				|

		52013PC0159

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl koregavimo koeficiento nustatymo Reglamentu (EB) Nr. 73/2009 numatytoms tiesioginėms išmokoms už 2013 kalendorinius metus /* COM/2013/0159 final - 2013/0087 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO APLINKYBĖS
Sutartimi dėl Europos Sąjungos
veikimo nustatoma Sąjungos teikiamo finansavimo pagrindinė
taisyklė – Sąjungos metinis biudžetas privalo atitikti
daugiametę finansinę programą (DFP). Siekiant užtikrinti, kad
finansavimo sumos pagal bendrą žemės ūkio politiką
(BŽŪP) atitiktų 2 išlaidų kategorijos su rinka susijusių
išlaidų ir tiesioginių išmokų tarpinę metinę
viršutinę ribą, nustatytą Tarybos pagal Sutarties dėl
Europos Sąjungos veikimo 312 straipsnio 2 dalį priimtinu reglamentu,
Tarybos reglamentu (EB) Nr. 73/2009, nustatančiu bendrąsias
tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą
žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančiu tam tikras paramos
schemas ūkininkams[1],
numatytas finansinės drausmės mechanizmas. Pagal šį
mechanizmą tiesioginių išmokų lygio koregavimas turėtų
būti nustatytas tada, kai tiesioginių išmokų ir su rinka
susijusių išlaidų finansavimo prognozės, kuriomis atsižvelgiama į
lėšų pervedimus tarp Europos žemės ūkio garantijų
fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai
(EŽŪFKP), rodo, kad finansinės programos 2 išlaidų kategorijos
tarpinė metinė viršutinė riba bus viršyta.
Rengiant 2014 m. biudžeto projektą,
iš pirmųjų tiesioginių išmokų ir su rinka susijusių
išlaidų biudžetinių įverčių buvo matyti, kad po
lėšų pervedimų tarp EŽŪGF ir EŽŪFKP
2014 finansinių metų 2 išlaidų kategorijos tarpinė
viršutinė riba greičiausiai bus viršyta. Todėl siekiant laikytis
viršutinės ribos reikėtų mažinti tiesioginių išmokų
lygį.
Tuo remdamasi Komisija pristato
pasiūlymą 2013 kalendorinių metų tiesioginėms išmokoms
nustatyti koregavimo koeficientą; šį pasiūlymą pagal
Reglamento (EB) Nr. 73/2009 su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento
ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 671/2012[2],
11 straipsnio 1 dalį iki 2013 m. birželio 30 d. turi patvirtinti
Europos Parlamentas ir Taryba. Tačiau tuo atveju, jei iki 2013 m.
birželio 30 d. šis koregavimo koeficientas nustatytas nebus, Komisija
jį nustatys pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 dėl
bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo[3] 18 straipsnio 4 dalį.
Be šiuo reglamentu numatytos teisės
nustatyti koregavimo koeficientą, Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 18
straipsnio 5 dalimi Komisijai suteikiama galimybė pasiūlyti šį
koeficientą pritaikyti pagal turimą naują informaciją.
2013 m. spalio mėn., rengdama 2014 m. biudžeto projekto
taisomąjį raštą, Komisija peržiūrės savo
tiesioginių išmokų ir su rinka susijusių išlaidų prognozes ir
prireikus pasiūlys pritaikyti koregavimo koeficientą. Taryba gali
pritaikyti koregavimo koeficientą iki 2013 m. gruodžio 1 d.
2.           KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Šiuo pasiūlymu įgyvendinamos
taisyklės, numatytos Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 11
straipsnyje ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 18 straipsnyje.
Rengti išankstines konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis ir poveikio
vertinimą neprireikė.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
Šiuo pasiūlymu nustatomas procentinis
finansinės drausmės koregavimo koeficientas, taikomas 2013
kalendoriniams metams.
Atsižvelgiant į tai, kad valstybės
narės turi galimybę išmokas ūkininkams mokėti ir pasibaigus
tiesioginėms išmokoms taikomam reglamentuotam mokėjimų
laikotarpiui, ir į tai, kad finansinės drausmės koregavimo
koeficientas skirtingais kalendoriniais metais gali būti nevienodas,
ūkininkams mokėtinoms tiesioginių išmokų sumoms
neturėtų būti daromas skirtingas poveikis priklausomai nuo to,
kada valstybės narės ūkininkams sumoka. Todėl, siekiant
užtikrinti vienodas sąlygas visiems ūkininkams, koregavimo
koeficientas turėtų būti taikomas tiesioginių išmokų
sumoms, išmokėtinoms ūkininkams už paramos paraiškas, pateiktas tik
2013 kalendoriniais metais, nepriklausomai nuo to, kada išmoka bus ūkininkui
faktiškai išmokėta.
Nevienodas tiesioginių išmokų
paskirstymas smulkiems ir stambiems naudos gavėjams išlieka BŽŪP
problema. Siekiant padėti pasiekti didesnį mokėjimų
paskirstymo balansą, šiuo reglamentu siūloma taikyti finansinės
drausmės koregavimo koeficientą didesnėms nei
5 000 EUR sumoms. Tai atitinka vykdant BŽŪP reformą
pateiktą finansinės drausmės pasiūlymą,
išdėstytą Komisijos siūlomo Reglamento (ES), kuriuo nustatomos
pagal bendros žemės ūkio politikos paramos schemas ūkininkams
skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės[4], 8 straipsnyje.
2013 kalendoriniais metais Bulgarijoje,
Rumunijoje ir Kroatijoje (su sąlyga, kad ji įstos, ir nuo jos
įstojimo datos) tiesioginės išmokos pradedamos laipsniškai teikti.
Todėl šiose valstybėse narėse finansinė drausmė
taikoma nebus.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Finansinės drausmės koregavimo
koeficientas apskaičiuojamas, rengiant 2014 m. biudžeto projektą
ir siekiant laikytis 2014 finansinių metų 2 išlaidų kategorijos
su rinka susijusių išlaidų ir tiesioginių išmokų
tarpinės viršutinės ribos (po lėšų pervedimų tarp
EŽŪGF ir EŽŪFKP), numatytos 2013 m. vasario 7–8 d. Europos
Vadovų Tarybos išvadose dėl punkto „Daugiametė finansinė
programa“[5].
Remiantis šiomis išvadomis, į 2 išlaidų kategoriją
įtraukiamas krizių rezervas, kuris bus nustatytas kiekvienų
metų pradžioje pagal finansinės drausmės mechanizmą taikant
tiesioginių išmokų sumažinimą.
Iš pirmųjų tiesioginės pagalbos
ir su rinka susijusių išlaidų biudžeto asignavimų
įverčių paaiškėjo, kad taikant finansinę drausmę
būtina mažinti bendrą tiesioginių išmokų, kurios gali
būti skirtos ūkininkams už 2013 kalendorinius metus, sumą
1 471,4 mln. EUR – kad nebūtų viršyta 2014 finansinių
metų tarpinė viršutinė riba, nustatyta 2013 m. vasario 7–8 d.
Europos Vadovų Tarybos išvadose dėl punkto „Daugiametė
finansinė programa“ – atėmus sumas, pervestas į EŽŪFKP
pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 10b ir 136 straipsnius ir Komisijos
siūlomo Reglamento (ES), kuriuo nustatomos pagal bendros žemės
ūkio politikos paramos schemas ūkininkams skiriamų
tiesioginių išmokų taisyklės, 52 straipsnį. Sumažinimas
pagal finansinės drausmės priemonę taip pat apima
424,5 mln. EUR sumą, reikalingą krizių rezervui
sudaryti.
Siekiant neviršyti ribos reikalingo
finansinės drausmės koregavimo koeficiento procentinis dydis yra
4,981759 %. Šis dydis apskaičiuotas, atsižvelgus į tai, kad jis
turi būti taikomas tik 5 000 EUR viršijančioms sumoms ir ne
visose valstybėse narėse.
Pritaikius šį koregavimo koeficientą
sumažės tiesioginių išmokų sumos biudžeto eilutėse, kuriose
nurodomos išlaidos, susijusios su ūkininkų pateiktomis paramos
paraiškomis už 2013 kalendorinius metus (2014 finansinius metus). Pritaikius
finansinę drausmę išlaidų suma sumažės iš viso
1 471,4 mln. EUR.
5.           NEPRIVALOMI DUOMENYS
Atsargumo sumetimais dabar šiuo reglamentu
siūlomas finansinės drausmės koregavimo koeficientas yra
grindžiamas 2013 m. vasario 7–8 d. Europos Vadovų Tarybos
išvadomis dėl punkto „Daugiametė finansinė programa“.
Tačiau galutinis apskaičiuotas finansinės drausmės koeficientas
priklausys nuo 2 išlaidų kategorijos tarpinės viršutinės ribos,
nustatytos Tarybos reglamentu, kuriuo nustatoma 2014–2020 m.
daugiametė finansinė programa, ir Europos Parlamento, Tarybos ir
Komisijos tarpinstituciniu susitarimu dėl bendradarbiavimo biudžeto
klausimais ir patikimo finansų valdymo.
2013/0087 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
dėl koregavimo koeficiento nustatymo
Reglamentu (EB) Nr. 73/2009 numatytoms tiesioginėms išmokoms už 2013
kalendorinius metus
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
perdavus teisėkūros procedūra
priimamo akto projektą nacionaliniams parlamentams,
[atsižvelgdami į Europos ekonomikos
ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[6],]
[atsižvelgdami į Regionų
komiteto nuomonę[7],]
taikydami įprastą
teisėkūros procedūrą,
kadangi:
(1)       2009 m. sausio
19 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009, nustatančio
bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal
bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio
tam tikras paramos schemas ūkininkams[8],
11 straipsnio 1 dalyje nurodoma, kad 2014 finansiniais metais sumos, skirtos
pagal bendrą žemės ūkio politiką (BŽŪP) su rinka
susijusioms išlaidoms ir tiesioginėms išmokoms finansuoti, turi atitikti
Tarybos pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 312 straipsnio 2
dalį priimtame reglamente nurodytą metinę viršutinę
ribą. Be to, Reglamento (EB) Nr. 73/2009 11 straipsnio 1 dalyje
nustatyta, kad tiesioginių išmokų koregavimas (finansinė
drausmė) turi būti nustatomas, kai tiesioginių išmokų ir su
rinka susijusių išlaidų finansavimo prognozės, padidintos
taikant to reglamento 10c ir 136 straipsnius gautomis sumomis, bet nepritaikius
to reglamento 10a straipsnio, taip pat neatsižvelgus į
300 000 000 EUR ribą, rodo, kad bus viršyta metinė
viršutinė riba. Reglamento (EB) Nr. 73/2009 11 straipsnio 2 dalimi
nustatyta, kad Europos Parlamentas ir Taryba, remdamiesi Komisijos
pasiūlymu, pateiktu ne vėliau kaip tų kalendorinių
metų, kuriais taikomas koregavimas, kovo 31 d., šį
koregavimą nustato ne vėliau kaip tų pačių
kalendorinių metų birželio 30 d.;
(2)       iš tiesioginių
išmokų ir su rinka susijusių išlaidų prognozės, nustatytos
rengiant 2014 m. biudžeto projektą, matyti, kad
2014 finansinių metų Europos žemės ūkio garantijų
fondo (EŽŪGF) metinė riba greičiausiai bus viršyta dėl
poreikio sudaryti krizių rezervą, nurodytą 2013 m. vasario
7–8 d. Europos Vadovų Tarybos išvadose dėl punkto
„Daugiametė finansinė programa“. Todėl reikėtų
nustatyti Reglamento (EB) Nr. 73/2009 I priede išvardytų tiesioginių
išmokų koregavimo koeficientą;
(3)       paprastai ūkininkui,
pateikusiam paramos paraišką už vienus kalendorinius metus (N), parama
išmokama per nustatytą mokėjimų laikotarpį per finansinius
metus (N+1). Tačiau valstybės narės turi galimybę,
laikydamosi tam tikrų apribojimų, išmokas ūkininkams mokėti
ir pasibaigus mokėjimų laikotarpiui be jokių terminų. Tokie
pavėluoti mokėjimai gali būti atlikti kitais finansiniais
metais. Kai finansinė drausmė taikoma konkretiems kalendoriniams
metams, koregavimo koeficientas neturėtų būti taikomas
mokėjimams, dėl kurių paramos paraiškos buvo pateiktos per kitus
kalendorinius metus nei tie, kuriems taikoma finansinė drausmė. Todėl
siekiant užtikrinti vienodas sąlygas visiems ūkininkams,
derėtų nurodyti, kad koregavimo koeficientas turėtų
būti taikomas mokėjimams, dėl kurių paramos paraiškos buvo
pateiktos per tuos kalendorinius metus, kuriems taikoma finansinė drausmė,
nepriklausomai nuo to, kada parama išmokama ūkininkams;
(4)       finansinės drausmės
mechanizmas kartu su moduliavimu nustatyti vykdant 2003 m. BŽŪP
reformą. Pagal abi priemones numatytas ūkininkams išmokėtinos
tiesioginių išmokų sumos linijinis mažinimas. Atsižvelgiant į
netolygaus tiesioginių išmokų paskirstymo smulkiems ir stambiems
naudos gavėjams poveikį ir siekiant didesnio mokėjimų
paskirstymo balanso, moduliavimas taikomas didesnėms nei
5 000 EUR sumoms. 2013 kalendorinių metų tiesioginių
išmokų koregavimas, nurodytas Reglamento (EB) Nr. 73/2009 10a straipsnyje,
toliau numatomas su tomis pačiomis išimtimis, kaip ir moduliavimas.
Siekiant padėti pasiekti didesnį mokėjimų pasiskirstymo
balansą, panašiai turėtų būti taikoma ir finansinė
drausmė; todėl derėtų numatyti koregavimo koeficientą
taikyti tik didesnėms nei 5 000 EUR sumoms;
(5)       Reglamento (EB)
Nr. 73/2009 11 straipsnio 3 dalimi nustatyta, kad taikant visų to
reglamento 2 straipsnio g punkte apibrėžtose naujosiose valstybėse
narėse skiriamų tiesioginių išmokų padidinimų,
numatytų to reglamento 121 straipsnyje, tvarkaraštį, finansinė drausmė
turėtų būti taikoma naujosioms valstybėms narėms tik
nuo tų kalendorinių metų, kuriais naujosiose valstybėse
narėse taikytinų tiesioginių išmokų lygis yra bent jau
lygus tokių išmokų lygiui kitose valstybėse narėse. Kadangi
2013 kalendoriniais metais tiesioginių išmokų padidinimų
tvarkaraštis vis dar taikomas tiesioginėms išmokoms Bulgarijoje ir
Rumunijoje, šiuo reglamentu nustatomas koregavimo koeficientas
neturėtų būti taikomas šių valstybių narių
ūkininkams skiriamoms išmokoms;
(6)       Reglamentas (EB)
Nr. 73/2009 pakoreguotas Kroatijos Stojimo aktu. Dėl minėto
koregavimo padaryti pakeitimai įsigalios tik tuo atveju, jei
įsigalioja Kroatijos stojimo į Europos Sąjungą sutartis,
nuo šios sutarties įsigaliojimo dienos. Kadangi 2013 kalendoriniais metais
Kroatijos tiesioginėms išmokoms taikomas Reglamento (EB) Nr. 73/2009
121 straipsnyje numatytų padidinimų tvarkaraštis, šiuo reglamentu
nustatomas koregavimo koeficientas neturėtų būti taikomas
Kroatijos ūkininkams skiriamoms išmokoms tuo atveju, jei įsigalioja
Kroatijos stojimo sutartis, nuo šios sutarties įsigaliojimo dienos,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1.           Tiesioginių išmokų,
kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 73/2009 2 straipsnio d punkte,
skiriamų ūkininkams pagal paramos paraiškas, pateiktas už 2013
kalendorinius metus, sumos, viršijančios 5 000 EUR, mažinamos
4,981759 %.
2.           1 dalyje numatytas
sumažinimas netaikomas Bulgarijai, Rumunijai ir Kroatijai.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja septintą
dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
1 straipsnio 2 dalis taikoma Kroatijai
tuo atveju, jei įsigalioja Kroatijos stojimo sutartis, nuo šios sutarties
įsigaliojimo dienos.
Šis reglamentas privalomas visas ir
tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
 FINANSINĖ PAŽYMA || FS/13/283098
 6.15.2013.1
   || DATA: 2013 03 11
 1. || BIUDŽETO IŠLAIDŲ KATEGORIJA: Žr. biudžeto prognozę po koregavimo (anksčiau vadinta moduliavimu) ir pritaikius finansinės drausmės priemonę pagal punktus: 05 03 01 01 (Bendrosios išmokos schema, BIS) 05 03 01 02 (Vienkartinių išmokų už plotą schema, VIPS) 05 03 01 03 (Atskiros išmokos už cukrų) 05 03 01 04 (Atskira išmoka už vaisius ir daržoves) 05 03 01 05 (Specialioji parama (68 straipsnis) – Atsietoji tiesioginė pagalba) 05 03 01 06 (Atskira išmoka už minkštuosius vaisius) 05 03 02 06 (Priemokos už karves žindenes) 05 03 02 07 (Papildomos priemokos už karves žindenes) 05 03 02 13 (Priemokos už avis ir ožkas) 05 03 02 14 (Papildomos priemokos už avis ir ožkas) 05 03 02 28 (Pagalba už šilkaverpius) 05 03 02 39 (Papildoma suma cukrinių runkelių ir cukranendrių augintojams) 05 03 02 40 (Pagalba už plotą: medvilnė) 05 03 02 44 (Specialioji parama (68 straipsnis) – Susietoji tiesioginė pagalba) 05 03 02 50 (POSEI – Europos Sąjungos paramos programos) 05 03 02 52 (POSEI – Egėjo salos) Krizių rezervo eilutė   || ASIGNAVIMAI:     30 107 mln. EUR   7 302 mln. EUR      274 mln. EUR        12 mln. EUR      473 mln. EUR        11 mln. EUR      882 mln. EUR        47 mln. EUR        21 mln. EUR          7 mln. EUR        0,5 mln. EUR        20 mln. EUR      230 mln. EUR      987 mln. EUR      406 mln. EUR        19 mln. EUR 424,5 mln. EUR
 2. || ANTRAŠTĖ   EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTO dėl koregavimo koeficiento nustatymo Reglamentu (EB) Nr. 73/2009 numatytoms tiesioginėms išmokoms už 2013 kalendorinius metus pasiūlymas
 3. || TEISINIS PAGRINDAS   Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 43 straipsnio 2 dalis
 4. || TIKSLAI Šiuo reglamentu nustatomas finansinės drausmės koregavimo koeficientas, taikytinas tiesioginių išmokų, skiriamų ūkininkams pagal paramos paraiškas, pateiktas už 2013 kalendorinius metus, sumoms, viršijančioms 5 000 EUR.
 5. || FINANSINIS POVEIKIS || 12 MĖN. LAIKOTARPIS (mln. EUR) || EINAMIEJI FINANSINIAI METAI 2013 m. (mln. EUR) || ATEINANTYS FINANSINIAI METAI 2014 m. (mln. EUR)
 5.0 || IŠLAIDOS -               ES BIUDŽETO (GRĄŽINAMOSIOS IŠMOKOS IR (ARBA) INTERVENCIJOS) -               NACIONALINIO BIUDŽETO -               KITA || -1 471,4 + 424,5 || netaikoma || -1 471,4 + 424,5
 5.1 || ĮPLAUKOS -               ES NUOSAVIEJI IŠTEKLIAI (MOKESČIAI IR (ARBA) MUITAI) -               NACIONALINĖS ||   ||   ||
   ||   || 2015 m. || 2016 m. || 2017 m. || 2018 m.
 5.0.1 || NUMATOMOS IŠLAIDOS ||   ||   ||   ||
 5.1.1 || NUMATOMOS ĮPLAUKOS ||   ||   ||   ||
 5.2 || APSKAIČIAVIMO METODAS Žr. pastabas
 6.0 || AR PROJEKTAS GALI BŪTI FINANSUOJAMAS IŠ ASIGNAVIMŲ, ĮRAŠYTŲ Į ATITINKAMĄ EINAMOJO BIUDŽETO SKYRIŲ? || netaikoma
 6.1 || AR PROJEKTAS GALI BŪTI FINANSUOJAMAS PERVEDANT LĖŠAS IŠ VIENO EINAMOJO BIUDŽETO SKYRIAUS Į KITĄ? || netaikoma
 6.2 || AR REIKĖS PAPILDOMO BIUDŽETO? || NE
 6.3 || AR ASIGNAVIMUS REIKĖS ĮTRAUKTI Į BŪSIMUS BIUDŽETUS? || NE
 PASTABOS   Finansinės drausmės koregavimo koeficiento apskaičiavimas grindžiamas 2013 m. vasario 7–8 d. Europos Vadovų Tarybos išvadomis dėl punkto „Daugiametė finansinė programa“. Tačiau galutinis poveikis biudžetui priklausys nuo 2 išlaidų kategorijos tarpinės viršutinės ribos, nustatytos Tarybos reglamentu, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa, ir Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstituciniu susitarimu dėl bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo.   Rengiant 2014 m. biudžeto projektą, iš pirmųjų tiesioginių išmokų ir su rinka susijusių išlaidų biudžeto asignavimų įverčių paaiškėjo, kad, siekiant neviršyti 2014 finansinių metų EŽŪGF grynųjų viršutinių ribų ir sukaupti krizių rezervą (424,5 mln. EUR), taikant finansinę drausmę reikia mažinti bendrą tiesioginių išmokų, kurios gali būti suteiktos ūkininkams už 2013 kalendorinius metus, sumą 1 471,4 mln. EUR. Reikiamas finansinės drausmės koregavimo koeficientas yra 4,981759 %.   Koregavimo koeficientas apskaičiuotas atsižvelgiant į pagal kiekvieną išmokų schemą, kuriai taikoma finansinė drausmė, ir kiekvienoje valstybėje narėje, išskyrus Bulgariją, Rumuniją ir Kroatiją, ūkininkams mokėtinų 5 000 EUR neviršijančių tiesioginių išmokų apskaičiuotą dalį. Kadangi 2013 kalendoriniais metais Bulgarijoje, Rumunijoje ir Kroatijoje (su sąlyga, kad ji įstos, ir nuo jos įstojimo datos) tiesioginės išmokos pradedamos laipsniškai teikti, joms finansinė drausmė taikoma nebus.   Taikant finansinę drausmę apskaičiuota sumažinimo suma pagal biudžeto punktus:   05 03 01 01 (Bendrosios išmokos schema, BIS)                                                                                ||          1 172,3 mln. EUR
 05 03 01 02 (Vienkartinių išmokų už plotą schema, VIPS)                                                                                || 160,5 mln. EUR
 05 03 01 03 (Atskiros išmokos už cukrų)                                                        || 9,5 mln. EUR
 05 03 01 04 (Atskira išmoka už vaisius ir daržoves)                                                   || 0,35 mln. EUR
 05 03 01 05 (Specialioji parama (68 straipsnis) – Atsietoji tiesioginė pagalba)         ||            19,9 mln. EUR
 05 03 01 06 (Atskira išmoka už minkštuosius vaisius)                                               ||                 0,2 mln. EUR
 05 03 02 06 (Priemokos už karves žindenes)                                                         || 38,7 mln. EUR
 05 03 02 07 (Papildomos priemokos už karves žindenes)                          || 2,4 mln. EUR
 05 03 02 13 (Priemokos už avis ir ožkas)                                                     || 0,3 mln. EUR
 05 03 02 14 (Papildomos priemokos už avis ir ožkas)                             || 0,2 mln. EUR
 05 03 02 28 (Pagalba už šilkaverpius)                                                               || 0,0 mln. EUR
 05 03 02 39 (Papildoma suma cukrinių runkelių ir cukranendrių augintojams)                    || 1,1 mln. EUR
 05 03 02 40 (Pagalba už plotą: medvilnė)                                                              || 11,6 mln. EUR
 05 03 02 44 (Specialioji parama (68 straipsnis) – Susietoji tiesioginė pagalba)                       || 39,5 mln. EUR
 05 03 02 50 (POSEI – Europos Sąjungos paramos programos)                       || 14,5 mln. EUR
 05 03 02 52 (POSEI – Egėjo salos)                                                     || 0,3 mln. EUR
   ||
2014
  finansinių metų EŽŪGF grynoji viršutinė riba
  apskaičiuota pagal tarpinę viršutinę ribą, 2014
  finansiniams metams nustatytą 2 išlaidų kategorijos su rinka
  susijusioms išlaidoms ir tiesioginėms išmokoms pagal 2013 m.
  vasario 7–8 d. Europos Vadovų Tarybos išvadas, atėmus sumas,
  pervestas tarp EŽŪGF ir EŽŪFKP pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009
  10b ir 136 straipsnius ir Komisijos siūlomo Reglamento (ES), kuriuo
  nustatomos pagal bendros žemės ūkio politikos paramos schemas
  ūkininkams skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės, 52
  straipsnį.
Siūlomas
  reglamentas daro poveikį biudžetui tuo, kad pirmieji tiesioginių
  išmokų biudžeto asignavimų įverčiai (prieš svarstant
  finansinės drausmės priemonę) sumažinti pirmiau nurodytomis
  sumomis, pritaikius šiuo reglamento projektu siūlomą koregavimo koeficientą.
  Todėl prašomais asignavimais 2014 m. biudžeto projekto 05 03
  skyriui „Tiesioginė pagalba“, nurodytais šios finansinės pažymos 1
  dalyje visiems biudžeto punktams, kuriems taikoma finansinė
  drausmė, užtikrinama, kad nebūtų viršyta 2014 finansinių
  metų EŽŪGF grynoji viršutinė riba ir būtų sukaupta
  reikiama krizių rezervo suma.
[1]               OL L 30, 2009 1 31, p. 16.
[2]               OL L 204, 2012 7 31, p. 11.
[3]               OL L 277, 2005 10 21, p. 1.
[4]               2011 m. spalio 19 d. COM(2011) 625/2
[5]               2013 m. vasario 8 d. EUCO 37/13.
[6]               OL C […], […], p. […].
[7]               OL C […], […], p. […].
[8]               OL L 30, 2009 1 31, p. 16.


				|

		52013PC0417

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo dėl Majoto statuso Europos Sąjungos atžvilgiu pakeitimo iš dalies keičiami tam tikri žuvininkystės ir gyvūnų sveikatos srities reglamentai /* COM/2013/0417 final - 2013/0191 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
Sprendimu 2012/419/ESi Europos
Vadovų Taryba iš dalies pakeitė Majoto statusą Sąjungos
atžvilgiu nuo 2014 m. sausio 1 d. Todėl nuo tos dienos Majotas nebebus
užjūrio teritorija ir taps atokiausiu regionu, kaip apibrėžta SESV
349 straipsnyje ir 355 straipsnio 1 dalyje. Nuo 2014 m. sausio 1 d. Majotui bus
taikoma Sąjungos teisė.
Šiuo pasiūlymu atsižvelgiama į
Prancūzijos valdžios institucijų prašymus iš dalies pakeisti
Sąjungos acquis konkrečiomis priemonėmis, taikomomis
Majotui įvairiose, pavyzdžiui, žuvininkystės ir gyvūnų
sveikatos srityse.
Išnagrinėjus padėtį,
susijusią su Majotu, paaiškėjo, kad reikia apsaugoti jo pažeidžiamos
biologinės būklės vandenis, todėl Majoto aplinkinius
vandenis reikia įtraukti į 1998 m. kovo 30 d. Reglamento (EB) Nr.
850/98 dėl žuvininkystės išteklių apsaugos, taikant
technines priemones jūrų gyvūnų jaunikliams apsaugoti,
taikymo sritį. Tam tikrais aspektais Prancūzijai reikia papildomo
laiko atitikčiai Sąjungos acquis užtikrinti, kiek tai
susiję su Majotu. Visų pirma tai taikoma registravimo ir
kontrolės įpareigojimams žuvininkystės srityje, kiek tai
susiję su tam tikrais aplink salą plaukiojančiais ir su
konkrečia iškrovimo vieta nesiejamais laivais.
Dėl gyvūnų sveikatos srities –
tikslinga suteikti papildomo laiko siekiant užtikrinti, kad būtų
laikomasi 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB)
Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų
šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo
taisyklės ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002, nes šiuo metu
Majotas neturi pramoninių pajėgumų perdirbti gyvūninės
kilmės šalutinius produktus.
Siekiant paprastumo ir spartumo buvo manoma,
kad tikslinga neteikti atskirų pasiūlymų dėl kiekvieno
atitinkamo akto, tačiau, jei teisiškai įmanoma, kelių aktų
pakeitimus pateikti viename dokumente. Visi šiame dokumente siūlomi
pakeitimai susiję su reglamentais ir jiems taikoma įprasta
teisėkūros procedūra (SESV 289 straipsnio 1 dalis ir 294
straipsnis).
2.           KONSULTACIJŲ SU
SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Komisija poveikio vertinimu nepasinaudojo. Tačiau nagrinėdama
įvairius klausimus ir ypač Prancūzijos pateiktus prašymus ji
palaikė ryšius su nacionalinių ir regioninių valdžios
institucijų atstovais, kad galėtų geriau įvertinti
konkrečių priemonių pagrindą.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO
ASPEKTAI
Pagal SESV 43 straipsnio 2 dalį Europos Parlamentas ir Taryba
įgalioti apibrėžti nuostatas, kurių reikia siekiant bendros
žuvininkystės politikos tikslų.
Pagal šį teisinį pagrindą, atsižvelgiant į
konkrečią pirmiau apibendrintą ir konstatuojamųjų
dalių projekte išsamiai išdėstytą Majoto padėtį,
siūloma iš dalies pakeisti keturis Tarybos reglamentus žuvininkystės
srityje:
- 1998 m. kovo 30 d.Tarybos reglamentą
(EB) Nr. 850/98, siekiant į jo taikymo sritį įtraukti Majoto
aplinkinius vandenis ir uždrausti gaubiamaisiais tinklais žvejoti tunų ir
tunams giminingų žuvų būrius 24 mylių zonoje nuo salos
bazinių linijų ir taip apsaugoti stambių migruojančių
žuvų tuntus prie Majoto salos;
- 1999 m. gruodžio 17 d. Tarybos
reglamentą (EB) Nr. 104/2000 dėl bendro žuvininkystės ir
akvakultūros produktų rinkų organizavimo;
- 2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos
reglamentą (EB) Nr. 2371/2002, siekiant nustatyti konkrečias
priemones, susijusias su laivyno registru ir naudojimosi tvarka;
- 2004 m. kovo 30 d. Tarybos reglamentą
(EB) Nr. 639/2004, siekiant Indijos vandenyno tunų komisijai (angl. IOTC)
Prancūzijos pateiktą plėtros planą nurodyti kaip Majoto
uostuose registruoto laivyno pajėgumų atskaitos rodiklį ir
leisti Prancūzijai padidinti savo laivyną atsižvelgiant į
minėto plėtros plano tikslus;
- 2009 m. lapkričio 20 d. Tarybos
reglamentą (EB) Nr. 1224/2009, siekiant numatyti pereinamojo laikotarpio
priemones ir laikinas nukrypti nuo tam tikrų žvejybos laivų
kontrolės taisyklių leidžiančias nuostatas, siekiant palaipsniui
užtikrinti atitiktį visiems Sąjungos kontrolės
įpareigojimams ir to reglamento tikslams.
Pagal SESV 168 straipsnio 4 dalies b punktą Europos Parlamentas ir
Taryba turi teisę imtis priemonių veterinarijos ir fitosanitarijos
srityse, kuriomis tiesiogiai siekiama apsaugoti visuomenės sveikatą.
Pagal šį teisinį pagrindą siūloma iš dalies
pakeisti 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą
(EB) Nr. 1069/2009, kad Prancūzijai dėl Majoto būtų
suteiktas penkerių metų pereinamasis laikotarpis, kad ji
galėtų sukurti būtiną šalutinių gyvūninių
produktų identifikavimo, tvarkymo, vežimo, apdorojimo ir šalinimo
infrastruktūrą.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Pasiūlymas neturi poveikio Europos
Sąjungos biudžetui.
2013/0191 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
kuriuo dėl Majoto statuso Europos
Sąjungos atžvilgiu pakeitimo iš dalies keičiami tam tikri
žuvininkystės ir gyvūnų sveikatos srities reglamentai
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį
ir 168 straipsnio 4 dalies b punktą,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo
akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[1],
atsižvelgdami į Regionų komiteto
nuomonę[2],
laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)       Sprendimu 2012/419/ES[3] Europos Vadovų Taryba iš
dalies pakeitė Majoto statusą Sąjungos atžvilgiu nuo 2014 m.
sausio 1 d. Todėl nuo tos dienos Majotas nebebus užjūrio teritorija
ir taps atokiausiu regionu, kaip apibrėžta SESV 349 straipsnyje ir 355
straipsnio 1 dalyje. Nuo 2014 m. sausio 1 d. Majotui bus taikoma Sąjungos
teisė. Dėl ypatingos Majoto padėties daugelyje sričių
tikslinga numatyti tam tikras konkrečias priemones;
(2)       žuvininkystės ir
gyvūnų sveikatos srityje turėtų būti iš dalies
pakeisti toliau nurodyti reglamentai;
(3)       kalbant apie 1998 m. kovo 30
d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 850/98 dėl žuvininkystės
išteklių apsaugos, taikant technines priemones jūrų
gyvūnų jaunikliams apsaugoti[4],
Majoto aplinkiniai vandenys turėtų būti įtraukti į to
reglamento taikymo sritį ir turėtų būti uždrausta
gaubiamaisiais tinklais žvejoti tunų ir tunams giminingų žuvų
būrius 24 mylių zonoje nuo salos bazinių linijų, siekiant
apsaugoti stambių migruojančių žuvų tuntus prie Majoto
salos;
(4)       kalbant apie 1999 m. gruodžio
17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 104/2000 dėl bendro
žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkų organizavimo[5], atsižvelgiant į labai
suskaidytas ir nepakankamai išplėtotas Majoto prekybos schemas,
žuvininkystės produktų ženklinimo taisyklių taikymas mažmenininkams
taptų našta, kuri būtų neproporcinga, atsižvelgiant į
informacijos, kuri būtų perduodama vartotojui, kiekį. Todėl
yra tikslinga numatyti laikiną nukrypti nuo mažmeninei prekybai pateikiamų
ir galutiniams vartotojams Majote skirtų žuvininkystės produktų
ženklinimo taisyklių leidžiančią nuostatą;
(5)       kalbant apie 2002 m. gruodžio
20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų
išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal Bendrąją
žuvininkystės politiką[6],
turėtų būti nustatytos konkrečios priemonės,
susijusios su laivyno registru ir naudojimosi tvarka;
(6)       pirma, didelę iš
Prancūzijos departamento Majoto eksploatuojamo su Prancūzijos
vėliava plaukiojančių laivų laivyno dalį sudaro
trumpesni negu 9 m laivai, kurie yra plaukiojantys aplink salą, neturi
konkrečių iškrovimo vietų, nėra identifikuoti bei išmatuoti
ir juose nėra imtasi pagrindinių saugos priemonių, kad juos
būtų galima įtraukti į Sąjungos žvejybos laivų
registrą; todėl Prancūzija negalės baigti kurti šio
registro iki 2016 m. gruodžio 31 d. Tačiau Prancūzija
turėtų sudaryti laikiną laivyno registrą, kuris
atitiktų būtiniausius šio segmento laivų identifikavimo
reikalavimus, kad nedaugėtų neoficialių žvejybos laivų;
(7)       antra, siekiant apsaugoti
pažeidžiamos biologinės būklės Majoto aplinkinius vandenis ir
išsaugoti tos salos vietos ekonomiką, atsižvelgiant į jos
struktūrinę, socialinę ir ekonominę padėtį,
reikia nustatyti, kad tam tikrą žvejybos veiklą tuose vandenyse
galėtų vykdyti tik tos salos uostuose registruoti laivai;
(8)       kalbant apie 2004 m. kovo 30
d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 639/2004 dėl atokiausiuose Bendrijos
regionuose registruoto žvejybos laivyno valdymo[7],
ypatingas Majoto požymis yra tas, kad Reglamentu (EB) Nr. 2371/2002, kuris
susijęs su 1997–2002 m. daugiametėmis valdymo programomis, jo
laivynui nenustatytas joks tikslas. Siekiant išsaugoti žuvų išteklius,
tikslinga įšaldyti laivynų – ypač didelius žvejybos
pajėgumus turinčių didelių laivų – dabartinio lygio žvejybos
pajėgumus. Tačiau, atsižvelgiant į tai, kad Prancūzija Indijos
vandenyno tunų komisijai (angl. IOTC) pristatė plėtros
planą, kuriame nurodė planuojamą Majote įkurto laivyno pokyčius
ir kuriam nė viena IOTC susitariančioji šalis, įskaitant
Sąjungą, neprieštaravo, tikslinga to plano tikslais remtis kaip
Majoto uostuose registruoto laivyno pajėgumų atskaitos lygiais ir
leisti Prancūzijai padidinti savo laivyną iki jos plėtros plane
numatytų tikslų lygio;
(9)       kalbant apie 2009 m. spalio
21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1069/2009,
kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių
gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo
taisyklės ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002[8], reikėtų
pažymėti, kad šiuo metu Majotas neturi pramoninių pajėgumų
perdirbti gyvūninės kilmės šalutinius produktus. Todėl
tikslinga Prancūzijai nustatyti penkerių metų laikotarpį,
kad ji galėtų sukurti šalutinių gyvūninių
produktų identifikavimo, tvarkymo, vežimo, apdorojimo ir šalinimo
infrastruktūrą pagal Reglamentą (EB) Nr. 1069/2009;
(10)     kalbant apie 2009 m.
lapkričio 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1224/2009,
nustatantį Bendrijos kontrolės sistemą, kuria užtikrinamas
bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių laikymasis, iš dalies
keičiantį reglamentus (EB) Nr. 847/96, (EB) Nr. 2371/2002, (EB) Nr.
811/2004, (EB) Nr. 768/2005, (EB) Nr. 2115/2005, (EB) Nr. 2166/2005, (EB) Nr.
388/2006, (EB) Nr. 509/2007, (EB) Nr. 676/2007, (EB) Nr. 1098/2007, (EB) Nr.
1300/2008, (EB) Nr. 1342/2008 ir panaikinantį reglamentus (EEB) Nr.
2847/93, (EB) Nr. 1627/94 ir (EB) Nr. 1966/2006[9], Prancūzija nesugebės
laikytis visų Sąjungos kontrolės įpareigojimų, kiek
tai susiję su Majoto laivyno segmentu „Majotas. Pelaginės ir
priedugnio rūšių žuvys. Ilgis < 9 m“, iki dienos, kurią
Majotas tampa atokiausiu regionu. To segmento laivai, plaukiojantys aplink
salą, neturi konkrečių iškrovimo vietų ir dar nėra
identifikuoti. Be to, būtina rengti žvejus ir kontrolierius, taip pat
nustatyti tinkamą administracinę ir fizinę
infrastruktūrą. Todėl reikia numatyti laikiną nuostatą,
leidžiančią nukrypti nuo tam tikrų žvejybos laivų, taip pat
jų požymių, jų veiklos jūroje, jų įrankių,
jų laimikių visais etapais nuo laivo iki rinkos kontrolės
taisyklių, kiek tai susiję su šiuo laivyno segmentu. Tačiau
norėdama pasiekti bent jau kai kuriuos iš svarbiausių Reglamento (EB)
Nr. 1224/2009 tikslų, Prancūzija turėtų nustatyti
nacionalinę kontrolės sistemą, kuri suteiktų jai
galimybę kontroliuoti ir stebėti to laivyno segmento veiklą ir
laikytis Sąjungos tarptautinių ataskaitų teikimo
įpareigojimų;
(11)     todėl reglamentai (EB)
Nr. 850/98, (EB) Nr. 104/2000, (EB) Nr. 2371/2002, (EB) Nr. 639/2004, (EB) Nr.
1069/2009 ir (EB) Nr. 1224/2009 turėtų būti atitinkamai iš
dalies pakeisti,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 850/98 pakeitimai
Reglamentas (EB) Nr. 850/98 iš dalies
keičiamas taip:
(1)
2 straipsnio 1 dalies h punktas pakeičiamas
taip:
„h)     8 regionas:
Visi Reunjono ir Majoto, Prancūzijos
departamentų, priekrantės vandenys, priklausantys Prancūzijos
suverenitetui arba jurisdikcijai.“;
(2)
po 34 straipsnio įterpiamas 34a straipsnis:
„34 a straipsnis
Žvejybos apribojimai 24 mylių
zonoje aplink Majoto salą
Laivams draudžiama gaubiamaisiais tinklais
žvejoti tunų ir tunams giminingų žuvų būrius 24 mylių
zonoje prie Majoto salos pakrantės, skaičiuojant nuo bazinių
linijų, nuo kurių matuojami teritoriniai vandenys.“
2 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 104/2000 pakeitimai
Reglamento (ES) Nr. 104/2000 4
straipsnyje po 3 dalies įterpiama ši 3a dalis:
„3a.      Iki 2016 m. gruodžio 16 d. 1, 2 ir 3
dalys netaikomos mažmeninei prekybai pateikiamiems ir galutiniams vartotojams
Majote skirtiems produktams.“
3 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 pakeitimai
Reglamentas (EB) Nr. 2371/2002 iš dalies
keičiamas taip:
(1)
15 straipsnis papildomas 5 ir
6 dalimis:
„5.     Nukrypstant nuo 1 dalies,
Prancūzijai iki 2016 m. gruodžio 31 d. netaikomas įpareigojimas
į savo Sąjungos žvejybos laivų registrą įtraukti
laivus, kurių bendras ilgis yra mažesnis negu 9 m ir kurie eksploatuojami
iš Majoto.
6.      Iki 2016 m. gruodžio 31 d.
Prancūzija tvarko laikiną žvejybos laivų, kurių bendras
ilgis yra mažesnis negu 9 m ir kurie eksploatuojami iš Majoto, registrą.
Tame registre pateikiamas bent jau kiekvieno laivo pavadinimas, bendras ilgis
ir identifikavimo kodas.“
(2)
Po 18 straipsnio įterpiamas 18a straipsnis:
„18a straipsnis
Majotas
Nukrypstant nuo 17 straipsnio, vandenyse iki
100 jūrmylių nuo Majoto bazinių linijų, Prancūzija
gali leisti žvejoti tik Majoto uostuose registruotiems (Sąjungos
laivų registre arba 15 straipsnio 6 dalyje nurodytame laikinajame registre)
žvejybos laivams, išskyrus Sąjungos laivus, kurie dvejus metus iki 2014 m.
sausio 1 d. žvejojo tuose vandenyse bent 40 dienų, jei jie neviršija
tradiciškai taikomų žvejybos pastangų.“
4 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 639/2004 pakeitimai
Reglamente (EB) Nr. 639/2004 po 1 straipsnio
įterpiamas 1a straipsnis:
„1a straipsnis
Majoto laivynas
1.           Nukrypstant nuo 1 straipsnio
1 dalies a punkto, Majoto uostuose registruotiems (Sąjungos laivų
registre arba Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 15 straipsnio 6 dalyje nurodytame
laikinajame registre) žvejybos laivams taikomi atskaitos lygiai yra to laivyno
pajėgumai 2013 m. gruodžio 31 d.
Tačiau žvejybos laivams, kurių bendras
ilgis yra nuo 8 iki 12 m ir kuriuose naudojamos ūdos, taip pat žvejybos
laivams, kurių bendras ilgis yra mažesnis negu 9 m, taikomas atskaitos
lygis yra pajėgumai, numatyti plėtros plane, kurį
Prancūzija 2011 m. sausio 7 d. pateikė Indijos vandenyno tunų
komisijai.
2.           Nukrypstant nuo Reglamento
(EB) Nr. 2371/2002 13 straipsnio, Prancūzijai leidžiama nustatyti naujus
pajėgumus, skirtus žvejybos laivų, kurių bendras ilgis yra 8 iki
12 m ir kuriuose naudojamos ūdos, taip pat žvejybos laivų, kurių
bendras ilgis yra mažesnis negu 9 m, laivyno segmentams, nepanaikinant
lygiaverčių pajėgumų.“
5 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 pakeitimai
Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 56 straipsnis
pakeičiamas taip:
„56 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja
dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2011 m. kovo 4 d.
Tačiau 4 straipsnis Majotui
taikomas nuo 2019 m. sausio 1 d. Šalutiniai gyvūniniai produktai
ir jų gaminiai, pagaminti Majote iki 2019 m. sausio 1 d., yra pašalinami
pagal 19 straipsnio 1 dalies b punktą.
Šis reglamentas privalomas visas ir
tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
6 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 pakeitimai
Reglamente (EB) Nr. 1224/2009 po 2 straipsnio
įterpiamas 2a straipsnis:
„2a straipsnis
Bendrijos kontrolės sistemos
taikymas tam tikriems Prancūzijos užjūrio departamento Majoto laivyno
segmentams
1.           Iki 2016 m. gruodžio 31 d. 5
straipsnio 3 dalis ir 6, 8, 41, 56, 58–62, 66, 68 ir 109 straipsniai netaikomi
Prancūzijai, kiek tai susiję su laivais, kurių bendras ilgis yra
mažesnis negu 9 m ir kurie eksploatuojami iš Majoto, taip pat jų veiklai
ir jų laimikiui.
2.           Iki 2014 m. sausio 1 d.
Prancūzija nustato laivams, kurių bendras ilgis yra mažesnis negu 9 m
ir kurie eksploatuojami iš Majoto, taikomą nacionalinę kontrolės
sistemą. Ta schema atitinka šiuos reikalavimus:
(a)
viena institucija, įsikūrusi Majote,
koordinuoja visų vietos institucijų vykdomą kontrolės
veiklą;
(b)
kontrolė, tikrinimas ir vykdymo užtikrinimas
atliekami nediskriminuojant;
(c)
schema padeda užtikrinti Indijos vandenyno
tunų komisijos valdomų, taip pat saugomų rūšių
žuvų laimikių kontrolę;
(d)
schema padeda užtikrinti prieigos prie Majoto
aplinkinių vandenų, ypač prie zonų, kurioms taikomi tam
tikriems laivyno segmentams skirti prieigos apribojimai, kontrolę;
(e)
pagal schemą pirmenybė teikiama tikslui kartografuoti
žvejybos veiklą aplink salą, siekiant pasirengti imtis tikslinių
kontrolės veiksmų.
(3)
Iki 2014 m. rugsėjo 30 d. Prancūzija
pateikia Komisijai veiksmų planą, kuriame bus išdėstomos
priemonės, kurių reikia imtis siekiant užtikrinti visapusišką
Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 įgyvendinimą nuo 2017 m. sausio 1 d.,
kiek tai susiję su žvejybos laivais, kurių bendras ilgis yra mažesnis
negu 9 m ir kurie eksploatuojami iš Prancūzijos departamento Majoto.
Prancūzija ir Komisija aptaria veiksmų planą. Prancūzija
imasi visų būtinų to veiksmų plano įgyvendinimo
priemonių.“
7 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja
dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir
tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
i               OL
L 204, 31.7.2012, p.131.
[1]               OL C , , p. .
[2]               OL C , , p. .
[3]               OL L 204, 2012 7 31, p. 131.
[4]               OL L 125, 1998 4 27, p. 1.
[5]               OL L 17, 2000 1 21, p. 22.
[6]               OL L 320, 2001 12 5, p. 7.
[7]               OL L 102, 2004 4 7, p. 9.
[8]               OL L 300, 2009 11 14, p. 1.
[9]               OL L 343, 2009 12 22, p. 1.