (19,6 % akcizo ir VSS) (mln. EUR)
 2007 || 96 100 || 615,00 || 59,1 || 11,6
 2008 || 99 500 || 615,00 || 61,2 || 12,0
 2009 || 102 400 || 623,75 || 63,9 || 12,5
 2010 || 105 700 || 654,58 || 69,2 || 13,6
 2011 || 108 900 || 655,23 || 71,3 || 14,0
 2012 || 109 800 || 928,80 || 102,0 || 20,0
Šaltinis: pačių atlikti
skaičiavimai.
3.           DĖL DIDESNIŲ
SĄNAUDŲ PATIRIAMAS NUOSTOLIS IR NUKRYPTI LEIDŽIANČIOS NUOSTATOS
PROPORCINGUMAS
Vertinant priemonių, skirtų
Prancūzijos užjūrio departamentų tradicinio romo gamintojų
patiriamiems nuostoliams kompensuoti, proporcingumą, reikėtų
atsižvelgti į tris veiksnius:
·
gamybos (ir gabenimo) sąnaudų
skirtumą,
·
pardavimo sąnaudų, susidarančių
dėl didesnės talpos buteliams ir didesnės alkoholio
koncentracijos romui taikomo didesnio akcizo ir VSS, skirtumą,
·
tradicinio romo rinkos dalies raidą
Prancūzijos ir visos Europos rinkoje.
Kalbant apie rinkos dalį, iš pirmiau
pateiktų duomenų jau buvo matyti, kad tradiciniam romui tenkanti
Prancūzijos žemyninės dalies (kur jis subsidijuojamas) rinkos dalis,
atrodo, ir toliau mažėja, o šiam romui tenkanti likusios Europos rinkos
(kur jis nėra subsidijuojamas) dalis nusistovėjo.
3.1.      Gamybos
sąnaudų skirtumas
Siekiant pinigine išraiška įvertinti
neigiamą poveikį, kurį romo gamintojai patiria dėl
atokiausiems regionams būdingų specifinių ypatybių ir
kliūčių, geriausia pradėti nuo tradicinio ir kituose
pasaulio regionuose gaminamo romo gamybos sąnaudų, įskaitant
gabenimo į Europos ar Prancūzijos žemyninę dalį
sąnaudas, skirtumo apskaičiavimo.
Nepaisant pastangų modernizuoti cukraus,
cukranendrių ir romo vertės grandinę Prancūzijos
atokiausiuose regionuose, tinkamo parduoti romo gamyba, remiantis
Prancūzijos pateikta informacija, yra maždaug tris kartus brangesnė
nei kituose pasaulio regionuose. Prancūzijos užjūrio departamentuose
gaminamo romo importo sąnaudos (įskaitant frachto ir draudimo
sąnaudas) gali siekti maždaug 300 EUR už gryno alkoholio
hektolitrą, o kituose pasaulio regionuose gaminamo romo importo kaina –
maždaug 100 EUR už gryno alkoholio hektolitrą (žr. 5 lentelę).
5 lentelė
Tradicinio romo ir romo iš
trečiųjų šalių sąnaudų skirtumai (atskaičius
mokesčius),
jeigu apmokestinama
standartiniais tarifais
(už gryno alkoholio litrą ir už butelį)
   || Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamas romas || Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamas romas || Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamas romas || Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamas romas || Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamas romas || Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamas romas || Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamas romas || Romas iš trečiųjų šalių ||
   || 70 cl 40  || 70 cl 42  || 70 cl 50  || 1 litras 40° || 1 litras 50  || 1 litras 55  || 1 litras 59  || 70 cl 37,5  ||
 Neišpilstyto romo kaina už gryno alkoholio litrą (įskaitant draudimo ir frachto sąnaudas) || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 1,01 ||
 A : Skysčio kaina || 0,84 || 0,88 || 1,05 || 1,20 || 1,50 || 1,65 || 1,77 || 0,27 ||
 B : Iškrovimo sąnaudos || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 ||
 C: Muitai || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,17 ||
 D: Išpilstymo į butelius sąnaudos || 0,40 || 0,40 || 0,40 || 0,50 || 0,50 || 0,50 || 0,50 || 0,40 ||
 E: Darbo sąnaudos (atskaičius iškrovimo sąnaudas) || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 ||
 F:Gabenimas į žemyninę dalį || 0,07 || 0,07 || 0,07 || 0,08 || 0,08 || 0,08 || 0,08 || 0,07 ||
 A–F eilučių suma || 1,60 || 1,64 || 1,80 || 2,07 || 2,37 || 2,52 || 2,64 || 1,20 ||
 G: Akcizas || 4,73 || 4,97 || 5,91 || 6,76 || 8,45 || 9,29 || 9,97 || 4,43 ||
 H: Socialinio draudimo įmoka „ Cotisation sur les boissons alcooliques “ || 1,52 || 1,59 || 1,90 || 2,17 || 2,71 || 2,98 || 3,20 || 1,42 ||
 PVM || 1,54 || 1,61 || 1,89 || 2,16 || 2,65 || 2,90 || 3,10 || 1,38 ||
 Pardavimo kaina (įskaičius visus mokesčius) neatskaičius pardavimo ir platinimo maržos || 9,39 || 9,81 || 11,51 || 13,15 || 16,18 || 17,69 || 18,90 || 8,43 ||
 Parduotų butelių skaičius tūkstančiais (2011 m. „Nielsen“ duomenų bazė) || 9029,9  || 1271,2 || 2618,0 || 6716,0 || 3941,6 || 3684,2 || 35,6 || 8150 ||
3.2.      Pardavimo
sąnaudų skirtumas
Dėl šių sąnaudų skirtumo
patiriamus padarinius dar apsunkina tai, kad Prancūzijoje paprastai
parduodamas didesnės alkoholio koncentracijos tradicinis romas (ne 37,5°,
o 40°, 42°, 50°, 55° ir 59° stiprumo) didesnės talpos buteliuose (ne
0,7 l, o 1 l talpos). Savo ruožtu, dėl didesnės alkoholio
koncentracijos taikomi didesni akcizai ir VSS (nuo 2012 m.), be to, ir
didesni PVM už parduoto romo litrą. Todėl dėl didesnių
sąnaudų patiriamas nuostolis (įskaitant mokesčius) gali
svyruoti nuo 0,95 iki 3,07 EUR už 0,7 l talpos butelį, kai
alkoholio koncentracija neviršija 50°, ir iki 10,47 EUR už 1 l talpos
butelį, kai alkoholio koncentracija neviršija 59° (žr. 5 lentelę).
Taigi, dėl didesnių tradicinio romo
pardavimo sąnaudų patiriamas nuostolis atsiranda ne tik dėl
didesnių gamybos ir gabenimo sąnaudų, bet ir dėl
didesnių pardavimo sąnaudų, susijusių su tradicinėmis
Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamo romo ypatybėmis –
didesniais mokesčiais ir rinkliavomis, kuriuos lemia tradicinio romo
pardavimo specifika (t. y. didesnė alkoholio koncentracija ir
didesnės talpos buteliai).
Tik trečdalis tradicinio romo parduodama
buteliuose, kurie šiek tiek panašūs į konkuruojančio romo
butelius, t.y. yra 0,7 l talpos, o alkoholio koncentracija siekia 40°
vietoj 37,5°. Jeigu tokie buteliai laikomi tradicinio romo ir kitų
produktų kainos skirtumo (atskaičius mokesčius)
apskaičiavimo etalonu, šis skirtumas būtų maždaug 340 EUR
už gryno alkoholio hektolitrą, arba 20 % standartinio akcizo tarifo,
kuris buvo taikomas 2012 m. Atsižvelgiant į pirmiau išdėstytus
argumentus dėl proporcingumo, tokio sąnaudų nuostolio
(atskaičius mokesčius) kompensavimas vis dar galėtų
būti laikomas proporcingu.
Be to, nors tradicinis romas dėl
mažesnių akcizų ir VSS (žr. 6 lentelę) parduodamas daug
mažesnėmis kainomis nei panašus romas iš trečiųjų
šalių, per pastarąjį dešimtmetį konkurentams vis tiek
atiteko dalis Prancūzijos žemyninės tradicinio romo rinkos. Vadinasi,
tradicinis romas tikriausiai yra įsigalėjęs tokiame rinkos
segmente, kur dėl (santykinio) kainų padidėjimo rinkos dalys
sumažėja, nors dėl (santykinio) kainų sumažėjimo rinkos
dalys nepadidėja.
6
lentelė
Mažmeninės romo kainos Prancūzijoje
2008–2012 m. EUR už butelį
                                                2008    2009    2010    2011    2012
Romas iš trečiųjų šalių
„Havana club“ (70 cl, 37,5°)   13,57   14,11   14,42   14,65   15,90
„Bacardi“ (70 cl 37,5°)                       13,44   13,89   14,25   14,21   14,92
Tradicinis romas
„Saint James“ (70 cl, 40°)                               11,14   11,17   11,32
„Négrita“ (100 cl, 40°)                        10,49   10,66   10,54   10,47   10,66
„Charrette“ (100 cl, 49°)                     13,89   14,54   14,39   14,48   15,02
„Dillon“ (100 cl, 55°)              14,82   15,65   16,37   16,41   17,00
Šaltinis: IRI rinkos
tyrimai.
Be to, panašu, kad tradicinis romas
didmeninės ir mažmeninės prekybos vertės grandinėje
daugiausia parduodamas taikant žemesnes pardavimo ir platinimo maržas:
palyginus tradicinio romo ir konkuruojančio romo prekės ženklų
mažmeninę pardavimo kainą (žr. 6 lentelę) ir sąnaudų
kainą (neatskaičius mokesčių, pardavimo ir platinimo
maržų; žr. 5 lentelę), o tada pritaikius iki 50 % sumažintus
akcizus ir VSS, romo iš trečiųjų šalių pardavimo ir
platinimo maržos nesunkiai viršija 80 %, o tos pačios tradicinio
romo, parduodamo 1 l talpos buteliuose, kurio alkoholio koncentracija yra
didelė, maržos vos viršija 60 %.
3.3.      Sprendimo
dėl nukrypti leidžiančios nuostatos proporcingumas
Remiantis SESV 110 straipsniu, jokia
valstybė narė tiesiogiai ar netiesiogiai neapmokestina kitų
valstybių narių gaminių jokiais savo vidaus mokesčiais,
didesniais už tuos, kuriais ji tiesiogiai ar netiesiogiai apmokestina panašius
vietinius gaminius. Be to, jokia valstybė narė neapmokestina
kitų valstybių narių gaminių tokio pobūdžio vidaus mokesčiais,
kurie suteiktų netiesioginę apsaugą kitiems gaminiams.
Tačiau Taryba, remdamasi SESV 349
straipsniu, gali leisti valstybėms narėms, kuriose yra
atokiausių regionų ir departamentų, nukrypti nuo SESV 110
straipsnio nuostatų, kad būtų atsižvelgiama į tų
regionų socialinės ir ekonominės struktūros
padėtį, kurią apsunkina kiti veiksniai, dėl kurių
labai ribojama tų regionų plėtra. Tokia nukrypti
leidžiančia nuostata negali būti sumenkinamas Sąjungos
teisinės tvarkos, taip pat vidaus rinkos ir bendros politikos
krypčių, pvz., SESV 113 straipsniu grindžiamos bendros
mokesčių politikos, vientisumas bei darna. Todėl tokios nukrypti
leidžiančios nuostatos turi išlikti proporcingos, t.y. neviršyti to, kas
būtina problemoms, kylančioms dėl nepalankių pagrindinių
sąlygų, trukdančių augti tų regionų ekonomikai,
išspręsti, ir per daug neiškraipyti konkurencijos bendrojoje rinkoje.
Vadinasi, bet kokia nuostata, kuria leidžiama nukrypti nuo SESV 110 straipsnio,
iš esmės turėtų apsiriboti visišku arba daliniu nuostolių,
kuriuos dėl didesnių sąnaudų patiria minėtų
regionų gamintojai, atlyginimu.
Be to, kitose valstybėse narėse
romas negaminamas, o romo konkurencija su kitais stipriaisiais alkoholiniais
gėrimais, pvz., viskiu ar konjaku, yra palyginti nedidelė. Siekiant
vartotojus įtikinti rinktis tradicinį romą, o ne
konkuruojančius produktus, tokio romo kaina turėtų būti
palyginti daug žemesnė už konkuruojančių gėrimų.
Prancūzija teigia, kad reikėtų
jai leisti atlyginti visus nuostolius, patiriamus dėl didesnių
sąnaudų, susidarančių tiek dėl didesnių gamybos
ir gabenimo sąnaudų, tiek dėl didesnių akcizų ir VSS,
taikomų už butelį nepriklausomai nuo jo talpos, t.y. didesnės
talpos buteliuose parduodamam didesnės alkoholio koncentracijos
tradiciniam romui atitinkamai turėtų būti taikomi mažesni
akcizai. Šis prašymas grindžiamas tuo, kad, remiantis Prancūzijos valdžios
institucijomis, tradicinio romo vartotojai Prancūzijoje nenori už
didesnės alkoholio koncentracijos romą didesnės talpos
buteliuose, apmokestinamą didesniu tokiems produktams taikomu akcizu, VSS
ir PVM, mokėti brangiau. Panašu, kad pirmiau pateikta analizė
patvirtina šį faktą.
Todėl Prancūzija prašė (kaip
jai tą iki 2013 m. pabaigos leidžia padaryti Taryba) leidimo
akcizą sumažinti iki 50 % standartinio nacionalinio tarifo. Šiuo metu
Prancūzija taiko sumažintą tarifą, kuris siekia maždaug
55 % standartinio nacionalinio tarifo, taikomo kitiems Prancūzijoje
parduodamiems stipriesiems gėrimams.
Be to, nuo 2012 m. sausio 1 d.
Prancūzija pakeitė VSS skaičiavimo bazę – dabar ji yra
533 EUR už gryno alkoholio hektolitrą vietoj 160 EUR už
hektolitrą. Ši VSS pridedama prie nacionalinio akcizo. Kaip nusprendė
Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, VSS nėra akcizas. Vis dėlto
paprastai taikomas didžiausia VSS, kuri siekia 40 % akcizo. Šiuo metu
standartinis VSS tarifas siekia maždaug 32 % standartinio akcizo tarifo.
Iš viso nuo 2012 m. tradiciniam romui
nustatyta mokesčių (akcizo ir VSS) lengvata siekė maždaug
42 % standartinio akcizo ir standartinio VSS tarifo sumos.
Tarybos sprendimu 2007/659/EB, iš dalies
pakeistu Tarybos sprendimu 896/2011/ES, buvo leista tradiciniam romui (iki
120 000 hektolitrų gryno alkoholio metinei kvotai) taikomą
standartinį akcizų tarifą sumažinti iki 50 % standartinio
tarifo, tačiau sumažinti tradiciniam romui taikomą VSS Tarybos
sprendimu nebuvo numatyta.
Nesama jokios priežasties, dėl kurios
akcizai turėtų būti taikomi kitokia tvarka nei kiti
alkoholiniams gėrimams taikomi mokesčiai, ypač VSS, todėl
tol, kol bendra lengvata tradiciniam romui yra proporcinga, abi priemones
būtų pagrįsta sujungti į vieną.
Iš esmės, Taryba būtų
galėjusi leisti Prancūzijai taikyti sumažintą VSS vadovaudamasi
tais pačiais principais, pagal kuriuos ji leido taikyti sumažintą
akcizo tarifą, jeigu Prancūzija būtų pranešusi, kad ši
priemonė taikoma VSS nuo 2012 m. sausio mėn. Todėl
siūloma, kad Taryba atgaline data leistų sumažinti VSS tradicinio
romo 120 000 hektolitrų gryno alkoholio metinei kvotai iki
50 % standartinio VSS tarifo.
3.4.      Išvada
Todėl siūloma 2014–2020 m.
laikotarpiu Prancūzijai leisti taikyti iki 50 % atitinkamų
standartinių tarifų sumažintus akcizo ir VSS tarifus, tačiau
bendras akcizo ir VSS sumažinimas neturėtų viršyti 50 % viso Direktyvos
92/84/EEB 3 straipsnyje alkoholiui nustatyto tarifo.
Taip pat siūloma, kad Prancūzija ne
vėliau kaip 2017 m. liepos 31 d. parengtų Europos Komisijai
skirtą laikotarpio vidurio ataskaitą, kad Komisija galėtų
įvertinti, ar tebegalioja priežastys, kuriomis grindžiama nukrypti
leidžianti mokesčių nuostata, ir ar Prancūzijos suteikta
mokesčių lengvata tebėra proporcinga ir pakankama, kad ja
būtų remiamas cukraus, cukranendrių ir romo vertės grandinės
konkurencingumas Gvadelupoje, Prancūzijos Gvianoje, Martinikoje ir
Reunjone. Šioje ataskaitoje taip pat turėtų būti pateikta
informacija apie pardavimo sąnaudas. Jeigu iš pateiktos informacijos
būtų matyti, kad nukrypti leidžianti mokesčių nuostata
nebėra iš dalies ar visiškai pagrįsta, arba kad ji dėl konkurencingumo
priežasčių ir tarptautinio aspekto nėra tokia tinkama, kaip
kitos alternatyvios priemonės, iki nukrypti leidžiančios nuostatos
galiojimo laikotarpio pabaigos galėtų būti pradedamas
laipsniškas nutraukimo procesas.
4.           TEISINIAI PASIŪLYMO
ASPEKTAI
 Siūlomų priemonių santrauka Vadovaujantis siūlomu sprendimu Prancūzijai nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d. leidžiama Gvadelupoje, Prancūzijos Gvianoje, Martinikoje ir Reunjone gaminamo tradicinio romo 120 000  gryno alkoholio hektolitrų kvotai taikyti sumažintą akcizo ir alkoholinių gėrimų mokesčio (pranc. cotisation sur les boissons alcooliques arba VSS) tarifą. Sumažintų tarifų suma (nurodyta 1 straipsnyje) gali būti mažesnė negu Direktyvoje 92/84/EEB alkoholiui nustatytas minimalus akcizo tarifas, tačiau kiekvienas atskiras tarifas negali būti daugiau kaip 50 % mažesnis už alkoholiui taikomą standartinį nacionalinį akcizo tarifą. 2012–2013 m. laikotarpiu pasiūlymu iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas 2007/659/EB, iš dalies pakeistas Tarybos sprendimu 896/2011/ES, siekiant atgaline data, t.y. nuo 2012 m. sausio 1 d., į jo taikymo sritį įtraukti VSS, kad Gvadelupoje, Prancūzijos Gvianoje, Martinikoje ir Reunjone gaminamam tradiciniam romui būtų galima taikyti mažesnį VSS tarifą. Šiuo laikotarpiu sumažintas šios VSS tarifas taip pat gali būti mažesnis negu Direktyvoje 92/84/EEB alkoholiui nustatytas minimalus akcizo tarifas, tačiau negali būti daugiau kaip 50 % mažesnis už standartinį VSS tarifą. Prancūzijos valdžios institucijos iki 2017 m. liepos 31 d. imtinai turės pateikti Komisijai laikotarpio vidurio ataskaitą, kad Komisija galėtų įvertinti, ar tebegalioja priežastys, kuriomis grindžiama nukrypti leidžianti mokesčių nuostata, ir ar Prancūzijos suteikta mokesčių lengvata tebėra proporcinga ir pakankama, kad ja cukraus, cukranendrių ir romo vertės grandinei Gvadelupoje, Prancūzijos Gvianoje, Martinikoje ir Reunjone būtų atlyginama už nepalankią socialinės ir ekonominės struktūros padėtį, kurią sunkina jų atokumas, izoliuotumas, mažumas, sunkios topografinės ir klimato sąlygos, ekonominis priklausomumas nuo kelių produktų, o šių veiksnių pastovumas ir derinys labai riboja šių regionų vystymąsi. Šioje vidurio laikotarpio ataskaitoje taip pat turėtų būti pateikta atnaujinta informacija apie susijusias pardavimo sąnaudas ir apie priemones, kurių buvo imtasi siekiant, kad tos sąnaudos susilygintų su konkuruojančio romo sąnaudomis.
 Teisinis pagrindas SESV 349 straipsnis.
 Subsidiarumo principas Tik Taryba turi teisę remdamasi SESV 349 straipsniu priimti konkrečias atokiausiems regionams skirtas priemones, kuriomis siekiama keisti Sutarčių ir bendrų politikos krypčių taikymo šiems regionams sąlygas, nes nuolatiniai sunkumai neigiamai veikia jų socialinę ir ekonominę padėtį. Leidimą nukrypti nuo SESV 110 straipsnio taip pat gali suteikti tik Taryba. Todėl Tarybos sprendimo pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą.
 Proporcingumo principas
 Pasiūlymu neviršijama to, kas būtina siekiant atsverti neigiamas socialines ir ekonomines sąlygas, dėl kurių tradicinis romas Prancūzijos žemyninėje dalyje gaminamas ir parduodamas didesnėmis sąnaudomis. Todėl siūloma specialia mokesčių ir rinkliavų mokėjimo tvarka konkuruojančiam romui neužkertamas kelias toliau skverbtis į Prancūzijos rinką. ||
 Pasirinkta priemonė
 Siūloma priemonė: Tarybos sprendimas.
 Kitos priemonės nebūtų tinkamos dėl šių priežasčių: nukrypti leidžiančios nuostatos, kurias leidžiama taikyti vadovaujantis SESV 349 straipsniu, nurodomos Tarybos sprendimuose, be to, teisės aktas, kurį siekiama iš dalies pakeisti, yra Tarybos sprendimas, priimtas remiantis tuo pačiu teisiniu pagrindu (buv. EB sutarties 299 straipsnio 2 dalimi).
5.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Pasiūlymas neturi poveikio Europos
Sąjungos biudžetui.
2013/0413 (CNS)
Pasiūlymas
TARYBOS SPRENDIMAS
kuriuo Prancūzijai leidžiama taikyti
sumažintus tam tikrų netiesioginių mokesčių tarifus
tradiciniam Gvadelupoje, Prancūzijos Gvianoje, Martinikoje ir Reunjone
gaminamam romui ir kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2007/659/EB
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 349 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo
akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdama į Europos Parlamento
nuomonę[7],
laikydamasi specialios teisėkūros
procedūros,
kadangi:
(1)       Tarybos sprendimu 2007/659/EB[8] Prancūzijai
leidžiama tradiciniam Gvadelupoje, Prancūzijos Gvianoje, Martinikoje ir
Reunjone gaminamam romui, kuris parduodamas Prancūzijos žemyninėje
dalyje, taikyti sumažintą akcizo tarifą, kuris gali būti
mažesnis negu Tarybos direktyvoje 92/84/EEB[9]
nustatytas minimalus akcizo tarifas, tačiau negali būti daugiau kaip
50 % mažesnis už alkoholiui taikomą standartinį nacionalinį
akcizo tarifą. Nuo 2011 m. sausio 1 d. sumažintas akcizo tarifas
taikomas tik 120 000 hektolitrų gryno alkoholio metinei kvotai.
Ši nukrypti leidžianti nuostata baigia galioti 2013 m. gruodžio
31 d.;
(2)       2013 m. kovo 12 d.
Prancūzijos valdžios institucijos paprašė Komisijos pateikti Tarybos
sprendimo, kuriuo Tarybos sprendime 2007/659/EB nustatytos nukrypti
leidžiančios nuostatos taikymo laikotarpis būtų pratęstas
tomis pačiomis sąlygomis septyneriems metams iki 2020 m.
gruodžio 31 d., pasiūlymą. 2013 m. liepos 3 d. ir
rugpjūčio 2 d. šis prašymas buvo papildytas – pateikta
papildomos informacijos ir patikslinta, kokie Prancūzijoje taikomi
mokesčiai turėtų būti įtraukti į sprendimą;
(3)       Prancūzijos valdžios
institucijos taip pat informavo Komisiją, kad nuo 2012 m. sausio
1 d. buvo iš dalies pakeistas nacionalinės teisės aktas dėl
alkoholinių gėrimų mokesčio (pranc. cotisation sur les
boissons alcooliques, dar žinomo kaip socialinio draudimo vinjetė
(pranc. Vignette Sécurité Sociale (VSS)), kuris renkamas papildomai prie
nacionalinio akcizo kaip įmoka į Nacionalinę ligonių
kasą už alkoholinius gėrimus, skirta kovai su rizika sveikatai,
kylančia dėl nesaikingo tų gėrimų vartojimo. Visų
pirma, buvo pakeista mokesčio bazė (533 EUR už gryno alkoholio
hektolitrą vietoj 160 EUR už hektolitrą) ir nustatytas VSS sumos
apribojimas, kuris susietas su taikomu akcizu;
(4)       Prancūzijos valdžios
institucijos, teikdamos prašymą nuo 2012 m. sausio 1 d.
pratęsti Sprendime 2007/659/EB nustatytos nukrypti leidžiančios
nuostatos taikymo laikotarpį iki 2020 m. gruodžio 31 d.,
paprašė, kad Komisija įtrauktų VSS į mokesčių,
kurie Sprendime 2007/659/EB išvardytuose keturiuose atokiausiuose
Prancūzijos regionuose gaminamam tradiciniam romui gali būti taikomi
mažesniu tarifu, sąrašą;
(5)       todėl tikslingiau yra
priimti naują sprendimą dėl nukrypti leidžiančios
nuostatos, kuri apimtų abu mokesčius: skirtingus akcizo
mokesčius, kaip nustatyta Direktyvoje 92/84/EEB, ir VSS, o ne
pratęsti Sprendime 2007/659/EB nustatytos nukrypti leidžiančios
nuostatos taikymo laikotarpį;
(6)       atsižvelgiant į tai, kad
vietinė rinka yra maža, užjūrio departamentų spirito varyklos
savo veiklą gali plėtoti tik turėdamos pakankamą
galimybę patekti į Prancūzijos žemyninės dalies rinką,
kuri yra pagrindinė jų romo realizavimo rinka (71 % romo).
Konkuruoti Sąjungos rinkoje tradiciniam romui sunku dėl dviejų
priežasčių: didesnių gamybos sąnaudų ir didesnių
mokesčių už butelį, nes tradicinis romas paprastai yra
parduodamas didesnės alkoholio koncentracijos ir didesnės talpos
buteliuose;
(7)       užjūrio
departamentų cukraus, cukranendrių ir romo vertės
grandinėje patiriamos didesnės gamybos sąnaudos, nei kituose
pasaulio regionuose. Visų pirma, patiriamos didesnės darbo
užmokesčio sąnaudos, nes Gvadelupoje, Prancūzijos Gvianoje,
Martinikoje ir Reunjone galioja Prancūzijos socialinės teisės
aktai. Tuose atokiausiuose regionuose taip pat galioja Sąjungos aplinkos
ir saugumo standartai – jiems įgyvendinti būtinos didelės su
gamyba tiesiogiai nesusijusios investicijos ir sąnaudos, net jei dalis
tų investicijų finansuojama iš Sąjungos struktūrinių
fondų. Be to, tų atokiausių regionų spirito varyklos yra
mažesnės už tarptautinėms įmonių grupėms
priklausančias spirito varyklas. Todėl produkcijos vieneto gamybos
sąnaudos yra didesnės. Remiantis Prancūzijos valdžios
institucijomis, visos tos tiesioginės papildomos gamybos sąnaudos,
įskaitant frachtą ir draudimą, siekia maždaug 12 %
Prancūzijos akcizo, kuris paprastai buvo taikomas stipriesiems
alkoholiniams gėrimams 2012 m.;
(8)       Prancūzijos
žemyninėje dalyje tradicinis romas paprastai parduodamas didesnės
talpos buteliuose (60 % romo parduodama 1 l talpos buteliuose) ir yra
didesnės alkoholio koncentracijos (nuo 40° iki 59°), nei konkuruojantis
romas, kuris paprastai parduodamas 37,5° stiprumo 0,7 l talpos buteliuose.
Savo ruožtu, dėl didesnės alkoholio koncentracijos taikomas didesnis
akcizas ir VSS, be to, ir didesnis pridėtinės vertės mokestis
(PVM) už parduoto romo litrą. Todėl papildomos sąnaudos, t.y.
didesnės gamybos bei frachto sąnaudos ir didesni mokesčiai
(akcizas ir PVM), iš viso siekia 40–50 % Prancūzijos akcizo, kuris
paprastai buvo taikomas stipriesiems alkoholiniams gėrimams 2012 m.
Be to, dėl VSS apskaičiavimo bazės pakeitimo (dabar ji yra
533 EUR už gryno alkoholio hektolitrą vietoj 160 EUR už
hektolitrą) nuo 2012 m. sausio 1 d. būtų daromas
(kartu su PVM) papildomas neigiamas poveikis tradicinio romo, kuris parduodamas
didesnės alkoholio koncentracijos, kainai, ir tas poveikis siektų
maždaug 10 % standartinio akcizo tarifo. Siekiant atsverti šį
papildomą neigiamą poveikį, tradiciniam romui iš keturių
atokiausių Prancūzijos regionų buvo sumažintas VSS tarifas;
(9)       leistina taikyti
mokesčių lengvata, apimanti suderintus akcizus ir VSS, turi išlikti
proporcinga, kad nebūtų sumenkinamas Sąjungos teisinės
tvarkos, taip pat vidaus rinkos ir bendros politikos krypčių
vientisumas bei darna;
(10)     todėl taip pat
reikėtų atsižvelgti į papildomas sąnaudas, patiriamas
dėl per dešimtmetį nusistovėjusios praktikos tradicinį
romą parduoti didesnės alkoholio koncentracijos, dėl kurios
mokėtini didesni mokesčiai;
(11)     2012 m. tradiciniam romui
Prancūzijoje buvo taikomas akcizas, siekiantis 903 EUR už gryno
alkoholio hektolitrą, o tai sudaro 54,4 % standartinio tarifo. Taip
pat buvo taikomas VSS, siekiantis 361,20 EUR už gryno alkoholio
hektolitrą, o tai sudaro 67,8 % standartinio VSS tarifo. Dėl
abiejų sumažintų tarifų susidaranti bendra mokesčių
lengvata siekia 928,80 EUR už gryno alkoholio hektolitrą, t.y.
mokesčių lengvata sudaro 42,8 % bendros standartinių akcizo
ir VSS tarifų sumos;
(12)     Sprendimu 2007/659/EB
Prancūzijai leidžiama tradiciniam romui taikomą nacionalinį
akcizą sumažinti iki 50 % alkoholiui taikomo standartinio
nacionalinio akcizo. Tas sprendimas neapėmė tradiciniam romui taikomo
VSS tarifo sumažinimo, kuris buvo nustatytas tik kaip papildomos naštos, kuri
to romo atžvilgiu atsirado dėl VSS sistemos reformos nuo 2012 m.
sausio 1 d., kompensacinė priemonė;
(13)     būtina ištaisyti šią
padėtį ir VSS taikyti tuos pačius principus, pagal kuriuos buvo
leista nukrypti nuo Sutarties 110 straipsnio suderintų akcizų atveju.
Taip pat reikėtų nuo 2014 m. sausio mėn. apriboti
suteiktiną mokesčių lengvatą maksimalia stipriam alkoholiui
taikomo suderinto akcizo už gryno alkoholio hektolitrą ir VSS
standartinių tarifų procentine dalimi;
(14)     nauja nukrypti leidžianti
nuostata turėtų būti nustatyta septyneriems metams nuo
2014 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d.;
(15)     Prancūzija
turėtų pateikti laikotarpio vidurio ataskaitą, kad Komisija
galėtų įvertinti, ar tebegalioja priežastys, kuriomis grindžiama
nukrypti leidžianti mokesčių nuostata, ar Prancūzijos suteikta
mokesčių lengvata tebėra proporcinga ir ar vietoj nukrypti
leidžiančios mokesčių nuostatos galima nustatyti alternatyvias
priemones, kurios, atsižvelgiant į jų tarptautinį aspektą,
taip pat būtų pakankamos cukraus, cukranendrių ir romo
vertės grandinės konkurencingumui remti;
(16)      Sprendime 2007/659/EB dar
negalėjo būti atsižvelgta į naujas aplinkybes,
susiklosčiusias po VSS sistemos reformos. Todėl tą
sprendimą būtina iš dalies pakeisti, kad į jame nustatytos
nukrypti leidžiančios nuostatos taikymo sritį nuo 2012 m. sausio
1 d. būtų įtrauktas sumažintas VSS tarifas;
(17)     šis sprendimas neturi
įtakos galimam Sutarties 107 ir 108 straipsnių taikymui,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Nukrypstant nuo Sutarties 110 straipsnio,
Prancūzijai leidžiama savo žemyninėje dalyje tradiciniam Gvadelupoje,
Prancūzijos Gvianoje, Martinikoje ir Reunjone gaminamam romui toliau
taikyti mažesnį akcizo tarifą nei visas akcizo tarifas alkoholiui,
nustatytas Direktyvos 92/84/EEB 3 straipsnyje, ir mažesnį rinkliavos,
vadinamos „cotisation sur les boissons alcooliques” (VSS), tarifą nei
visas tarifas, kuris būtų taikomas pagal nacionalinės
teisės aktus.
2 straipsnis
1 straipsnyje nustatyta nukrypti leidžianti
nuostata taikoma tik romui, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos
reglamento (EB) Nr. 110/2008 II priedo 1 punkto f dalyje[10], Gvadelupoje,
Prancūzijos Gvianoje, Martinikoje arba Reunjone gaminamam iš gamybos
vietoje surinktų cukranendrių, kurio sudėtyje kitokių nei
etilo ir metilo alkoholis lakiųjų medžiagų viename gryno
alkoholio hektolitre yra 225 gramai ar daugiau ir kurio alkoholio
koncentracija tūrio procentais yra lygi ar didesnė nei 40 %.
3 straipsnis
1. 2 straipsnyje nurodytam romui taikytini 1
straipsnyje nurodyti sumažinti akcizo ir VSS tarifai taikomi tik 120 000
hektolitrų gryno alkoholio per metus kvotai.
2. Kiekvienas iš šio sprendimo 1 straipsnyje
nurodytų sumažintų akcizo ir VSS tarifų gali būti mažesnis
negu Direktyvoje 92/84/EEB alkoholiui nustatytas minimalus akcizo tarifas,
tačiau negali būti daugiau kaip 50 % mažesnis už visą
standartinį nacionalinį akcizo tarifą alkoholiui, nustatytą
remiantis Direktyvos 92/84/EEB 3 straipsniu, arba už visą VSS tarifą
alkoholiui.
3. Bendra mokesčių lengvata,
kurią leidžiama taikyti remiantis šio straipsnio 2 dalimi, neviršija
50 % viso tarifo alkoholiui, nustatyto remiantis Direktyvos 92/84/EEB 3
straipsniu.
4 straipsnis
Ne vėliau kaip 2017 m. liepos
31 d. Prancūzija pateikia Komisijai ataskaitą kad Komisija
galėtų įvertinti, ar tebegalioja priežastys, kuriomis grindžiama
nukrypti leidžianti nuostata, ir ar Prancūzijos suteikta
mokesčių lengvata buvo ir, tikėtina, bus proporcinga ir
pakankama cukraus, cukranendrių ir romo vertės grandinės Gvadelupoje,
Prancūzijos Gvianoje, Martinikoje ir Reunjone konkurencingumui remti.
5 straipsnis
Sprendimas 2007/659/EB iš dalies
keičiamas taip:
(1)
1 straipsnis pakeičiamas taip:
„1 straipsnis
Nukrypstant nuo Sutarties 110 straipsnio,
Prancūzijai leidžiama savo žemyninėje dalyje tradiciniam Gvadelupoje,
Prancūzijos Gvianoje, Martinikoje ir Reunjone gaminamam romui toliau
taikyti mažesnį akcizo tarifą nei visas akcizo tarifas alkoholiui,
nustatytas Direktyvos 92/84/EEB 3 straipsnyje, ir mažesnį rinkliavos, vadinamos
„cotisation sur les boissons alcooliques” (VSS), tarifą nei visas tarifas,
kuris būtų taikomas pagal nacionalinės teisės aktus.“
(2)
3 straipsnis pakeičiamas taip:
„3 straipsnis
1. 2 straipsnyje nurodytam romui taikytini 1
straipsnyje nurodyti sumažinti akcizo ir VSS tarifai taikomi tik 120 000
hektolitrų gryno alkoholio per metus kvotai.
2. Kiekvienas iš šio sprendimo 1 straipsnyje
nurodytų sumažintų akcizo ir VSS tarifų gali būti mažesnis
negu Direktyvoje 92/84/EEB alkoholiui nustatytas minimalus akcizo tarifas,
tačiau negali būti daugiau kaip 50 % mažesnis už visą
standartinį nacionalinį akcizo tarifą alkoholiui, nustatytą
remiantis Direktyvos 92/84/EEB 3 straipsniu, arba už visą VSS tarifą
alkoholiui.“
6 straipsnis
Šis sprendimas taikomas nuo 2014 m. sausio
1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d.
Tačiau 5 straipsnis taikomas nuo
2012 m. sausio 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d.
7 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Prancūzijos
Respublikai.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               Iki 2009 m. vinjetės (arba socialinio
draudimo įmokos) įkainis buvo 130 EUR už hektolitrą, arba
325 EUR už 40 % laipsnių stiprumo produkto gryno alkoholio
hektolitrą. 2011 m. šis įkainis padidėjo iki 160 EUR
už hektolitrą (arba 400 EUR už gryno alkoholio hektolitrą), o
nuo 2012 m. atlikti tokie pakeitimai: a) įmoka konvertuota taip, kad
būtų skaičiuojama už gryno alkoholio hektolitrą, b)
įmoka už Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamą
romą negali viršyti 40 % akcizo tarifo.
[2]               Žr. 1 išnašą.
[3]               Mokesčio tarifai 2012 m.
pasikeitė du kartus. Iki antrojo pakeitimo gegužės mėn. lengvata
Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamam romui siekė
972,02 EUR už gryno alkoholio hektolitrą.
[4]               Tačiau šis įvertis gali būti šiek tiek per
didelis, nes neatsižvelgiama į tai, kad didmenininkai ir mažmenininkai
galėjo neperkelti vartotojams visos akcizo ir VSS sumažinimo naštos, ir
į tai, kad vietoj mažesnių tarifų taikant standartinius akcizo
tarifus ir VSS galėjo sumažėti paklausa, be to, tradicinį
romą pakeitus lygiaverčiu konkuruojančiu romu galėjo
būti gaunamos mažesnės mokestinės pajamos, nes
konkuruojančio romo alkoholio koncentracija yra mažesnė.
[5]               Šaltinis: 2011 m. rugsėjo
22 d. KOM(2011) 577 galutinis. 2011–2013 m. įverčiai
paimti iš to paties šaltinio, jie taip pat nurodyti Sprendimo 896/2011 konstatuojamosiose
dalyse.
[6]               Standartinio akcizo už alkoholinius
gėrimus ir sumažinto Prancūzijos užsienio departamentuose gaminamam
romui taikomo akcizo, įskaitant socialinio draudimo įmoką
(vinjetę), skirtumas.
[7]               OL C XXX, XXX, p. XXX.
[8]               2007 m. spalio 9 d. Tarybos sprendimas
2007/659/EB, leidžiantis Prancūzijai taikyti sumažintą akcizo
tarifą tradiciniam Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamam
romui ir panaikinantis Sprendimą 2002/166/EB (OL L, 2007 10 13,
p. 12).
[9]               1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyva
92/84/EEB dėl alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomų
akcizo tarifų suderinimo (OL L 316,
1992 10 31, p. 29).
[10]             2008 m. sausio 15 d. Europos
Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 110/2008 dėl
spiritinių gėrimų apibrėžimo, apibūdinimo, pateikimo,
ženklinimo ir geografinių nuorodų apsaugos bei panaikinantis Tarybos
reglamentą (EEB) Nr. 1576/89 (OL L 39, 2008 2 13,
p. 16).