				|

		52014PC0006

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl Europos užimtumo tarnybų tinklo, darbuotojų galimybių naudotis judumo skatinimo paslaugomis ir geresnės darbo rinkų integracijos /* COM/2014/06 final - 2014/0002 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
1.1.        Pasiūlymo taikymo sritis

Šiuo reglamento pasiūlymu siekiama
sudaryti palankesnes sąlygas darbuotojams naudotis paramos darbo
jėgos judumui ES paslaugomis ir taip palaikyti sąžiningą
judumą ir padidinti galimybes įsidarbinti visoje Sąjungoje.
Šiuo Sutarties dėl Europos Sąjungos
veikimo (toliau – Sutartis) 46 straipsniu grindžiamu pasiūlymu
pakeičiamos šiuo metu Reglamento Nr. 492/2011[1] II skyriuje ir 38
straipsnyje išdėstytos nuostatos dėl keitimosi informacija apie
laisvas darbo vietas, darbo prašymus ir gyvenimo aprašymus (tarpininkavimą
darbuotojams ir darbdaviams) tarp valstybių narių. Juo taip pat (iš
naujo) įsteigiamas Europos užimtumo tarnybų tinklas EURES, kurio tikslas
– teikti pagalbą ieškant darbo ir įdarbinant įvairiose
valstybėse narėse. Jau veikia panašus tinklas, įsteigtas
remiantis 2012 m. priimtu Komisijos sprendimu[2]. Todėl
priėmus šį reglamentą Komisija panaikins minėtąjį
sprendimą dėl esamo EURES tinklo veikimo.
Sutarties 45 straipsniu užtikrinama
darbuotojų judėjimo laisvė Sąjungoje, o 46 straipsnyje
nurodomos priemonės šiai laisvei pasiekti, pirmiausia užtikrinant
glaudų valstybinių užimtumo tarnybų (VUT) bendradarbiavimą.
Be to, remdamasi Sutarties 149 straipsniu, Komisija neseniai pateikė
pasiūlymą sukurti VUT tinklą[3],
kuris užtikrintų glaudesnį bendradarbiavimą ir aktyvesnį
tarpusavio mokymąsi. Šis tinklas įgyvendins įvairesnius tikslus
ir iniciatyvas, kurios veiks paskatų principu; jo sukūrimas papildys
šį pasiūlymą.
1.2.        Pasiūlymo pagrindimas
Judėjimo laisvė – viena iš
keturių pagrindinių Europos Sąjungos laisvių ir esminis ES
pilietybės elementas. Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo
(SESV) 45 straipsniu įtvirtinta ES piliečių teisė
persikelti į kitą valstybę narę darbo tikslais.
Judumas teikia socialinę ir
ekonominę naudą. Padidėjus darbo jėgos judumui ES,
darbuotojai turės daugiau galimybių įsidarbinti, o darbdaviai
į laisvas darbo vietas galės darbuotojus priimti greičiau ir
veiksmingiau. Tai padeda kurti Europos darbo rinką, kurioje užtikrinamas
didelis užimtumas (SESV 9 straipsnis).
Atsižvelgiant į ES darbo rinkos dydį
ir aktyvių gyventojų skaičių, darbo jėgos judumas ES
yra palyginti mažas. Metinis judumo rodiklis buvusiose 27 ES valstybėse
narėse yra 0,29 proc., taigi mažesnis už Australijos (1,5 proc.
8 valstijose) ir Jungtinių Amerikos Valstijų (2,4 proc. 50
valstijų)[4].
Tik maždaug 7,5 mln. iš apytiksliai 241 mln. Europos darbuotojų
(t. y. 3,1 proc.) yra ekonomiškai aktyvūs kitoje valstybėje
narėje[5].
Šiuo metu tam tikrose valstybėse narėse yra aukštas nedarbo lygis, o
kitose – daug laisvų darbo vietų.
Darbuotojų, kurie teigia turį
„tvirtų ketinimų“ išvykti dirbti į kitą šalį
(t. y. planuojančių migruoti per kitus 12 mėnesių),
gerokai padaugėjo[6].
Užsiregistravusiųjų EURES skaičius rodo, kad žmonių,
ieškančių darbo už savo valstybės sienų, gausėja. Nuo
2007 m. iki 2013 m. gruodžio mėn. EURES portale
užsiregistravusių darbo ieškotojų padaugėjo nuo 175 000 iki
1 200 000, nors profesinis judumas atitinkamai nepadidėjo.
Šiandien vidutiniškai tik apie 700 000
asmenų kasmet išvyksta dirbti į kitą valstybę narę[7], o tyrimų
ekstrapoliacijos rodo, kad maždaug 2,9 mln. ES piliečių
norėtų išvykti per kitus 12 mėnesių[8]. Tai – didelis judumo
potencialas ir išbandymas EURES tinklui.
Darbo jėgos judumo ES potencialas
neišnaudojamas, o atskiri piliečiai savo ketinimų tapti mobiliaisiais
darbuotojais neįgyvendina dėl daugelio priežasčių.
Tyrimų[9]
duomenimis, dažniausiai numatomi ar kylantys sunkumai susiję su
nepakankamu kalbos mokėjimu ir tuo, kad nelengva susirasti darbą. ES
gali padėti spręsti šią problemą geriau informuodama apie
įsidarbinimo galimybes visoje Sąjungoje ir plėtodama atitinkamas
paramos paslaugas įdarbinimui ES skatinti. Tai bus sustiprinto EURES
tinklo užduotis.
Nors Komisijos iniciatyva, jos 2012 m.
sprendimu buvo padaryti tam tikri EURES tinklo veikimo pakeitimai, Reglamento
Nr. 492/2011 II skyrius, kuriuo remiantis Europoje reglamentuojamas
tarpininkavimas darbuotojams ir darbdaviams ir valstybių narių
keitimasis informacija apie darbo jėgos judumą ES, nebuvo
keičiamas nuo 1992 m.
Jį reikia nuodugniai persvarstyti, kad
būtų atsižvelgta į naujus judumo modelius, griežtesnius
sąžiningam judumui taikomus reikalavimus, keitimosi laisvų darbo
vietų duomenimis technologijų pokyčius, darbo ieškotojų ir
darbdavių naudojimąsi įvairiais įdarbinimo kanalais ir
didėjančią ne tik valstybinių užimtumo tarnybų, bet ir
kitų įdarbinimo paslaugas teikiančių darbo rinkos
tarpininkų reikšmę. Sąžiningas judumas – tai savanoriškas
judumas laikantis darbo teisės aktų bei darbo standartų ir
paisant darbuotojų teisių Sąjungoje.
2012 m. birželio 28 ir 29 d. Europos
Vadovų Tarybos išvadose dėl susitarimo dėl ekonomikos augimo ir
darbo vietų kūrimo pripažįstama politinė būtinybė
atsižvelgiant į aukštą nedarbo lygį skatinti darbo jėgos
judumą ES: „EURES portalas turėtų būti plėtojamas, kad
taptų tikra europine įdarbinimo ir darbuotojų paieškos priemone
(...)“. 2012 m. gruodžio 13 ir 14 d. Europos Vadovų
Tarybos išvadose dėl 2013 m. metinės augimo apžvalgos ir jaunimo
užimtumo Komisija paraginta pasiūlyti naują EURES reglamentą.
2013 m. ES pilietybės ataskaitoje[10] Komisija
įsipareigojo 2013 m. pristatyti EURES modernizavimo iniciatyvą,
kad būtų sustiprintas nacionalinių užimtumo tarnybų vaidmuo
bei poveikis ir pagerintas darbo jėgos judumo koordinavimas ES (2
veiksmas). EURES modernizavimas numatytas ir 2013 m. lapkričio
25 d. Komisijos komunikate „Laisvas ES piliečių ir jų
šeimos narių judėjimas. Penki veiksmai, kuriais siekiama
pokyčių“[11],
kaip viena iš priemonių, kuriomis vietos valdžios institucijoms
būtų padedama praktiškai taikyti ES laisvo judėjimo taisykles (5
veiksmas).
Atsižvelgiant į minėtose
2012 m. birželio 28 ir 29 d. Europos Vadovų Tarybos išvadose
pareikštą pageidavimą, EURES tinklas taip pat bus laipsniškai
plečiamas, kad apimtų pameistrystę ir mokomąją
praktiką. Jaunimo užimtumas įdarbinant ES remiamas pagal
iniciatyvą „Tavo pirmasis EURES darbas“. Pagal šią programą
individualizuota pagalba ieškant darbo derinama su finansine parama: kompensuojamos
kelionės į pokalbį dėl darbo, įsikūrimo gavus
darbą ir kitos išlaidos. Komisija ketina toliau remti tokias programas.
Reglamento pasiūlymas taip pat turėtų sustiprinti užimtumo
tarnybų pajėgumą kurti partnerystės ryšius, kad ES
būtų įdarbinta daugiau jaunimo. Siekiant užtikrinti
suderinamumą su jau vykdomomis ES lygmens iniciatyvomis, pavyzdžiui,
„Grand Coalition for Digital Jobs and the European Alliance for
Apprenticeships“, EURES tinklui taip pat pavedama aktyviai skatinti šių
iniciatyvų plėtrą.
1.3.        EURES tinklo trūkumai
Atsižvelgdama
į užimtumo dokumentų rinkinį[12],
Komisija 2012 m. priėmė sprendimą modernizuoti ir
sustiprinti EURES tinklą[13].
Tuo sprendimu pakeičiamas 2003 m. Komisijos sprendimas[14] ir siekiama sukurti
paskatų intensyvinti esamame EURES tinkle vykdomą tinkamo darbo ar
darbuotojo paieškos, darbo radimo ir įdarbinimo veiklą – tuo tikslu
tinklas, inter alia, atveriamas privačioms užimtumo tarnyboms
(PUT), kiek tai įmanoma nekeičiant teisinio pagrindo (Reglamento
Nr. 492/2011). Komisijos įgyvendinimo sprendimas 2012/733/ES
įsigaliojo 2014 m. sausio 1 d.
Įrodyta, kad EURES tinklas, kuriame dirba
maždaug 900 patarėjų ir veikia bendra Europos tarpininkavimo
darbuotojams ir darbdaviams platforma EURES portalas, padėjo daugeliui
darbo ieškotojų ir darbdavių išnaudoti judumo galimybes. Norintieji
pasinaudoti šia priemone ir galintieji naudotis jos teikiamomis paslaugomis
dažniausiai ją vertina teigiamai.
Tačiau akivaizdu, kad veikdama taip, kaip
dabar, ši priemonė nesuteikia pakankamai galimybių skatinti kitų
sąžiningo judumo modelių, kurie padėtų spręsti Europos
darbo rinkos disbalanso problemas, ypač atsižvelgiant į ES darbo
jėgos dydį ir šios problemos pobūdį esamomis ekonominėmis
sąlygomis. Nustatyti šie EURES tinklo veikimo trūkumai:
–
ne visos laisvos darbo vietos ir gyvenimo aprašymai
yra ES lygmeniu prieinami visoms valstybėms narėms (darbo rinkų
skaidrumas);
–
ribotos EURES portalo galimybės ES lygmeniu
susieti laisvas darbo vietas ir gyvenimo aprašymus dėl riboto iš
nacionalinių laisvų darbo vietų sistemų gaunamų
duomenų semantinio sąveikumo (automatinės tinkamo darbo ar
darbuotojo paieškos potencialas);
–
nevienodos galimybės naudotis EURES
paslaugomis visoje ES, nes darbo ieškotojai ir darbdaviai sistemingai negauna
visos reikiamos informacijos apie EURES, taip pat jiems nepasiūloma
papildoma pagalba pradiniu įdarbinimo etapu (paslaugų prieinamumo
užtikrinimas);
–
ribotos suinteresuotumą darbo jėgos
judumu ES pareiškusių darbo ieškotojų ir darbdavių
galimybės gauti pagalbą ieškant tinkamo darbo ar darbuotojo,
įdarbinant ir surandant darbą, įskaitant galimybes naudotis
aktyviomis darbo rinkos priemonėmis ir gauti informacijos ar
konsultacijų apie socialinę apsaugą (paramos paslaugos);
–
neefektyvus valstybių narių keitimasis
informacija apie darbo jėgos trūkumą ar perteklių, dėl
kurio varžomas tikslingesnis praktinis bendradarbiavimas EURES tinkle
(keitimasis informacija ir bendradarbiavimas).
1.4.        Pasiūlymo tikslai
Apskritai siekiama, kad EURES tinklas
taptų veiksminga priemone bet kuriam darbo jėgos judumu ES
suinteresuotam darbo ieškotojui ar darbdaviui. Siekiant pašalinti pirmiau
nurodytus trūkumus, nustatyti konkretūs pasiūlymo tikslai:
–
pasiekti, kad EURES portale būtų
skelbiama beveik visa laisvų darbo vietų pasiūla, o darbo ieškotojai
visoje Europoje turėtų tiesioginę prieigą prie tų
pačių laisvų darbo vietų, taip pat portale būtų
būtų sutelkta kuo daugiau turimų gyvenimo aprašymų, pagal
kuriuos užsiregistravę darbdaviai galėtų įdarbinti
darbuotojus;
–
EURES portale įdiegti veiksmingą
automatinį laisvų darbo vietų ir gyvenimo aprašymų
susiejimą visose valstybėse narėse, užtikrinant, kad
nacionaliniu ar sektoriaus lygmeniu įgytų įgūdžių,
gebėjimų, kvalifikacijos ir profesijų informacija būtų
verčiama į visas ES kalbas ir suprantama;
–
užtikrinti, kad kiekvienas darbo ieškotojas ar
įdarbinimo paslaugomis kaip klientas norintis pasinaudoti darbdavys visoje
Sąjungoje gautų pagrindinę informaciją apie EURES
tinklą, ir kiekvienam suinteresuotam asmeniui nuosekliai užtikrinti
prieigą prie EURES tinklo;
–
kiekvienam tokiam suinteresuotam asmeniui teikti
tinkamo darbo ar darbuotojo paieškos, darbo radimo ir įdarbinimo
pagalbą EURES tinkle;
–
palaikyti EURES tinklo veikimą keičiantis
informacija apie nacionalinio lygmens darbo jėgos trūkumą ar
perteklių ir koordinuojant valstybių narių veiksmus.
2.           KONSULTACIJŲ SU
SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
2.1.        Konsultacijos su
valstybėmis narėmis
2012 m. sprendimas pradėtas rengti
remiantis 2010 m. EURES tinklo įvertinimu[15]. Rengiant 2012 m.
sprendimą su valstybėmis narėmis konsultuotasi dėl
esamų EURES tinklo trūkumų ir galimos jo raidos krypties.
2012 m. rudenį dėl sprendimo projekto oficialiai konsultuotasi
su Laisvo darbuotojų judėjimo patariamuoju komitetu. Pagrindinis
sprendimo tikslas – užtikrinti, kad EURES tarnybos ne teiktų bendrą
informaciją ir rekomendacijas, o daugiau užsiimtų tinkamo darbo ar
darbuotojo paieška, darbo radimu ir įdarbinimu, – apskritai
įvertintas teigiamai. Visos valstybės narės taip pat
palaikė sumanymą nustatyti programų rengimo ciklą ir
bendrus EURES veiklos rodiklius, kad būtų skaidriau vykdoma veikla,
aktyviau keičiamasi informacija ir geriau koordinuojami veiksmai.
Nuo to laiko atskiros valstybės
narės, atsižvelgdamos į nacionalinę praktiką ir apribojimus,
ekspertų susitikimuose aiškiai išdėstė savo pozicijas dėl
galimų įgyvendinimo priemonių taikymo srities. Po tokių
susitikimų susitarta šiek tiek pakeisti požiūrį ir atverti
tinklą ne tik VUT, bet ir kitiems paslaugų teikėjams, kad
valstybės narės turėtų daugiau laiko ir galimybių savo
nuožiūra plėtoti partnerystės ryšius nacionaliniu lygmeniu.
2.2.        Konsultacijos su veiklos
vykdytojais
Remiantis minėtomis bendro pobūdžio
konsultacijomis dėl EURES tinklo, 2013 m. išsiųsti klausimynai,
kad būtų peržiūrėta nacionaliniu lygmeniu taikoma
laisvų darbo vietų prieigos tvarka, galimybės darbo ieškotojams
ir darbdaviams naudotis EURES tinklu, taip pat tinkamo darbo ar darbuotojo
paieškos, darbo radimo ir įdarbinimo veiklos organizavimas EURES tinkle.
Šių klausimynų atsakymai patvirtina Komisijos nustatytus
trūkumus, nes iš jų matyti, kad valstybėse narėse labai
skiriasi a) tai, kurias laisvas darbo vietas sudaromos sąlygos užimti
Europos mastu (darbo rinkų skaidrumas), b) jų pradinė
padėtis užtikrinant automatinę tinkamo darbo ar darbuotojo
paiešką, c) praktiniai prieigos prie EURES tinklo būdai
(paslaugų prieinamumo užtikrinimas) ir d) faktinis paramos paslaugų
teikimas.
2.3.      Poveikio vertinimas
Laikydamasi geresnio reglamentavimo politikos,
Komisija atliko politikos galimybių nustatytiems trūkumams šalinti
poveikio vertinimą.
Nagrinėtos tokios politikos
galimybės: 1) išlaikyti status quo, 2) iš dalies pakeisti
Reglamentą Nr. 492/2011, pakeičiant Komisijos įgaliojimus
įgyvendinti jo nuostatas, 3) priimti naują reglamentą, kuriame
būtų išdėstytos visiškai naujos nuostatos, ir 4) priimti
naują reglamentą ir suteikti Komisijai specialų
įgaliojimą stiprinti valstybinių ir privačių užimtumo
tarnybų bendradarbiavimą. Visos galimybės nagrinėtos
atsižvelgiant į bendrą tikslą, kad EURES tinklas taptų
veiksminga priemone bet kuriam darbo jėgos judumu ES suinteresuotam darbo
ieškotojui asmeniui ar darbdaviui.
Poveikio vertinimas parodė, kad
pasirinkus pirmą galimybę būtų vėluojama
įgyvendinti 2012 m. sprendimu pradėtą reformą.
Pasirinkus antrąją galimybę Komisija galėtų pateikti
tinkamų priemonių ir toliau ieškoti dar veiksmingesnių,
tačiau, atsižvelgiant į apribojimus kai kuriose valstybėse
narėse, manoma, kad nepakeitus paties Reglamento Nr. 492/2011
pageidaujamų sprendimo rezultatų pasiekti nepavyktų. Taikant
antrąją galimybę taip pat nebūtų visiškai pašalinti
trūkumai, susiję su automatine tinkamo darbo ar darbuotojo paieška,
paslaugų prieinamumo užtikrinimu, paramos paslaugomis ir keitimusi
informacija bei bendradarbiavimu. Todėl pasirinkta galimybė pakeisti
Reglamentą Nr. 492/2011 ir 2012 m. sprendimą viena
priemone, pagal kurią būtų derinamos abiejų teisės
aktų nuostatos ir kuri leistų pašalinti visus trūkumus.
Nagrinėjant šią galimybę nemažai konkrečių
alternatyvų atmesta kaip neproporcingų konkretiems tikslams.
Nuspręsta, kad ketvirtoji galimybė, pagal kurią trečioji
galimybė būtų papildyta Komisijos įgaliojimu savarankiškai
užmegzti partnerystės ryšius su naujomis užimtumo tarnybomis siekiant viso
EURES tinklo tikslų, viršija tai, kas šiuo etapu tikrai būtina.
Poveikio vertinimo valdyba nuomonę apie
poveikio vertinimo projektą pateikė 2013 m. gruodžio 5 d.
PVV nuomonė ir galutinis poveikio vertinimas bei jo santrauka skelbiami
drauge su šiuo pasiūlymu.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO
ASPEKTAI
3.1.        Teisinis pagrindas
Šis pasiūlymas grindžiamas SESV 46
straipsniu, kuris taip pat yra Reglamento (ES) Nr. 492/2011 teisinis
pagrindas ir kuriuo leidžiama priimti reglamentus arba direktyvas pagal
įprastą teisėkūros procedūrą.
3.2.        Subsidiarumo ir proporcingumo
principai
Siūlomo reglamento siekiai tvirtai
susiję su tikslais, nustatytais ES Sutarties 3 straipsnio 3 dalyje,
kurioje teigiama, kad Europos Sąjunga sukuria vidaus rinką,
grindžiamą didelio konkurencingumo socialine rinkos ekonomika, kuria
siekiama visiško užimtumo ir socialinės pažangos, SESV 9 straipsnyje,
kuriame nurodomas didelio užimtumo skatinimas ir tinkamos socialinės
apsaugos užtikrinimas, ir SESV 45 straipsnyje („teisė priimti faktiškai
pateiktus pasiūlymus įsidarbinti (...) valstybių narių
teritorijoje“).
Atskiros specialios priemonės šiame
pasiūlyme glaudžiai tarpusavyje susijusios. Jos viena kitą sustiprina
ir kartu turėtų užtikrinti, kad EURES tinklas taptų
populiariausia priemone tarp visų darbo jėgos judumu ES
suinteresuotų darbo ieškotojų ar darbdavių. Tiek, kiek dėl
šių priemonių išplečiami esami skaidrumo užtikrinimo
įpareigojimai, sudaromos sąlygos vykdyti automatinę tinkamo
darbo ar darbuotojo paiešką, visoje Sąjungoje užtikrinamos lygios
galimybės naudotis EURES tinklu, aiškiau apibrėžiamos praktinės
paramos paslaugos ir išplečiami esami keitimosi informacija susitarimai,
šios priemonės laikomos visapuse, bet subalansuota reakcija į
įvairius dabartinės bendradarbiavimo sistemos trūkumus. Šios
priemonės taip pat adekvačios atsižvelgiant į bedarbių
padėtį darbo rinkose, darbo ieškotojų poreikius („tvirtus
ketinimus“) ir (technologinius) pokyčius laisvų darbo vietų ir
įdarbinimo rinkose.
Kiekviena atskira priemonė per se yra
pagrįsta kaip priemonė, užtikrinanti Sutarties 46 straipsnyje
nurodytą laisvą darbuotojų judėjimą. Kiekviena
priemone siekiama pagerinti „glaudų nacionalinių įdarbinimo
tarnybų bendradarbiavimą“ (SESV 46 straipsnio a dalis) ir (arba)
pertvarkyti „tinkamą mechanizmą“, kad laisvos darbo vietos
būtų susietos su darbo prašymais (SESV 46 straipsnio d dalis).
Kadangi tarpvalstybinio laisvų darbo
vietų, darbo prašymų bei gyvenimo aprašymų susiejimo ir su tuo
susijusio darbo darbuotojams radimo prielaida – bendra įvairiose
valstybėse narėse veikiančių organizacijų
bendradarbiavimo sistema, pavienės valstybės narės
pasiūlymo tikslų tinkamai pasiekti negali, taigi būtini ES
lygmens veiksmai.
Pagal proporcingumo principą šiame
reglamente nenumatoma nieko, kas nėra būtina siekiant šių
tikslų. Siekiant užtikrinti skaidrumą, valstybės narės
EURES portale pateiks tik tų laisvų darbo vietų informaciją
ir gyvenimo aprašymus, kurie jau pateikti nacionaliniu lygmeniu.
Automatinė tinkamo darbo ar darbuotojo paieška bus atliekama naudojant
paprastas sąveikumo užtikrinimo priemones, o ne nustatant nacionaliniu
lygmeniu taikytiną bendrą klasifikavimo sistemą. Paslaugų
prieinamumo užtikrinimas, t. y. EURES paslaugų integravimas į
užimtumo tarnybų priimamųjų veiklą, gali būti
pasiektas teikiant standartinę informaciją (internetu ir (arba)
popieriuje) ir yra aktualus tik tuomet, kai tiesioginis ryšys užmezgamas
tikslinei grupei priklausančiam asmeniui pateikus aiškų prašymą
(pvz., kai užimtumo tarnybų prašoma klientams teikiamų paslaugų).
Paramos paslaugos nacionaliniu lygmeniu gali būti teikiamos naudojantis
įvairiomis galimybėmis ir kanalais, o jų intensyvumą ir
taikymo sritį galima keisti atsižvelgiant į konkrečią darbo
ieškotojų ir darbdavių padėtį. Valstybės narės
sistemingiau keisis nacionaline informacija apie darbo jėgos
trūkumą ar perteklių ir susijusias politikos priemones,
tačiau sprendimas dėl tokių politikos priemonių nepatenka
į reglamento taikymo sritį.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Šis
pasiūlymas ypatingo poveikio ES biudžetui neturės. Su EURES tinklu
susijusiai Europos Komisijos veiklai, kuriai reikės žmogiškųjų
ir (arba) finansinių išteklių, taikomas Reglamentas, kuriuo
nustatoma Užimtumo ir socialinių inovacijų programa (EaSI) (2014–2020 m.)[16], taigi tokios veiklos
išlaidos bus padengtos iš šiai programai skirtų metinių biudžeto
asignavimų.
2014–2020 m.
pagal šią ES programą bus apmokėtos horizontaliųjų
priemonių, tokių kaip EURES portalas, bendros mokymo programos,
tokių tikslinių judumo sistemų kaip „Tavo pirmasis EURES
darbas“, taip pat Europos įgūdžių, gebėjimų,
kvalifikacijos ir profesijų klasifikatoriaus rengimo išlaidos. Tuo
pačiu laikotarpiu valstybėse narėse vykdoma su darbo jėgos
judumu ES susijusi veikla yra tinkama finansuoti iš Europos socialinio fondo.
5.           IŠSAMI PASIŪLYMO
APŽVALGA
5.1.        I skyrius. Bendrosios
nuostatos
Šiame skyriuje apibrėžiamas
pasiūlymo dalykas (1 straipsnis) ir pagrindinės sąvokos (2
straipsnis).
Pasiūlyme į bendrą sistemą
sujungiamos Reglamento Nr. 492/2011 II skyriaus ir 38 straipsnio nuostatos
ir Komisijos sprendimas Nr. 733/2012/EU dėl EURES tinklo.
Visame pasiūlyme darbuotojai ir
darbdaviai nurodomi kaip tikslinės grupės. Darbuotojų
sąvoka apibrėžiama atsižvelgiant į piliečiams pagal SESV 45
straipsnį suteiktas teises. Nuostatose tai – darbo ieškantys piliečiai,
turintys teisę įsidarbinti pagal darbo sutartį ir taip dirbti
kitos valstybės narės teritorijoje. Tačiau tai gali būti ir
valstybėje narėje teisėtai gyvenantys ir teisę dirbti
turintys trečiųjų šalių piliečiai, jei jiems leidžiama
apsigyventi kitoje valstybėje narėje.
Pasiūlymas taip pat taikomas šių
kategorijų piliečiams, norintiems pagal darbo sutartį imtis
pameistrystės arba atlikti mokomąją praktiką. Reaguodamos
į 2012 m. birželio 28–29 d. pareikštą Europos Vadovų
Tarybos pageidavimą, kai kurios EURES tinklo narės neoficialiai jau
ieško galimybių išplėsti EURES tinklo veikimo sritį, kad jis
taip pat apimtų pameistrystę ir mokomąją praktiką.
2014 m. bus pradėtas bandomasis projektas, pagal kurį
valstybės narės galės savanoriškai keistis pasiūlymais ir
prašymais. Taip turėtų būti siekiama laipsniškai plėsti
šios srities keitimąsi informacija, pasiūlymais ir prašymais, kad
būtų apimamos ne vien darbo sutartyje nurodytos situacijos.
5.2.        II skyrius. EURES tinklo
įsteigimas
Šiame skyriuje iš naujo įsteigiamas EURES
tinklas (3 straipsnis). Skyriuje nustatoma jo sudėtis (4 straipsnio 1
dalis) ir atitinkamos funkcijos bei įpareigojimai, kuriuos vykdys a)
Komisija (Europos koordinavimo centras, 6 straipsnis), b) taikyti šį
reglamentą valstybių narių paskirtos įstaigos
(nacionaliniai koordinavimo centrai, 7 straipsnis) ir c) kaip paslaugų
teikėjai EURES tinklo veikloje dalyvaujančios organizacijos (EURES
partnerės, 9 straipsnis). Kadangi tai yra savitarpio pagalbos tinklas,
visos šios organizacijos turi bendrų įsipareigojimų (4
straipsnio 2 dalis).
EURES tinklas padės siekti
plačių politinių tikslų (5 straipsnis). Užtikrindama
palankesnes darbo jėgos judumo ES sąlygas, ši priemonė yra
vienas iš daugelio didelio užimtumo skatinimo sprendimų ir politikos priemonių.

8 straipsnyje nustatoma sistema, kuria
remdamosi atskiros valstybės narės, taikydamos priede nustatytus
būtiniausius bendrus kriterijus (8 straipsnio 4 dalyje), suteiks
organizacijoms leidimą prisijungti prie EURES tinklo kaip EURES
partnerėms. Ši pasiūlymo nuostata yra pagrindinė priemonė
EURES tinklui plėsti priimant naujų narių.
Taip siekiama sukurti lankstų
mechanizmą, kad valstybės narės galėtų į EURES
tinklą (laipsniškai) įtraukti tiek organizacijų, kiek, jų
manymu, naudinga siekiant EURES tinklo tikslų.
–
Pirma, organizacija pareiškėja nėra
apibrėžta, todėl leidimą prisijungti prie tinklo galima suteikti
įvairioms šios srities organizacijoms, įskaitant privačias ar
trečiojo sektoriaus užimtumo tarnybas, darbdavių organizacijas,
profesines sąjungas, prekybos rūmus ir darbuotojams migrantams
paramą teikiančias nevyriausybines organizacijas. Visos šios
organizacijos galėtų įvairiais būdais prasmingai
prisidėti prie darbo jėgos judumo ES skatinimo.
–
Antra, kai kurioms iš tų organizacijų
gali būti taikomi specialūs jų įgaliojimų, teisinio
statuso ar administracinio pajėgumo apribojimai, todėl joms suteikta
galimybė pasirinkti dalyvauti tik tam tikrose EURES tinklo veiklos dalyse
(9 straipsnio 1 dalis).
–
Trečia, šios organizacijos EURES
partnerėmis gali tapti bendradarbiaudamos su kitomis organizacijomis (8
straipsnio 6 dalis). Todėl pagal šią sistemą galima labai
lanksčiai kurti nacionalinio lygmens partnerystės ryšius ir taip
laipsniškai užtikrinti plačią geografinę ir dalykinę
aprėptį, taip pat judumo modelius ir poreikius atitinkančias
nacionalinio lygmens paslaugas.
8 straipsnio 3 dalyje nustatoma užimtumo
tarnybų teisė teikti paraišką. Šia teise galima naudotis tik
toje šalyje, kurioje atitinkamos užimtumo tarnybos teisėtai vykdo
veiklą (teritorinis principas). Nors didžiausią reikšmę EURES
tinkle ir toliau turės valstybinės užimtumo tarnybos (10 straipsnis),
atskiros valstybės narės galės pačios peržiūrėti
kitų tipų užimtumo tarnybų paraiškas. Be priede
išdėstytų kriterijų, valstybė narė prireikus gali
nustatyti papildomų kriterijų (8 straipsnio 5 dalis).
11 straipsnyje pristatoma bendra valdymo
įstaiga, kurios paskirtis – palengvinti Komisijos ir valstybių
narių praktinį bendradarbiavimą įgyvendinant šį
reglamentą.
5.3.        III skyrius. Skaidrumas
Šiame skyriuje nustatomos specialios skaidrumo
užtikrinimo ir automatinės tinkamo darbo ar darbuotojo paieškos diegimo
priemonės, kad būtų:
–
pasiekta, kad EURES portale būtų
skelbiama beveik visa laisvų darbo vietų pasiūla, o darbo
ieškotojai visoje Europoje turėtų tiesioginę prieigą prie
tų pačių laisvų darbo vietų, taip pat portale
būtų sutelkta kuo daugiau turimų gyvenimo aprašymų, pagal
kuriuos užsiregistravę darbdaviai galėtų įdarbinti darbuotojus
(14, 15 ir 17 straipsniai);
–
EURES portale įdiegtas veiksmingas automatinis
laisvų darbo vietų ir gyvenimo aprašymų susiejimas visose
valstybėse narėse, užtikrinant, kad nacionaliniu lygmeniu
įgytų įgūdžių, gebėjimų, profesijų ir
kvalifikacijos informacija būtų verčiama į visas ES kalbas
ir suprantama (16 straipsnis).
Šio skyriaus nuostatose tiesiogiai palaikomas
skaidrumo principo taikymas ne tik VUT, bet ir kitoms organizacijoms,
daugiausia EURES tinklo veikloje savanoriškai dalyvaujančioms EURES
partnerėms. Be to, VUT skatinamos pagal patogios prieigos prie EURES
tinklo principą kurti partnerystės ryšius su bet kuriomis kitomis
susijusiomis organizacijomis (15 straipsnio 2 dalis) ir palengvinti
informacijos perdavimą nacionaliniu lygmeniu, sukuriant nacionalinius
centrus (15 straipsnio 5 dalis).
Kuo išsamesnė laisvų darbo
vietų pasiūla
Šiuo metu ne visos valstybės narės
EURES portale pateikia informaciją apie visas nacionaliniu lygmeniu
paskelbtas ir prieinamas laisvas darbo vietas. 14 straipsnio 1 dalies a punkte
reikalaujama, kad valstybės narės EURES portale pateiktų informaciją
apie visas nacionaliniu lygmeniu skelbiamas laisvas darbo vietas, ir taip
išplečiama Reglamento Nr. 492/2011 13 straipsnio taikymo sritis.
Pirma, taip panaikinami šiuo metu taikomi bendri
informacijos apie laisvas darbo vietas persiuntimo į EURES portalą
administraciniai apribojimai, pvz., susiję su sutarties pobūdžiu ir
trukme arba darbdavių turimais įdarbinimo planais (14 straipsnio 2
dalis).
Antra, taip į esamą laisvų darbo
vietų santalką būtų įtraukiamos laisvos darbo vietos,
apie kurias informacijos turi a) vietos arba regioninio lygmens VUT, kai tokia
informacija centralizuotai nesikeičiama ir ji EURES portale kol kas
nepateikiama, b) trečiosios šalys, pvz., privačios užimtumo tarnybos,
kai tokia informacija pateikiama VUT pagal esamus nacionalinius susitarimus, ir
c) EURES partnerės.
Atsižvelgiant į palyginti naujus interneto
paieškos serverių technologijų pokyčius, nedidelį tokiomis
priemonėmis besinaudojančių valstybių narių
skaičių ir galimas duomenų apsaugos problemas, šiuo etapu nesiūloma
valstybėms narėms nustatyti reikalavimo EURES portale pateikti visus
interneto paieškos serveriais pagal nacionalinės teisės aktus
surinktus duomenis.
Išsami darbo prašymų ir gyvenimo
aprašymų santalka
Nepaisant Reglamento Nr. 492/2011 13
straipsnyje išdėstytos nuostatos, kol kas Europos lygmeniu gyvenimo
aprašymais ar kita darbo ieškotojų profilio informacija elektroniniu
būdu automatiškai nesikeičiama. 14 straipsnio 1 dalies b punkte
valstybėms narėms nustatomas reikalavimas ateityje EURES portale pateikti
nacionaliniu lygmeniu turimus darbo prašymus ir gyvenimo aprašymus, jei asmuo
sutinka, kad jie būtų persiųsti į EURES portalą.
Taigi į EURES portalą bus
siunčiami duomenys, kuriuos darbo ieškotojai pateikė a) tiesiogiai
VUT, b) VUT pagal bet kokius VUT ir kitų užimtumo tarnybų susitarimus
dėl keitimosi duomenimis ir c) EURES partnerėms. Taip EURES portale
užsiregistravę darbdaviai galės tiesiogiai peržiūrėti
daugiau gyvenimo aprašymų.
Interneto prieigos darbo ieškotojams ir
darbdaviams gerinimo mechanizmai
Kad
darbo ieškotojams ir darbdaviams būtų lengviau tarpvalstybiniu
lygmeniu keistis darbo prašymais, gyvenimo aprašymais ir informacija apie
laisvas darbo vietas, nustatomi du įpareigojimai: a) 15 straipsnyje
reikalaujama, kad VUT ir kitos EURES partnerės užtikrintų
patogesnę prieigą prie EURES portalo iš savo tvarkomų darbo
paieškos portalų, ir b) 17 straipsnyje nustatoma, kad darbo ieškotojų
ir darbdavių duomenis registruojančios VUT ir kitos EURES
partnerės privalo suteikti reikiamą pagalbą jiems panorus
užsiregistruoti ir EURES portale.
Automatinė tinkamo darbo ar darbuotojo
paieška
Europos Komisija rengia Europos
įgūdžių, gebėjimų, kvalifikacijos ir profesijų
klasifikatorių. Pagrindinė jo funkcija – EURES portale užtikrinti
automatinę įgūdžiais grindžiamą tinkamo darbo ar darbuotojo
paiešką, o tai leis visoje Europoje užtikrinti visišką
nacionalinių darbo paieškos portalų duomenų sąveikumą.

Techniniu požiūriu, automatinei tinkamo
darbo ar darbuotojo paieškai būtinam sąveikumui pasiekti klasifikavimo
sistemų suderinti nereikia. Siekiant Sąjungos teisėje sukurti
veiksmingą mechanizmą, kuris leistų visoms valstybėms
narėms nacionaliniuose darbo paieškos portaluose atlikti
tarpvalstybinę automatinę tinkamo darbo ar darbuotojo paiešką,
16 straipsnyje nurodoma tik tai, kad valstybės narės turės
parengti pirminį sąrašą ir taip visus klasifikatorius susieti su
šiuo Europos klasifikatoriumi. 16 straipsnio 3 dalyje visoms valstybėms
narėms nustatoma sąrašo pateikimo data, nuo kurios visi duomenys, kuriais
keičiamasi, turėtų būti sąveikūs, jei bus taikomi
techniniai standartai ir formatai (16 straipsnio 5 dalis).
Atsakomybė už duomenų kokybę

Už laisvos darbo vietos duomenų
kokybę, teikiamos informacijos tikslumą ir jos atitikimą
nacionaliniams teisės aktams ir standartams atsako tą
informaciją EURES portale teikianti organizacija. Portalo naudotojai apie
šią atsakomybę informuojami portale pateikiamu Komisijos pranešimu
apie atsakomybės neprisiėmimą. 14 straipsnio 4 dalyje nurodoma,
kad reikalingi tokie nacionaliniai teisės aktai ir standartai, 5 dalyje
nustatomas šioje srityje taikytinas bendradarbiavimo ir keitimosi informacija
principas, o 6 dalyje nurodoma, kad laisvos darbo vietos duomenų šaltinis
turi būti atsekamas (iki tuos duomenis pateikusios organizacijos).
5.4.        IV skyrius. Paramos paslaugos

Šiame skyriuje nustatomos specialios
paslaugų prieinamumo užtikrinimo ir paramos paslaugų teikimo
priemonės, kad būtų:
–
užtikrinta, kad kiekvienas darbo ieškotojas ar
įdarbinimo paslaugomis kaip klientas norintis pasinaudoti darbdavys visoje
Sąjungoje gautų pagrindinę informaciją apie EURES
tinklą, ir kiekvienam suinteresuotam asmeniui būtų nuosekliai
užtikrinama prieiga prie EURES tinklo (19 straipsnis ir 20 straipsnio 1 dalis);

–
tokiems suinteresuotiems asmenims teikiama pagalba
ieškant tinkamo darbo ar darbuotojo, surandant darbą ir įdarbinant
EURES tinkle (20 straipsnio 2–4 dalys, 21–23 straipsniai).
Šio skyriaus nuostatose tiesiogiai palaikoma
idėja, kad paramos paslaugas turėtų teikti ne tik VUT, bet ir
kitos organizacijos, daugiausia EURES tinklo veikloje savanoriškai
dalyvaujančios EURES partnerės. Be to, VUT skatinamos kurti
partnerystės ryšius, kad darbo jėgos judumo ES srityje darbdaviams
būtų siūlomas nuoseklus paslaugų rinkinys (21 straipsnio 4 dalis).

Principai

18 straipsnio 1 ir 2 dalyse atitinkamai
įtvirtinami principai, kad valstybės narės privalo savo
teritorijoje užtikrinti veiksmingą EURES tinklo prieigą ir
plėtoti koordinuotą požiūrį į paramos paslaugas, paisydamos
savo atsakomybės už leidimų tapti EURES partnerėmis suteikimo
sistemą, sklandų nacionalinio koordinavimo centro veikimą ir VUT
vaidmenį šioje srityje užtikrinant viešąjį interesą. 18
straipsnio 3 dalyje pateikiamas sąrašas galimybių, kaip teikti
paslaugas kiekvienos valstybės narės teritorijoje.
18 straipsnio 5 dalyje įtvirtinamas
principas, kad paramos paslaugos darbuotojams turi būti teikiamos
nemokamai, o mokestis už daugumą darbdaviams teikiamų paramos
paslaugų gali būti imamas laikantis nacionalinės praktikos (18
straipsnio 6 dalis).
Paslaugų
prieinamumo užtikrinimas
19 straipsnyje ir 20 straipsnio 1 dalyje
atitinkamai nustatoma, kad a) kiekvienas ES užimtumo tarnyboje kaip klientas
užsiregistravęs darbuotojas ir darbdavys turi gauti reikiamą
pagrindinę informaciją, kuo EURES gali būti jam naudingas, ir b)
kiekvienas suinteresuotas darbuotojas turi būti aktyviai informuotas apie
EURES pasiūlymą teikti tolesnę paramą.
Paramos
paslaugos
Laikantis dabartinės praktikos, EURES
tinklo veikloje dalyvaujančios organizacijos raginamos darbo ieškotojams
ir darbdaviams atitinkamai teikti informavimo paslaugas, patarimus ir
konsultacijas:
–
(...) padėti užsienyje dirbti norintiems darbo
ieškotojams ir juos konsultuoti dėl tinkamų laisvų darbo
vietų, teikti paramą ir pagalbą rengiant prašymus ir gyvenimo
aprašymus, atitinkančius rekomenduojamą Europos gyvenimo aprašymo
formatą. Darbo ieškotojams turi būti suteikta galimybė
registruoti savo gyvenimo aprašymus EURES duomenų bazėje;
–
(...) teikti informaciją ir įdarbinimo
paslaugas darbdaviams, norintiems samdyti darbuotojus iš kitų šalių,
įskaitant konsultacijas ir pagalbą nustatant galimų
kandidatų profilį. Jos turi skatinti naudotis EURES gyvenimo
aprašymų duomenų baze kaip priemone, leidžiančia darbdaviams
susipažinti su sukaupta informacija apie dirbti užsienyje suinteresuotus
asmenis.
2012 m. sprendimu valstybės
narės paragintos daugiau dėmesio skirti tinkamo darbo ar darbuotojo
paieškai, darbo radimui ir įdarbinimui.
Kad įgyvendinimas EURES tinkle
būtų nuoseklesnis, ES teisės aktuose reikėtų
nustatyti, kokios paramos paslaugos turi būti teikiamos darbo ieškotojams
ir darbdaviams, norintiems gauti pagalbos darbo jėgos judumo ES srityje.
20–23 straipsniuose aptariamos įvairios paslaugos: nuo pagrindinės
informacijos ir rekomendacijų iki labiau individualizuotos pagalbos, taip
pat socialinės apsaugos srityje, ir pagalbos po įdarbinimo.
Specialios
paramos paslaugos
Pasienio darbuotojams kyla ypatingų
problemų, susijusių su socialine apsauga, mokesčiais ir
draudimu, todėl jiems reikia specialios pagalbos.
Susijusios valstybės narės gali
nuspręsti pasienio regionuose kurti bendradarbiavimo ir paslaugų
sistemas, o tokiu būdu pasienio darbuotojams teikiamos paramos paslaugos
turi apimti a) vieno langelio principu veikiančius informacijos apie
laisvas darbo vietas, darbo prašymus ir gyvenimo aprašymus perdavimo sprendimus
(15 straipsnio 6 dalis), b) tikslinę pagrindinę informaciją (19
straipsnio 2 dalis) ir c) su socialine apsauga susijusius dalykus:
integruotąją interneto prieigą (23 straipsnio 2 dalis), taip pat
pagalbą ir užklausų dėl socialinės apsaugos
persiuntimą kompetentingoms institucijoms (23 straipsnio 3 dalis).
Viena iš galimų tokios paramos
organizavimo formų – tarpvalstybinė partnerystė. Vadovaujamos
valstybių narių VUT, į tokius regioninės
tarpvalstybinės darbo rinkos poreikius atitinkančius įvairius
partnerystės junginius gali burtis valstybinės užimtumo tarnybos,
darbdavių ir profesinių sąjungų organizacijos, vietos
valdžios institucijos ir kitos institucijos, pasienio regionuose
sprendžiančios užimtumo ir profesinio mokymo problemas. Pasienio regionai,
kuriuose verta kurti specialią paramos sistemą, yra darbo
pasiekiamumo zonos, kuriose nemaža dalis gyventojų į darbą ir
atgal nuolat keliauja iš vienos valstybės į kitą, arba tai yra
labai tikėtina.
Nediskriminacinės galimybės
naudotis aktyvios darbo rinkos politikos priemonėmis
24 straipsnyje nustatomas principas, kad
suteikiant galimybę naudotis aktyvios darbo rinkos politikos
priemonėmis negali būti diskriminacijos tarp piliečių,
judančių savo šalies teritorijoje ir išvykstančių į
kitas valstybes nares (vienodas požiūris į išvykstamąjį
judumą). Ši nuostata kyla iš Reglamento Nr. 492/2011 5 straipsnio,
kuriame nustatyta, kad valstybėje narėje darbo ieškantiems
darbuotojams suteikiama tokia pati pagalba, kokia toje valstybėje
narėje suteikiama jos piliečiams (vienodas požiūris į
atvykstamąjį judumą).
5.5.        V skyrius. Sąveika su
judumo politikos priemonėmis
Šiame skyriuje nustatoma speciali
priemonė, kad būtų:
–
palaikomas EURES tinklo veikimas keičiantis
informacija apie nacionalinio lygmens darbo jėgos trūkumą ar
perteklių ir koordinuojant valstybių narių veiksmus (25–30
straipsniai).
Šio skyriaus nuostatose tiesiogiai palaikoma
idėja, kad informaciją, duomenis ir rodiklius rinktų ir
peržiūrėtų ne tik VUT, bet ir kitos organizacijos, EURES tinklo
veikloje dalyvaujančios EURES partnerės.
Bendras keitimosi informacija ir
ataskaitų teikimo tikslas
Bendras šio skyriaus tikslas – sustiprinti
esamos keitimosi informacija EURES tinkle tvarkos aspektus, kurie padeda
užtikrinti konkrečių kolektyvinių rezultatų kokybę
arba koordinuoti valstybių narių politiką.
Su keitimusi informacija susijusi veikla
Į 25 straipsnį įtraukiama
nuostata, dėl kurios susitarta derybose dėl ES užimtumo ir socialinių
inovacijų programos. Tai turėtų padėti į EURES tinklo
veiklą įtraukti judumo srautų ir modelių duomenų
analizavimą. Kadangi ši nuostata EURES reglamente suformuluota tinkamiau,
siūloma panaikinti atitinkamą Užimtumo ir socialinių
inovacijų programos straipsnį (žr. 35 straipsnį).
26 straipsnyje valstybėms narėms
nustatomas įpareigojimas keistis su darbo jėgos judumu ES susijusia
darbo rinkos tyrimų informacija. Tai padės valstybėms
narėms susieti EURES tinkle vykdomus veiksmus su platesne judumo politikos
priemonių apžvalga.
27 straipsnyje visos EURES tinklo veikloje
dalyvaujančios organizacijos, t. y. koordinavimo centrai, VUT ir
kitos EURES partnerės, raginamos atvirai ir aktyviai keistis turima
informacija apie padėtį atskirose valstybėse narėse, kuri
gali būti naudinga darbo jėgos judumu ES suinteresuotiems
darbuotojams. Šiuo metu tokią informaciją renka ir į EURES
portalą įkelia tik koordinavimo centrai. Labiau integruotas,
iniciatyvos iš apačios principu grindžiamas tokios informacijos kaupimas
bus naudingas darbuotojams. Rezultatai galėtų būti
konsoliduojami naudojant suderintus modelius (27 straipsnio 3 dalis).
Į 28 straipsnį perkeliamas
2012 m. sprendime išdėstytas požiūris į programų
rengimą. Nacionaliniams koordinavimo centrams keičiantis informacija
apie planuojamą veiklą, išteklius ir stebėjimą, visas EURES
tinklas turėtų tapti veiksmingesnis. Tai gali sustiprinti
sąveiką ir specialių jungtinių įdarbinimo
projektų rengimą.
Su ataskaitų teikimu susijusi veikla
29 straipsnyje nustatomi EURES tinklo
rezultatų įvertinimo būdai.
30 straipsniu siekiama, kad būtų
toliau taikoma Reglamento Nr. 492/2011 17 straipsnyje nustatyta tvarka kas
dvejus metus teikti reglamento II skyriaus įgyvendinimo ataskaitą.
5.6.        VI skyrius. Baigiamosios
nuostatos
31 straipsnyje paaiškinama, kad visos šiame
reglamente numatytos priemonės turi būti įgyvendinamos laikantis
ES teisės aktų dėl asmens duomenų apsaugos ir tokių
teisės aktų nacionalinių įgyvendinimo priemonių.
Kadangi viena iš dalyvių yra Europos koordinavimo centro funkcijas
atliekanti Komisija, turi būti laikomasi ir Reglamento Nr. 45/2001.
32 straipsnyje numatomas šio reglamento
įdiegimo ex post įvertinimas.
33 ir 34 straipsniai yra standartinės ES
antrinių teisės aktų nuostatos, susijusios su SESV 290 ir 291
straipsnių taikymu.
35 straipsnyje nurodomos panaikintinos
nuostatos.
36 straipsnyje pabrėžiama, kad pagal
stojimo sutartis esama pereinamojo laikotarpio nuostatų. Ši nuostata
taikoma Kroatijai.
2014/0002 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
dėl Europos užimtumo tarnybų
tinklo, darbuotojų galimybių naudotis judumo skatinimo paslaugomis ir
geresnės darbo rinkų integracijos
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 46 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo
akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[17],
atsižvelgdami į Regionų komiteto
nuomonę[18],

pasikonsultavę su Europos duomenų
apsaugos priežiūros pareigūnu,
laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
1)         laisvas darbuotojų
judėjimas yra viena iš pagrindinių Sąjungos piliečių
laisvių ir vienas iš esminių Sąjungos vidaus rinkos
ramsčių, įtvirtintas Sutarties dėl Europos Sąjungos
veikimo (toliau – Sutartis) 45 straipsniu. Jos įgyvendinimas yra toliau
plėtojamas Sąjungos teisės aktais, kuriais siekiama užtikrinti
visišką Sąjungos piliečiams ir jų šeimos nariams
suteiktų teisių įgyvendinimą;
2)         laisvas darbuotojų
judėjimas yra labai svarbus kuriant geriau integruotą Sąjungos
darbo rinką, kurioje darbuotojams būtų sudarytos galimybės
judėti iš didelio nedarbo zonų į zonas, kuriose darbo jėgos
trūksta. Be to, tai padeda į laisvas darbo vietas rasti tinkamų
įgūdžių turinčių darbuotojų ir įveikti darbo
rinkos kliūtis;
3)         2011 m. balandžio
5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 492/2011 dėl
laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje (kodifikuota redakcija)[19] nuostatomis sukurti
tarpininkavimo darbuotojams ir darbdaviams ir keitimosi informacija
mechanizmai, o 2012 m. lapkričio 26 d. Komisijos
įgyvendinimo sprendime 2012/733/ES išdėstytos nuostatos dėl
EURES (Europos užimtumo tarnybų tinklu) pavadinto tinklo veikimo pagal
tą reglamentą. Šią reglamentavimo sistemą reikia
persvarstyti, kad būtų atsižvelgta į naujus judumo modelius,
griežtesnius sąžiningam judumui taikomus reikalavimus, keitimosi
laisvų darbo vietų duomenimis technologijų pokyčius, darbo
ieškotojų ir darbdavių naudojimąsi įvairiais
įdarbinimo kanalais ir didėjančią ne tik valstybinių
užimtumo tarnybų (VUT), bet ir kitų įdarbinimo paslaugas
teikiančių darbo rinkos tarpininkų reikšmę;
4)         siekiant padėti laisvo
judėjimo teisę turintiems darbuotojams veiksmingai naudotis ta teise,
pagal šiuo metu galiojantį reglamentą teikiamą pagalbą
laikantis Sutarties 45 straipsnio gali gauti bet kuris Sąjungos pilietis,
turintis teisę įsidarbinti pagal darbo sutartį, ir jo šeimos
nariai. Valstybės narės suteikia vienodą prieigą bet kuriam
trečiosios šalies piliečiui, pagal Sąjungos arba
nacionalinės teisės aktus šioje srityje traktuojamam taip pat, kaip
jų piliečiai;
5)         didėjant darbo
rinkų tarpusavio priklausomybei, pagal Sutarties 46 straipsnio a
punktą būtinas glaudesnis užimtumo tarnybų bendradarbiavimas,
kad visiems darbuotojams pagal savanoriško ir sąžiningo darbo jėgos
judumo Sąjungoje principus būtų užtikrinta laisvo judėjimo
galimybė, todėl turėtų būti sukurta darbo jėgos
judumo Sąjungoje srities bendra valstybių narių ir Komisijos
bendradarbiavimo sistema. Tokioje sistemoje turėtų būti susietos
visos Sąjungos laisvos darbo vietos ir galimybė į jas
pretenduoti (tarpininkavimas darbuotojams ir darbdaviams), apibrėžtas
susijusių paramos paslaugų teikimas darbuotojams ir darbdaviams ir
numatytas bendras požiūris, kad būtų keičiamasi
minėtajam bendradarbiavimui palengvinti būtina informacija;
6)         Susitarime dėl
ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo Europos Vadovų Tarybai
paprašius išnagrinėti galimybę į EURES tinklo taikymo sritį
įtraukti pameistrystę ir mokomąją praktiką, nustatyta,
kad šiuo metu galiojantis reglamentas gali būti taikomas pameistrystei ir
mokomajai praktikai, jeigu susiję asmenys laikomi darbuotojais atsižvelgiant
į piliečiams pagal Sutarties 45 straipsnį suteiktas teises. Turi
būti įdiegtas tinkamas keitimasis bendra informacija apie su
pameistryste ir mokomąja praktika susijusį judumą Sąjungoje
ir turėtų būti plėtojama kandidatams į tokias darbo
vietas skirta tinkama pagalba, grindžiama tarpininkavimo darbuotojams ir
darbdaviams pagal pasiūlymus mechanizmu, jei toks tarpininkavimas laikomas
galimu laikantis atitinkamų standartų ir deramai atsižvelgiant į
valstybių narių kompetenciją;
7)         visoje Sąjungoje
tarpininkavimas darbuotojams ir darbdaviams, paramos paslaugos ir keitimasis
informacija apie darbo jėgos judumą Sąjungoje turi būti
taikomas nuosekliau. Todėl reikalaujama, kad EURES tinklas taptų
neatsiejama bendros valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimo
sistemos dalimi. Reikėtų apibrėžti tinklo veikloje
dalyvaujančių įvairių organizacijų, tokių kaip
Europos Komisija (Europos koordinavimo centras), įstaigos, valstybių
narių paskirtos veikti nacionaliniu lygmeniu (nacionaliniai koordinavimo
centrai), ir pagalbą darbo ieškotojams bei darbdaviams teikiančios
organizacijos (EURES partnerės), funkcijas ir įpareigojimus;
8)         bendradarbiauti tarptautiniu
bei tarpvalstybiniu lygmeniu ir teikti paramą visoms EURES veiklą
valstybėse narėse vykdančioms organizacijoms būtų
lengviau sukūrus Sąjungos lygmens darinį (Europos koordinavimo
centrą), kuris turėtų teikti bendrą informaciją,
rūpintis mokymo veikla, parūpinti priemonių ir
rekomendacijų. Tas darinys taip pat turėtų būti atsakingas
už bendros IT platformos – Europos profesinio judumo portalo (EURES portalo) –
kūrimą. Jo veiklai valdyti reikėtų, pasikonsultavus su
valstybėmis narėmis, parengti daugiametes darbo programas;
9)         valstybės narės
turėtų įsteigti nacionalinius koordinavimo centrus, kurie
teiktų bendrą paramą ir pagalbą visoms jų teritorijoje
EURES veiklą vykdančioms organizacijoms ir palaikytų jų
bendradarbiavimą su atitinkamomis organizacijomis kitose valstybėse
narėse ir su Europos koordinavimo centru. Tokiems koordinavimo centrams
visų pirma turėtų būti pavesta nagrinėti su laisvomis
darbo vietomis susijusius skundus bei problemas ir tikrinti su savanorišku ir
sąžiningu darbo jėgos judumu Sąjungoje susijusius atitikties
aspektus;
10)       EURES tinklo veikloje
dalyvaujantys socialiniai partneriai visų pirma padeda analizuoti judumo
kliūtis, taip pat skatinti sąžiningą ir savanorišką darbo
jėgos judumą Sąjungoje, įskaitant pasienio regionus.
Todėl Sąjungos lygmens socialinių partnerių atstovai
turėtų būti įtraukti į bendrą EURES tinklo
valdymo sistemą, o nacionalinėms darbdavių organizacijoms ir profesinėms
sąjungoms turi būti leista teikti paraišką tapti EURES
partnerėmis;
11)       kalbant apie kitas, pirmiau
nenurodytas, organizacijas, EURES tinklo sudėtis turėtų
būti nustatyta lanksčiai, kad būtų galima prisitaikyti prie
pokyčių užimtumo tarnybų rinkoje. Atsiradus įvairių
užimtumo tarnybų ir pasikeitus su nacionalinėmis įdarbinimo
tarnybomis susijusioms VUT funkcijoms, valstybėms narėms ir Europos
Komisijai būtina bendromis pastangomis atverti EURES tinklą kaip
pagrindinę įdarbinimo Sąjungoje paslaugų teikimo
Sąjungos priemonę;
12)       didesnis EURES tinklo
narių skaičius naudingas socialiniu, ekonominiu ir finansiniu
atžvilgiu. Dėl to paslaugos teikiamos veiksmingiau, nes lengviau kurti
partnerystės ryšius, didėja papildomumas ir gerėja kokybė.
EURES tinklo rinkos dalis padidėja tiek, kiek naujos narės pateikia
laisvų darbo vietų, darbo prašymų ir gyvenimo aprašymų.
Dėl tarptautinio ir tarpvalstybinio bendradarbiavimo, kuris yra viena
esminių EURES tinklo veiklos ypatybių, galėtų atsirasti
novatoriškų užimtumo tarnybų mokymosi ir bendradarbiavimo formų,
įskaitant susijusias su laisvoms darbo vietoms ir paramos paslaugoms
taikomais kokybės standartais. Dėl to EURES tinklas taptų dar
svarbesnis kaip viena iš pagrindinių Sąjungos priemonių, kuria
naudodamosi valstybės narės ir Europos Komisija galėtų
palaikyti konkrečias priemones, kuriomis siekiama didelio užimtumo
Sąjungoje;
13)       atsižvelgdamos į savo
kompetenciją darbo rinkų organizavimo srityje, valstybės
narės turėtų būti pačios atsakingos už leidimą savo
teritorijoje organizacijoms dalyvauti EURES tinklo veikloje kaip EURES
partnerėms. Kad būtų užtikrintas skaidrumas ir lygios
galimybės prisijungti prie EURES tinklo, suteikiant leidimą
turėtų būti taikomi būtiniausi bendri kriterijai ir ribotas
leidimų suteikimo pagrindinių taisyklių rinkinys nevaržant
lankstumo, būtino atsižvelgiant į skirtingus nacionalinius
valstybinių užimtumo tarnybų ir kitų valstybių narių
darbo rinkos dalyvių bendradarbiavimo modelius ir formas;
14)       vienas iš EURES tinklo
tikslų – remti sąžiningą darbo jėgos judumą
Sąjungoje, todėl į būtiniausius bendrus kriterijus,
taikomus organizacijoms suteikiant leidimą prisijungti prie EURES tinklo,
turėtų būti įtrauktas reikalavimas, kad tos organizacijos
įsipareigotų visapusiškai laikytis taikomų darbo standartų
ir teisinių reikalavimų;
15)       kad būtų užtikrinta
tinkama pusiausvyra tarp ilgalaikiu VUT bendradarbiavimu grindžiamo dabartinio
EURES tinklo veikimo ir tikslo atverti EURES tinklą naujoms
organizacijoms, turėtų būti suformuluotos nuostatos, kuriomis
būtų pripažinta ypatinga VUT padėtis EURES tinkle.
Reikėtų nustatyti pereinamąjį laikotarpį, po kurio VUT
dalyvavimui taip pat būtų visapusiškai taikomi būtiniausi bendri
kriterijai. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad VUT
atitiktų pagal šį reglamentą nustatytus būtiniausius
bendrus kriterijus ir įpareigojimus;
16)       kad darbuotojams ir
darbdaviams būtų teikiama patikima naujausia informacija apie
įvairius darbo jėgos judumo Sąjungoje aspektus, EURES tinklas
turėtų bendradarbiauti su kitomis įstaigomis, tarnybomis ir
Sąjungos tinklais, gerinančiais judumo sąlygas ir
piliečiams teikiančiais informaciją apie jų teises pagal
Sąjungos teisės aktus, tokiais kaip portalas „Jūsų Europa“,
Europos jaunimo portalas ir SOLVIT, už profesinės kvalifikacijos
pripažinimą atsakingomis organizacijomis ir įstaigomis, kurių
tikslas – skatinti, analizuoti, stebėti ir palaikyti vienodą
požiūrį į darbuotojus, paskirtomis pagal Europos Parlamento ir
Tarybos direktyvą Nr. ../2013 (ES) [dėl priemonių, kad
darbuotojai galėtų lengviau naudotis laisvo darbuotojų
judėjimo teisėmis];
17)       užtikrinant laisvo
judėjimo teisę būtina nustatyti priemones, reikalingas
tarpininkaujant darbuotojams ir darbdaviams, t. y. keičiantis
laisvų darbo vietų informacija, darbo prašymais ir gyvenimo
aprašymais, kad pagal Sutarties 46 straipsnio d punktą darbo rinka
būtų visiškai prieinama ir darbuotojams, ir darbdaviams, todėl
reikėtų sukurti Sąjungos lygmens bendrą IT platformą,
kurią tvarkytų Komisija. Šios teisės užtikrinimas reiškia, kad darbuotojams
turi būti sudarytos sąlygos faktiškai pasinaudoti visomis
Sąjungoje esamomis įsidarbinimo galimybėmis;
18)       sukūrus bendrą IT
platformą, kurioje laisvos darbo vietos susiejamos su galimybe į jas
pretenduoti, o darbo ieškotojams ir darbdaviams sudaromos sąlygos pagal
įvairius kriterijus ir įvairiais lygiais automatiškai susieti
duomenis, turėtų būti lengviau Sąjungos darbo rinkose
pasiekti pusiausvyrą, kuri užtikrintų didelį užimtumą ir
padėtų išvengti didelės grėsmės gyvenimo ir užimtumo
lygiui įvairiuose regionuose ir pramonės sektoriuose;
19)       teisinę atsakomybę
už bendroje IT platformoje pateikiamos informacijos, ypač susijusios su
laisvų darbo vietų duomenimis, turinio ir techninės kokybės
užtikrinimą prisiima informaciją teikiančios organizacijos,
laikydamosi valstybių narių teisės aktų ir (arba)
nustatytų standartų. Komisija turėtų sudaryti palankesnes
sąlygas bendradarbiauti, kad būtų galima kuo anksčiau
nustatyti su keitimusi informacija Europos lygmeniu susijusius sukčiavimo
ar piktnaudžiavimo atvejus;
20)       bendra
įgūdžių, gebėjimų, kvalifikacijos ir profesijų
klasifikavimo sistema yra viena svarbiausių priemonių,
leidžiančių Sąjungoje darbo prašymus teikti internetu,
todėl reikia plėtoti valstybių narių ir Europos Komisijos
bendradarbiavimą, kad būtų užtikrintas tarpvalstybinio lygmens
sąveikumas ir prasminga automatinė tinkamo darbo ar darbuotojo
paieška, be kita ko, susiejant bendrą ir nacionalines klasifikavimo
sistemas. Šioje srityje turėtų būti naudojami ir kiti nustatyti
įgūdžių ir kvalifikacijos palyginimo ir skaidrumo užtikrinimo
Europos formatai ir priemonės, pvz., Europos kvalifikacijų sandara ir
bendra kvalifikacijos ir gebėjimų skaidrumo užtikrinimo sistema
(„Europass“);
21)       reikėtų nustatyti
bendrą požiūrį į EURES tinklo veikloje
dalyvaujančių organizacijų teikiamas paslaugas (paramos
paslaugas) ir kuo geriau užtikrinti principą, pagal kurį darbuotojai
ir darbdaviai, kuriems reikia su darbo jėgos judumu Sąjungoje susijusios
pagalbos, būtų traktuojami vienodai, kad ir kur Sąjungoje
būtų, todėl reikėtų nustatyti paramos paslaugų
prieinamumo atskirų valstybių narių teritorijoje principus ir
taisykles. Šis bendras požiūris taip pat taikomas darbu laikomai
pameistrystei ir mokomajai praktikai;
22)       daugiau ir
įvairesnių su darbo jėgos judumo Sąjungoje galimybėmis
susijusios pagalbos variantų naudingi darbuotojams ir yra reikalingi
siekiant padidinti EURES tinklo potencialą darbuotojams teikti paramą
visą jų profesinį gyvenimą, užtikrinant jų galimybes
keisti darbą ir siekti karjeros;
23)       paramos paslaugos padės
sumažinti darbo ieškotojams kylančių kliūčių
naudojantis pagal Sąjungos teisės aktus suteiktomis darbuotojų
teisėmis, taip pat veiksmingiau išnaudoti visas darbo galimybes, ir taip
užtikrins geresnes asmens įsidarbinimo perspektyvas;
24)       nuodugnus darbo jėgos
paklausos: profesijų, sektorių ir darbuotojų poreikių,
supratimas būtų naudingas užtikrinant darbuotojų laisvo
judėjimo Sąjungoje teisę, todėl paramos paslaugos
turėtų apimti aukštos kokybės pagalbą darbdaviams,
ypač mažoms ir vidutinėms įmonėms. Užimtumo tarnyboms ir
darbdaviams palaikant glaudžius darbinius ryšius padaugėtų
skelbiamų laisvų darbo vietų ir didesniam skaičiui
tinkamų kandidatų būtų randamas darbas, darbo ieškotojams,
ypač priklausantiems pažeidžiamoms grupėms, būtų
užtikrinami darbo radimo būdai, taip pat būtų pagilintos žinios
apie darbo rinką;
25)       visų valstybių
narių teikiamos paramos paslaugos turėtų būti
apibrėžtos remiantis greitai pasieksimu bendru sutarimu dėl
valstybių narių sėkmingai taikomos darbo ieškotojų ir
darbdavių informavimo, orientavimo ir konsultavimo tvarkos;
26)       darbuotojams teikiamos
paramos paslaugos susijusios su naudojimusi jiems kaip darbuotojams pagal
Sąjungos teisės aktus suteikta pagrindine laisvo judėjimo teise,
todėl turėtų būti nemokamos. Tačiau mokestis už
darbdaviams teikiamas paramos paslaugas gali būti imamas laikantis
nacionalinės praktikos;
27)       ypatingas dėmesys
turėtų būti skiriamas pasienio darbuotojų judumo palaikymui
pasienio regionuose ir paslaugų teikimui tokiems darbuotojams, kurie
gyvena vienoje valstybėje narėje, o dirba kitoje, taigi turi laikytis
skirtingos nacionalinės praktikos ir teisinių sistemų, be to,
jiems kyla ypatingų administracinių, teisinių ar mokestinių
judumo kliūčių. Tokiam judumui palengvinti valstybės
narės gali pasirinkti kurti specialias paramos sistemas – atsižvelgiant
į EURES tinkle vykdomą veiklą, jos turėtų padėti
tenkinti specialius poreikius, susijusius su informacija, rekomendacijomis,
tarpvalstybiniu darbo jėgos paklausos ir pasiūlos susiejimu ir
atitinkamais darbo radimo atvejais;
28)       darbo rinkų skaidrumas
ir pakankamos tinkamo darbo ar darbuotojo paieškos galimybės –
būtinos darbo jėgos judumo Sąjungoje sąlygos. Geresnė
darbo jėgos pasiūlos ir paklausos pusiausvyra gali būti pasiekta
sukūrus veiksmingą bendrą valstybių narių ir Europos
Komisijos keitimosi informacija apie nacionalinį ir sektorių darbo
jėgos perteklių ir trūkumą Sąjungos lygmens
sistemą, kuria remdamosi valstybės narės kurtų savo judumo
politikos priemones ir grįstų praktinį bendradarbiavimą
EURES tinkle;
29)       laisvas darbuotojų
judėjimas ir didelis užimtumas glaudžiai susiję, taigi valstybės
narės turi kurti judumo politikos priemones, kuriomis Sąjungoje
būtų palaikomas geresnis darbo rinkų veikimas. Valstybių
narių judumo politikos priemonės turėtų būti laikomos
neatsiejama jų socialinės ir užimtumo politikos dalimi;
30)       su judumu susijusių
veiksmų koordinavimui Sąjungoje palaikyti reikėtų nustatyti
programų rengimo ciklą. Kad programų rengimas būtų
veiksmingas, rengiant valstybių narių veiklos planus
reikėtų atsižvelgti į judumo srautų ir modelių
duomenis, esamo ir numatomo darbo jėgos trūkumo ar pertekliaus
duomenų analizę ir įdarbinimo patirtį bei praktiką
naudojantis EURES tinklu, be to, į jį turėtų būti
įtraukta valstybės narės organizacijų turimų darbo
jėgos judumo ES lengvinimo išteklių ir priemonių peržiūra;
31)       per programų rengimo
ciklą valstybėms narėms keičiantis veiklos planų
projektais turėtų būti sudarytos sąlygos valstybių
narių vardu veikiantiems nacionaliniams koordinavimo centrams kartu su
Europos koordinavimo centru nukreipti EURES tinklo išteklius tinkamiems
veiksmams ir projektams ir taip valdyti EURES tinklo vystymą, kad ši
priemonė būtų labiau orientuota į rezultatus ir
atitiktų darbuotojų poreikius atsižvelgiant į darbo rinkų
dinamiką;
32)       siekiant gauti tinkamą
informaciją EURES tinklo rezultatams įvertinti, reikėtų
nustatyti bendrus rodiklius. Tokie rodikliai turėtų padėti EURES
tinklo veikloje dalyvaujančioms organizacijoms nustatyti savo rezultatus,
taip pat įvertinti pažangą siekiant visam EURES tinklui
nustatytų tikslų, įskaitant jo indėlį pagal Sutarties
145 straipsnį įgyvendinant suderintą užimtumo strategiją;
33)       šiame reglamente numatytos
priemonės, susijusios su asmens duomenų tvarkymu, turi būti
vykdomos laikantis ES teisės aktų dėl asmens duomenų
apsaugos[20]
ir nacionalinių jų įgyvendinimo priemonių;
34)       šiame reglamente laikomasi
pagrindinių teisių ir principų, visų pirma pripažintų
Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, kaip nurodyta
Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnyje;
35)       kadangi šio reglamento
tikslo, t. y. sukurti bendrą valstybių narių
bendradarbiavimo sistemą, kad būtų susietos laisvos darbo vietos
ir galimybė į jas pretenduoti ir būtų lengviau pasiekti
pasiūlos ir paklausos pusiausvyrą užimtumo rinkoje, valstybės
narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl siūlomų
veiksmų masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti
Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5
straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti
priemones. Pagal tame 5 straipsnyje nustatytą proporcingumo principą
šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
36)       siekiant užtikrinti, kad
valstybėms narėms nustatytus įpareigojimus suteikti leidimą
organizacijoms prisijungti prie EURES tinklo kaip EURES partnerėms, taip
pat pateikti bendrus tokių organizacijų veiksmingumo rodiklius
būtų galima iš dalies pakeisti atsižvelgiant į juos taikant
įgytą patirtį arba paisant kintančių darbo rinkos
poreikių, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai
priimti deleguotuosius aktus pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos
veikimo 290 straipsnį. Ypač svarbu, kad atlikdama
parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip
pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį
parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija
turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu
metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
37)       siekiant užtikrinti vienodas
tarpininkavimui darbuotojams ir darbdaviams ir automatinei tinkamo darbo ar
darbuotojo paieškai taikomų techninių standartų ir formatų,
taip pat valstybių narių keitimosi informacija modelių ir
procedūrų įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų
būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais
turėtų būti naudojamasi laikantis 2011 m. vasario
16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011,
kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi
įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų
taisyklės ir bendrieji principai,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
1.           Šio reglamento tikslas –
sudaryti geresnes sąlygas laisvam darbuotojų judėjimui
Sąjungoje pagal SESV 45 straipsnį, sukuriant bendrą
valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimo sistemą.
2.           Siekiant pirmoje dalyje
nurodyto tikslo, šiame reglamente nustatomi tikslai, principai ir
taisyklės, taikytinos:
(a)
valstybių narių ir Komisijos
bendradarbiavimui keičiantis duomenimis apie laisvas darbo vietas, darbo
prašymus ir gyvenimo aprašymus bei jais naudojantis darbuotojams surastą
darbą;
(b)
pavienių ar kelių valstybių
narių veiksmams, kuriais gerinama pasiūlos ir paklausos pusiausvyra
Sąjungos darbo rinkoje siekiant didelio užimtumo;
(c)
Europos užimtumo tarnybų tinklo, kuriame
dalyvauja valstybės narės ir Komisija, veikimui;
(d)
susijusioms paramos judumui paslaugoms, kurios
teikiamos darbuotojams ir darbdaviams.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų
apibrėžtys:
(a)
valstybinės užimtumo tarnybos – ministerijoms,
viešosioms įstaigoms arba viešosios teisės reglamentuojamoms
korporacijoms priklausančios valstybių narių organizacijos,
atsakingos už aktyvios darbo rinkos politikos įgyvendinimą ir
įdarbinimo paslaugų teikimą užtikrinant viešąjį
interesą;
(b)
užimtumo tarnybos – valstybėje narėje
teisėtai veikiantys juridiniai ar fiziniai asmenys, kurie darbo
ieškotojams teikia darbo radimo paslaugas, o darbdaviams – darbuotojų
įdarbinimo paslaugas;
(c)
laisva darbo vieta – bet koks pasiūlymas
dirbti, įskaitant pasiūlymus dėl pameistrystės ir
mokomosios praktikos, laikomų darbu;
(d)
tarpininkavimas darbuotojams ir darbdaviams –
keitimasis informacija apie laisvas darbo vietas, darbo prašymus bei gyvenimo
aprašymus ir jų tvarkymas;
(e)
bendra IT platforma – IT infrastruktūra ir su
ja susijusios platformos, Europos lygmeniu sukurtos tarpininkauti darbuotojams
ir darbdaviams;
(f)
darbo radimas, kai padedant užimtumo tarnyboms
darbuotojas įdarbinamas darbdavio įmonėje, arba darbdavio
atliekamas darbuotojo įdarbinimas – paslaugų teikimas siekiant
suderinti pasiūlą ir paklausą, kad būtų užimtos
laisvos darbo vietos;
(g)
pasienio darbuotojas – bet kuris darbuotojas, pagal
darbo sutartį dirbantis vienoje, o gyvenantis kitoje valstybėje
narėje, į kurią paprastai grįžta kasdien arba bent
kartą per savaitę.
II SKYRIUS
EURES TINKLO ĮSTEIGIMAS
3 straipsnis
Įsteigimas
Šiuo reglamentu įsteigiamas Europos
užimtumo tarnybų tinklas (toliau – EURES tinklas).
4 straipsnis
Sudėtis, funkcijos ir bendra kompetencija
1.           EURES tinklą sudaro
šių kategorijų organizacijos:
(a)
Europos Komisija, kurios užduotis – per Europos
koordinavimo centrą padėti EURES tinklui vykdyti veiklą;
(b)
EURES narės – valstybių narių
paskirtos įstaigos, atsakingos už šio reglamento taikymą atitinkamose
valstybėse narėse, t. y. nacionaliniai koordinavimo centrai;
(c)
EURES partnerės – organizacijos,
valstybių narių įgaliotos nacionaliniu, regioniniu ir (arba)
vietos lygmeniu teikti paramą siekiant tarpininkauti darbuotojams ir
darbdaviams ir (arba) teikti paramos paslaugas darbuotojams ir darbdaviams.
2.           Vykdydamos savo funkcijas bei
uždavinius ir glaudžiai bendradarbiaudamos, visos EURES tinklui
priklausančios organizacijos aktyviai skatina naudotis darbo jėgos
judumo Sąjungoje teikiamomis galimybėmis ir ieško geresnių
būdų ir priemonių darbuotojams bei darbdaviams pasinaudoti
šiomis galimybėmis vietos, regioniniu, nacionaliniu ir Europos lygmenimis.
5 straipsnis
Tikslai
EURES tinklas padeda siekti šių tikslų:
(a)
sudaryti geresnes sąlygas naudotis
teisėmis, įtvirtintomis SESV 45 straipsnyje ir 2011 m. balandžio
5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 492/2011
dėl laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje[21] nuostatomis;
(b)
įgyvendinti suderintą užimtumo strategiją
pagal SESV 145 straipsnį;
(c)
gerinti Sąjungos darbo rinkų veikimą
ir integraciją;
(d)
sąžiningomis sąlygomis didinti
savanorišką geografinį ir profesinį darbuotojų judumą
Sąjungoje;
(e)
užtikrinti iš darbo rinkos išstumtų
asmenų socialinę įtrauktį ir integraciją.
6 straipsnis
Europos koordinavimo centro kompetencija
1.           Europos koordinavimo centras
įsipareigoja visų pirma:
(a)
atsižvelgdamas į EURES tinklo poreikius
sukurti nuoseklią sistemą ir teikti horizontaliąją
paramą, be kita ko:
i) bendradarbiaujant su kitomis šios srities
Sąjungos informacinėmis ir konsultacinėmis tarnybomis ar
tinklais, taip pat pasitelkiant kitas iniciatyvas užtikrinti, kad veiktų
ir būtų tobulinamas Europos profesinio judumo portalas (toliau –
EURES portalas) ir susijusios IT priemonės, įskaitant sistemas ir
procedūras, skirtas keistis informacija apie laisvas darbo vietas, darbo
prašymus, gyvenimo aprašymus ir patvirtinamuosius dokumentus, kaip antai
įgūdžių pasus ir pan., ir kita informacija;
ii) vykdyti informavimo ir ryšių veiklą;

iii) sukurti EURES darbuotojams skirtą
bendrą mokymo programą;
iv) sudaryti geresnes sąlygas užmegzti
ryšius, keistis geriausia patirtimi ir mokytis vieniems iš kitų EURES
tinkle;
(b)
atlikti geografinio ir profesinio darbuotojų
judumo analizę;
(c)
vadovaujantis šiuo reglamentu sukurti tinkamą
bendradarbiavimo ir tarpininkavimo darbuotojams ir darbdaviams Sąjungoje
sistemą pameistrystės ir mokomosios praktikos srityje;
(d)
bendradarbiaujant su EURES narėmis
stebėti ir vertinti EURES veiklą ir pasiektus užimtumo rezultatus.

2.           Centro daugiametės darbo
programos sudaromos konsultuojantis su 11 straipsnyje nurodyta EURES
koordinavimo grupe.
7 straipsnis
Nacionalinių koordinavimo centrų kompetencija
1.           Kiekvienas nacionalinis
koordinavimo centras:
(a)
bendradarbiauja su Komisija ir kitomis
valstybėmis narėmis tarpininkavimo darbuotojams ir darbdaviams
srityje pagal III skyriuje nustatytą sistemą;
(b)
organizuoja EURES darbą savo valstybėje
narėje, be kita ko, teikia IV skyriuje nurodytas paramos paslaugas;
(c)
koordinuoja atitinkamų valstybių
narių veiksmus ir sąveiką su kitomis valstybėmis
narėmis, kaip nurodyta V skyriuje.
2.           Nacionalinis koordinavimo
centras, prireikus glaudžiai bendradarbiaudamas su Europos koordinavimo centru
ir kitais nacionaliniais koordinavimo centrais, taip pat užtikrina, kad
nacionaliniu lygmeniu būtų įgyvendintos 6 straipsnyje nurodytos
Europos koordinavimo centro teikiamos horizontaliosios paramos priemonės.
Šios horizontaliosios paramos priemonės visų pirma yra:
(a)
rinkti ir tikrinti viešai skelbtiną (taip pat
EURES portale) informaciją apie valstybių narių teritorijoje
veikiančias EURES partneres, jų veiklą ir darbuotojams bei
darbdaviams teikiamų paramos paslaugų aprėptį;
(b)
organizuoti su EURES veikla susijusią
parengiamojo mokymo veiklą, atrinkti darbuotojus dalyvauti bendroje mokymo
programoje ir tarpusavio mokymo renginiuose;
(c)
rinkti ir analizuoti duomenis, susijusius su 28 ir
29 straipsniais.
3.           Nacionalinis koordinavimo
centras, užtikrindamas darbuotojų ir darbdavių interesus, viešo
paskelbimo (taip pat EURES portale) tikslu tvirtina, reguliariai atnaujina ir
laiku išplatina nacionalinių tarnybų turimą informaciją ir
rekomendacijas dėl:
(a)
gyvenimo ir darbo sąlygų;
(b)
administracinių procedūrų užimtumo
srityje;
(c)
darbuotojams taikytinų taisyklių;
(d)
pameistrystės ir stažuočių;
(e)
tam tikrais atvejais, ypač pasienio
regionuose, dėl pasienio darbuotojų padėties.
Prireikus nacionalinis koordinavimo centras gali
patvirtinti ir išplatinti informaciją bendradarbiaudamas su kitomis
informacinėmis ir konsultacinėmis tarnybomis, tinklais ir
kompetentingomis nacionalinėmis įstaigomis, įskaitant
nurodytąsias Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/.../ES dėl
priemonių, kad darbuotojai galėtų lengviau naudotis laisvo
darbuotojų judėjimo teisėmis, 5 straipsnyje[22].
4.           Organizacijoms, EURES tinklo
veikloje dalyvaujančioms savo šalies teritorijoje, nacionalinis
koordinavimo centras teikia bendrą paramą bendradarbiaujant su
atitinkamomis EURES bendradarbėmis kitose valstybėse narėse. Be
kita ko, tai pagalba nagrinėjant skundus dėl EURES paskelbtų
laisvų darbo vietų ir atlikto įdarbinimo, taip pat
bendradarbiavimas su valdžios institucijomis, pvz., darbo inspekcijomis.
5.           Nacionalinis koordinavimo
centras skatina bendradarbiauti su suinteresuotaisiais subjektais, kaip antai
profesinio orientavimo tarnybomis, universitetais, prekybos rūmais ir
pameistrystės bei mokomosios praktikos programas vykdančiomis
organizacijomis.
6.           Kiekviena valstybė
narė užtikrina, kad jos nacionalinis koordinavimo centras turėtų
pakankamai darbuotojų ir kitų išteklių, reikalingų šiame
reglamente nustatytoms funkcijoms vykdyti.
7.           Nacionaliniam koordinavimo
centrui vadovauja nacionalinis koordinatorius, kuris yra 11 straipsnyje
nurodytos koordinavimo grupės narys.
8 straipsnis
Leidimų EURES partnerėms suteikimas
1.           Kiekviena valstybė
narė sukuria sistemą, pagal kurią EURES partnerėms
suteikiamas leidimas dalyvauti EURES tinklo veikloje, stebima jų veikla ir
tai, ar taikydamos šį reglamentą jos laikosi nacionalinės ir Sąjungos
teisės. Ši sistema turi būti skaidri, proporcinga ir grindžiama
vienodo požiūrio į organizacijas pareiškėjas bei tinkamo
teisinio proceso principais.
2.           Valstybės narės
praneša Europos koordinavimo centrui apie įdiegtas nacionalines sistemas
ir EURES partneres, kurios pagal šias sistemas suteiktas leidimas dalyvauti
EURES tinklo veikloje.
3.           Bet kuri valstybėje
narėje teisėtai veikianti užimtumo tarnyba, laikydamasi šiame
reglamente nustatytų sąlygų ir pagal tos valstybės
narės nustatytą sistemą, gali toje valstybėje narėje
paprašyti prisijungti prie EURES tinklo kaip EURES partnerė.
4.           EURES partnerėms
leidžiama dalyvauti EURES tinklo veikloje vadovaujantis priede nustatytais
būtiniausiais bendrais kriterijais.
5.           Be būtiniausių
bendrų kriterijų valstybės narės gali taikyti papildomus
kriterijus ar reikalavimus, kurie toms valstybėms narės atrodo
reikalingi, kad jų teritorijoje būtų tinkamai taikomos užimtumo
tarnybų veiklos taisyklės ir veiksmingai valdoma darbo rinkos
politika. Siekiant užtikrinti skaidrumą, šie kriterijai ir reikalavimai
yra neatsiejama 1 dalyje nurodytos sistemos dalis.
6.           EURES partnerės gali
pasitelkti kitas EURES partneres ar kitas organizacijas, kad kartu su jomis
atitiktų priede nustatytus kriterijus. Tokiais atvejais prisijungti prie
EURES tinklo leidžiama tik su papildoma sąlyga, kad ši partnerystė
bus išlaikyta.
7.           Komisijai pagal 33
straipsnyje nustatytą procedūrą suteikiami įgaliojimai
priimti deleguotuosius aktus dėl priedo pakeitimo.
8.           Komisija įgyvendinimo
aktais gali patvirtinti nacionalinės sistemos aprašo modelį ir
procedūras, pagal kurias valstybės narės dalijasi informacija
apie nacionalines sistemas. Įgyvendinimo aktus Komisija priima taikydama
34 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą.

9 straipsnis
EURES partnerių kompetencija
1.           Organizacijos, norinčios
prisijungti prie EURES tinklo, gali pasirinkti vieną iš šių
dalyvavimo jo veikloje galimybių:
(a)
pildyti laisvų darbo vietų duomenų
bazę pagal 14 straipsnio 1 dalies a punktą;
(b)
pildyti darbo prašymų ir gyvenimo
aprašymų duomenų bazę pagal 14 straipsnio 1 dalies b
punktą;
(c)
teikti paramos paslaugas darbuotojams ir
darbdaviams, kaip nurodyta IV skyriuje arba
(d)
derinti a–c punktus.
2.           EURES partnerės paskiria
vieną ar kelis informacinius punktus, pavyzdžiui, darbo paieškos ir
įdarbinimo tarnybas, skambučių centrus, savitarnos centrus ir
pan., kuriuose darbuotojams ir darbdaviams gali būti suteikta
tarpininkavimo pagalba ir (arba) šiame reglamente numatytos paramos paslaugos.
Informaciniai punktai taip pat gali būti siejami su darbuotojų mainų
programomis, ryšių palaikymo pareigūnų tarnyba arba bendromis
darbo paieškos agentūromis.
3.           Informaciniuose punktuose
aiškiai nurodoma, kokios paramos paslaugos darbuotojams ir darbdaviams yra
teikiamos.
4.           Valstybės narės
gali prašyti EURES partnerių dalyvauti:
(a)
užtikrinant 15 straipsnio 5 dalyje nurodyto
nacionalinio informacijos centro veiklą – sumokant įmoką ar kitu
būdu;
(b)
keičiantis 26 ir 27 straipsniuose nurodyta
informacija;
(c)
sudarant 28 straipsnyje nurodytas programas;
(d)
renkant duomenis pagal 29 straipsnį.
Dėl
dalyvavimo formos valstybės narės savo sistemoje sprendžia
pačios, vadovaudamosi proporcingumo principu ir atsižvelgdamos į
tokius veiksnius kaip EURES partnerės administraciniai gebėjimai ir
jos dalyvavimo EURES tinklo veikloje aktyvumas, kaip nurodyta 1 dalyje.
10 straipsnis
Valstybinių užimtumo tarnybų vaidmuo
1.           Valstybės narės
savo valstybinėms užimtumo tarnyboms gali pavesti bendras užduotis ar
veiksmus, susijusius su darbo organizavimu pagal šį reglamentą,
pavyzdžiui, sukurti ir tvarkyti nacionalinę EURES partnerių
priėmimo sistemą arba parengti ir išplatinti 20 straipsnyje
nurodytą pagrindinę informaciją.
2.           Valstybės narės
savo valstybinėms užimtumo tarnyboms gali pavesti teikti 21–23
straipsniuose nurodytas paramos paslaugas, jeigu šios tarnybos priklauso EURES
tinklui kaip pagal šio reglamento 8 straipsnį ir priedą
įgaliotos EURES partnerės arba kaip EURES partnerės 3 dalyje
nustatytos išimties tvarka.
3.           Ne ilgiau kaip penkerius
metus nuo šio reglamento taikymo pradžios dienos valstybės narės gali
netaikyti šio reglamento 8 straipsnio ir priedo įgyvendinimo patikrinimo
peržiūros toms valstybinėms užimtumo tarnyboms, kurios šio reglamento
įsigaliojimo dieną jau priklausė EURES tinklui pagal Komisijos
įgyvendinimo sprendimą 2012/733/ES ir (arba), tam tikrais atvejais,
pagal Komisijos sprendimą 2003/8/EB. Apie pritaikytas išimtis
valstybės narės praneša Komisijai.
11 straipsnis
Koordinavimo grupė
1.           Koordinavimo grupę
sudaro Europos koordinavimo centro ir nacionalinių koordinavimo
centrų atstovai.
2.           Koordinavimo grupė
padeda įgyvendinti šį reglamentą vykdydama informacijos mainus
ir rengdama rekomendacijas. Visų pirma ji padeda rengti 14 straipsnio 8
dalyje ir 16 straipsnio 5 dalyje nurodytus techninių standartų ir
formatų projektus.
3.           Koordinavimo grupės
darbą organizuoja ir jos posėdžiams pirmininkauja Europos
koordinavimo centras.
Jis pakviečia į posėdžius
Sąjungos lygmens socialinių partnerių atstovus.
12 straipsnis
Bendra tapatybė ir ženklas
1.           Pavadinimas EURES naudojamas
tik kalbant apie veiklą EURES tinkle, vykdomą pagal šį
reglamentą. Jis integruotas į standartinį logotipą –
Europos koordinavimo centro patvirtintą grafinį dizaino
elementą.
2.           EURES paslaugų ženklas
ir atitinkamas logotipas registruojami kaip Bendrijos prekių ženklas
Vidaus rinkos derinimo tarnyboje, ir, siekiant užtikrinti bendrą
vaizdinę tapatybę, visos 3 straipsnyje nurodytos EURES tinklo
veikloje dalyvaujančios organizacijos juos naudoja vykdydamos bet
kokią su EURES tinklu susijusią veiklą ir įgyvendindamos
šį reglamentą.
3.           EURES tinklo veikloje
dalyvaujančios organizacijos užtikrina, kad jų teikiama
informacinė ir reklaminė medžiaga atitiktų EURES tinklo
vykdomą bendrąją ryšių politiką ir Europos
koordinavimo centro informaciją.
4.           Tik Europos koordinavimo
centras gali leisti naudoti EURES logotipą tretiesiems asmenims – apie tai
jis praneša atitinkamoms organizacijoms.
5.           Jei tretieji asmenys ar
trečiosios šalys logotipą naudoja netinkamai, EURES tinklo veikloje
dalyvaujančios organizacijos nedelsdamos apie tai praneša Europos
koordinavimo centrui.
13 straipsnis
Bendradarbiavimas
1.           Europos koordinavimo centras
sudaro sudaro palankias sąlygas EURES tinklo bendradarbiavimui su kitomis
Sąjungos informacinėmis ir konsultacinėmis tarnybomis ir tinklais.

2.           Nacionaliniai koordinavimo
centrai su 1 dalyje nurodytomis tarnybomis ir tinklais bendradarbiauja
Sąjungos, nacionaliniu, regioniniu ir vietos lygmenimis – taip siekiama
užtikrinti sinergiją, išvengti dubliavimosi ir prireikus pasinaudoti EURES
partnerių paslaugomis.
3.           Valstybės narės
siekia, kad ryšiai su darbuotojais ir darbdaviais dėl bendros veiklos
EURES tinkle ir minėtų tarnybų bei tinklų būtų
palaikomi vieno langelio principu.
III SKYRIUS
BENDRA IT PLATFORMA
14 straipsnis
Bendros IT platformos veikimo organizavimas
1.           Kad vienoje vietoje
būtų kaupiami ir darbo pasiūlymai, ir darbo prašymai, kiekviena
valstybė narė EURES portalui pateikia:
(a)
duomenis apie visas jos valstybinėms užimtumo
tarnyboms žinomas ir jos EURES partnerių nurodytas laisvas darbo vietas;
(b)
visus jos valstybinių užimtumo tarnybų
gautus ir jos EURES partnerių pateiktus darbo prašymus ir gyvenimo
aprašymus, jeigu juos pateikę darbuotojai sutinka, kad informacija 3
dalyje nustatytomis sąlygomis būtų skelbiama ir EURES portale.
2.           Pateikdamos EURES portalui
duomenis apie laisvas darbo vietas, valstybės narės:
(a)
neskirsto informacijos pagal darbo sutarties
pobūdį ar trukmę arba pagal darbdavių įdarbinimo
planus;
(b)
gali nenurodyti laisvų darbo vietų,
kurias dėl darbo pobūdžio arba nacionalinių taisyklių gali
užimti tik tam tikros šalies piliečiai.
3.           1 dalies b punkte nurodytas
darbuotojų sutikimas turi būti aiškus, nedviprasmiškas, savanoriškas,
konkretus ir pagrįstas informacija. Šį sutikimą darbuotojai bet
kada gali atšaukti ir paprašyti, kad jų pateikti duomenys būtų
ištrinti arba pakeisti. Darbuotojai gali pasirinkti vieną iš kelių
galimybių apriboti prieigą prie jų duomenų ar tam
tikrų jų požymių.
4.           Valstybės narės
nustato mechanizmus ir standartus, kuriais būtų užtikrinta aukšta
duomenų apie laisvas darbo vietas ir gyvenimo aprašymus kokybė tiek
turinio, tiek techniniu požiūriu.
5.           Jos keičiasi informacija
apie 4 dalyje nurodytus mechanizmus ir standartus, taip pat informacija apie
duomenų saugumo ir duomenų apsaugos standartus. Jos bendradarbiauja
tarpusavyje ir su Europos koordinavimo centru, visų pirma nagrinėjant
skundus dėl laisvų darbo vietų, kurios paskelbtos nesilaikant
nacionalinėje teisėje nustatytų standartų.
6.           Kad būtų galima
kontroliuoti duomenų kokybę, jos užtikrina informacijos šaltinių
atsekamumą.
7.           Kad būtų galima
susieti darbo pasiūlymus ir darbo prašymus, kiekviena valstybė
narė laikydamasi bendros sistemos pateikia 1 dalyje nurodytą
informaciją.
8.           Komisija įgyvendinimo
aktais priima reikiamus techninius standartus ir formatus, skirtus 7 dalyje
nurodytai bendrai sistemai užtikrinti. Šiuos įgyvendinimo aktus Komisija
priima pagal 34 straipsnio 3 dalyje nurodytą nagrinėjimo
procedūrą.
15 straipsnis
Nacionalinė prieiga prie bendros IT platformos
1.           Valstybinės užimtumo
tarnybos užtikrina, kad nuoroda į EURES portalą būtų
visuose jų tvarkomuose centriniuose, regioniniuose ar vietos lygmens darbo
paieškos portaluose, kad ši nuoroda būtų aiškiai matoma ir suteiktų
galimybę intuityviai atlikti paiešką.
2.           Valstybinės užimtumo
tarnybos stengiasi sudaryti susitarimus su kitomis tos valstybės
narės teritorijoje veikiančiomis užimtumo tarnybomis, kad 1 dalyje
nurodytas principas būtų taikomas ir jų tvarkomoms internetinėms
darbo paieškos priemonėms.
3.           Valstybės narės
užtikrina, kad visos EURES portale paskelbtos laisvos darbo vietos, darbo
prašymai ir gyvenimo aprašymai tokiomis pat sąlygomis kaip nacionaliniai
duomenys būtų skelbiami socialinės rūpybos darbuotojams
skirtose vidaus svetainėse, kurias tvarko valstybinės užimtumo
tarnybos.
4.           Atitinkamos EURES
partnerės taip pat taiko 1 ir 3 dalyse nurodytus principus, atsižvelgdamos
į tai, kokios 9 straipsnio 1 dalyje išdėstytos galimybės buvo
pasirinktos.
5.           Valstybės narės
įsteigia nacionalinį informacijos centrą, kad į EURES
portalą būtų perduodama informacija apie laisvas darbo vietas,
darbo prašymus ir gyvenimo aprašymus, pateikta bet kurios organizacijos,
norinčios ja pasidalyti ir EURES portale.
6.           Manydamos, kad tam tikruose
pasienio regionuose reikalinga speciali bendradarbiavimo ir paslaugų
teikimo sistema, atitinkamos valstybės narės stengiasi sukurti šiuose
regionuose vieno langelio principu veikiančią informacinę
sistemą pasienio darbuotojams ir darbdaviams.
16 straipsnis
Automatinė tinkamo darbo ar darbuotojo paieška bendroje IT platformoje
1.           Komisija parengia Europos
įgūdžių, gebėjimų, kvalifikacijos ir profesijų
klasifikatorių. Šis klasifikatorius yra priemonė, palengvinanti
tarpvalstybinę internetinę darbo Europos Sąjungoje paiešką
– ji leidžia EURES portale ieškoti tinkamo darbo, nustatyti trūkstamus
įgūdžius, pripažinti kvalifikaciją ir teikti profesinio
orientavimo konsultacijas.
2.           Valstybės narės
bendradarbiauja tarpusavyje ir su Europos Komisija, kad užtikrintų
nacionalinių sistemų tarpusavio sąveiką ir jų
sąveiką su 1 dalyje nurodytu klasifikatoriumi.
3.           Tam iki 2017 m. sausio
1 d. visos valstybės narės patvirtina pirminius sąrašus,
kuriais nustatomos visų jų nacionalinių, regioninių ir
sektorių klasifikatorių ir 1 dalyje nurodyto klasifikatoriaus
kategorijų atitiktys, ir, pradėjus taikyti šį sąrašą
naudojantis Europos koordinavimo centro pateikta taikomąja programa,
reguliariai jį atnaujina, atsižvelgdamos į pokyčius
įdarbinimo paslaugų srityje.
4.           Valstybėms narėms,
kurios nusprendžia pakeisti nacionalinius klasifikatorius 1 dalyje nurodytu
klasifikatoriumi, Komisija teikia techninę paramą.
5.           Komisija įgyvendinimo
aktais priima techninius standartus ir formatus, reikalingus 1 dalyje nurodyto
klasifikatoriaus veikimui. Šiuos įgyvendinimo aktus Komisija priima pagal
34 straipsnio 3 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
17 straipsnis
Supaprastintos prieigos mechanizmai darbuotojams ir darbdaviams
1.           Valstybinės užimtumo
tarnybos užtikrina, kad darbuotojai, kurie naudojasi jų paslaugomis –
pateikdami savo darbo prašymus ir (arba) gyvenimo aprašymus, – turėtų
galimybę paprašyti tų užimtumo tarnybų pagalbos jiems
registruojantis EURES portale per 15 straipsnio 5 dalyje nurodytą
nacionalinį informacijos centrą.
2.           Valstybinės užimtumo tarnybos
sukuria panašų mechanizmą, palengvinantį registraciją EURES
portale darbdaviams, kurie jų paslaugomis naudojasi nacionaliniu lygmeniu
skelbdami informaciją apie laisvas darbo vietas tiesiogiai tų
tarnybų darbo paieškos portaluose ar kitose valstybių narių
pripažįstamose platformose.
3.           Atitinkamos EURES
partnerės taip pat taiko 1 ir 2 dalyse nurodytus principus, atsižvelgdamos
į tai, kokios 9 straipsnio 1 dalyje išdėstytos galimybės buvo
pasirinktos.
4.           Darbuotojai ir darbdaviai
gali susipažinti su bendrąja informacija apie tai, kaip, kada ir kur
galima atnaujinti, peržiūrėti ir ištrinti atitinkamus duomenis.
IV SKYRIUS
PARAMOS PASLAUGOS
18 straipsnis
Principai
1.           Valstybės narės
užtikrina, kad nacionaliniu lygmeniu darbuotojai ir darbdaviai galėtų
gauti paramos paslaugas.
2.           Valstybės narės
padeda parengti suderintą nacionalinę tokių paslaugų
teikimo koncepciją.
3.           Valstybės narės
užtikrina, kad 20–23 straipsniuose nurodytos EURES partnerių paramos
paslaugos būtų teikiamos:
(a)
pačių atitinkamos valstybės
narės valstybinių užimtumo tarnybų, kaip nurodyta 10
straipsnyje;
(b)
organizacijų, veikiančių atitinkamos
valstybės narės valstybinių užimtumo tarnybų pavedimu pagal
įgaliojimų perdavimo, užsakomųjų paslaugų ar kitą
specialų susitarimą dėl tų organizacijų teikiamų
paslaugų, kurį pasirašo šios valstybinės užimtumo tarnybos arba
kitos įstaigos;
(c)
vienos ar kelių EURES partnerių arba
(d)
derinant a–c punktų galimybes.
4.           20–23 straipsniuose nurodytas
paramos paslaugas kiekvienoje valstybėje narėje teikia bent 3 dalies a
arba b punkte nurodytos organizacijos.
5.           20, 22 ir 23 straipsniuose
nustatytos paramos paslaugos darbuotojams ir 17 straipsnio 1 dalyje nurodyta
pagalba registruojantis EURES portale teikiamos nemokami.
6.           21 ir 22 straipsniuose
nurodytos paramos paslaugos darbdaviams ir 17 straipsnio 2 dalyje nurodyta
pagalba registruojantis EURES portale gali būti mokamos. Imami
mokesčiai negali skirtis nuo mokesčių už EURES paslaugas ir už
kitas panašias tos pačios organizacijos teikiamas paslaugas.
7.           Atitinkamos EURES
partnerės savo informavimo priemonėmis aiškiai nurodo darbuotojams ir
darbdaviams, kokias paramos paslaugas teikia, kur ir kaip jų galima
prašyti ir kokiomis sąlygomis jos suteikiamos. Ši informacija skelbiama
EURES portale.
19 straipsnis
Prieiga prie pagrindinės informacijos
1.           Valstybės narės
užtikrina, kad visiems darbuotojams ir darbdaviams, prašantiems užimtumo
tarnybų paslaugų, būtų suteikta ar kitaip perduota
pagrindinė informacija apie nacionaliniu lygmeniu teikiamą
paramą judumui, kuri:
(a)
apima bent faktus apie EURES portalo ir EURES
tinklo buvimą, atitinkamų nacionalinio lygmens EURES partnerių
kontaktinius duomenis, informaciją apie jų naudojamus įdarbinimo
kanalus (e. paslaugas, individualizuotas paslaugas, informacinių
punktų adresus) ir atitinkamas interneto nuorodas, taip pat
(b)
yra lengvai prieinama ir pateikiama naudotojui
patogiu būdu.
2.           Manydamos, kad tam tikruose
pasienio regionuose reikalinga speciali bendradarbiavimo ir paslaugų
teikimo sistema, atitinkamos valstybės narės parengia specialią
pasienio darbuotojams skirtą informaciją.
3.           Europos koordinavimo centras
remia šiame straipsnyje nurodytos pagrindinės informacijos rengimą ir
padeda valstybėms narėms užtikrinti, kad ji būtų teikiama
visomis reikiamomis kalbomis.
20 straipsnis
Paramos paslaugos darbuotojams
1.           Atitinkamos EURES
partnerės aktyviai siūlo visiems darbo ieškantiems darbuotojams
pasinaudoti šiame straipsnyje apibrėžtomis paslaugomis. Prireikus šis
pasiūlymas atnaujinamas darbo paieškos procesui jau vykstant.
2.           Jeigu darbuotojai nori gauti
daugiau pagalbos, atitinkamos EURES partnerės suteikia informacijos apie
individualias įsidarbinimo galimybes ir rekomendacijų, kaip jomis
pasinaudoti; visų pirma pasiūlo jiems tokias paslaugas:
(a)
suteikia informacijos apie gyvenimo ir darbo
sąlygas arba nurodo, kur jos rasti;
(b)
suteikia informacijos apie aktyvias darbo rinkos
priemones ir kaip jomis pasinaudoti;
(c)
paprašytos padeda parengti darbo prašymus ir
gyvenimo aprašymus, kad jie atitiktų 14 straipsnio 8 dalyje ir 16 straipsnio
5 dalyje nurodytus Europos techninius standartus ir formatus;
(d)
prireikus padeda įkelti tokius darbo prašymus
į atitinkamus nacionalinius darbo paieškos portalus ir EURES portalą;

(e)
tam tikrais atvejais, kai darbas ES buvo rastas
pagal individualų veiksmų planą, atlieka tolesnes
procedūras;
(f)
tam tikrais atvejais padeda susisiekti su kita
EURES partnere.
3.           Jeigu darbuotojai nori gauti
daugiau pagalbos ir yra rimto pagrindo tikėtis, kad jiems bus rastas
darbas ES, atitinkamos EURES partnerės teikia papildomą pagalbą
ieškant darbo, kurią sudaro tokios paslaugos kaip tinkamų laisvų
darbo vietų atranka, pagalba rengiant darbo prašymus bei gyvenimo
aprašymus ir organizuojant jų vertimus ir (arba) kreipiantis išsamesnės
informacijos apie konkrečias laisvas darbo vietas kitose valstybėse
narėse.
4.           Jei darbuotojas kitoje
valstybėje narėje įdarbinamas pasinaudojus šiame straipsnyje
nurodytomis paslaugomis, atitinkamos EURES partnerės pateikia
įdarbintam asmeniui paskirties valstybės narės
organizacijų, galinčių suteikti pagalbą po įdarbinimo,
kontaktinius duomenis.
21 straipsnis
Paramos paslaugos darbdaviams
1.           Darbdaviams, norintiems
įdarbinti darbuotojų iš kitų valstybių narių,
atitinkamos EURES partnerės suteikia reikiamos informacijos ir
rekomendacijų, visų pirma teikia tokias paslaugas:
(a)
suteikia informacijos apie apie konkrečias
taisykles, taikytinas šių darbuotojų įdarbinimui;
(b)
skatina naudotis EURES tinklu ir gyvenimo
aprašymų duomenų baze EURES portale, nes tai padeda užpildyti laisvas
darbo vietas;
(c)
teikia informaciją ir rekomendacijas, kokie
veiksniai galėtų palengvinti darbuotojų įdarbinimą ir
kaip padėti jiems integruotis;
(d)
paprašytos suteikia informacijos ir
rekomendacijų, kaip formuluoti reikalavimus kandidatams į
konkrečią laisvą darbo vietą, kad jie būtų
suprantami Europos darbo ieškotojams;
(e)
paprašytos padeda suformuluoti laisvos darbo vietos
aprašą laikantis 14 straipsnio 8 dalyje ir 16 straipsnio 5 dalyje
nurodytų Europos techninių standartų ir formatų;
(f)
prireikus padeda darbdaviui užsiregistruoti EURES
portale;
(g)
tam tikrais atvejais padeda susisiekti su kita
EURES partnere.
2.           Jeigu darbdaviai nori gauti
daugiau pagalbos ir yra rimto pagrindo tikėtis įdarbinimo ES,
atitinkamos EURES partnerės teikia papildomą pagalbą, kurią
sudaro tokios paslaugos kaip išankstinė tinkamų kandidatų
atranka, pagalba organizuojant vertimus ir (arba) kreipiantis išsamesnės
informacijos apie konkrečius darbo prašymus.
3.           Jei darbuotojas iš kitos
valstybės narės įdarbinamas pasinaudojus šiame straipsnyje
nurodytomis paslaugomis, atitinkamos EURES partnerės pateikia atitinkamam
darbdaviui organizacijų, galinčių suteikti pagalbą
integruojant naujai priimtus darbuotojus iš kitų valstybių
narių, kontaktinius duomenis.
4.           Valstybinės užimtumo
tarnybos stengiasi sudaryti susitarimus su kitomis tos valstybės
narės teritorijoje veikiančiomis užimtumo tarnybomis, kurių
tikslas:
(a)
kartu skatinti tos valstybės narės
teritorijoje veikiančius darbdavius registruotis EURES tinkle ir naudotis
bendra tarpininkavimo Europos darbuotojams ir darbdaviams platforma,
(b)
keistis informacija apie paramos paslaugas
darbdaviams, norintiems įdarbinti darbuotojų iš kitų
valstybių narių, ir geriausia šios srities patirtimi.
22 straipsnis
Pagalba po įdarbinimo
1.           Atitinkamos EURES
partnerės darbuotojų ir darbdavių prašymu pateikia
bendrąją informaciją apie pagalbą po įdarbinimo ir
nurodo, kur po įsidarbinimo gauti tokią pagalbą kaip su
kultūrų ryšiais susiję mokymai, kalbų kursai ir
integracijos parama.
2.           Nukrypstant nuo 18 straipsnio
5 dalies, EURES partnerės 1 dalyje nurodytą pagalbą darbuotojams
gali siūlyti už mokestį.
23 straipsnis
Palankesnės sąlygos gauti informacijos apie socialinę
apsaugą ir naudotis su socialinės apsaugos paslaugomis
1.           Valstybės narės
užtikrina, kad paramos paslaugos pagal šį reglamentą ir
kompetentingų institucijų paslaugos socialinės apsaugos srityje
būtų teikiamos koordinuotai.
2.           Siekiant 1 dalies tikslo,
valstybės narės skiria paramą sukurti integruotai internetinei
prieigos sistemai, kuri būtų pirmasis darbuotojų, pasienio
darbuotojų ir darbdavių informacijos šaltinis.
3.           Darbuotojų, pasienio
darbuotojų ir darbdavių prašymu atitinkamos EURES partnerės
teikia bendrąją informaciją apie teises į socialinę
apsaugą ir įsipareigoja perduoti konkrečius informacijos prašymus
kompetentingoms institucijoms, o prireikus ir kitoms įstaigoms,
padedančioms darbuotojams įgyvendinti laisvo judėjimo teises.
24 straipsnis
Galimybė naudotis nacionalinėmis darbo rinkos priemonėmis
Valstybė narė neriboja
galimybės naudotis nacionalinėmis darbo rinkos priemonėmis tik
dėl to, kad darbuotojas pagalbos prašo norėdamas susirasti darbą
kitos valstybės narės teritorijoje.
V SKYRIUS
SĄVEIKA SU JUDUMO POLITIKOS PRIEMONĖMIS
25 straipsnis
Keitimasis informacija apie judumo srautus ir modelius
Komisija ir valstybės narės,
remdamosi Eurostato statistiniais duomenimis ir turimais nacionaliniais
duomenimis, stebi darbo jėgos judėjimo Sąjungoje srautus ir
modelius.
26 straipsnis
Keitimasis informacija tarp valstybių narių
1.           Kiekviena valstybė
narė visų pirma renka ir analizuoja informaciją apie:
(a)
darbo jėgos trūkumą ir
perteklių nacionalinėse bei sektorių darbo rinkose ir apie tai,
kiek šias problemas galėtų išspręsti judūs darbuotojai;
(b)
EURES veiklą nacionaliniu lygmeniu;
(c)
EURES tinklo padėtį visoje
nacionalinėje įdarbinimo paslaugų rinkoje.
2.           Nacionalinių
koordinavimo centrų kompetencijai priklauso keistis informacija EURES
tinkle ir dalyvauti atliekant bendrą analizę.
3.           Atsižvelgdamos į
keičiantis informacija gautus duomenis ir bendrą analizę,
valstybės narės rengia judumo politikos priemones, kurios yra
neatsiejama jų užimtumo politikos dalis. Šios judumo politikos
priemonės yra pagrindas, kuriuo remdamosi valstybės narės rengia
28 straipsnyje nurodytas programas.
4.           Europos koordinavimo centras
nustato procedūras bei numato praktines priemones, leisiančias
nacionaliniams koordinavimo centrams lengviau keistis informacija ir atlikti
bendrą analizę.
27 straipsnis
Keitimasis informacija, susijusia su paramos paslaugomis
1.           Visos 4 straipsnyje nurodytos
EURES tinklo veikloje dalyvaujančios organizacijos dalijasi ir
keičiasi informacija apie valstybių narių gyvenimo ir darbo
sąlygas, administracines procedūras ir taisykles, taikomas
darbuotojams iš kitų valstybių narių, ir taip padeda orientuotis
darbuotojams ir darbdaviams.
2.           Taip pat jos dalijasi ir
keičiasi informacija apie padėtį valstybėse narėse ir
taip padeda orientuotis pasienio darbuotojams.
3.           Komisija įgyvendinimo
aktais nustato keitimuisi šia informacija reikalingus modelius ir procedūras.
Įgyvendinimo aktus Komisija priima taikydama 34 straipsnio 2 dalyje
nurodytą patariamąją procedūrą.
28 straipsnis
Programų rengimas
1.           Kiekvienas nacionalinis
koordinavimo centras kasmet parengia tos valstybės narės teritorijoje
veikiančių organizacijų, kurios dalyvauja EURES tinklo veikloje,
darbo programą.
2.           Darbo programose nustatoma:
(a)
pagrindinės pagal šį reglamentą
vykdytinos veiklos rūšys;
(b)
bendra jo įgyvendinimui skirtų
žmogiškųjų ir finansinių išteklių apimtis;
(c)
planuojamos veiklos stebėsenos ir vertinimo
tvarka.
3.           Prieš tvirtinant, darbo
programų projektus peržiūri nacionaliniai koordinavimo centrai kartu
su Europos koordinavimo centru.
4.           Dėl darbo programų
projektų konsultuojamasi su Sąjungos lygmens socialinių
partnerių atstovais, priklausančiais EURES koordinavimo grupei.
5.           Komisija įgyvendinimo
aktais nustato programų rengimui reikalingus šablonus ir procedūras.
Įgyvendinimo aktus Komisija priima taikydama 34 straipsnio 2 dalyje
nurodytą patariamąją procedūrą.
29 straipsnis
Duomenų rinkimas ir rodikliai
1.           Valstybės narės
užtikrina, kad būtų nustatytos procedūros, pagal kurias
generuojami ir renkami duomenys apie nacionalinio lygmens veiklą pagal
šių kategorijų bendrus rodiklius:
(a)
EURES tinklo teikiama informacija ir rekomendacijos
– remiantis EURES darbuotojų kontaktų su darbuotojais ir darbdaviais
skaičiumi;
(b)
EURES veiksmais pasiekti darbo radimo ir
įdarbinimo atvejai – remiantis EURES darbuotojų tvarkytų
laisvų darbo vietų, darbo prašymų, gyvenimo aprašymų
skaičiumi ir pagal juos kitoje valstybėje narėje
įdarbintų darbuotojų skaičiumi;
(c)
naudotojų pasitenkinimo EURES tinklu
rezultatai, be kita ko, nustatomi rengiant apklausas.
2.           Europos koordinavimo centro
kompetencijai priklauso rinkti duomenis apie EURES portalą ir plėtoti
bendradarbiavimą pagal šį reglamentą tarpininkaujant
darbuotojams ir darbdaviams.
3.           Komisijai pagal 33
straipsnyje nurodytą procedūrą suteikiami įgaliojimai
priimti deleguotuosius aktus, kad būtų toliau tobulinami bendri
rodikliai.
30 straipsnis
Įgyvendinimo ataskaitos
Siekiant sudaryti geresnes sąlygas
naudotis judėjimo laisve pagal SESV 46 straipsnį, Europos Komisija,
remdamasi sukaupta informacija, apie kurią kalbama šiame skyriuje, kas
dvejus metus Europos Parlamentui, Tarybai, Regionų komitetui ir Europos
ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui teikia darbo jėgos
judumo Sąjungoje ir darbuotojams suteiktų paslaugų
ataskaitą.
VI SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
31 straipsnis
Asmens duomenų apsauga
Šiame reglamente nustatytos priemonės
įgyvendinamos laikantis Sąjungos teisės aktų dėl
asmens duomenų apsaugos, visų pirma Direktyvos 95/46/EB dėl
asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių
duomenų judėjimo[23]
ir nacionalinių jos įgyvendinimo priemonių, taip pat Reglamento
(EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir
įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų
judėjimo[24].
32 straipsnis
Ex post vertinimas
Po penkerių metų nuo šio reglamento
įsigaliojimo Europos Komisija Europos Parlamentui, Tarybai, Regionų
komitetui ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui
pateikia jo veikimo ir poveikio ex post vertinimą.
Prie šios vertinimo ataskaitos gali būti
pridedami pasiūlymai dėl teisėkūros procedūra
priimamų aktų, kuriais būtų iš dalies keičiamas šis reglamentas.

33 straipsnis
Įgaliojimų suteikimas
1.           Įgaliojimai priimti
deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis
sąlygomis.
2.           8 ir 29 straipsniuose
nurodyti įgaliojimai Komisijai suteikiami neribotam laikotarpiui nuo šio reglamento
įsigaliojimo dienos arba bet kurios kitos teisės aktų
leidėjo nustatytos dienos.
3.           Europos Parlamentas arba
Taryba gali bet kada atšaukti 8 ir 29 straipsniuose nurodytus įgaliojimus.
Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime
nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas
įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą
dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų
aktų galiojimui.
4.           Apie priimtą
deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos
Parlamentui ir Tarybai.
5.           Pagal 8 ir 29 straipsnius
priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik jei per du mėnesius nuo
pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos
Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar
nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša
Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento ar Tarybos
iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
34 straipsnis
Komiteto procedūra
1.           Komisijai talkina šiuo
reglamentu įsteigtas EURES komitetas. Tai komitetas, kaip nustatyta
Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2.           Kai daroma nuoroda į
šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
3.           Kai daroma nuoroda į
šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
35 straipsnis
Panaikinimas
1.           Panaikinamos šios toliau
nurodytų teisės aktų nuostatos:
(a)
2011 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento
ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 492/2011 dėl laisvo darbuotojų
judėjimo Sąjungoje II skyrius ir 38 straipsnis;
(b)
2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento
ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1296/2013 dėl Europos
Sąjungos užimtumo ir socialinių inovacijų programos (EaSI) ir
kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr.
283/2010/ES, nustatantis Europos užimtumo ir socialinės įtraukties
mikrofinansų skyrimo priemonę Progress, 23 straipsnis.
2.           Nuorodos į panaikintus
teisės aktus laikomos nuorodomis į šį reglamentą.
36 straipsnis
Taikymas
Reglamentas taikomas valstybėms
narėms ir jų piliečiams, nepažeidžiant Reglamento
(ES) Nr. 492/2011 2 ir 3 straipsnių.
37 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja
dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                    Pirmininkas
[1]               OL L 141, 2011 5 27, p. 1.
[2]               2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos sprendimas
2003/8/EB, įgyvendinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 1612/68
dėl laisvų darbo vietų užėmimo ir darbo prašymų
(OL L 5, 2003 1 10, p. 16), panaikintas 2012 m
lapkričio 26 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimu 2012/733/ES,
kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 492/2011 (OL L 328,
2012 11 28, p. 21). Šis sprendimas įsigalios 2014 m.
sausio 1 d.
[3]               COM(2013) 430
[4]               EBPO
ekonominiai tyrimai, Europos Sąjunga, 2012 m. kovo mėn. arba http://www.oecd-ilibrary.org/economics/oecd-economic-surveys-european-union-2012_eco_surveys-eur-2012-en
[5]               Į šį skaičių neįtraukiami
darbuotojai, gyvenantys vienoje valstybėje narėje, o dirbantys kitoje
(pasienio darbuotojai).
[6]               2013 m. birželio mėn. ES užimtumo ir
socialinės padėties ketvirčio peržiūra naudojantis „Gallup“
pasaulinės apklausos duomenimis.
[7]               Visai darbo jėgai (241 mln.) taikant
0,29 proc. metinį rodiklį.
[8]               Visai darbo jėgai (241 mln.) taikant „Gallup“
pasaulinės apklausos duomenis apie norinčiuosius persikelti per kitus
12 mėn. – 1,2 proc. 2011 ir 2012 m.
[9]               Speciali Eurobarometro apklausa Nr. 337
„Geografinis ir darbo rinkos judumas“ (2009 m.).
[10]             COM(2013)269 final.
[11]             COM(2013) 837 final.
[12]             COM(2012) 173 final.
[13]             OL L 328, 2012 11 28, p. 21.
[14]             OL L 5, 2003 1 10, p. 16.
[15]             COM(2010) 731 galutinis.
[16]             2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir
Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1296/2013 dėl Europos Sąjungos
užimtumo ir socialinių inovacijų programos (EaSI) ir kuriuo iš dalies
keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 283/2010/ES,
nustatantis Europos užimtumo ir socialinės įtraukties
mikrofinansų skyrimo priemonę, OL L 347,
2013 12 20, p. 238.
[17]             OL C , , p. .
[18]             OL C , , p. .
[19]             OL L 141, 2011 5 27, p. 1.
[20]             Visų pirma 1995 m. spalio 24 d. Europos
Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB dėl asmenų apsaugos
tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų
judėjimo (OL L 281, 1995 11 23, p. 31) ir
2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB)
Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir
įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų
judėjimo (OL L 8, 2001 1 12, p. 1).
[21]             OL L 141, 2011 5 27, p. 1.
[22]             COM(2013) 236 final.
[23]             OL L 281, 1995 11 23, p. 31.
[24]             OL L 8, 2001 1 12, p. 1.
PRIEDAS

1.
Paslaugų teikimas

1.
Numatyti tinkami mechanizmai ir procedūros,
pagal kuriuos tikrinama ir užtikrinama atitiktis taikytiniems darbo rinkos ir
teisės standartams, įskaitant atitiktį duomenų apsaugos
nuostatoms ir duomenų apie laisvas darbo vietas kokybės reikalavimams
bei standartams.
2.
Įrodytas gebėjimas teikti tarpininkavimo
darbuotojams ir darbdaviams paslaugas ir (arba) šiame reglamente nurodytas
paramos paslaugas, jei reikia, atsižvelgiant į organizacijos
pasirinktą veiklos formą.
3.
Gebėjimas teikti paslaugas įvairiais
kanalais; būtiniausias reikalavimas – kiekviena organizacija privalo
užtikrinti prieigą savo interneto svetainėje.
4.
Gebėjimas užtikrinti, kad darbuotojai ir
darbdaviai būtų nukreipiami į kitas EURES partneres ir (arba)
įstaigas, dirbančias laisvo darbuotojų judėjimo srityje.
5.
Įsipareigojimas laikytis principo, kad EURES
paslaugos darbuotojams teikiamos nemokamai.

2.
Dalyvavimas EURES tinklo veikloje

1.
Gebėjimas užtikrinti, kad duomenys
būtų pateikiami laiku ir būtų patikimi.
2.
Įsipareigojimas tarpininkaujant darbuotojams
ir darbdaviams ir keičiantis informacija pagal šį reglamentą
laikytis nustatytų techninių standartų ir formatų.
3.
Gebėjimas ir įsipareigojimas teikti
nacionaliniam koordinavimo centrui informaciją apie teikiamas paslaugas ir
kitą pagal šį reglamentą vykdomą veiklą.
4.
Reikiamų žmogiškųjų išteklių
suteikimas (arba įsipareigojimas tą padaryti) atsižvelgiant į
geografinius ar institucinius įgaliojimus, kurie organizacijai suteikti
kaip EURES partnerei.
5.
Įsipareigojimas užtikrinti aukštą
darbuotojų kvalifikaciją ir registruoti darbuotojus dalyvauti
bendroje mokymo programoje.