				|

		52011PC0838

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl Pasirengimo narystei pagalbos priemonės (PNPP II) /* KOM/2011/0838 galutinis - 2011/0404 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO APLINKYBĖS
Šis pasiūlymas turėtų būti
vertinamas atsižvelgiant į visas 2014–2020 m. finansinei programai
siūlomas finansines priemones, nurodytas komunikate „Strategijos
„Europa 2020“ biudžetas“[1]. Komunikatu nustatoma ES išorės veiksmų
priemonių pagal 4 išlaidų kategoriją („Europos vaidmuo
pasaulyje“), įskaitant Pasirengimo narystei pagalbos priemonę (PNPP),
biudžeto struktūra. Tuo remdamasi Komisija pateikia reglamento, kuriuo
nustatoma naujos PNPP teisės aktų sistema, projektą ir
alternatyvių priemonės poveikio scenarijų vertinimą.
Europos Sąjungos sutarties
49 straipsnyje nustatyta, kad kiekviena Europos valstybė, gerbianti
Sutarties 2 straipsnyje nurodytas ES vertybes ir įsipareigojusi jas
remti, gali pareikšti norą tapti Sąjungos nare.
Per pastaruosius 50 metų ES vienu metu
vykdė ir integraciją, ir plėtrą – jos valstybių
narių padaugėjo nuo 6 iki 27, o gyventojų skaičius
padidėjo nuo mažiau nei 200 mln. iki daugiau nei 500 mln. Apžvalgoje[2],
pateiktoje praėjus penkeriems metams po penktojo ES plėtros etapo
2004 m., padaryta išvada, kad: paskutiniai plėtros etapai užtikrino
didesnį visų ES piliečių ekonominį
klestėjimą, o Europos vaidmuo pasaulio ekonomikoje sustiprėjo;
ES institucinės bei teisinės sistemos ir bendroji politika atliko
svarbų vaidmenį užtikrinant šią sėkmę; aiškios naudos iš plėtros turėjo ES
verslininkai ir piliečiai;
išsiplėtusi ES yra geriau pasirengusi spręsti esamus ir būsimus
uždavinius.
Pagrindinė tolesnės ES plėtros
priežastis neseniai buvo priminta 2010 m. gruodžio 14 d. Tarybos
išvadose: „Plėtra padeda stiprinti taiką, demokratiją ir
stabilumą Europoje, atitinka ES strateginius interesus ir padeda ES geriau
pasiekti savo politikos tikslus svarbiose srityse, kurios yra itin reikšmingos
ekonomikos atgaivinimui ir tvariam augimui.“ Tarybos išvadose pakartota,
kad įsigaliojus Lisabonos sutarčiai ES gali vykdyti savo plėtros
darbotvarkę, kartu išlaikydama didesnės ES integracijos tempą.
Šiuo metu ES derasi su 5 šalimis
kandidatėmis[3] ir 4 potencialiomis šalimis kandidatėmis[4]. Numatyta, kad iki 2014 m. valstybe nare taps tik Kroatija.
Socialiniai ir ekonominiai rodikliai rodo, kad plėtros šalys, išskyrus
Islandiją, vis dar gerokai atsilieka nuo ES vidurkio ir netgi nėra
pasiekusios silpniausių valstybių narių lygio. Šis žemas
socialinio ir ekonominio vystymosi lygis reiškia, jog tam,
kad šios šalys
priartėtų prie ES standartų ir galėtų prisiimti
narystės įsipareigojimus bei atlaikyti konkurencinį bendrosios
rinkos spaudimą, reikalingos didelės investicijos. Be to, šios šalys
turi būti pasirengusios įveikti tokias pasaulines problemas kaip
klimato kaita ir prisidėti prie ES pastangų spręsti šią
sudėtingą problemą. Penki prioritetiniai pažangaus, tvaraus ir
integracinio augimo strategijos „Europa 2020“ tikslai apima ir klimato
kaitos bei atsinaujinančiosios energijos tikslus. ES tiki mažai anglies
dioksido į aplinką išskiriančių technologijų
ekonomikos augimo modeliu, todėl jis turi būti skleidžiamas už jos ribų,
taip pat vykdant plėtros procesą.
Be to, Vakarų Balkanų šalys
tebėra gana jaunos valstybės, atsiradusios žlugus buvusiajai
Jugoslavijai. Jose ir toliau turi
būti stiprinamas politinis stabilumas bei visiškai įtvirtinti
demokratijos, pagarbos žmogaus teisėms ir gero valdymo principai,
t. y. visos pagrindinės ES vertybės.
Šios šalys nepajėgios vienos palaikyti
visų pastangų ir prisiimti išlaidų, susijusių su
narystės ES kriterijų patenkinimu. Labiausiai trūksta
galimybių pačioms finansuoti institucines reformas ir viešojo sektoriaus
investicijas, būtinas siekiant stabilizuoti jų visuomenę bei
ekonomiką ir nukreipti jas tvaraus vystymosi keliu.
Techninė ir finansinė pagalba
plėtros šalims šiuo metu teikiama taikant Pasirengimo narystei pagalbos
priemonę (PNPP)[5]. Ši priemonė galios iki 2013 m.
pabaigos. Būsimais plėtros etapais ES turėtų ir toliau
teikti techninę ir finansinę pagalbą šalims kandidatėms bei
potencialioms šalims kandidatėms, kad jos galėti ištaisyti savo
sunkią padėtį ir tvariai vystytis.
Nauja pasirengimo narystei priemonė ir
toliau turėtų būti orientuota
į plėtros politikos, kuri
yra vienas pagrindinių ES išorės veiksmų prioritetų, įgyvendinimą
ir taip prisidėti prie stabilumo, saugumo ir gerovės Europoje
skatinimo. Todėl taikant
naują priemonę ir toliau turėtų būti siekiama bendrojo
politikos tikslo – remti šalis kandidates ir potencialias šalis kandidates joms
rengiantis narystei ES – ir padedama laipsniškai priderinti jų
institucijas bei ekonomiką prie Europos Sąjungos standartų ir
politikos, atsižvelgiant į jų konkrečius poreikius ir
individualias plėtros darbotvarkes. Tai darant, turėtų būti
stiprinamas finansinės pagalbos ir bendros pažangos, daromos
įgyvendinant pasirengimo narystei strategiją, nuoseklumas.
Be to, būsima pasirengimo narystei
pagalba turi būti strategiškesnė,
veiksmingesnė ir tikslingesnė, nei buvo iki šiol, kad būtų
pasiekti tvaresni rezultatai gerinant šių šalių pasirengimą
narystei. Nauja priemone turi būti naudojamasi lanksčiau ir
pritraukiant daugiau lėšų iš kitų pagalbos teikėjų ar
privačiojo sektoriaus, taikant naujoviškas finansines priemones, o kartu
supaprastinant ir sumažinant administracinę naštą, susijusią su
finansinės pagalbos valdymu.
Derėjimas su kitomis politikos
sritimis
Plėtros procesas apima ir ES pagalbą
gaunančių šalių vidaus politikos sritis. Taip, be kita ko,
prisidedama prie vidaus rinkos, Europos teisingumo ir laisvės erdvės,
transeuropinių energetikos ir transporto tinklų plėtros,
užimtumo galimybių didinimo, įgūdžių tobulinimo, švietimo ir
socialinės įtraukties, skurdo mažinimo, aplinkos apsaugos ir tarpvalstybinio oro ir vandens taršos
mažinimo, teisės aktų suderinimo su bendra žemės ūkio
politika ir bendra žuvininkystės politika, pastangų įvairinti energijos išteklius[6], išteklių
vartojimo efektyvumo užtikrinimo, atsparumo nelaimėms bei rizikos
prevencijos ir valdymo gerinimo ir
labiau integruoto bei strateginio požiūrio į jūrų
politiką, mokslinę kompetenciją ir skaitmeninę
darbotvarkę formavimo. Be to, pagalbą gaunančioms šalims bus
labai naudingas suderinimas su ES klimato kaitos politika ir teisės
aktais, nes nuo klimato kaitos poveikio itin kenčiančiame regione bus
plėtojamos mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančios
technologijos ir kuriamos ekologiškesnės darbo vietos.
Sudarydama su šalimis kandidatėmis ir
potencialiomis šalimis kandidatėmis stabilizacijos ir asociacijos bei
kitus susitarimus, ES aktyviai skatina plėtros šalis nustatyti
konkurencijos sistemą. Būsima pasirengimo narystei pagalba taip pat
bus skiriama gebėjimams mokslinių tyrimų ir inovacijų
srityje stiprinti, taip pat informacinėms ir ryšių technologijoms
(IRT), o tai savo ruožtu palengvins
Inovacijų sąjungos kūrimą, parems kitus strategijos
„Europa 2020“ tikslus ir prisidės prie ES
techninių reikalavimų ir standartų
daugelyje kitų politikos sričių (pvz., visuomenės
sveikatos, maisto saugos, kovos su klimato kaita veiksmų ir aplinkos,
įskaitant biologinę įvairovę ir ekosistemas) laikymosi.
Padaryti Europą saugesnę yra svarbus
ES darbotvarkės tikslas, kaip nurodyta Stokholmo programoje. Geresnis
strateginis pasirengimo narystei finansinės pagalbos orientavimas
padės plėtros šalims kovoti su organizuotu nusikalstamumu ir
korupcija bei užkirsti jiems kelią, stiprinti teisėsaugos, sienų
valdymo ir migracijos kontrolės gebėjimus.
Plėtra užtikrina didesnę ES
įtaką ir sustiprina jos įtaką tarptautiniuose forumuose. Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai ES dabar
turi priemonių naudotis savo įtaka pasaulinėje arenoje. Šio potencialo pavyzdys galėtų būti
vaidmuo, kurį ES atliko priimant Jungtinių Tautų
Generalinės Asamblėjos rezoliuciją dėl Kosovo. Penktasis
plėtros etapas suteikė naują impulsą ES santykiams su jos
rytiniais ir pietiniais kaimynais ir paskatino ją ieškoti būdų
plėtoti Baltijos ir Juodosios jūros regionų iniciatyvas.
Vakarų Balkanų šalių ir Turkijos stojimo procesas dar labiau
sustiprina ES interesus ir vaidmenį Viduržemio jūros ir Juodosios
jūros regionuose bei Dunojaus baseine. Tuo atveju, jei Turkijos vaidmuo jos regione bus didinamas kartu vykstant jos
stojimo procesui ir koordinuojant veiklą su ES, gali sustiprėti ir
Turkijos, ir ES įtaka pasaulyje, ypač Artimuosiuose Rytuose ir
Pietų Kaukaze. Veikdamos drauge ES ir Turkija gali
padidinti energetinį saugumą, spręsti regioninius konfliktus ir
neleisti atsirasti nesutarimams dėl etninių ar religinių
priežasčių, taip pat gerinti bendradarbiavimą jūrų
klausimais, ypač Juodosios jūros regione.
Islandija kartu su ES gali atlikti svarbų vaidmenį sprendžiant
energetikos, aplinkos, klimato kaitos, jūrų ir saugumo klausimus
Arktyje.
2.           KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
ŠALIMIS REZULTATAI IR POVEIKIO VERTINIMAS
Konsultacijos su suinteresuotosiomis
šalimis dėl būsimos pasirengimo narystei pagalbos
Pasiūlymas dėl naujos Pasirengimo
narystei pagalbos priemonės parengtas remiantis išsamiomis konsultacijomis
su suinteresuotosiomis šalimis, kurios prasidėjo 2010 m. gruodžio
6–7 d. Briuselyje Komisijos surengtoje konferencijoje „PNPP:
tvarūs rezultatai ir poveikis“. Po jos 2011 m. pirmąjį
pusmetį vyko įvairios konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis,
kuriomis prisidėta prie ex ante įvertinimo rengiant
būsimą Pasirengimo narystei pagalbos priemonę. Šios konsultacijos apėmė:
·
internetinę apklausą; buvo gauti 338 atsakymai iš: valstybių narių atstovų; šalių kandidačių ir
potencialių šalių kandidačių, gaunančių pagal
PNPP teikiamą pagalbą, viešojo administravimo institucijų ir
neviešųjų suinteresuotųjų šalių; Komisijos personalo; pagalbos teikėjų ir tarptautinių
finansų įstaigų;
kitų tarptautinių organizacijų; nevyriausybinių organizacijų (NVO), mokslininkų, ekspertų ir interesų grupių;
·
tikslines grupes, visų pirma: vieną aukšto lygio darbo
grupę; keturias mišrias grupes, sudarytas iš Komisijos pareigūnų
ir išorės suinteresuotųjų šalių atstovų; tris
specialias PNPP pagalbos tarpvalstybinio bendradarbiavimo, regioninės
plėtros, žmogiškųjų išteklių vystymosi ir kaimo
plėtros srityse tikslines grupės; du susitikimus su valstybių
narių atstovais techniniame komitete, kuris padeda Komisijai
įgyvendinti pasirengimo narystei pagalbą, ir susitikimą su
Vakarų Balkanų šalių valdžios institucijomis, per kurį buvo
aptartos būsimo tarpvalstybinio bendradarbiavimo Vakarų
Balkanų sienų klausimais galimybės;
·
konsultacijas su: Komisijos pareigūnais jos būstinėje ir ES
delegacijomis pagalbą gaunančiose šalyse; institucijomis,
teikiančiomis techninę pagalbą arba politinę paramą
pagalbą gaunančioms šalims; nacionalinių PNPP koordinatorių biurais pagalbą
gaunančiose šalyse; daugiašaliais ir dvišaliais pagalbos teikėjais;
tarptautinėmis ir regioninėmis organizacijomis (Jungtinių Tautų agentūromis, Regioninio
bendradarbiavimo taryba, ESBO ir kt.) ir ES lygmens NVO („Europos stabilumo
iniciatyva“, Tarptautine krizių grupe, Atviros visuomenės fondu ir
kt.);
·
darbo lygio susitikimą, kurį 2011 m. gegužės
10–11 d. Zagrebe surengė Komisija, bendradarbiaudama su ES
pirmininkavusia Vengrija; preliminarūs šios konsultacijos rezultatai buvo
pateikti ir aptarti su visomis PNPP suinteresuotosiomis šalimis.
Nuomonių, išaiškėjusių per konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis,
analizė parodė, kad pritariama:
–
tolesniam priemonės taikymui, numatant panašų išteklių,
skiriamų institucinei plėtrai bei socialiniam ir ekonominiam
vystymuisi, lygį;
–
pritaikytai pagalbai,
kuria atsižvelgiama į kiekvienos šalies poreikius ir
ypatumus;
–
sektorinio požiūrio stiprinimui, kartu užtikrinant nuoseklesnį
ilgalaikį planavimą, kuris sudarytų sąlygas parengti
strateginę pagalbos teikėjų veiklos koordinavimo ir
privačiojo sektoriaus investicijų valdymo priemonę;
–
daugiamečio planavimo, apimančio kitos
daugiametės finansinės programos laikotarpį, ir laikotarpio
vidurio peržiūros įdiegimui, taip pat tolesniam daugiamečio
programavimo, kartu ir
pereinamojo laikotarpio pagalbos bei institucijų stiprinimo veiksmų plėtojimui bei geresniam pagalbos
gavėjų įtraukimui į
programavimą, kuriam vadovautų
patikimesnės nacionalinės institucijos, atsakingos už PNPP
koordinavimą;
–
atlygiui už gerus rezultatus, atsižvelgiant į lėšų panaudojimą ir
strateginių tikslų įgyvendinimą; griežtesniam ir
sistemingesniam sąlygų
taikymui šalies, sektoriaus strategijos ir
projektų lygmeniu;
–
galimybių gauti įvairių
rūšių pagalbą užtikrinimui atsižvelgiant nebe į šalies kandidatės ar potencialios šalies
kandidatės statusą, bet į pasirengimą ją
įgyvendinti, kartu laipsniškai pereinant prie decentralizuoto pagalbos
valdymo metodo;
–
pakartotiniam dabartinės komponentų
sistemos, įskaitant geresnį politikos sričių
koordinavimą, išnagrinėjimui;
–
tolesniam bendradarbiavimui su TFĮ ir TFĮ
bei kitų pagalbos teikėjų lėšų pritraukimui;
–
trijų pakopų priežiūros ir
vertinimo metodo priėmimui, vertinant
pažangą, padarytą i) siekiant narystės ES, ii) įgyvendinant
nacionalines strategijas ir iii) siekiant rezultatų programų,
sektorių ir priemonių lygmeniu.
Vidaus konsultacijos dėl būsimos
pasirengimo narystei pagalbos
Komisijoje rengiant naująją PNPP po
2013 m. vyko plačios diskusijos keturiose tarnybose,
dalyvaujančiose valdant pagalbą, t. y. Vystymosi GD,
Regioninės politikos GD, Užimtumo, socialinių reikalų ir
įtraukties GD bei Žemės ūkio ir kaimo plėtros GD, ir tarp
jų, taip pat su ES delegacijomis arba ryšių tarnybomis Islandijoje,
Vakarų Balkanų šalyse ir Turkijoje.
Viešos konsultacijos dėl visų
išorės veiksmų priemonių
Būsima pasirengimo narystei pagalba taip
pat buvo aptariama platesnėse 2010 m. lapkričio
26 d. – 2011 m. sausio 31 d. vykusiose viešose
konsultacijose dėl būsimo ES išorės veiksmų finansavimo,
kurias surengė Komisija. Konsultacijos buvo grindžiamos internetiniu
klausimynu, sudarytu remiantis dokumentu „Kokios bus ES išorės veiksmų
finansinės priemonės po 2013 m.?“, kurį parengė
Komisija ir susijusios EIVT tarnybos. Buvo gauta 220 atsiliepimų,
atspindinčių įvairias išorės veiksmų bendruomenės
struktūras ir nuomones.
Tarp atsakymų, kuriuose kalbama apie
paramą vystymuisi, buvo susijusių ir su pasirengimo narystei pagalba:

·
Dauguma respondentų patvirtino, kad ES
intervencija suteikiama didelė
papildoma nauda pagrindinėse
politikos srityse, kurios remiamos taikant išorės veiksmams skirtas
finansines priemones[7]. Daugelis respondentų paminėjo
papildomą ES naudą kaip pagrindinę varomąją
jėgą ateityje: ES turėtų pasinaudoti savo lyginamuoju
pranašumu, susijusiu su jos dalyvavimu pasaulio arenoje, savo didele patirtimi,
viršvalstybiniu pobūdžiu, savo tarpininko vaidmeniu vykdant koordinavimą
ir masto ekonomija.
·
Beveik visi respondentai pritarė labiau diferencijuotam požiūriui, kuriuo būtų atsižvelgiama į pagalbą gaunančių šalių padėtį ir kuris
būtų pagrįstas tinkamais kriterijais bei veiksmingu duomenų
rinkimu, nes taip būtų padidintas ES finansinių priemonių
poveikis.
·
Kalbant apie priemonių supaprastinimą,
susijusį su pusiausvyros tarp geografinių ir teminių
priemonių užtikrinimu, nuomonės dėl ES teminių
programų peržiūros ir galimo jų skaičiaus sumažinimo buvo
nevienodos. Geografinio ES
priemonių lankstumo didinimui kaip būdui reaguoti į tarpregionines problemas pritarė
dauguma respondentų.
Tiriamųjų
duomenų naudojimas
Plėtros GD
užsakė du ekspertų tyrimus, kad būtų įvertinta
intervencijos logika ir pateiktos patirties, įgytos vykdant dabartinę
PNPP programą, išvados (bendrasis PNPP vertinimas), taip pat pasirengta
būsimos pasirengimo narystei pagalbos po 2013 m. ex ante
vertinimui. Su abiejų
tyrimų rezultatais galima susipažinti Plėtros GD svetainėje
adresu
http://ec.europa.eu/enlargement/how-does-it-work/financial-assistance/phare/evaluation/interim_en.htm.
Poveikio
vertinimas
Rengdama pasiūlymą dėl naujos
pasirengimo narystei priemonės Komisija atliko poveikio vertinimą ir
apsvarstė šias galimybes:
1 galimybė – „jokių pakeitimų“.
2 galimybė – „iš dalies pakeisti dabartinį reglamentą“ esant šioms papildomoms galimybėms:
–
2.1 papildoma galimybė – „susiaurinti taikymo sritį ir išlaikyti įgyvendinimo
tvarką“, sutelkiant dėmesį į būtinus teisinius ir
institucinius pokyčius, kurie reikalingi, kad būtų laikomasi
stojimo kriterijų, nenumatant skirti daug lėšų bendram
viešųjų investicijų į socialinį ir ekonominį vystymąsi finansavimui.

–
2.2 papildoma galimybė – „išsaugoti komponentų struktūrą ir skirti daugiau
dėmesio investicijoms“, siekiant padidinti socialinį ir ekonominį pagalbos
poveikį ją gaunančiose šalyse ir paspartinti jų
pasirengimą valdyti struktūrinius, sanglaudos ir kaimo plėtros
fondus.
–
2.3 papildoma galimybė – „išsaugoti taikymo sritį ir pakoreguoti įgyvendinimo
tvarką“, kad būtų užtikrintas stojimo kriterijų laikymasis ir
parama socialiniam ir ekonominiam vystymuisi. Be to, pakoreguoti
dabartinės PNPP struktūrą ir įgyvendinimo būdus.
3 galimybė – „parengti naują priemonę“. Ši
galimybė išsamiai nenagrinėta.
Ekonominis įvairių
galimybių poveikis buvo vertinamas atsižvelgiant į tai, ar ta
galimybė: i) vilkintų plėtros procesą ar jį
paspartintų ir taip padarytų teigiamą ekonominį
poveikį vidaus rinkos plėtrai; ii) išsaugotų to paties lygio ES
ir valstybių narių išlaidas saugumo ir rizikos mažinimo, sienų
kontrolės ir kovos su neteisėta migracija priemonėms ar jas
sumažintų; iii) apribotų ar pagerintų didesnės
ekonominės integracijos, pvz., geriau sujungiant transeuropinius tinklus,
galimybes; iv) teigiamai ar neigiamai paveiktų pagalbos teikėjų
ir investuotojų pasitikėjimą pagalbą gaunančiomis
šalimis.
Socialinis įvairių
galimybių poveikis buvo vertinamas atsižvelgiant į jų su
pažanga siekiant narystės susijusius galimus padarinius skurdui ir
atskirčiai plėtros šalyse ir į tai, ar jomis sudaromos
sąlygos geresnei ekonominei veiklai ir politikos priemonėms, kurios
galėtų padėti spręsti šiuos klausimus.
Taip pat buvo apsvarstytas tikėtinas rizikos, kad
dėl prisijungimo proceso vėlavimo ir jam iškilusio pavojaus
pagalbą gaunančiose šalyse galėtų būti suvaržytos
teisės teisingumo ir teisinės valstybės srityse, poveikis.
Galimybių poveikis aplinkai buvo vertinamas atsižvelgiant į tai, kad
dėl ES plėtros proceso vėlavimo ar jam iškilusio pavojaus
galėtų padidėti aplinkos apsaugos išlaidos, nes siekiant
įgyti konkurencinį pranašumą pagalbą gaunančiose
šalyse būtų taikomi žemesni aplinkos apsaugos standartai ir (arba) delsiama įgyvendinti brangias investicijas,
reikalingas teisės aktų suderinimui su ES aplinkos acquis.
Nustatyta, kad 2.1 galimybės poveikis tikriausiai būtų neigiamas visais požiūriais. Teigiamo poveikio,
palyginti su 1 galimybe, buvo tikimasi iš 2.2 ir
2.3 galimybių, kurias taikant numatoma gauti įvairių su
atskirais aspektais susijusių rezultatų. Buvo nustatyta, kad tinkamesnių pagalbos teikimo būdų
pagal 2.3 galimybę,
padidinant pagalbos kryptingumą, efektyvumą, veiksmingumą,
poveikį ir įtaką, bendras teigiamas poveikis gali būti
svaresnis nei didesnių investicijų į socialinį ir
ekonominį vystymąsi pagal 2.2 galimybę
poveikis.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
Plėtros politika grindžiama Europos
Sąjungos sutarties 21 straipsniu, kuriame sakoma, kad „Sąjungos
veiksmai tarptautinėje arenoje grindžiami principais, paskatinusiais jos
pačios sukūrimą, vystymąsi ir plėtrą, ir
kurių įgyvendinimą ji skatina platesniame pasaulyje:
demokratijos, teisinės valstybės, žmogaus teisių ir
pagrindinių laisvių visuotinumo ir nedalomumo, pagarbos žmogaus
orumui, lygybės ir solidarumo principais bei Jungtinių Tautų
Chartijos ir tarptautinės teisės principų laikymusi“.
Finansinės pasirengimo narystei pagalbos
teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo
212 straipsnio 2 dalis.
Pasiūlymas dėl naujos pasirengimo
narystei pagalbos priemonės atitinka subsidiarumo ir proporcingumo
principus pagal Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnį.
Subsidiarumo principo požiūriu veiksmai
ES lygmeniu teikia didelę papildomą naudą, susijusią su
keletu veiksnių:
–
ES plėtra nuosekliais etapais savo
pobūdžiu yra bendra užduotis, kuri gali būti vykdoma tik ES lygmeniu. Tik
veikdamos kartu valstybės narės gali priimti sprendimus dėl
naujų šalių kandidačių prašymų dėl narystės.
Pasirengimo narystei pagalba, teikiama iš ES biudžeto, yra skirta padėti
šalims kandidatėms ir potencialioms šalims kandidatėms pasirengti
būsimai narystei: PNPP yra sukurta tam, kad šalys iki stojimo
pradėtų vykdyti narystės įsipareigojimus (pvz.,
įsteigtų institucijas,
kurios valdytų ES lėšas po įstojimo, ir (arba) priimtų acquis ir ES standartus). Jokia kita daugiašale ar dvišale priemone negali
būti numatyta tokio visapusiško priemonių rinkinio ir bet kokiu
atveju tik ES gali nustatyti, kokios pagalbos reikia norint pasirengti perimti acquis.
–
Tik 27 valstybėms narėms vykdant
bendrą politiką ir strategijas ES turi pakankamai įtakos
reaguoti į pasaulines problemas. Atskirų valstybių narių veiksmai gali būti riboti
ir nenuoseklūs, o projektai dažnai per smulkūs, kad būtų
galima pasiekti reikšmingų pokyčių šioje srityje. ES pagalba
racionalizuojant valstybių narių darbą sudaromos sąlygos
padidinti koordinaciją ir užtikrinti veiksmingesnę ES veiklą.
–
Pastaraisiais metais ES valstybės narės
sumažino savo dvišalę pagalbą šalims kandidatėms ir
potencialioms šalims kandidatėms, pripažindamos, kad koordinuoti veiksmai
ES lygmeniu yra veiksmingesni. 2009 m.
maždaug pusė bendros ES finansinės pagalbos plėtros šalims
buvo skiriama iš ES biudžeto. Dauguma daugiašalių pagalbos
teikėjų organizacijų laipsniškai nutraukė savo paramą,
o tos, kurios ją dar teikia, savo programas jau suderino su ES
prioritetais. Be to, veikti kartu su ES yra pigiau. Tokiu atveju
administracinės išlaidos yra mažesnės nei vidutinės
pagrindinių dvišalės pagalbos teikėjų administracinės
išlaidos.
–
Pasirengimo narystei pagalba yra investicija į
ES ateitį, kuria remiamas stabilumas
bei gerovė kaimyninėse šalyse ir užtikrinamas šalių
kandidačių gebėjimas veiksmingai perimti acquis iki stojimo, įskaitant Sąjungos
struktūrinių, sanglaudos, žemės ūkio ir kaimo plėtros,
jūrų ir žuvininkystės fondų ir politikos priemonių
valdymą. Techninė ir finansinė pagalba paspartina pasirengimo
procesą ir sukuria paskatas atlikti būtiną visuomenės,
teisinės sistemos ir ekonomikos pertvarkymą. Tokia pagalba padeda
siekti ES vidaus politikos tikslų, suteikia galimybių ES
įmonėms ir užtikrina apčiuopiamą investicijų
grąžą. Be intensyvaus dalyvavimo ir glaudesnės
partnerystės, kurie neatsiejami nuo pasirengimo narystei pagalbos teikimo,
ES neabejotinai turėtų išleisti daugiau lėšų kovai su
nelegalia migracija, ES išorės sienų apsaugai, energijos tiekimo
saugumo ir jos piliečiams skirtų importuojamų maisto
produktų higienos bei saugos užtikrinimui, taip pat kovai su klimato kaita
ir tarša.
Laikantis proporcingumo principo, siūlomo
reglamento nuostatomis neviršijama tai, kas būtina jo tikslams pasiekti.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
2011 m. birželio mėn.
komunikate „Strategijos „Europa 2020“ biudžetas“ Europos Komisija
pasiūlė naujai Pasirengimo narystei pagalbos priemonei
2014–2020 m. skirti 14 110 100 000 EUR
(dabartinėmis kainomis).
Išsamus numatomas pasiūlymo finansinis
poveikis nurodomas pridedamoje finansinėje teisės akto pasiūlymo
pažymoje. Orientaciniai metiniai biudžeto įsipareigojimai* yra pateikti
toliau esančioje lentelėje.
 Pasirengimo narystei priemonė || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2014–2020
 1 898,0 || 1 935,9 || 1 974,6 || 2 014,1 || 2 054,4 || 2 095,5 || 2 137,4 || 14 110,1
*Mln. EUR dabartinėmis kainomis.
Siekiant užtikrinti nuspėjamumą,
aukštojo mokslo veiklos trečiosiose šalyse finansavimas pagal
programą „Erasmus visiems“, atsižvelgiant į ES išorės
veiksmų tikslus, bus užtikrintas 2 daugiamečiais asignavimais, skiriant juos atitinkamai tik
pirmaisiais ketveriais metais ir likusiais trejais metais.
Šis finansavimas bus įtrauktas į PNPP
daugiamečius orientacinius strategijos dokumentus, atsižvelgiant į
nustatytus atitinkamų šalių poreikius bei prioritetus. Nenumatytų svarbių aplinkybių arba svarbių
politinių pokyčių atveju asignavimai gali
būti patikslinti vadovaujantis ES išorės politikos prioritetais. Šių lėšų naudojimui bus taikomos Europos Parlamento ir
Tarybos reglamento (ES) Nr. [..], kuriuo sukuriama programa
„Erasmus visiems“ [8], nuostatos.
Finansinė
pagalba Kipro turkų bendruomenei ir toliau bus teikiama, iki kol bus
patikslinta, kaip numatyta Tarybos reglamento, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa, 11 straipsnio antroje pastraipoje. Tokiai finansinei pagalbai ir
toliau bus taikomos 2006 m. vasario 27 d. Reglamento (EB)
Nr. 389/2006, nustatančio finansinės paramos priemonę Kipro
turkų bendruomenės ekonominei plėtrai skatinti, nuostatos. Finansinės
reikmės, susijusios su parama Kipro turkų bendruomenei, bus dengiamos
iš bendro paketo, skirto Pasirengimo narystei pagalbos priemonei.
5.           NEPRIVALOMIEJI ASPEKTAI
Supaprastinimas
Rengiant šį naują reglamentą,
kaip ir kitas programas pagal daugiametę finansinę programą
(DFP), Komisijos prioritetas yra supaprastinti reglamentavimo aplinką ir
palengvinti Sąjungos pagalbos teikimą ją gaunančioms šalims
ir regionams, pilietinės visuomenės organizacijoms, MVĮ ir kt.
Šiuo pasiūlymu siekiama supaprastinimo
pirmiausia racionalizuojant su
pagrindinėmis politikos sritimis susijusių komponentų
struktūrą. Tai leidžia supaprastinti ir
priemonės teisės aktų sistemą bei būsimas
įgyvendinimo taisykles, apimančias racionalizuotas nuostatas. Su komponentų struktūros racionalizavimu
susijusios nediferencijuotos
galimybės gauti pagalbą pagal kiekvieną politikos sritį reiškia, kad priemonės teisiniame pagrinde nebeturės
būti atskirai nurodomos pagalbą gaunančios šalys. Dėl to
nebeturės būti vykdoma varginanti procedūra, atsižvelgiant
pagalbą gaunančios šalies statuso
pasikeitimą, ir taip sumažės atotrūkis tarp politinių
sprendimų dėl finansinės pagalbos ir įgyvendinimo vietoje.
Be to, jei nauja šalis taptų potencialia šalimi kandidate, siekiančia
narystės ES, būtų gerokai supaprastinti procedūriniai reikalavimai,
taikomi tos šalies įtraukimui į pagalbą gaunančių
šalių sąrašą.
Už pagalbos valdymą ir
įgyvendinimą įvairiose politikos srityse ir toliau bus
atsakingos įvairios Komisijos tarnybos. Vis dėlto koordinavimas,
ryšiai ir įgyvendinimas vietoje toliau bus tobulinami paprastinant
įvairius aspektus, įskaitant atidesnę bendrą įgyvendinimo
pažangos pagalbą gaunančiose šalyse priežiūrą, ir taikant mažiau akreditavimo ir valdymo įgaliojimų suteikimo
procedūrų. Be to,
didinant Komisijos veiksmų nuoseklumą (dėl įvairių
Komisijos naudojamų ryšių kanalų ir procedūrų) taip
pat turėtų gerokai sumažėti pagalbą gaunančioms šalims
tenkančios koordinavimo sąnaudos ir našta.
Pasiūlyme taip pat numatoma, kad
strateginiai sprendimai dėl pagalbos skyrimo priimami patvirtinant
išsamius atskiros šalies ir kelių šalių strategijos dokumentus, apimančius visą naujos
finansinės programos laikotarpį (2014–2020 m.) ir vieną
kartą peržiūrimus laikotarpio viduryje, taip pakeičiant dabartinę trejiems metams rengiamų
preliminarių planavimo dokumentų, peržiūrimų kiekvienais
metais, sistemą. Tai padės
sumažinti visoms dalyvaujančioms suinteresuotosioms šalims
tenkančią administracinę naštą, susijusią su kasmetine
kiekvieno dokumento peržiūra ir galimais pakeitimais. Be to, administracinė
našta visiems sumažės ir pagalba bus greičiau teikiama
daugiametį programavimą ėmus taikyti ir pereinamojo laikotarpio
bei gebėjimų stiprinimo pagalbai.
Papildomas supaprastinimas būtų
pasiektas ir pereinant prie sektorinio požiūrio į pagalbos paskirstymą
tiems sektoriams, jei sektoriuose yra atitinkamos sąlygos. Gerinant pagalbos veiksmingumą bei
poveikį ir kartu taikant šį požiūrį galėtų
sumažėti projektų ir (arba) sutarčių skaičius, taigi
sumažėtų ir administracinė našta, susijusi projektų ir
(arba) sutarčių valdymu. Jei leidžia aplinkybės, taikant šį
sektorinį požiūrį galėtų būti naudojama ir parama
iš biudžeto, taigi vėl būtų sumažinta administracinė našta,
palyginti su paramos projektams atvejais.
Išsamios nuostatos dėl bendros
priežiūros ir akreditavimo procedūrų bus išdėstytos
atskirose įgyvendinimo taisyklėse. Šiomis taisyklėmis bus dar
labiau supaprastintas šalių kandidačių ir potencialių
šalių kandidačių tarpvalstybinis bendradarbiavimas, toliau
derinant programavimą ir įgyvendinimą su struktūrinių
fondų naudojimo principais.
Supaprastinimas
ir lanksčios naujojo reglamento įgyvendinimo procedūros suteiks
galimybę greičiau priimti įgyvendinimo priemones ir teikti ES
pagalbą. Be to, Finansinio reglamento, visų pirma specialiosios
nuostatos dėl išorės veiksmų, persvarstymas padės sudaryti
palankesnes sąlygas pilietinės visuomenės organizacijoms ir
mažosioms įmonėms dalyvauti finansavimo programose, pvz., bus
supaprastintos taisyklės, sumažintos dalyvavimo išlaidos ir spartinamos
finansavimo skyrimo procedūros. Įgyvendindama šį reglamentą
Komisija taikys supaprastintas procedūras, nustatytas naujuoju Finansiniu
reglamentu.
Išsamus
konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas
Apskritai šiuo pasiūlymu ir
būsimomis įgyvendinimo taisyklėmis numatoma įgyvendinti
tokius priemonės ir jos įgyvendinimo būdų pakeitimus (be
jau minėto supaprastinimo):
1.
Pagalbos teikimas taps nuoseklesnis,
strategiškesnis ir labiau orientuotas į rezultatus:
·
nustatant politikos sritis išsamiuose daugiamečiuose atskirų
šalių (ir kelių pagalbą gaunančių šalių)
strategijos dokumentuose, kuriuose atsispindi
politiniai Plėtros strategijos prioritetai ir numatytos visų
reikiamų institucijų stiprinimo, acquis laikymosi ir
investicinės priemonės kiekvienoje politikos srityje. Taikymo sritis
bus pagrįsta poreikių vertinimu ir pritaikyta šalies sąlygoms;
·
stiprinant ne atskirų projektų, o sutartų
sektorinių strategijų, kuriomis prisidedama prie politikos tikslų vykdymo, (bendrą) finansavimą,
taip atsisakant išimtinai dotacijomis finansuojamų projektų ir didinant pagalbos, kuri finansuojama teikiant paramą sektoriaus
lygmeniu, dalį (įskaitant sektorių biudžeto paramą parinktose politikos
srityse, pagrįstą veiksmingomis ir tikslingomis sąlygomis). Vis dėlto pagalba acquis perėmimui ir toliau bus teikiama
skiriant paramą projektams arba taikant kitus įgyvendinimo
būdus, pvz., specialias priemones, jei nebus numatoma pagrindinėse
sektorinėse strategijose;
·
pereinant prie sistemingesnio pereinamojo
laikotarpio ir institucijų stiprinimo pagalbos, kuria siekiama politikos
tikslų (pvz., viešojo administravimo reformos, teisingumo sistemos
reformos ir t. t.), daugiamečio programavimo, taip pat remiant veiksmingą susijusių
sektorinių strategijų įgyvendinimą ir galiausiai pasiekiant
atitinkamus tikslus;
·
užtikrinant, kad
finansinės pagalbos skyrimas būtų labiau priklausomas nuo geresnio valdymo ir didesnio pagalbą
gaunančių šalių savarankiškumo. Bus įtvirtintos lankstumo nuostatos, siekiant patenkinti naujus
poreikius ir numatyti paskatas gerinti veiklos rezultatus.
2.
Pagalbos teikimas taps lankstesnis ir geriau pritaikytas poreikiams tenkinti:
·
sudarant nediferencijuotas galimybes gauti
pagalbą (kad ir koks
būtų šalies kandidatės ar potencialios šalies kandidatės
statusas), nors ir nevienodos apimties ar intensyvumo, atsižvelgiant į
poreikius ir techninius bei administracinius gebėjimus. Nustatant sektorius ir (arba) politikos sritis,
kuriems bus teikiama pagalba, visų pirma turėtų būti
remiamasi pagalbą gaunančių
šalių poreikiais;
·
numatant taikyti pažangesnį finansinės pagalbos valdymo vykdymo etapais
metodą, kai valdymą
užtikrintų Komisija arba pagalbą gaunanti šalis, Komisijai atliekant ex ante kontrolę ar be jos, atsižvelgiant į pasirengimo narystei būklę ir (arba)
narystės perspektyvą, sektoriaus
ir (arba) politikos sritį, kuriai reikalinga pagalba, ir administracinius, techninius bei valdymo gebėjimus. Rengiantis narystei atitinkamų sektorių tikslas ir
toliau turėtų būti siekis sukurti valdymo struktūras bei
procedūras, panašias į tas, kurios turės veikti ir būti
taikomos po įstojimo;
·
susiejant pažangą atskirais valdymo etapais
su politiniais prioritetais, nurodytais
pažangos ataskaitose, derybų gairių įgyvendinimu arba
laimėjimais įgyvendinant asociacijos susitarimus;

·
didinant prioritetų lankstumą, kad būtų
užtikrintas labiau į rezultatus orientuotas pagalbos teikimas, numatant galimybę perkelti asignavimus tarp politikos sričių, taip pat galimybę perkelti lėšas iš
vienų metų į kitus, jei tai leidžiama pagal naująjį Finansinį
reglamentą.
3.
Pagalbos teikimas taps efektyvesnis ir veiksmingesnis:
·
toliau nustatant ir taikant naujoviškas finansines priemones, kurios padėtų pritraukti daugiau privačių
lėšų, taip pat įvertinant galimybę siekti sąveikos su
vidaus politikos naujoviškomis finansinėmis priemonėmis, remiantis
koordinuotu požiūriu ir suderintomis ES biudžeto naudojimo taikant tokias priemones taisyklėmis;
·
didinant bendradarbiavimą su kitais
pagalbos teikėjais ir tarptautinėmis bei kitomis finansų
įstaigomis strateginiu lygiu, kuris būtų perėjimo prie didesnės paramos
sektorių lygiu dalis, susitariant dėl politikos prioritetų ir
aiškesnio darbo pasidalijimo;
·
toliau remiant regionines programas ir (arba) projektus, kurie teikia papildomą naudą skatindami
keitimąsi žiniomis ir patirtimi, politikos priemonių derinimą,
sutarimą dėl bendrų prioritetų ir tarpusavio
pasitikėjimo stiprinimą. Regioninėmis programomis taip pat gali
būti padidintas politikos veiksmingumas, pvz., sprendžiant transporto,
energetikos, aplinkos, klimato kaitos, statistikos, kovos su organizuotu
nusikalstamumu ir migracijos klausimus;
·
racionalizuojant su pagalba poriniams projektams
susijusias viešųjų pirkimų taisykles ir
diegiant mechanizmus, kuriais būtų užtikrintas įdarbinamų
ekspertų tinkamumas, taip pat numatant galimybę pasinaudoti
specialios priemonės lėšomis siekiant patenkinti poreikius, jei
jų atsiranda.
Deleguotieji aktai
Atsižvelgiant
į tai, kad diskreciniai politiniai sprendimai dėl šalių
kandidačių statuso turėtų būti priimami kitu lygmeniu,
siūlomo reglamento priede pateikto pagalbą gaunančių
šalių sąrašo pakeitimai, kurie atspindėtų tokius
sprendimus, turėtų būti daromi priimant deleguotuosius aktus
pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį,
nes tokie pakeitimai neturės įtakos esminėms reglamento nuostatoms.

Taip pat
siūloma suteikti Komisijai deleguotuosius įgaliojimus priimti
išsamias taisykles, kuriomis būtų nustatytos vienodos pasiūlyto
reglamento įgyvendinimo sąlygos, visų pirma susijusias su
valdymo struktūromis ir procedūromis.
Tokios taisyklės yra reikalingos siekiant papildyti bendras Sąjungos
išorės veiksmų priemonių įgyvendinimo taisykles ir
procedūras, nustatytas Bendru įgyvendinimo reglamentu. Tokiose
taisyklėse turėtų būti atsižvelgiama į patirtį,
įgytą vykdant ankstesnes pasirengimo narystei pagalbos valdymo ir
įgyvendinimo programas, ir į pagalbą gaunančių
šalių padėties raidą.
2011/0404 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
dėl Pasirengimo narystei pagalbos
priemonės (PNPP II)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 212 straipsnio
2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
perdavus įstatymo galią
turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[9],
atsižvelgdami į Regionų komiteto
nuomonę[10],

laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)
Komisijos komunikate Europos Parlamentui, Tarybai,
Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų
komitetui „Strategijos „Europa 2020“ biudžetas“[11] Komisija
nustato biudžeto struktūrą, skirtą Sąjungos išorės
veiksmų priemonėms, įskaitant Pasirengimo narystei pagalbos
priemonę (PNPP);
(2)
2006 m. liepos 17 d. Tarybos reglamento
(EB) Nr. 1085/2006, nustatančio Pasirengimo narystei pagalbos
priemonę (IPA)[12],
galiojimas baigiasi 2013 m. gruodžio 31 d., o siekiant padidinti Sąjungos išorės veiksmų
veiksmingumą išorės pagalbos planavimo ir teikimo sistema
turėtų būti išlaikyta ir 2014–2020 m. laikotarpiu. Sąjungos plėtros politika turėtų ir toliau
būti remiama pagal konkrečią finansinę priemonę. Taigi
Pasirengimo narystei pagalbos priemonė (PNPP) turėtų būti
atnaujinta;
(3)
Europos Sąjungos sutarties 49 straipsnyje
nustatyta, kad kiekviena Europos valstybė, remianti nurodytas vertybes,
t. y. pagarbą žmogaus orumui, laisvę, demokratiją,
lygybę, teisinę valstybę ir pagarbą žmogaus teisėms,
gali pareikšti norą tapti Sąjungos nare;
(4)
Europos valstybė, pateikusi paraišką
dėl narystės Sąjungoje, gali tapti nare tik tada, kai
patvirtinama, jog ji atitinka narystės kriterijus, dėl kurių
susitarta 1993 m. birželio mėn. Kopenhagos Europos Vadovų
Taryboje, ir jeigu dėl jos narystės nėra pernelyg
viršijamas Sąjungos pajėgumas integruoti naują narę. Šie kriterijai yra susiję su institucijų,
užtikrinančių demokratiją, teisinės valstybės
principų laikymąsi, pagarbą žmogaus teisėms ir mažumoms bei
jų apsaugą, stabilumu, taip pat ekonomikos vystymusi, kuris turi
būti pakankamas, kad būtų galima atlaikyti konkurencinį
spaudimą vidaus rinkoje, ir gebėjimu ne tik naudotis teisėmis,
bet ir prisiimti pagal Sutartis numatytus įsipareigojimus;
(5)
stojimo procesas yra pagrįstas objektyviais
kriterijais ir vienodo požiūrio į visas šalis kandidates principo
taikymu. Pažanga rengiantis narystei ES priklauso nuo šalies kandidatės
gebėjimo įgyvendinti būtinas reformas, kuriomis siekiama
suderinti jos politinių, institucinių, teisinių,
administracinių ir ekonominių sistemų veiklą su
Sąjungoje taikomomis taisyklėmis, standartais, politika ir praktika;
(6)
Europos Vadovų Taryba suteikė šalies
kandidatės statusą Islandijai, Juodkalnijai, buvusiajai
Jugoslavijos Respublikai Makedonijai ir Turkijai. Ji patvirtino Albanijos, Bosnijos ir Hercegovinos, Serbijos, taip pat
Kosovo[13],
t. y. šalių, kurios laikomos potencialiomis
šalimis kandidatėmis, europinę perspektyvą;
(7)
finansinė pagalba pagal šį
reglamentą turėtų būti skiriama šalims kandidatėms ir
potencialioms šalims kandidatėms (toliau – pagalbą gaunančios
šalys), išvardytoms šio reglamento priede, kad ir koks būtų jų
statusas;
(8)
pagalba pagal šį reglamentą
turėtų būti teikiama laikantis kiekvienai pagalbą
gaunančiai šaliai Sąjungos apibrėžto plėtros politikos
pagrindo, nustatyto stabilizacijos ir asociacijos susitarimuose ir pagal
Europos arba stojimo partnerystę, atsižvelgiant į metinio Komisijos
plėtros dokumentų paketo pažangos ataskaitas ir plėtros
strategiją. Pagalba daugiausia
turėtų būti teikiama nedideliam skaičiui politikos
sričių, kuriose ji padėtų pagalbą gaunančiose
šalyse stiprinti demokratines institucijas ir teisinę valstybę,
atlikti teismų sistemos ir viešojo administravimo reformas, užtikrinti
pagarbą pagrindinėms teisėms ir skatinti lyčių
lygybę bei nediskriminavimą. Pagalba taip pat turėtų sustiprinti jų ekonominį ir
socialinį vystymąsi, grindžiamą pažangaus, tvaraus ir
integracinio augimo darbotvarke, suderinta su strategija „Europa 2020“, ir
užtikrinti laipsnišką teisės aktų derinimą su Kopenhagos
kriterijais. Turėtų būti stiprinamas finansinės pagalbos ir
bendros pažangos, daromos įgyvendinant pasirengimo narystei
strategiją, nuoseklumas;
(9)
šalys kandidatės ir potencialios šalys
kandidatės turi būti geriau pasirengusios spręsti pasaulines
problemas, pvz., tvaraus vystymosi ir klimato kaitos, ir suderinti savo
veiksmus su Sąjungos pastangomis spręsti šias problemas.
Sąjungos pagalba pagal šį reglamentą taip pat turėtų
padėti įgyvendinti tikslą bent 20 proc. padidinti su
klimato kaita susijusių Sąjungos biudžeto išlaidų dalį;
(10)
Komisija ir valstybės narės
turėtų užtikrinti savo teikiamos pagalbos atitiktį,
nuoseklumą ir derinimą, visų pirma rengdamos reguliarias
konsultacijas ir dažnai keisdamosi informacija įvairiais pagalbos teikimo
ciklo etapais;
(11)
siekiant užtikrinti stojimo proceso bei
finansinės ir techninės pagalbos, teikiamos pagal šį
reglamentą, darną ir pasiekti stojimo darbotvarkės tikslus,
Komisija turėtų parengti bendrą strateginę programą
dėl Pasirengimo narystei pagalbos priemonės taikymo. Šioje programoje, inter alia, turėtų
būti pateiktas pagrindinių
veiksmų, kurie gali būti remiami pagal šį reglamentą, sąrašas, taip pat apibrėžti
lėšų paskirstymo kriterijai. Bendra strateginė programa turėtų būti atskiros
šalies ir kelių šalių strategijos dokumentų orientacinis
pagrindas;
(12)
pagalbos tikslai turėtų būti
apibrėžti preliminariuose atskiros šalies ir kelių šalių
strategijos dokumentuose, kuriuos Komisija, bendradarbiaudama su pagalbą
gaunančiomis šalimis, atsižvelgdama į konkrečius jų
poreikius ir plėtros darbotvarkę, parengia visam Sąjungos daugiametės
finansinės programos laikotarpiui. Strategijos dokumentuose turėtų būti apibrėžtos
politikos sritys, kuriose reiktų teikti pagalbą, ir, nepažeidžiant
biudžeto valdymo institucijos prerogatyvų, preliminariai nustatytas
orientacinis pagalbos paskirstymas kiekvienai politikos sričiai per metus,
įskaitant kovos su klimato kaita susijusių išlaidų
sąmatą. Turėtų būti užtikrintas pakankamas lankstumas
siekiant tenkinti naujus poreikius ir suteikti paskatas gerinti veiklą.
Turėtų būti užtikrinta, kad strategijos dokumentai
būtų nuoseklūs ir atitiktų pagalbą gaunančių
šalių pastangas, atsispindinčias jų nacionaliniuose biudžetuose,
be to, juose turėtų būti atsižvelgta į kitų pagalbos
teikėjų teikiamą paramą. Siekiant atsižvelgti į vidaus
ir išorės pokyčius, daugiamečiai preliminarūs strategijos
dokumentai prireikus turėtų būti persvarstomi;
(13)
Sąjungai naudinga remti pagalbą
gaunančių šalių pastangas pertvarkyti jų sistemas taip, kad
jos būtų suderintos su atitinkamomis Sąjungos sistemomis. Kadangi valstybės narės negali deramai pasiekti šio
reglamento tikslų ir kadangi dėl siūlomo veiksmų masto
tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu,
Sąjunga gali priimti priemones laikydamasi Europos Sąjungos sutarties
5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo. Pagal tame straipsnyje
nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama tai, kas
būtina šiam tikslui pasiekti;
(14)
siekiant, kad šiame reglamente galėtų
nedelsiant atsispindėti Tarybos politinių sprendimų rezultatai, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo
290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti
įgaliojimai priimti aktus dėl šio reglamento
priede pateikto pagalbą gaunančių šalių sąrašo atnaujinimo;
(15)
... Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. …/…[14] (toliau –
Bendras įgyvendinimo reglamentas) nustatytos bendros Sąjungos
išorės veiksmų priemonių įgyvendinimo taisyklės ir procedūros, tačiau Komisijai taip pat turėtų
būti suteikti įgaliojimai
priimti išsamesnes taisykles, nustatančias vienodas šio reglamento
įgyvendinimo sąlygas, ypač susijusias su valdymo struktūromis ir procedūromis. Tokiose
taisyklėse turėtų būti atsižvelgiama į patirtį,
įgytą vykdant ankstesnes pasirengimo narystei pagalbos valdymo ir
įgyvendinimo programas, ir į pagalbą gaunančių
šalių padėties raidą;
(16)
kalbant apie šiuos deleguotuosius aktus, ypač svarbu, kad Komisija parengiamųjų darbų metu
rengtų atitinkamas konsultacijas, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį
parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus, Komisija
turėtų toliau užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų
vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(17)
teikiant pagalbą turėtų ir toliau
būti naudojamasi struktūromis ir priemonėmis, kurių nauda
buvo patvirtinta pasirengimo stojimui proceso metu. Perėjimas nuo
Komisijos vykdomo tiesioginio pasirengimo narystei pagalbos valdymo prie
decentralizuoto valdymo, kurį vykdytų pagalbą gaunančios
šalys, turėtų būti laipsniškas ir atitikti kiekvienos
pagalbą gaunančios šalies gebėjimus;
(18)
PNPP bendros strateginės programos ir
strategijos dokumentų įgyvendinimo įgaliojimais turi būti
naudojamasi pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES)
Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių
narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais
kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai[15].
Atsižvelgiant į šių įgyvendinimo aktų pobūdį,
ypač į tai, kad jais nustatomos politikos gairės, ar jų
finansinį poveikį, juos priimant iš esmės turėtų
būti taikoma nagrinėjimo procedūra, išskyrus techninių
įgyvendinimo priemonių, susijusių su nedideliu finansiniu poveikiu,
atvejus;
(19)
pagal šį reglamentą įsteigti
komitetai taip pat turėtų būti atsakingi už aktus, susijusius su
ankstesnės Pasirengimo narystei pagalbos priemonės įgyvendinimu,
ir už finansinės pagalbos Kipro turkų bendruomenei teikimą;
(20)
tuo atveju, jei pagalbą gaunanti šalis
pažeidžia principus, kuriais grindžiama Sąjunga, arba nesilaiko
įsipareigojimų, įtrauktų į atitinkamus susitarimus,
sudarytus su Sąjunga, arba daro nepakankamą pažangą vykdydama
stojimo kriterijus, Taryba Komisijos pasiūlymu turėtų
turėti galimybę imtis atitinkamų priemonių
padėčiai ištaisyti;
(21)
atsižvelgiant į pagal šį reglamentą
teikiamos pagalbos tikslus ir taikymo sritį, prieš
jį priimant turėtų būti
konsultuojamasi su Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu
ir Regionų komitetu,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
I
ANTRAŠTINĖ DALIS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Bendrasis tikslas
Pasirengimo narystei pagalbos priemonė
(PNPP) skirta padėti šio reglamento priede išvardytoms šalims
kandidatėms ir potencialioms šalims kandidatėms (toliau –
pagalbą gaunančios šalys) įgyvendinti būtinas politines,
institucines, teisines, administracines, socialines ir ekonomines reformas,
kuriomis siekiama priartinti šias šalis prie Sąjungos vertybių ir
laipsniškai suderinti jų sistemas su Sąjungoje taikomomis
taisyklėmis, standartais, politika ir praktika.
2 straipsnis
Konkretūs tikslai
1.
Pagal šį reglamentą teikiama pagalba
siekiama šių konkrečių tikslų, atsižvelgiant į
kiekvienos pagalbą gaunančios šalies poreikius ir jų
plėtros darbotvarkę:
(a)
Teikti paramą politinėms reformoms, inter alia:
i)        stiprinti demokratines institucijas ir
teisinę valstybę, įskaitant jos įtvirtinimą;
ii)       skatinti ir ginti žmogaus teises ir
pagrindines laisves, užtikrinti didesnę pagarbą mažumų
teisėms, propaguoti lyčių lygybę, nediskriminavimą, spaudos laisvę ir skatinti gerus kaimyninius santykius;
iii)      kovoti su
korupcija ir organizuotu nusikalstamumu;
iv)      vykdyti viešojo
administravimo reformas ir užtikrinti gerą valdymą;
v)       pilietinės visuomenės ir socialinio dialogo plėtrai;
vi)      susitaikymo, taikos
kūrimo ir pasitikėjimo stiprinimo
priemonėms.
(b)
Teikti paramą
ekonominiam, socialiniam ir teritoriniam vystymuisi siekiant pažangaus, tvaraus
ir integracinio augimo, inter alia:
i)        įgyvendinant Sąjungos
standartus ekonomikos ir ekonomikos valdymo srityje;
ii)       vykdant ekonomines
reformas, reikalingas konkurenciniam spaudimui ir rinkos
jėgų veikimui Sąjungoje atlaikyti, kartu
siekiant ekonominių, socialinių ir aplinkos tikslų;
iii)      skatinant
užimtumą ir vystant žmogiškąjį kapitalą;
iv)      užtikrinant socialinę
ir ekonominę įtrauktį, ypač mažumų ir pažeidžiamų
grupių;
v)       užtikrinant fizinio
kapitalo plėtrą, gerinant sujungimą su Sąjungos ir
regioniniais tinklais.
(c)
Stiprinti pagalbą gaunančių
šalių gebėjimus vykdyti narystės įsipareigojimus, remiant
laipsnišką jų teisės aktų derinimą su acquis communautaire,
struktūrinių, sanglaudos, žemės ūkio ir kaimo
plėtros fondų nuostatomis bei Sąjungos politikos kryptimis, taip
pat jų priėmimą, įgyvendinimą ir vykdymą.
(d)
Užtikrinti pagalbą gaunančių šalių,
valstybių narių ir tam tikrais atvejais trečiųjų
šalių regioninę integraciją ir teritorinį
bendradarbiavimą pagal Reglamentą (ES) Nr. [...], kuriuo
nustatoma Europos kaimynystės priemonė [16].
2.
Pažanga siekiant užsibrėžtų
konkrečių tikslų, išvardytų 1 dalyje, turi būti
vertinama remiantis rodikliais, kurie, inter alia, apima:
–
pažangą demokratijos, teisinės
valstybės, pagarbos žmogaus teisėms ir pagrindinėms
laisvėms, teisingumo sistemos ir administracinių gebėjimų
srityse;
–
ekonominių reformų pažangą; socialinės
ir ekonominės plėtros strategijų pagrįstumą ir
veiksmingumą; pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo priemonių,
įskaitant viešojo sektoriaus investicijas, remiamas pagal PNPP, vykdymo
pažangą;
–
teisyno dalį, suderintą su acquis; Sąjungos modelio institucinės reformos
pažangą, įskaitant perėjimą prie pagal šį
reglamentą teikiamos pagalbos decentralizuoto valdymo;
–
regioninio ir teritorinio bendradarbiavimo
iniciatyvų svarbą ir prekybos srautų pokyčius.
Rodikliai taikomi vykdant atitinkamos veiklos priežiūrą,
atliekant vertinimą ir peržiūrą.
3 straipsnis
Politikos sritys
1.
Pagalba pagal šį reglamentą daugiausia
skiriama šioms politikos sritims:
(a)
pereinamojo laikotarpio procesui siekiant
narystės Sąjungoje ir gebėjimų stiprinimui;
(b)
regionų vystymuisi;
(c)
užimtumo, socialinės politikos ir
žmogiškųjų išteklių plėtrai;
(d)
žemės ūkiui ir kaimo plėtrai;
(e)
regionų ir teritoriniam bendradarbiavimui.
2.
Pagalba, teikiama 1 dalyje nurodytose
politikos srityse, turi padėti pagalbą gaunančioms šalims
pasiekti 1 ir 2 straipsniuose išdėstytus bendruosius ir
konkrečius tikslus.
3.
Pagalba, teikiama šio straipsnio 1 dalies
b–d punktuose nurodytose politikos srityse, gali apimti, inter alia,
veiksmų, numatytų pagal MMMM/MM/DD Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. XXXX/201X dėl
konkrečių su Europos regioninės plėtros fondu ir
investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų
kūrimą tikslu susijusių nuostatų[17],
MMMM/MM/DD Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą
(ES) Nr. XXXX/201X dėl
Sanglaudos fondo[18], MMMM/MM/DD Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. XXXX/201X dėl Europos
socialinio fondo[19], MMMM/MM/DD Europos Parlamento ir Tarybos
reglamentą (ES) Nr. XXXX/201X dėl
konkrečių Europos regioninės plėtros fondo paramos Europos
teritorinio bendradarbiavimo tikslui nuostatų[20] ir MMMM/MM/DD Europos
Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. XXXX/201X dėl paramos kaimo plėtrai, teikiamos
Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP)
lėšomis[21],
finansavimą.
4.
Pagalba, teikiama šio straipsnio 1 dalies
e punkte nurodytose politikos srityse, pirmiausia gali būti
finansuojami su keliomis šalimis susiję arba horizontalūs veiksmai,
taip pat tarpvalstybinio, tarptautinio ir tarpregioninio bendradarbiavimo
veiksmai.
4 straipsnis
Atitiktis, nuoseklumas ir derinimas
1.
Finansinė pagalba pagal šį
reglamentą atitinka Sąjungos politiką. Ją teikiant
laikomasi su pagalbą gaunančiomis šalimis sudarytų
susitarimų, taip pat atsižvelgiama į įsipareigojimus pagal
daugiašalius susitarimus, kurių šalis yra Sąjunga.
2.
Komisija, valstybės narės ir Europos investicijų
bankas užtikrina pagal šį reglamentą teikiamos pagalbos ir kitos
Sąjungos, valstybių narių ir Europos investicijų banko
teikiamos pagalbos darną.
3.
Komisija ir valstybės narės užtikrina savo atitinkamų pagalbos programų
koordinavimą, kad būtų padidintas pagalbos teikimo veiksmingumas
ir efektyvumas ir išvengta dvigubo finansavimo, laikantis
nustatytų veiklos koordinavimo išorės pagalbos srityje stiprinimo bei
politikos krypčių ir procedūrų derinimo principų. Koordinavimas, apimantis reguliarias konsultacijas ir dažną
keitimąsi aktualia informacija įvairiuose pagalbos teikimo proceso
etapuose, ypač praktiniu lygiu, yra svarbiausias valstybių narių
ir Sąjungos programavimo
procesų veiksmas.
4.
Siekdama padidinti pagalbos teikimo
veiksmingumą ir efektyvumą ir išvengti dvigubo
finansavimo, Komisija, bendradarbiaudama su
valstybėmis narėmis, imasi reikiamų veiksmų, kad
būtų užtikrintas geresnis veiklos koordinavimas ir derinimas su
daugiašalėmis ir regioninėmis organizacijomis bei subjektais, pvz., tarptautinėmis finansų
įstaigomis, Jungtinių Tautų agentūromis, fondais bei
programomis ir Sąjungai
nepriklausančiais pagalbos teikėjais.
5.
Rengdama, įgyvendindama ir kontroliuodama
pagalbą pagal šį reglamentą, Komisija iš esmės palaiko
partnerystės ryšius su pagalbą gaunančiomis šalimis. Prireikus šioje partnerystėje dalyvauja kompetentingos
nacionalinės, regioninės ir vietos valdžios institucijos, ekonominiai
ir socialiniai partneriai, pilietinės visuomenės atstovai ir
nevalstybiniai veikėjai.
II
ANTRAŠTINĖ DALIS
STRATEGINIS PLANAVIMAS
5 straipsnis
PNPP bendra strateginė programa
1.
Komisija nustato Pasirengimo narystei pagalbos
priemonei skirtą bendrą strateginę programą. PNPP bendroje
strateginėje programoje remiantis plėtros politikos politiniais
prioritetais numatomi pagrindiniai veiksmai, kuriems įgyvendinti galima
gauti pagalbą pagal šį reglamentą.
2.
PNPP bendroje strateginėje programoje, inter alia, numatoma:
(a)
kriterijai, kurie turi būti taikomi
paskirstant lėšas pagalbą gaunančioms šalims, taip pat
kelių šalių ir teritorinio bendradarbiavimo veiksmams;
(b)
veiksmai, kurie gali būti finansuojami pagal
PNPP;
(c)
bendrosios PNPP valdymo ir įgyvendinimo
gairės.
3.
Komisija tvirtina PNPP bendrą strateginę
programą ir jos pakeitimus pagal Bendro
įgyvendinimo reglamento 15 straipsnio 3 dalyje nurodytą
nagrinėjimo procedūrą.
6 straipsnis
Strategijos dokumentai
1.
Pagalba pagal šį reglamentą teikiama
remiantis atskiros šalies arba kelių šalių orientaciniais strategijos
dokumentais (toliau – strategijos
dokumentai), kuriuos Komisija, bendradarbiaudama su pagalbą
gaunančiomis šalimis arba kitomis susijusiomis šalimis, parengia visam
Sąjungos daugiametės finansinės programos laikotarpiui.
2.
Strategijos dokumentuose apibrėžiamas
atitinkamas 3 straipsnyje nurodytų politikos sričių,
kurioms finansinė pagalba pagal šį reglamentą bus skiriama tam,
kad būtų patenkinti poreikiai ir prioritetai, derinys, atitinkamai
atsižvelgiant į 2 straipsnyje nurodytus tikslus, 5 straipsnyje nurodytą PNPP bendrą
strateginę programą ir nacionalines strategijas.
3.
Strategijos dokumentai apima orientacinio
lėšų paskirstymo kiekvienai Sąjungos politikos sričiai per
metus duomenis, parengtus remiantis 5 straipsnyje nurodytoje PNPP bendroje strateginėje programoje apibrėžtais
kriterijais. Numatant orientacinį
lėšų paskirstymą tinkamai atsižvelgiama į pagalbą
gaunančių šalių poreikius, gebėjimą panaudoti
lėšas ir administracinius gebėjimus. Juo taip pat suteikiama
galimybė patenkinti kylančius poreikius ir numatomos paskatos gerinti
pagalbą gaunančių šalių veiklą įgyvendinant
daugiametėse orientacinėse programose nustatytus tikslus.
4.
Strategijos dokumentai peržiūrimi laikotarpio
viduryje ir prireikus patikslinami. Komisijos iniciatyva jie gali būti
peržiūrėti bet kuriuo metu.
5.
Komisija priima strategijos dokumentus ir jų
pakeitimus pagal Bendro įgyvendinimo reglamento
15 straipsnio 3 dalyje nurodytą nagrinėjimo
procedūrą.
III
ANTRAŠTINĖ DALIS
ĮGYVENDINIMAS
7 straipsnis
Bendroji struktūra
Sąjungos pagalba pagal šį
reglamentą įgyvendinama taikant Bendro įgyvendinimo reglamento 2
ir 3 straipsniuose nurodytas programas bei priemones ir laikantis
konkrečių taisyklių, kuriomis nustatomos vienodos šio reglamento
nuostatų, ypač dėl valdymo struktūrų ir
procedūrų, įgyvendinimo sąlygos, kurias Komisija priima
pagal šio reglamento 10 ir 11 straipsnius. Pagalba paprastai įgyvendinama pagal metines arba daugiametes
atskiros šalies arba kelių šalių programas, kurios sudaromos pagal 6 straipsnyje nurodytus
strategijos dokumentus ir kurias
atitinkamai parengia pagalbą gaunančios šalys ir (arba) Komisija.
8 straipsnis
Bendrieji ir papildomi susitarimai
1.
Komisija ir pagalbą gaunančios šalys
sudaro bendruosius susitarimus dėl pagalbos įgyvendinimo.
2.
Komisija ir pagalbą gaunančios šalys
arba, jeigu reikia, tos šalies įgyvendinimo institucijos sudaro papildomus
susitarimus dėl pagalbos įgyvendinimo.
9 straipsnis
Nuostatos, susijusios su keliomis priemonėmis
1.
Tinkamai pagrįstais atvejais ir siekdama
užtikrinti Sąjungos finansavimo nuoseklumą bei veiksmingumą arba
skatinti regionų bendradarbiavimą, Komisija gali nuspręsti, kad
kitos trečiosios šalys, teritorijos ir regionai, kurie priešingu atveju
negalėtų gauti finansavimo pagal 1 straipsnį, gali
pasinaudoti 7 straipsnyje nurodytomis programomis ir priemonėmis,
jeigu ta programa arba priemonė yra pasaulinio, regioninio ar
tarpvalstybinio pobūdžio.
2.
Europos regioninės plėtros fondas
prisideda prie pagalbą gaunančių šalių ir valstybių
narių tarpvalstybiniam bendradarbiavimui skirtų programų arba
priemonių, numatytų pagal šį reglamentą, finansavimo.
Europos regioninės plėtros fondo įnašo suma yra nustatoma pagal
... Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. ... dėl konkrečių Europos regioninės plėtros fondo
paramos Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui nuostatų 4 straipsnį. Naudojant šį įnašą taikomos šio
reglamento nuostatos.
3.
Tam tikrais atvejais taikant PNPP gali būti
prisidedama prie tarptautinio ir tarpregioninio bendradarbiavimo programų
arba priemonių, kurios yra numatytos ir įgyvendinamos pagal
Reglamentą (ES) Nr. … [dėl
konkrečių Europos regioninės plėtros fondo paramos Europos
teritorinio bendradarbiavimo tikslui nuostatų] ir
kuriose dalyvauja PNPP pagalbą gaunančios šalys, finansavimo.
4.
Tam tikrais atvejais taikant PNPP gali būti
prisidedama prie tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų arba
priemonių, kurios yra numatytos ir įgyvendinamos pagal ... Europos
Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. ..., kuriuo nustatoma
Europos kaimynystės priemonė, ir kuriose dalyvauja PNPP pagalbą gaunančios šalys,
finansavimo.
IV ANTRAŠTINĖ
DALIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
10 straipsnis
Įgaliojimų perdavimas Komisijai
Komisijai pagal 11 straipsnį
suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, skirtus šio
reglamento priedui iš dalies pakeisti ir Bendram įgyvendinimo reglamentui
papildyti konkrečiomis taisyklėmis, nustatančiomis vienodas šio
reglamento įgyvendinimo sąlygas.
11 straipsnis
Naudojimasis Komisijai suteiktais įgaliojimais
1.
Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus
Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2.
Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus
Komisijai suteikiami šio reglamento galiojimo laikotarpiui.
3.
Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo
metu panaikinti įgaliojimus priimti deleguotuosius aktus. Sprendimu
dėl įgaliojimų panaikinimo nutraukiami tame sprendime nurodyti
įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja
kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame
leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis neturi
poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų teisėtumui.
4.
Priėmusi deleguotąjį aktą,
Komisija apie jį vienu metu praneša ir Europos Parlamentui, ir Tarybai.
5.
Deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju,
jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie
šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia
prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui tiek Europos
Parlamentas, tiek Taryba praneša Komisijai, kad neprieštaraus. Europos
Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem
mėnesiais.
12 straipsnis
Komitetas
1.
Komisijai padeda PNPP komitetas. Tai komitetas, apibrėžtas Reglamente
(ES) Nr. 182/2011.
2.
Įgyvendinant programas, kurios skirtos
3 straipsnio b ir c punktuose nurodytoms politikos sritims ir kurias
netiesiogiai įgyvendina pagalbą gaunančios šalys, Komisijai
padeda fondų koordinavimo komitetas, nurodytas ... Europos Parlamento ir
Tarybos reglamento (ES) Nr. [...], kuriuo
nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam
fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo
plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui,
kurių veiklos gairės pateiktos Bendroje strateginėje programoje,
bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam
fondui ir Sanglaudos fondui taikytinos bendrosios nuostatos, ir panaikinamas
Reglamentas (EB) Nr. 1083/2006[22],
143 straipsnyje. Įgyvendinant programas, kurios
skirtos 3 straipsnio d punkte nurodytoms politikos sritims ir kurias
netiesiogiai įgyvendina pagalbą gaunančios šalys, Komisijai
padeda Kaimo plėtros komitetas,
nurodytas ... Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. [...] dėl paramos kaimo plėtrai,
teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP)
lėšomis[23], 91 straipsnyje. Tokiais
atvejais PNPP komitetas nedelsiant
informuojamas apie kito (-ų) komiteto (-ų) nuomonę.
3.
Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytų
komitetų kompetencijai priklauso teisės aktų ir
įsipareigojimų pagal 2006 m. liepos 17 d. Reglamentą
(EB) Nr. 1085/2006, nustatantį Pasirengimo narystei pagalbos
priemonę[24], įgyvendinimas. Be to, PNPP komitetui taip pat suteikta
kompetencija įgyvendinti 2006 m. vasario 27 d. Reglamento (EB)
Nr. 389/2006, nustatančio finansinės paramos priemonę Kipro
turkų bendruomenės ekonominei plėtrai skatinti ir iš dalies
keičiančio 2000 m. gruodžio 5 d. Tarybos reglamentą
(EB) Nr. 2667/2000 dėl Europos rekonstrukcijos agentūros,
3 straipsnio nuostatas[25].
13 straipsnis
Sąjungos pagalbos sustabdymas
Nepažeidžiant
nuostatų dėl pagalbos sustabdymo, apibrėžtų
partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimuose su šalimis partnerėmis
ir regionais partneriais, tais atvejais, kai pagalbą gaunanti šalis negerbia demokratijos principų,
teisinės valstybės, žmogaus teisių, mažumų teisių ir
pagrindinių laisvių arba įsipareigojimų, įrašytų
į atitinkamus su Sąjunga sudarytus susitarimus, arba jei pažanga
siekiant patenkinti stojimo kriterijus yra nepakankama, Sąjunga, išskyrus
ypatingos skubos atvejus, ragina pagalbą gaunančią šalį
surengti konsultacijas, siekiant rasti abiem šalims priimtiną
sprendimą. Tais
atvejais, kai konsultacijose su pagalbą gaunančia šalimi nėra
galimybės rasti abiem šalims priimtino sprendimo arba jei
konsultacijų atsisakoma, arba ypatingos skubos atvejais, Taryba gali imtis atitinkamų Sutarties dėl Europos
Sąjungos veikimo 215 straipsnio 1 dalyje numatytų
priemonių, t. y. visiškai arba iš dalies sustabdyti Sąjungos pagalbą. Europos Parlamentas
turi būti visapusiškai ir nedelsiant informuojamas apie visus šiuo
atžvilgiu priimtus sprendimus.
14 straipsnis
Orientacinė finansavimo suma
1.           Orientacinė finansavimo
suma šiam reglamentui įgyvendinti 2014–2020 m. yra 14 110 100 000 EUR
(dabartinėmis kainomis). Iki 3 proc. orientacinės
finansavimo sumos skiriama pagalbą gaunančių šalių ir ES
valstybių narių tarpvalstybinio bendradarbiavimo programoms.
2.           Metinius asignavimus tvirtina
biudžeto valdymo institucija, neviršydama Sąjungos
daugiametėje finansinėje programoje
nustatytų ribų.
3.           Kaip nurodyta Reglamento
„Erasmus visiems“ 13 straipsnio 2 dalyje, siekiant skatinti tarptautinį
aukštojo mokslo matmenį, preliminari 1 812 100 000 EUR
suma pagal įvairias išorės veiksmų priemones (Vystomojo
bendradarbiavimo priemonę, Europos kaimynystės priemonę,
Pasirengimo narystei pagalbos priemonę, Europos partnerystės
priemonę, Pasirengimo narystei pagalbos priemonę, Partnerystės
priemonę ir Europos plėtros fondą), bus skirta veiklai,
susijusiai su judumu mokymosi tikslais iš ES nepriklausančių
šalių ar į jas, ir bendradarbiavimui bei dialogui politikos
klausimais su tų šalių valdžios institucijomis ir organizacijomis.
Šių lėšų naudojimui bus taikomos Reglamento „Erasmus visiems“
nuostatos.
Lėšos bus skiriamos du kartus: pirmiesiems
ketveriems metams ir likusiems trejiems metams. Šios lėšos
atsispindės daugiamečiame preliminariame minėtų
priemonių biudžete, atsižvelgiant į atitinkamų šalių
reikmes ir prioritetus. Iš esmės ir neplanuotai pasikeitus
aplinkybėms ar atsiradus didelių politinių pokyčių,
sumą bus galima keisti, atsižvelgiant į ES išorės politikos
prioritetus.
15 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja
trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas taikomas
nuo 2014 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir
tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
PRIEDAS
–
Albanija
–
Bosnija ir Hercegovina
–
Islandija
–
Kosovas*
–
Juodkalnija
–
Serbija
–
Turkija
–
buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija

* Pagal JT Saugumo
Tarybos rezoliuciją Nr. 1244/1999.
FINANSINĖ TEISĖS AKTO
PASIŪLYMO PAŽYMA
1.           PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
STRUKTŪRA
              1.1.    Pasiūlymo (iniciatyvos) pavadinimas
              1.2.    Atitinkama
(-os) politikos sritis (-ys) VGV / VGB sistemoje
              1.3.    Pasiūlymo
(iniciatyvos) pobūdis
              1.4.    Tikslas
(-ai)
              1.5.    Pasiūlymo
(iniciatyvos) pagrindas
              1.6.    Trukmė
ir finansinis poveikis
              1.7.    Numatomas
(-i) valdymo metodas (-ai)
2.           VALDYMO PRIEMONĖS
              2.1.    Priežiūros
ir atskaitomybės taisyklės
              2.2.    Valdymo
ir kontrolės sistema
              2.3.    Sukčiavimo
ir pažeidimų prevencijos priemonės
3.           NUMATOMAS PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
FINANSINIS POVEIKIS
              3.1.    Atitinkama
(-os) daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija (-os)
ir biudžeto išlaidų eilutė(s)
              3.2.    Numatomas poveikis išlaidoms
              3.2.1. Numatomo poveikio išlaidoms suvestinė
              3.2.2. Numatomas poveikis veiklos asignavimams
              3.2.3. Numatomas poveikis administracinio pobūdžio asignavimams
              3.2.4. Suderinamumas su dabartine daugiamete finansine programa
              3.2.5. Trečiųjų šalių finansinis įnašas
              3.3.    Numatomas poveikis įplaukoms
FINANSINĖ
TEISĖS AKTO PASIŪLYMO PAŽYMA

1.
PASIŪLYMO (INICIATYVOS) STRUKTŪRA
1.1.
Pasiūlymo (iniciatyvos) pavadinimas

Pasirengimo
narystei pagalbos priemonė (PNPP)

1.2.
Atitinkama (-os) politikos sritis (-ys) VGV / VGB
sistemoje[26]

Plėtra

1.3.
Pasiūlymo (iniciatyvos) pobūdis

x Pasiūlymas (iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja priemone
¨ Pasiūlymas (iniciatyva) susijęs
(-usi) su nauja priemone, kuri bus priimta įgyvendinus
bandomąjį projektą ir (arba) parengiamuosius veiksmus[27]
¨ Pasiūlymas (iniciatyva) susijęs (-usi) su esamos
priemonės galiojimo pratęsimu
¨ Pasiūlymas (iniciatyva) susijęs (-usi) su priemone,
perorientuota į naują priemonę

1.4.
Tikslai
1.4.1.
Komisijos daugiametis (-iai) strateginis (-iai)
tikslas (-ai), kurio (-ių) siekiama šiuo pasiūlymu (šia iniciatyva)

Bendrasis
plėtros politikos tikslas yra įgyvendinti Europos Sąjungos
sutarties 49 straipsnį, kuriame siūloma Europos perspektyva
visoms Europos šalims, gerbiančioms pagrindines ES vertybes ir
pasiryžusioms jas remti.
Plėtros
politika skatinamas stabilumas, saugumas ir klestėjimas Europoje bei
stiprinama ES įtaka tarptautinėje arenoje.
Plėtros
politika padeda Europoje stiprinti demokratinius procesus ir teisinę
valstybę. Ji didina ekonomines galimybes ir stiprina ES įtaką
sprendžiant pasaulines problemas, pvz., kovos su klimato kaita, konkurencingumo
ir finansų rinkų reguliavimo bei priežiūros, taip pat padeda
sutelkti bendras pastangas siekiant strategijos „Europa 2020“ tikslų.
Stojimo procesas yra didelė paskata vykdyti politines ir ekonomines
reformas.
Glaudesnė
integracija vykdant plėtros procesą taip pat padės ES siekti jos
tikslų daugelyje sričių, turinčių didelę
reikšmę socialinei ir ekonominei reformai siekiant pažangaus, tvaraus ir
integracinio augimo, įskaitant energetikos, transporto, aplinkos apsaugos,
atsparumo gaivalinėms nelaimėms sritis ir pastangas spręsti
klimato kaitos problemas. Naujos paraiškos dėl narystės parodo ES
patrauklumą ir jos vaidmenį skatinant stabilumą, saugumą ir
gerovę.
ES
plėtros politika suteikia galimybę atidžiai valdyti procesą,
kurio metu šalys kandidatės ir potencialios šalys kandidatės
artėja prie narystės ES ir tai priklauso nuo jų politinių
ir ekonominių reformų vykdymo tempo, taip pat jų gebėjimo
prisiimti narystės įsipareigojimus pagal Kopenhagos kriterijus. Labai
svarbus tebėra Vakarų Balkanų šalių regionų
bendradarbiavimas, kuris yra pagrindinė stabilizacijos ir asociacijos
proceso sudedamoji dalis.
Tarybai
nusprendus pradėti stojimo derybas su šalimi kandidate, šalies
kandidatės padaryta pažanga siekiant atitikti Europos standartus matoma
atidarytuose ir uždarytuose acquis skyriuose.
Per
pastaruosius penkerius metus išsiplėtusi ES parodė savo gebėjimą
bendradarbiauti sprendžiant svarbias jai iškilusias problemas. Per šį
laikotarpį plėtros šalių pažanga vykdant reformas leido joms
nuosekliai žengti iš vieno rengimosi narystei proceso etapo į kitą.
ES
plėtros procesas vyksta tempu, kurį daugiausia lemia narystės
siekiančių šalių gebėjimai prisiimti narystės
įsipareigojimus. Tam reikalingos ilgalaikės reformos, taip pat
pasitikėjimą keliantis ir įtikinamas teisės aktų ir
institucinių struktūrų pritaikymas. Atitinkamoms šalims įvykdžius nustatytus standartus, ypač
susijusius su demokratija, teisinės valstybės principu bei
pagrindinėmis teisėmis ir laisvėmis, ES yra pasiryžusi
bendradarbiauti su jomis, kad būtų pereita į kitus šio proceso
etapus.
Siūloma
bendrą integruotą pasirengimo narystei priemonę laikyti
finansiniu Plėtros strategijos ramsčiu, apimančiu visus vidaus
politikos aspektus ir teminius klausimus.
Bus siekiama
užtikrinti, kad šalys kandidatės ir potencialios šalys kandidatės
būtų iki galo pasirengusios galimam stojimui į ES. Bus
pabrėžiamas geras valdymas, administraciniai gebėjimai, socialinis ir
ekonominis vystymasis, regionų bendradarbiavimas, acquis
priėmimas ir įgyvendinimas, taip pat pasirengimas valdyti vidaus
politiką įstojus į ES. Ši priemonė bus įgyvendinama
nacionalinėmis ir (arba) daugiašalėmis programomis, suderintomis su
pagalbos gavėjais, ir bus susijusi su struktūriniais fondais,
Sanglaudos fondu ir Europos žemės ūkio fondu kaimo
plėtrai (EŽŪFKP), įskaitant jų pertvarkymą, kad
daugiausia dėmesio būtų skiriama viešųjų
gėrybių tiekimui.
Be to,
prireikus plėtros šalyse ir toliau bus galima taikyti su krizėmis
susijusias politines ir finansines priemones (makrofinansinė parama,
stabilumo priemonė).

1.4.2.
Konkretus (-ūs) tikslas (-ai) ir atitinkama
VGV / VGB veikla

... konkretus tikslas
(a)
Remti politines reformas.
(b)
Remti ekonominį, socialinį ir
teritorinį vystymąsi bei reformas siekiant tvaraus, pažangaus ir
integracinio augimo.
(c)
Stiprinti pagalbą gaunančių
šalių gebėjimus prisiimti narystės įsipareigojimus remiant
laipsnišką teisės aktų suderinimą su acquis communautaire ir jo priėmimą,
įgyvendinimą bei vykdymą, įskaitant pasirengimą
naudotis ES struktūriniais, sanglaudos, žemės ūkio ir kaimo
plėtros fondais ir juos valdyti.
(d)
Regioninė integracija ir teritorinis
bendradarbiavimas.
Atitinkama
(-os) VGV / VGB veiklos rūšis (-ys)
04.06 Pasirengimo narystei pagalbos priemonė (IPA) –
Žmogiškųjų išteklių vystymas
05.05 Pasirengimo narystei priemonės žemės ūkio ir kaimo
plėtros srityje
13.05 Su
struktūrine politika susijusi pasirengimo narystei veikla
22.02 Plėtros procesas ir strategija
22.04.02 Informavimo ir ryšių programos, skirtos ES nepriklausančioms
šalims

1.4.3.
Numatomas (-i) rezultatas (-ai) ir poveikis

Nurodyti poveikį, kurį
pasiūlymas (iniciatyva) turėtų turėti tiksliniams
gavėjams (tikslinėms grupėms).
Nauja Pasirengimo narystei priemonė ir toliau
turėtų būti orientuota į
plėtros politikos, kuri yra
vienas pagrindinių ES išorės veiksmų prioritetų, įgyvendinimą
ir taip prisidėti prie stabilumo, saugumo ir gerovės Europoje
skatinimo. Todėl taikant
naują priemonę ir toliau turėtų būti siekiama bendrojo
politikos tikslo – remti šalis kandidates ir potencialias šalis kandidates joms
rengiantis narystei ES – ir padedama laipsniškai priderinti jų
institucijas bei ekonomiką prie Europos Sąjungos standartų ir
politikos, atsižvelgiant į konkrečius jų poreikius ir
individualias plėtros darbotvarkes.
Kalbant apie rezultatus ir poveikį, kurie turi būti
pasiekti, naująja priemone bus siekiama: i) sumažinti vystymosi
atotrūkį ir (arba) problemas pagalbą gaunančiose šalyse,
ii) spręsti ribotų galimybių įveikti jas nuosavais
ištekliais ir silpnų pagalbą gaunančių šalių
viešųjų institucijų ir (arba) administracinių gebėjimų problemą ir iii)
sumažinti skirtumus tarp šalių, užtikrinant:
i)          geriau veikiančias
demokratines institucijas, visų pirma siekiant užtikrinti teisinės
valstybės principų laikymąsi, pagarbą žmogaus teisėms
ir mažumų įtrauktį; korupcijos ir organizuoto nusikalstamumo
mažinimą; pertvarkytą ir modernizuotą viešąjį
administravimą;
ii)         ES ekonomikos ir ekonominio
valdymo standartus; geresnį gebėjimą Sąjungoje konkuruoti
su rinkos jėgomis; didesnį užimtumo lygį, labiau kvalifikuotus
žmogiškuosius išteklius ir mažesnius socialinius skirtumus; didesnius mokslinių
tyrimų ir inovacijų pajėgumus;
iii)         laipsnišką derinimą
su ES acquis, acquis priėmimą ir
įgyvendinimą; geresnius gebėjimus
naudotis ES struktūriniais, žemės ūkio ir kaimo plėtros
fondais ir juos valdyti; aktyvesnį dalyvavimą ES programose ir
agentūrų veikloje;
iv)        didesnę regiono ekonominę
integraciją, įskaitant tarpvalstybinės energetikos ir transporto
infrastruktūros stiprinimą, glaudesnius ir tvirtesnius
kaimynystės santykius tarp pagalbą gaunančių šalių ir
su ES.
Daroma pažanga siekiant šių konkrečių politikos
tikslų taip pat bus prisidedama prie platesnių ES politikos
programų, tokių kaip strategija „Europa 2020“, ES klimato kaitos
ir energetikos teisės aktų paketas ir Inovacijų sąjunga,
įgyvendinimo.

1.4.4.
Rezultatų ir poveikio rodikliai

Nurodyti
pasiūlymo (iniciatyvos) įgyvendinimo stebėjimo rodiklius.
Pažanga siekiant konkrečių naujosios priemonės
tikslų gali būti vertinama remiantis šiais trimis pagrindiniais
makrorodikliais:
·
pažanga įgyvendinant stojimo kriterijus
(atidaryti ir uždaryti skyriai) arba geri rezultatai įgyvendinant asociacijos
susitarimus, kuri nurodoma, be kita ko, palankiose pažangos ataskaitose,
vertinama remiantis tyrimais pagrįstais rodikliais, nustatytais
pripažintų tarptautinių organizacijų tokiose srityse kaip
valdymo veiksmingumas, politinis stabilumas ir prievartos nebuvimas, teisinės valstybės principas;
·
socialinis ir ekonominis vystymasis, vertinamas remiantis poveikio
rodikliais, pvz., JTVP žmogaus socialinės raidos indeksu, kuris yra
bendras klestėjimo, nedarbo lygio, tiesioginių užsienio
investicijų įplaukų ir prekybos balanso matas;
·
regionų bendradarbiavimas ir integracija, vertinami remiantis tyrimais pagrįstais rodikliais,
atspindinčiais saugumo ir stabilumo lygio (tendencijų) suvokimą,
taip pat politinį, ekonominį ir kultūrinį bendravimą.
Su šiais makrorodikliais, be kita ko, gali būti susieti tokie
atitinkami tikslai ir gairės: pateikta paraiška dėl narystės ES,
priimta teigiama Komisijos nuomonė dėl paraiškos arba rekomendacija
suteikti šalies kandidatės statusą, rekomendacijos pradėti stojimo derybas, atidaryti ar laikinai
uždaryti derybų skyriai, apskritai užbaigtos stojimo derybos, Kopenhagos
kriterijų reikalavimų atitikties laipsnis, vizų režimo
liberalizavimo ir readmisijos susitarimo įsigaliojimas, PNPP pagalbos
valdymo įgaliojimų suteikimas, taip pat PNPP pagalbos valdymas be ex ante kontrolės,
muitinės (prekybos) susitarimo įsigaliojimas bei prekybos
kliūčių ir (arba) techninių kliūčių
pašalinimas, dalyvavimas regioninėse iniciatyvose, dvišalių
klausimų sprendimas, pažanga sujungiant transeuropinius tinklus.
Veiklos lygmeniu pažanga galėtų būti vertinama
atsižvelgiant į tai, ar veiklos
tikslai atitinka numatytus
konkrečius būsimos
pasirengimo narystei priemonės tikslus,
nurodytus i – iv
punktuose. Veiklos tikslai yra šie:
(a)
gerinti informuotumą apie demokratiją ir
teisingumo sistemą, taip pat žmogaus teises bei nediskriminavimo
principą; sumažinti neišspręstų teismo bylų ir
pagrindinių teisių pažeidimų skaičių; padidinti
teisėsaugos ir apskritai administracinius gebėjimus, sumažinti
darbuotojų kaitą;
(b)
sukurti patikimas ir veiksmingas socialinio ir
ekonominio vystymosi strategijas; didinti įgūdžių ir
kvalifikacijos lygį bei stiprinti darbo rinkos paslaugas; remti
viešąsias investicijas; sukurti ES struktūrinių, sanglaudos ir
kaimo plėtros fondų valdymo po įstojimo struktūras, kad
būtų suteikta valdymo akreditacija ir užtikrintas jo perdavimas;
(c)
tobulinti teisės aktų sistemą; suderinti teisės aktus su acquis,
sukurti ir stiprinti institucijas bei teisėsaugos struktūras;
prisijungti prie ES programų ir intensyviau jose dalyvauti;
(d)
skatinti glaudesnį bendradarbiavimą.
Veiklos tikslai turės būti pritaikyti prie kiekvienos
pagalbą gaunančios šalies aplinkybių ir įtraukti į
programavimo dokumentus remiantis nustatytais uždaviniais.
Ex ante vertinime taip pat pabrėžta,
kad turi būti pateiktos išsamios rekomendacijos, taip pat pagalbą
gaunančiose šalyse stiprinami gebėjimai sistemingai kaupti reikiamus
duomenis, kurie bus reikalingi siekiant įvertinti pažangą veiklos
lygmeniu. Ankstesni plėtros etapai paskatino teikti didesnį
prioritetą priežiūrai ir vertinimui programų lygmeniu bei
įrodymais pagrįstos naujųjų valstybių narių
politikos formavimui. Perėjimas prie išteklių paskirstymo,
pagrįsto veiklos rezultatais ir sąlygų įvykdymu bei
poreikiais, turėtų paskatinti panašias tendencijas ir šalyse
kandidatėse bei potencialiose šalyse kandidatėse.
Kalbant apie klimato aspekto integravimą, bus įdiegta
stebėjimo sistema siekiant nustatyti, kokiais atvejais programomis
skatinamas klimato veiksmų ar energijos vartojimo efektyvumas, kad ES
galėtų aiškiai nustatyti, kiek jos išlaidų yra susijusios su
tokiais klausimais. Bus nustatyti aiškūs kriterijai, taip pat
priežiūros ir ataskaitų teikimo taisyklės. Su veiksmais klimato kaitos srityje susijusių išlaidų
stebėjimas bus vykdomas taikant nustatytą OECD metodiką (Rio
rodikliai). Laikantis platesnio Komisijos įsipareigojimo dėl integravimo, OECD DAC žymeklis gali
būti taikomas ir vykdant pažangos integruojant biologinės
įvairovės ir dykumėjimo aspektus stebėjimą.
Atliekant būsimą priežiūrą ir vertinimą
turės būti atsižvelgta į tai, kad rezultatai ir poveikis
pagalbą gaunančiose šalyse bus nevienodi dėl šių šalių
skirtumų ir skirtingų poreikių bei pozicijų dėl
pasirengimo narystei būdų. Kadangi priemonė ir toliau bus taikoma kartu vykstant politinių
derybų procesui bei naudojant kitas intervencijos priemones, turinčias
įtakos pasirengimui narystei, bus sudėtinga nustatyti, kokia pažanga
susijusi išimtinai su priemone, išskyrus konkrečios veiklos lygmenį. Nemažai būsimos programos „rezultatų“
– pvz., pažanga vykdant politinius stojimo kriterijus, – bus sunku įvertinti dėl jų
pobūdžio: tam tikru mastu priemonės tikslai gali būti pasiekti ir
dėl suteikto gavėjo statuso, ir taikant ES finansinę intervenciją.

1.5.
Pasiūlymo (iniciatyvos) pagrindas
1.5.1.
Trumpalaikiai arba ilgalaikiai poreikiai

Pagalbos gavėjos yra Vakarų Balkanų šalys
kandidatės ir potencialios šalys kandidatės tapti ES narėmis,
taip pat Islandija ir Turkija.
1999 m.
EB pateikė ES ir Vakarų Balkanų santykių viziją –
pereiti nuo jos ankstesnio regioninio požiūrio prie naujos priemonės,
Stabilizacijos ir asociacijos proceso (SAP). SAP siekiama ne tik politinio ir
ekonominio stabilumo bei regionų bendradarbiavimo; į jį
laipsniškai įtraukiamos plėtros priemonės, kuriomis siekiama
priartinti regiono šalis prie ES vertybių ir standartų.
2000 m.
birželio mėn. Feiroje susitikusi Europos Vadovų Taryba
pripažino, kad Vakarų Balkanų šalys, dalyvaujančios
stabilizacijos ir asociacijos procese, yra potencialios šalys kandidatės
tapti ES narėmis. Europinę šių šalių
perspektyvą Europos Vadovų Taryba dar kartą
patvirtino 2003 m. birželio mėn. Salonikuose, pritardama
„Salonikų darbotvarkei Vakarų Balkanų valstybėms“. Ši
darbotvarkė tebėra svarbiausias ES politikos, susijusios su šiuo
regionu, aspektas. 2010 m. birželio 2 d. Sarajeve vykusiame ES ir
Vakarų Balkanų ministrų susitikime ES dar kartą patvirtino,
kad yra prisiėmusi įsipareigojimus dėl europinės
Vakarų Balkanų perspektyvos ir kad šių šalių ateitis yra
Europos Sąjungoje.
Iš tų
šalių, kurios nuo pat pradžių dalyvavo SAP, šalies kandidatės
statusas suteiktas Kroatijai, buvusiajai Jugoslavijos Respublikai Makedonijai
ir neseniai – Juodkalnijai, o Albanija, Bosnija ir Hercegovina, Kosovas[28]
ir Serbija yra potencialios šalys
kandidatės. Kitos šalys, kurioms suteikta narystės ES perspektyva,
yra Turkija, kuri jau 1987 m. pateikė paraišką ir kuriai
1999 m. buvo suteiktas šalies kandidatės statusas, ir Islandija, kuri
2009 m. pateikė paraišką ir kuriai 2010 m. buvo suteiktas
šalies kandidatės statusas.
Trys
pagrindiniai narystės reikalavimai (vadinamieji Kopenhagos kriterijai) yra
išdėstyti 1993 m. Kopenhagos Europos Vadovų Tarybos išvadose. Kad šalis kandidatė taptų nare, ji:
i) turi
būti pasiekusi institucijų, užtikrinančių demokratiją,
teisinę valstybę, žmogaus teises, mažumų gerbimą ir
apsaugą, stabilumą;
ii) turi būti sukūrusi veikiančią rinkos
ekonomiką, taip pat gebėti Sąjungoje atlaikyti konkurencijos
spaudimą ir rinkos jėgų veikimą ir
iii) turi
gebėti prisiimti narystės įsipareigojimus, kaip antai pritarti
politinės, ekonominės ir pinigų sąjungos tikslams.
Be to,
1995 m. gruodžio mėn. Madride Europos Vadovų Taryba
nurodė, kad būtina „sudaryti sąlygas laipsniškai, darniai
integruoti šalis [kandidates], ypač vystant rinkos ekonomiką, pertvarkant
jų administracines struktūras ir sukuriant stabilias ekonomikos bei
pinigų sistemų sąlygas“.
Būsimos
narės turi patenkinti Kopenhagos kriterijus prieš prasidedant
narystės deryboms. Kad pagalbos gavėjos atitiktų stojimo kriterijus, reikalingos didelės
pastangos, t. y. viešosios investicijos ir galimybė naudotis
išsamiomis žiniomis ir patirtimi. ES
pagalba skirta padėti šalims kandidatėms patenkinti šiuos kriterijus.

1.5.2.
Papildoma ES dalyvavimo nauda

Plėtros politika – išorės veiksmų dalis, be to, ji
prisideda prie bendrųjų tikslų įgyvendinimo sprendžiant
pasaulinius uždavinius, rengiant visuotinį atsaką ir siekiant
vadovaujamojo vaidmens pasaulyje.
ES plėtra nuosekliais etapais savo pobūdžiu yra bendra užduotis, kuri gali būti vykdoma tik ES lygmeniu. Tik veikdamos kartu
valstybės narės gali priimti sprendimus dėl naujų
šalių kandidačių prašymų dėl narystės.
Pasirengimo narystei pagalba, teikiama iš ES biudžeto, yra skirta padėti
šalims kandidatėms ir potencialioms šalims kandidatėms pasirengti
būsimai narystei: PNPP yra sukurta tam, kad šalys iki stojimo
pradėtų vykdyti narystės įsipareigojimus (pvz.,
įsteigtų institucijas,
kurios valdytų ES lėšas po įstojimo, ir (arba) prisiderintų prie acquis ir ES standartų). Jokia kita daugiašale ar
dvišale priemone negali būti numatyta tokio visapusiško priemonių
rinkinio ir bet kokiu atveju tik ES gali nustatyti, kokios pagalbos reikia
norint pasirengti perimti acquis.
Pasirengimo narystei pagalba yra investicija į ES ateitį,
kuria remiamas stabilumas bei gerovė
kaimyninėse šalyse ir užtikrinamas šalių kandidačių
gebėjimas veiksmingai perimti acquis iki stojimo. Techninė ir finansinė pagalba paspartina
pasirengimo procesą ir sukuria paskatas atlikti būtiną
visuomenės, teisinės sistemos ir ekonomikos pertvarkymą. Tokia
pagalba padeda siekti ES vidaus politikos tikslų, suteikia galimybių
ES įmonėms ir užtikrina apčiuopiamą investicijų
grąžą. Be intensyvaus dalyvavimo ir glaudesnės
partnerystės, kurie neatsiejami nuo pasirengimo narystei pagalbos teikimo,
ES neabejotinai turėtų išleisti daugiau lėšų kovai su
neteisėta migracija, ES išorės sienų apsaugai, energijos tiekimo
saugumo ir jos piliečiams skirtų importuojamų maisto
produktų saugos bei higienos užtikrinimui, taip pat kovai su klimato kaita
ir tarša, tarpvalstybinių nelaimių padarinių šalinimui ir ES
solidarumo su šalimis, kurių atsparumas gaivalinėms nelaimėms
mažas, užtikrinimui.
Pastaraisiais metais ES valstybės narės sumažino savo
dvišalę pagalbą šalims kandidatėms ir potencialioms šalims
kandidatėms, pripažinusios, kad koordinuoti veiksmai ES lygmeniu yra
veiksmingesni. 2009 m. maždaug
pusė bendros ES finansinės pagalbos plėtros šalims buvo skiriama
iš ES biudžeto. Dauguma daugiašalių pagalbos teikėjų
organizacijų laipsniškai nutraukė savo paramą, o tos, kurios
ją dar teikia, savo programas jau suderino su ES prioritetais.
Reikėtų pažymėti, kad pasirengimo narystei pagalba,
atsižvelgiant į konkrečius jos vystymosi tikslus ir poveikį,
gali būti laikoma ir ES oficialia parama vystymuisi (OPV).

1.5.3.
Panašios patirties išvados

Bendrajame laikotarpio vidurio PNPP vertinime, užbaigtame 2011 m. vasario mėn., daugiausia dėmesio skiriama PNPP strateginei programai (DPPD) ir
programavimo principams, ypač pagal techninės
pagalbos ir institucijų stiprinimo komponentą.
Vertinta, kokiais principais grindžiama intervencija ir pagalbos įgyvendinimas
(faktinis arba numatomas), taip pat
jos tikslingumas, veiksmingumas, efektyvumas, poveikis ir tvarumas.
Kalbant apie intervencijos logiką (t. y. principus, kuriais
remiantis planuojama ir programuojama pagalba), vertinime daroma išvada, kad
DPPD yra pagrindiniai programavimo dokumentai, kuriuose nurodytos
pagrindinės programavimo procesų kryptys ir prioritetai ir kurie
parengti geriau nei kiti ankstesni pasirengimo narystei pagalbos programavimo
dokumentai. Vertinimo metu nustatyta,
kad laikui bėgant pagerėjo DPPD ir programavimo dokumentų
tikslų ir rodiklių kokybė. Vis dėlto rekomenduojama ir
toliau juos tobulinti.
Vertinime prieita prie išvados, kad taikant PNPP pasiekti geri ir reikšmingi
rezultatai. Nustatyta, kad PNPP veiksmingiausia su acquis susijusiose
srityse, tačiau dėl kai kurių horizontaliųjų
sričių, kaip antai viešojo administravimo reformos, kilo daug
problemų. Pagalbą gaunančių šalių
finansiniai poreikiai, ypač susijusieji su infrastruktūra, buvo
akivaizdžiai didesni nei suteiktos PNPP (ir kitų pagalbos
teikėjų) lėšos.
Todėl ateityje pagrindinė užduotis bus
veiksmingai naudoti PNPP lėšas ir užtikrinti, kad PNPP ir toliau
atliktų sverto vaidmenį pritraukiant kitus finansinius šaltinius.
Taip pat buvo nustatyta, kad apskritai projektai buvo tinkamai orientuoti
į narystės ES reikalavimų patenkinimą, tačiau nukreipus institucijų stiprinimo pagalbą į mažiau
prioritetinių sektorių, galima padidinti jos veiksmingumą ir
būsimą poveikį. Atliekant vertinimą
nustatyta, kad pagalbos koordinavimo ir derinimo mechanizmai veikia tinkamai ir
kad pagrindinė poveikio ir tvarumo sudedamoji dalis – pagalbos
gavėjų savarankiškumas įgyvendinant reformų darbotvarkę
ir jų administravimo gebėjimai, kurie turi būti stiprinami.
Vertinime padaryta išvada, kad patvirtinus
daugiametį ir (arba) sektoriais grindžiamą požiūrį[29] į pagalbos planavimą ir programavimą turėtų
palengvėti pagalbos skyrimo prioritetų nustatymas ir eiga, pagalbos
teikėjų koordinavimas ir būti užtikrintas pagalbos
gavėjų savarankiškumas.
2011 m. gegužės mėn. buvo baigtas dviejų
etapų pirmųjų aštuonių PNPP tarpvalstybinio
bendradarbiavimo programų, vykdomų Vakarų Balkanų
šalyse, tarpinis vertinimas. Vertinime padaryta išvada, jog suinteresuotosios šalys yra tos nuomonės, kad tarpvalstybinio
bendradarbiavimo programos duoda rezultatų gerinant kaimynystės
santykius ir yra bendradarbiavimo ateityje pagrindas, ir mano, kad sudarytos
sąlygos intensyvesniam bendradarbiavimui.
Vertinime pateikta rekomendacija sustiprinti socialinę ir ekonominę
analizę atnaujinant statistinį pagrindą, geriau paaiškinant
taikomus kriterijus ir labiau derinant su statistikos sritimis. Taip pat
rekomenduota racionalizuoti ir supaprastinti paraiškos dokumentų rinkinį
ir vertinimo procedūrą.
Siekiant paremti ir supaprastinti programavimo
procesą buvo atliekami veiklos programų regionų vystymosi,
žmogiškųjų išteklių vystymosi ir kaimo plėtros srityse ex ante vertinimai. Dėl visų programų pateiktos rekomendacijos stiprinti analizę,
kuria pagrįsta programų orientacija, taip pat toliau tobulinti
laimėjimų, rezultatų ir poveikio rodiklius. Šiuo metu atliekami tarpiniai vertinimai.
Pasirengimo narystei finansinių priemonių po 2013 m.
ex ante vertinime padaryta
išvada, kad yra svari priežastis ir toliau
finansinę pagalbą plėtros procesui remti teikti ES lygmeniu. Išryšėjo
aiški būtinybė užtikrinti dabartinės
priemonės tęstinumą, nes jau sukurtos ES pagalbai valdyti reikalingos struktūros ir
sistemos. Vis dėlto, atsižvelgiant į pagalbą gaunančių
šalių skirtumus (susijusius su socialinėmis ir ekonominėmis
sąlygomis, institucijų plėtra ir viešuoju administravimu bei
jų narystės perspektyva), konsultacijose buvo rekomenduota skirstyti
pagalbą remiantis labiau
pritaikytu požiūriu, supaprastinti įgyvendinimo taisykles, siekti
didesnio lankstumo ir stiprinti jos strateginę orientaciją, taip pat sistemingiau taikyti daugiametį
programavimą.

1.5.4.
Suderinamumas ir galima sąveika su kitomis
atitinkamomis priemonėmis

Pasiūlyme numatoma tikslinę integruotą pasirengimo
narystei priemonę ir toliau laikyti finansiniu Plėtros strategijos
ramsčiu, apimančiu visus vidaus politikos aspektus ir teminius
klausimus. Taip yra todėl, kad plėtros politika pirmiausia siekiama
padėti šalims partnerėms laipsniškai perimti acquis, o ES
santykiai su šalimis kandidatėmis ir potencialiomis šalimis
kandidatėmis apima praktiškai visus teminius klausimus (gerovės,
saugumo, prekybos, žmogaus teisių, ir t. t.). Todėl,
siekiant užtikrinti pagalbos nuoseklumą,
efektyvumą, veiksmingumą ir poveikį, vidaus politikos ir
teminiai klausimai turėtų būti įtraukti į nuoseklias
šalies strategijas ir sprendžiami vykdant šalies, kelių pagalbos
gavėjų arba tarpvalstybines programas, sutartas su pagalbą
gaunančiomis šalimis. Laikantis politikos suderinamumo vystymosi labui
darbotvarkės, tai, kad PNPP apima visus vidaus politikos aspektus, sudaro
sąlygas geriau atsižvelgti į vidaus politikos priemonių
išorės poveikį narystės siekiančioms šalims, kai tai
susiję su ES vystymosi tikslais. Tai ypač svarbu tokiose srityse kaip
prekyba, klimato kaita, migracija ar energetika.
Tačiau tais atvejais, kai to reikia dėl veiksmų
pobūdžio (t. y. techninio, pasaulinio masto pobūdžio, kuris yra
priešingas pirminiams stojimo tikslams), kai pagalbą gaunanti šalis
nepaiso pagrindinių Europos vertybių (pvz., pagarbos žmogaus
teisėms) arba kai vidaus politikos priemonė turi itin reikšmingą
išorės poveikį, plėtros regione galėtų būti
taikomos kitos priemonės (pvz., Europos demokratijos
ir žmogaus teisių rėmimo priemonė, Bendradarbiavimo
branduolinės saugos srityje priemonė, stabilumo priemonė ir
makrofinansinė pagalba, Europos infrastruktūros tinklų
priemonė ir kt.).

1.6.
Trukmė ir finansinis poveikis

x Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė ribota
x      Pasiūlymas (iniciatyva) galioja nuo
2014 01 01
x      Finansinis poveikis nuo 2014 01 01
iki 2020 12 31
¨ Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė
neribota
–
Įgyvendinimo pradinis laikotarpis – nuo MMMM
iki MMMM,
–
vėliau – visavertis taikymas.

1.7.
Numatytas (-i) valdymo būdas (-ai)[30]

ý Komisijos vykdomas tiesioginis
centralizuotas valdymas
ý Netiesioginis centralizuotas valdymas, vykdymo užduotis perduodant:
–
ý         vykdomosioms įstaigoms
–
¨         Bendrijų įsteigtoms
įstaigoms[31]
–
ý         nacionalinėms viešojo sektoriaus
arba viešąsias paslaugas teikiančioms įstaigoms
–
¨         asmenims, atsakingiems už
konkrečių veiksmų vykdymą pagal Europos Sąjungos
sutarties V antraštinę dalį ir nurodytiems atitinkamame pagrindiniame
teisės akte, apibrėžtame Finansinio reglamento 49 straipsnyje
ý Pasidalijamasis valdymas kartu su valstybėmis narėmis: ES valstybių narių
ir PNPP pagalbą gaunančių šalių tarpvalstybinio
bendradarbiavimo programas įgyvendins ES valstybių narių valdymo
institucijos pagal pasidalijamojo valdymo principą.
ý Decentralizuotas valdymas kartu su trečiosiomis šalimis
ý Jungtinis valdymas kartu su tarptautinėmis
organizacijomis: jungtinį valdymą paprastai vykdo tarptautinės
finansinės įstaigos (pvz., EIB, Europos rekonstrukcijos ir
plėtros bankas (ERPB), Pasaulio bankas, Europos Tarybos Vystymo bankas (ETVB),
o kai kuriais atvejais – ir JT specializuotosios agentūros.
Jei nurodomas daugiau kaip vienas valdymo
būdas, išsamią informaciją pateikti šio punkto pastabų
skiltyje.
Pastabos
Pagrindinis reglamento tikslas – užtikrinti, kad remiantis
decentralizuoto valdymo principais visą atsakomybę už pagalbos
valdymą prisiimtų pagalbą gaunančios šalys. Tačiau šis
tikslas bus įgyvendinamas laipsniškai, stiprinant pagalbą
gaunančių šalių administracinius gebėjimus ir vykdant
valdymo įgaliojimų perdavimui nustatytas sąlygas. Pradiniuose
etapuose Komisija pasiliks valdymo kontrolės teises ir (arba) patikės įgyvendinimą
specializuotoms įstaigoms, kurios gali dalyvauti vykdant netiesioginį
arba jungtinį valdymą. Centralizuotas valdymas taip pat bus
pagrindinis pagalbos valdymo būdas vykdant kelių šalių
programas.
Jungtinis valdymas taip pat bus taikomas vykdant veiksmus kartu su
tarptautinėmis ir Europos finansinėmis įstaigomis, siekiant pritraukti papildomą finansavimą, ypač
investicijoms į būtiną socialinę ar ekonominę
infrastruktūrą.
Galiausiai siekiant teritorinio bendradarbiavimo, kuriame dalyvauja ES
valstybės narės, tikslų ir toliau bus taikomas pasidalijamasis
valdymas.

2.
VALDYMO
PRIEMONĖS
2.1.
Priežiūros ir vertinimo taisyklės

Nurodyti dažnumą ir sąlygas.
Priežiūros ir vertinimo taisyklės, palyginti su
dabartinėmis, bus sugriežtintos, daugiau dėmesio bus skiriama
rezultatams. Jose bus apibrėžti konkretūs, išmatuojami, realiai
pasiekiami tikslai, taip pat atitinkamai rodikliai.
Europos Komisijos priežiūros ir vertinimo
sistemose vis daugiau dėmesio skiriama rezultatams. Šiose sistemose dirba ir Komisijos personalas, ir išorės
specialistai. Užduočių
vadovai ES delegacijose ir Komisijos būstinėje nuolat stebi projektų ir programų įgyvendinimą
įvairiais būdais, be kita ko, jei įmanoma, rengdami apsilankymus
vietoje. Stebint gaunama vertingos
informacijos apie pažangą, ir vadovai gali nustatyti esamas bei galimas
kliūtis ir imtis veiksmų joms pašalinti.
Be to, siekiant įvertinti ES išorės veiksmų
efektyvumą pagal įvairias papildomas sistemas, samdomi nepriklausomi
išorės ekspertai. Šie vertinimai padeda didinti
atskaitomybę ir tobulinti tolesnius veiksmus, taip pat galima pasinaudoti
ankstesne patirtimi formuojant būsimą politiką ir planuojant
veiksmus. Pagal visas priemones
taikomi tarptautiniu mastu pripažinti OECD-DAC vertinimo kriterijai,
įskaitant (galimą) poveikį.
Komisija taip pat teikia paramą pagalbą gaunančioms
šalims, kad jos kurtų savo pajėgumus išlaidų priežiūros ir
vertinimo priemonėms vykdyti. Pagal naująją priemonę priežiūros
ir vertinimo įgaliojimai toliau bus perduodami pagalbą
gaunančioms šalims. Tais
atvejais, kai Komisija valdo pagalbą pagalbos gavėjų vardu,
Komisijai ir toliau teks pagrindinė atsakomybė už priežiūrą
ir vertinimą. Kita vertus, jei pagalbą gaunančios šalys valdo
pagalbą pačios (decentralizuotas valdymas), Komisijai daugiausia teks
priežiūros vaidmuo (išskyrus ex ante ir ex post
vertinimus), o pagrindinė atsakomybė teks pagalbos gavėjui.
Parengiamos projekto lygmens priežiūros ataskaitos dėl
pažangos, padarytos įgyvendinant planus, visų
pirma dėl: i) sutarčių sudarymo ir (arba) dotacijų skyrimo
ir ii) pasiektų rezultatų. Užduočių vadovai taip pat
remiasi į rezultatus orientuoto stebėjimo (ROM) sistema, kuri
pateikia intervencinių priemonių imties kokybės
koncentruotą momentinį vaizdą. Taikydami
labai struktūrizuotą standartinę metodiką nepriklausomi ROM
ekspertai nurodo klases, kurios išryškina projekto
trūkumus ir pranašumus, ir pateikia rekomendacijas, kaip pagerinti jo
įgyvendinimo veiksmingumą.
Už projekto valdymą atsakinga ES delegacija
arba operatyvinės tarnybos, be priežiūros priemonių, gali
atlikti ir projekto lygmens vertinimą.
Projekto lygmens vertinimuose, kurie skirti esamoms priežiūros sistemoms
papildyti, turėtų būti pateikta išsamesnė analizė. Jie
taip pat turėtų padėti projektų vadovams pagerinti jau
vykdomas intervencines priemones arba patvirtinti jų rezultatus ir
tvarumą.
Sektorių ir programų lygmeniu priežiūros komitetai, kuriems kartu pirmininkauja
pagalbą gaunančios šalys ir Komisija, sudaro struktūrą,
skirtą pažangai, padarytai įgyvendinant planus, vertinti. Šie komitetai tvirtina priežiūros ir
vertinimo ataskaitų išvadas. Pagal naująją priemonę tiek
šalių kandidačių, tiek potencialių šalių
kandidačių atžvilgiu bus sustiprintas priežiūros komitetų
vaidmuo, siekiant užtikrinti, kad finansinė pagalba tinkamai skatintų
dialogą politikos klausimais ir kad būtų sistemingiau laikomasi komitetų išvadų ir rekomendacijų,
pagal jas imantis tolesnių veiksmų.
Vertinimus aukštesniu
nei projektų lygmeniu (sektoriaus, programų,
strateginiu, teminiu ir t. t.) dažniausiai administruoja Komisijos
tarnybos. Kai kurios vertinimo priemonės, ypač tarpiniai vertinimai,
skirti sprendimų priėmimo procesui remti, laipsniškai perduodamos
pagalbą gaunančioms šalims siekiant didinti jų
savarankiškumą ir stiprinti gebėjimus.
Vertinimų rezultatai arba išvadų santraukos, kaip PNPP
metinės ataskaitos dalis, reguliariai perduodamos PNPP komitetui, Tarybai
ir Europos Parlamentui bei skelbiamos Komisijos interneto svetainėje.

2.2.
Valdymo ir kontrolės sistema
2.2.1.
Nustatyta rizika

PNPP veiklos
aplinkai, siekiant priemonės tikslų, yra būdinga ši rizika:
–
PNPP, kaip neatsiejama
pasirengimo narystei ES dalis, iš esmės suprojektuota
taip, kad būtų valdoma decentralizuotai. Tai reiškia, kad kyla didesnė būdinga rizika, nes galutinis valdytojas (Komisija) neturi
tiesioginės įtakos decentralizuoto valdytojo naudojamai
įgyvendinimo struktūrai;
–
reguliarūs įgyvendinimo aplinkos
pokyčiai, būdingi narystės procesams, pvz., perėjimas nuo
centralizuoto valdymo prie decentralizuoto, o tada ir ex ante
kontrolės atsisakymas, susiję su neįprastai aukštais
reikalavimais organizacinių priemonių koordinavimui, taip pat
darbuotojų gebėjimui prisitaikyti, mokytis ir priimti sprendimus, nes
dėl šių pokyčių Komisijai savo ruožtu tenka reguliariai
keisti savo vidaus kontrolės ir organizacinę struktūrą;
–
dėl galimų pagalbos gavėjų
įvairovės ir skirtingų jų vidaus kontrolės
struktūrų bei pajėgumų Komisijos turimi ištekliai, skirti
įgyvendinimui remti ir stebėti, gali susiskaidyti, todėl
sumažės jų veiksmingumas ir efektyvumas;
–
dėl nepakankamų pagalbą
gaunančių šalių institucinių ir administracinių
gebėjimų gali smarkiai užsitęsti decentralizavimo procesų
įgyvendinimas, o tai būtų susiję su pavojumi
neįstengti laiku panaudoti numatytų lėšų ir (arba)
sunkumais bei vėlavimu kurti ir įgyvendinti atskiras intervencijos
priemones;
–
dėl turimų duomenų apie pasirengimo
narystei pagalbos rezultatus ir poveikį prastos kokybės ir nedidelio
kiekio Komisijai gali būti sunkiau teikti ataskaitas apie rezultatus ir
prisiimti už juos atsakomybę;
–
dėl ekonominių ir (arba) politinių
sunkumų gali kilti problemų ir būti vėluojama rengti ir įgyvendinti intervencinius veiksmus,
visų pirma tose pagalbą gaunančiose šalyse, kuriose institucijos
dar jaunos ir netvirtos;
–
dėl neišspręstų konstitucinių,
institucinių ir sienų klausimų tarp pagalbą
gaunančių šalių gali atsirasti kliūčių
pagrindiniams pagalbos projektams įgyvendinti ir prarasta nemažai
lėšų;
–
dėl administracinių kreditų
trūkumo gali nepakakti išteklių tinkamam
priemonės valdymui.

2.2.2.
Numatomas (-i) kontrolės metodas (-ai)

Generalinio
direktorato, dalyvaujančio PNPP, vidaus
kontrolės ir valdymo procesu siekiama pagrįstai patikinti, kad bus
pasiekti tikslai, susiję su veiklos veiksmingumu ir efektyvumu,
finansinių ataskaitų patikimumu ir atitiktimi taikytinai teisės
aktų ir procedūrinei sistemai.
Siekdamas
užtikrinti veiklos veiksmingumą, efektyvumą ir ekonomiškumą (ir sumažinti didelę riziką pasirengimo
narystei aplinkoje), be visų Komisijos
strateginės politikos ir planavimo proceso aspektų, vidaus audito
sąlygų ir kitų Komisijos vidaus kontrolės standartų
reikalavimų, Plėtros generalinis direktoratas
(siekiant optimizuoti perėjimą prie ES struktūrinių ir
žemės ūkio fondų kontrolės sistemos, kiti PNPP generaliniai
direktoratai naudoja panašias arba šiek tiek pakeistas kontrolės
priemones) toliau taikys individualizuotą pagalbos
valdymo sistemą visoms priemonėms valdyti, kuri
įtraukta į reguliariai atnaujinamą vidaus kontrolės strategijos
dokumentą. Tai apims:
–
decentralizuotą valdymą, vykdomą
nacionalinių įgyvendinimo agentūrų, kurioms po kruopštaus
griežtų valdymo standartų nustatymo ir jų vertinimo atliekant,
be kita ko, išsamų sistemų auditą, proceso Komisija yra
suteikusi valdymo įgaliojimus;
–
visų nacionalinių įgyvendinimo
sistemų patvirtintų pagalbos dokumentų ex ante kontrolę, kurią šioje
srityje vykdo ES delegacijos, kol padaroma išvada, jog šios sistemos yra
pasirengusios ir pakankamai išvystytos, kad būtų galima saugiai atsisakyti
tokios ex ante kontrolės. Atliekant
šį nacionalinių sistemų rezultatų
vertinimą, inter alia, pastebima tendencija atmesti dokumentus;
–
aiškiai apibrėžtą nacionalinių
įgyvendinimo sistemų finansinę ir rezultatų
atskaitomybę Komisijos įgaliojimus suteikiančiam
pareigūnui (direktoriui), kuriam įgaliojimus perdavė leidimus
suteikiantis pareigūnas, įskaitant pažeidimų ataskaitas,
nacionalinių leidimus suteikiančių pareigūnų
metinį patikinimo pareiškimą ir nacionalinių audito
institucijų audito nuomones;
–
posistemių auditų, kuriuos atlieka
Komisijos auditoriai, siekdami patikrinti, ar po valdymo
įgaliojimų perdavimo tebesilaikoma valdymo
standartų, programą;
–
apibrėžtas sąskaitų patvirtinimo
procedūras, įskaitant papildomus patikrinimus ir
struktūrizuotą politiką dėl finansinių sandorių
ir sisteminių klaidų, kurias nustatė nacionaliniai ir Komisijos
auditoriai, koregavimo;
–
didžiąją dalį decentralizuoto
valdymo priemonių pagalbos pasirengimo narystei srityje, vykdomą ES
delegacijų tol, kol padaroma išvada, kad valdymo įgaliojimai gali būti perduoti nacionalinėms įgyvendinimo
agentūroms;
–
aiškiai apibrėžtą finansinę valdymo
atskaitomybę, kurią, taikant perįgaliojimą, ES delegacijoms
(delegacijos vadovui) perduoda būstinėje dirbantis
perįgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas (direktorius);
–
ES delegacijų rengiamų jų perįgaliotiesiems pareigūnams
(direktoriams) skirtų užtikrinimo strategijų kūrimą ir
kasmetinį atnaujinimą, įskaitant išsamius (įvertinus
galimą riziką) kontrolės ir audito planus;
–
reguliarias ataskaitas, teikiamas iš ES delegacijos
būstinės (leidimus suteikiančių pareigūnų /
valdymo ataskaitos), dėl pagalbos įgyvendinimo ir užtikrinimo
strategijų, įskaitant perįgaliotųjų leidimus
suteikiančių pareigūnų ir (arba) delegacijų
vadovų metinį patikinimo pareiškimą;
–
reguliariai atliekamą delegacijų vidaus
auditą: tiek delegacijų, vykdančių decentralizuoto
priemonių įgyvendinimo priežiūrą, tiek decentralizuotų
delegacijų;
–
užbaigtų programų ex post kontrolę, siekiant įsitikinti,
kad visų lygių valdymo ir kontrolės sistemos atitinka
reikalaujamus standartus;
–
svarbią mokymo programą, skirtą tiek
Komisijos būstinėje, tiek delegacijoje dirbančiam personalui;
–
reikšmingą Komisijos būstinės
paramą ir rekomendacijas delegacijai (taip pat internetu);
–
projektų ir programų ciklo valdymo metodiką, įskaitant:
–
kokybiškas paramos priemones, taikomas pagalbos
planavimui, jos įgyvendinimo metodui, finansavimo mechanizmui, valdymo
sistemai, bet kokių ją įgyvendinančių partnerių
vertinimui ir atrankai ir kt.;
–
programų ir projektų valdymo,
stebėjimo ir ataskaitų teikimo priemones, skirtas veiksmingam
įgyvendinimui užtikrinti, įskaitant reguliarų projektų
išorės stebėjimą vietoje;
–
svarbius vertinimo ir audito aspektus.
Plėtros
generalinis direktoratas ir toliau taikys aukščiausius apskaitos ir
finansinės atskaitomybės standartus siekdamas užtikrinti
galimybę nuolat gauti besąlyginę nuomonę iš savo
išorės auditorių (Europos Audito Rūmai), naudojančių
Komisijos kaupiamosios apskaitos sistemą (ABAC), taip pat išorės
pagalbos priemones, pvz., bendrąją RELEX informacinę
sistemą (CRIS).
Kalbant apie
atitiktį tam tikriems teisės aktams ir procedūroms, pasakytina,
kad reikalavimų vykdymo kontrolės metodai aprašyti 1.3 skirsnyje (Sukčiavimo ir pažeidimų prevencijos
priemonės).

2.2.3.
Numatomų kontrolės priemonių
sąnaudos ir nauda
2.2.3.1.
Kontrolės sąnaudos

Naujajai PNPP
priemonei siūloma kontrolės struktūra mažai kuo skiriasi nuo
dabartinei priemonei taikomos kontrolės struktūros. Taigi jos išlaidų struktūra bus panaši.
Nepaisant to, iš dalies pakeitus priemonę tikimasi pastebimai sumažinti
atitikties klaidų tikimybę. Šis tikslas turėtų būti
pasiektas, pvz., taikant lankstesnį programavimą, sudarantį
sąlygas optimaliai projektų atrankai ir užtikrinant platesnį
naujoviškų finansinių priemonių naudojimą (pvz., TFI ir
kitų donorų paskolas).
Toliau
pateikti duomenys apie tikėtinas kontrolės išlaidas dabartinių
kainų pagrindu ir remiantis tokiomis prielaidomis:
–
dabartinis PNPP generaliniuose direktoratuose
dirbančių darbuotojų skaičius per šį laikotarpį išliks nepakitęs;
–
išlaidų valstybės tarnautojui vidurkis =
127 000 EUR (dviguba suma ES delegacijos pareigybėms);
–
išlaidų sutartininkui vidurkis =
64 000 EUR.
Nėra
įtrauktos nacionalinių sistemų išlaidos šalyse,
įgyvendinančiose PNPP pagal decentralizuotą valdymą. Reikėtų pažymėti, kad didelė
investicijų ir mokymo išlaidų, patiriamų siekiant sukurti tokias
sistemas, dalis yra finansuojama pagal PNPP veiklos išlaidų
kategoriją.
 Bendros PNPP valdymo ir kontrolės išlaidos per metus (Darbuotojai: numatyta programai arba biudžeto valdymo ir kovos su sukčiavimu priemonėms) Fiksuotos išlaidos (esamas ir planuojamas veiklos išlaidų lygis) Plėtros generalinio direktorato būstinėje dirbantys pareigūnai Plėtros generalinio direktorato būstinėje pagal sutartis dirbantys darbuotojai ES delegacijų pareigūnai Sutartininkai ES delegacijose Išlaidos vietiniams darbuotojams, išlaidos vietoje dirbantiems sutartininkams ir kitos delegacijų veiklos išlaidos Kituose PNPP generaliniuose direktoratuose dirbantys pareigūnai ir sutartininkai Išorės personalas iš kitų PNPP generalinių direktoratų, dirbantis ES delegacijose Kintamos išlaidos (apytikslės dabartinės bendros metinės išlaidos) Pagal sutartis numatytos audito ir ex post kontrolės išlaidos Pagal sutartis numatytos vertinimo išlaidos Pagal sutartis numatytos priežiūros išlaidos (ROM) Audito sertifikatai (užsakyti pagalbos gavėjų) Patikrinimai vietoje ir kitos papildomos pagal sutartis vykdomos kontrolės priemonės, finansinės grandinės patikrinimų dalis     Bendros kontrolės išlaidos (PNPP) per metus || Mln. EUR     11,2 7,3 9,4 6,5 28,5   2,0 6,0   1,0 3,0 2,0 2,0 0,8     79,7
Lentelėje
pateikiamos valdymo ir kontrolės išlaidos, kurių suma siekia maždaug
80 mln. EUR, arba apytiksliai 4 proc. metinių
2014–2020 m. laikotarpiui planuojamų išlaidų. Jos apima visą priemonės valdymo
struktūrą, pradedant planavimu ir baigiant programavimu bei
įgyvendinimu. Siauriau apibrėžus kontrolę, kuri apimtų tik
patikrinimus, tiesiogiai susijusius su sandorių teisėtumo kontrole,
bendra išlaidų suma sumažėtų apytikriai 30 mln. EUR,
t. y. suma siektų maždaug 50 mln. EUR (maždaug
2,5 proc. metinių 2014–2020 m. laikotarpiui planuojamų
išlaidų).
Paskutinėse
penkiose eilutėse nurodytos kintamos išlaidos. Jų metinė suma priklausys nuo leidimus suteikiančių
pareigūnų parengtose užtikrinimo strategijose pateikto sprendimo
dėl kontrolės intensyvumo. Sprendimas
dėl intensyvumo priimamas remiantis išsamiu visų
galiojančių sutarčių rizikos įvertinimu, atsižvelgiant
į turimus biudžeto išteklius. Metinės sumos nurodytos lentelėje
remiantis dabartine praktika.
Kintamų
sąnaudų atveju taikomos šios apytikslės vidutinės
vienetinių išlaidų už atskiras pagal sutartį vykdomas
kontrolės priemones normos:
Audito
sertifikatai:
            Apytikrė vidutinė audito kaina vienos subsidijos atveju:
0,2 proc. sutarties vertės
            Apytikrė vidutinė audito kaina vienos paslaugų teikimo
sutarties atveju: 0,1 proc. sutarties vertės
Ex post kontrolė:
            Vidutinė ex post kontrolės kaina už vidutinę
pagrindinių sandorių 22 mln. EUR sumą (17 mln. EUR
finansuojama ES): 50 000 EUR (=2 300 EUR /
3 000 EUR už audituotą milijoną)
Patikrinimai
vietoje:
            Vidutinė sutarties vertė už 175 mln. EUR
pagrindinių sandorių sumą: 75 000 EUR (430 EUR už
audituotą milijoną).

2.2.3.2.
Kontrolės nauda

Kontrolės
priemonėmis, taikytomis iki PNPP vykdytų programų ir PNPP
programų metu, nuolat nustatomas klaidų lygis buvo mažesnis nei
2 proc. išlaidų. Iki 2010 m. pabaigos iš užbaigtų
programų, vykdytų pagal decentralizuotą valdymą,
grąžinta suma buvo maždaug 29 mln. EUR iš bendros audituotos
3 500 mln. EUR (0,82 proc.) sumos.
Vienas iš
galimų būdų kontrolės struktūros teikiamai naudai
decentralizuoto priemonių valdymo atveju įvertinti – atmetimo normos
rodiklio reikšmių ir tendencijų naudojimas. Kai visiškai įdiegiamos nacionalinės sistemos ir gali
būti svarstoma, ar atšaukti viešųjų pirkimų dokumentų
ex ante kontrolę, ES delegacijos tokios ex ante
kontrolės metu atmestų dokumentų skaičius turėtų
labai sumažėti.
Šiuo metu
didžiausias galimybes įstoti turinčioje šalyje (Kroatija)
atmestų dokumentų dalis 2010 m. sumažėjo iki
14–20 proc. (atsižvelgiant į dokumento tipą). Šalyje, kurioje
dar nemažai reikia nuveikti iki to laiko, kai būtų galima svarstyti
galimybę panaikinti ex ante kontrolę (Turkija),
atmestų dokumentų dalis svyruoja tarp 19 proc. ir daugiau nei
60 proc.
Dokumentai
gali būti atmesti dėl įvairių priežasčių, dažnai,
bet ne visada, dėl teisėtumo ir taisyklingumo problemų. Turint galvoje, kad pusė atmetimo
atvejų susiję su taisyklingumo stoka, remiantis patirtimi gali būti
pagrįstai daroma išvada, kad ex ante kontrolė
viešųjų pirkimų srityje leidžia sumažinti klaidų lygį
nuo 10–30 proc. iki mažiau nei 2 proc. Čia neatsižvelgiama
į skirtumus, kurių gali atsirasti analizei naudojant ne
dokumentų skaičių, o juose nurodytą sutarties vertę.
Nepaisant to, yra pakankamai pagrindo manyti, jog dabartinė
decentralizuoto valdymo kontrolės struktūra yra daugmaž tinkamai
subalansuota, kad klaidų lygis pagal Komisijos užsibrėžtą vidaus
kontrolės tikslą neviršytų 2 proc.
Nors PNPP parengta
tam, kad būtų galima kuo greičiau įdiegti
decentralizuotą valdymą, išlaidos centralizuotam valdymui gali
sudaryti didelę visų PNPP išlaidų dalį, jei tuo pat metu
keliose šalyse atidedamas sprendimo dėl valdymo
įgaliojimų perdavimo vykdymas. Taip įvyko
2010 m. lapkričio mėn.
ir padėtis greičiausiai
nepakis iki 2013 m.
2010 m.
Plėtros generalinio direktorato centralizuoto ir
bendro valdymo mokėjimų atveju buvo padaryta 350
pataisų (atskaitymai ar susigrąžinimai),
kurių vertė siekė maždaug 6 mln. EUR.
Tai sudaro maždaug 1 proc. visų 2010 m. centralizuotų
mokėjimų ir gali būti naudojama kaip apytikris naudos rodiklis,
susijęs su papildomais planuotais ir neplanuotais patikrinimais
pagrindinėje finansinėje grandinėje.
Panašiai kaip
ir decentralizuoto valdymo atveju galima teigti, kad šiuo metu PNPP naudojama
kontrolės struktūra maždaug subalansuota vidaus kontrolės
tikslams pasiekti.

2.2.3.3.
Tikėtinas taikytinų taisyklių
nesilaikymo rizikos lygis

Iki
2006 m. Audito Rūmai nuosekliai vertino pasirengimo narystei sandorius
ir nurodė, jog reikšmingų klaidų nėra (mažiau nei
2 proc. klaidos lygis), o tai
patvirtino vadovybės požiūrį į naudojamos kontrolės
struktūros veiksmingumą.
Nuo
2007 m. Audito Rūmai nebevykdo atskiro, visiškai reprezentatyvios
imties pasirengimo narystei sandorių audito. Audito Rūmai
pradėjo vykdyti bendrą pasirengimo narystei priemonių ir
visų kitų išorės pagalbos priemonių vertinimą. Nuo
tada nebuvo įmanoma taikyti jokios statistinės ekstrapoliacijos,
ypač pasirengimo narystei politikos ir kontrolės struktūros
srityse.
Apskritai
paskesniais metais Audito Rūmai nustatė bendrą 2–5 proc.
išorės pagalbos priemonių klaidų lygį.
Todėl,
atsižvelgiant į aspektus, nurodytus 2.2.3.2 punkte, galima pagrįstai
tikėtis, kad taikant pasirengimo narystei priemonę naudojama
kontrolės struktūra turėtų padėti išlaikyti
tinkamą kontrolės sąnaudų ir naudos
pusiausvyrą ir užtikrinti, kad ateityje
galėtų būti nuosekliai įvykdytas vidaus kontrolės
tikslas dėl mažesnio nei 2 proc. klaidų lygio, susijusio su
bendromis išlaidomis.
Be to, naujoje
priemonėje siūlomas supaprastinimas ir papildomas lankstumas, kurie
sumažins atitikties klaidų tikimybę, turėtų sustiprinti
šią prognozę.
Kita vertus,
iškils naujų pavojų, nes per kelerius ateinančius metus
reikalavimus dėl valdymo perdavimo patenkins palyginti silpnus
administracinius gebėjimus turinčios šalys.
Net jei sunku
kiekybiškai įvertinti tiek priemonės struktūros
patobulinimų, tiek papildomos rizikos bendrą poveikį, galima
daryti prielaidą, kad bendrasis planinis vidaus kontrolės tikslas ir
faktiniai rezultatai panašūs.
Taigi
kontrolės struktūra atrodo kruopščiai subalansuota. Remiantis
itin tiksliai suderintais kontrolės planais, pateiktais vadovų
rizikos įvertinimu pagrįstose metinėse užtikrinimo strategijose,
numatyta kintamų sąnaudų padidėjimo arba sumažėjimo
galimybė, kaip to reikia atsižvelgiant į besikeičiantį
rizikos pobūdį, užtikrinant pastovią išlaidų ir naudos
pusiausvyrą.
Vis dėlto
bendrą kontrolės struktūrą gali labai veikti neigiami
fiksuotų kontrolės išlaidų pokyčiai, ypač dėl to,
kad nėra siūloma jų didinti proporcingai bendroms išlaidoms.

2.3.
Sukčiavimo ir pažeidimų prevencijos
priemonės

Nurodyti dabartines arba numatytas prevencijos
ir apsaugos priemones.
Atsižvelgiant
į rizikos sąlygas, kuriomis veikia Plėtros generalinis direktoratas, sistemose reikia numatyti
sandorių atitikties klaidų atsiradimo tikimybę ir kuo
anksčiau parengti prevencijos, nustatymo ir ištaisymo kontrolės
priemones, skirtas viešųjų pirkimų ir mokėjimo procesams. Praktiškai tai reiškia, kad vykdant Plėtros generalinio
direktorato atitikties kontrolę daugiausia bus remiamasi esminėmis
Komisijos darbuotojų atliekamomis viešųjų pirkimų
sandorių ex ante patikromis, taip pat
reguliariais decentralizuotos mokėjimo sistemos auditais (tuo pačiu metu
bus atliekami keli ex post auditai ir patikros), ir taip bus
užtikrinama kur kas didesnė apsauga negu pagal finansų apsaugos
priemones, kurios nustatytos Finansiniame reglamente. Plėtros
generalinio direktorato atitikties sistemą sudaro
šios svarbios dalys:
– Prevencinės priemonės
            –
privalomas pagrindinis pagalbos valdymo darbuotojų ir auditorių
mokymas, taip pat apie sukčiavimą;
            –
konsultavimas (taip pat internetu), įskaitant Praktinį vadovą
sutarčių klausimais ir valdymo instrukcijas,
rengiamas pagal Plėtros generalinio direktorato kontrolės
strategiją;
            – ex ante auditas, vykdomas
nacionalinių įgyvendinimo institucijų dar prieš valdymo įgaliojimų perdavimą,
įskaitant vertinimą siekiant užtikrinti, kad atitinkamas lėšas
valdančioms institucijoms būtų parengtos tinkamos kovos su
sukčiavimu priemonės, skirtos užkirsti kelią su ES
lėšų valdymu susijusiam sukčiavimui ir jį aptikti;
            – pagalbą gaunančioje šalyje taikomų kovos su
sukčiavimu mechanizmų ex ante patikra
vertinant, ar įvykdytas tinkamumo biudžeto paramai gauti kriterijus,
susijęs su viešųjų finansų valdymu (t. y. aktyvus
įsipareigojimas kovoti su sukčiavimu ir korupcija, tinkamos tikrinimo
institucijos, pakankamas teisminis pajėgumas, veiksmingas reagavimas ir
sankcijų mechanizmai);
            – visų nacionalinių pirkimo sutarčių ex ante
kontrolė; nereikalaujama, jei nacionalinės valdymo ir kontrolės
sistemos atitinka griežtesnius reikalavimus.
– Nustatomieji
ir taisomieji veiksmai
            – ex ante sandorio patikrinimai, kuriuos
atlieka Komisijos darbuotojai;
            –
vidaus ir išorės auditas ir tikrinimai, įskaitant Europos Audito Rūmų auditą;
            –
atgaline data vykdomi tikrinimai ir lėšų
susigrąžinimas.
Be to, jei
įtariama, kad pažeidimas yra tyčinis (sukčiavimas), gali
būti taikomos kitos Plėtros generalinio direktorato priemonės,
t. y.:
            – mokėjimų ir pranešimų ūkio subjektui termino
sustabdymas;
            – konkretūs auditai (ad hoc / kriminalistinis auditas);
            – išankstinio perspėjimo sistema ir sustiprinta sutarčių
priežiūra;
            – sutarčių sustabdymas / nutraukimas;
            – nušalinimo procedūra;
            – prašymų skirti nacionalinių fondų lėšų
svarstymo sustabdymas;
            –
valdymo įgaliojimų perdavimo laikinas
sustabdymas arba panaikinimas.
Plėtros
generalinis direktoratas
toliau kurs savo kovos su sukčiavimu strategiją
pagal 2011 m. birželio 24 d. priimtą naująją Komisijos kovos su
sukčiavimu strategiją (CAFS).

3.
NUMATOMAS PASIŪLYMO (INICIATYVOS) FINANSINIS POVEIKIS
3.1.
Atitinkama (-os) daugiametės finansinės
programos išlaidų kategorija (-os) ir biudžeto išlaidų eilutė(s)

–
Dabartinės biudžeto išlaidų eilutės
Daugiametės finansinės programos
išlaidų kategorijas ir biudžeto eilutes nurodyti eilės tvarka.
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija || Biudžeto eilutė || Išlaidų rūšis || Įnašas
     Numeris [Aprašymas] || DA/NDA ([32]) || ELPA[33] šalių || šalių kandidačių[34] || trečiųjų šalių || pagal Finansinio reglamento 18 straipsnio 1 dalies aa punktą
 4 išlaidų kategorija || 04 01 04 13 Pasirengimo narystei priemonė (IPA) – Žmogiškieji ištekliai – Administracinio valdymo išlaidos || NDA || NE || NE || NE || NE
 4 išlaidų kategorija || 04 06 01 Pasirengimo narystei pagalbos priemonė (IPA) – Žmogiškųjų išteklių vystymas || DA || NE || NE || NE || NE
 4 išlaidų kategorija || 05 01 04 03 Žemės ūkio ir kaimo plėtros srities pasirengimo narystei pagalba (IPARD) – Administracinio valdymo išlaidos || NDA || NE || NE || NE || NE
 4 išlaidų kategorija || 05 05 02 Pasirengimo narystei paramos kaimo plėtrai priemonė (IPARD) || DA || NE || NE || NE || NE
 4 išlaidų kategorija || 13 01 04 02 Pasirengimo narystei pagalbos priemonė (PNPP) – Regioninės plėtros komponentas. Administracinio valdymo išlaidos || NDA || NE || NE || NE || NE
 4 išlaidų kategorija || 13 05 02 Pasirengimo narystei pagalbos priemonė (IPA) – Regioninės plėtros komponentas || DA || NE || NE || NE || NE
 4 išlaidų kategorija || 13 05 03 01 Tarptautinis bendradarbiavimas (CBC) – 1b išlaidų subkategorijos įnašas || DA || NE || NE || NE || NE
 4 išlaidų kategorija || 13 05 03 02 Tarptautinis bendradarbiavimas (CBC) ir šalių kandidačių ir potencialių šalių kandidačių dalyvavimas struktūrinių fondų tarpvalstybinio ir tarpregioninio bendradarbiavimo programose – Įnašas pagal 4 išlaidų kategoriją || DA || NE || NE || NE || NE
 4 išlaidų kategorija || 22 01 04 01 Pasirengimo narystei pagalba. Administracinio valdymo išlaidos || NDA || NE || NE || NE || NE
 4 išlaidų kategorija || 22 01 04 04 Techninės pagalbos ir informacijos keitimosi (TAIEX) pasirengimo narystei priemonė – Administracinio valdymo išlaidos || NDA || NE || NE || NE || NE
 4 išlaidų kategorija || 22 01 04 30 Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomoji įstaiga – Įnašas pagal programų plėtros politikos srityje 4 išlaidų kategoriją || NDA || NE || NE || NE || NE
 4 išlaidų kategorija || 22 02 01 Pereinamojo laikotarpio ir institucijų kūrimo pagalba valstybėms kandidatėms || NDA || NE || NE || NE || YES
 4 išlaidų kategorija || 22 02 02 Pereinamojo laikotarpio ir institucijų kūrimo pagalba potencialioms valstybėms kandidatėms || NDA || NE || NE || NE || YES
 4 išlaidų kategorija || 22 02 03 Laikinosios civilinės administracijos Vakarų Balkanuose || NDA || NE || NE || NE || NE
 4 išlaidų kategorija || 22 02 04 01 Tarpvalstybinis bendradarbiavimas tarp IPA valstybių ir dalyvavimas tarpvalstybinėse ir (arba) tarpregioninėse programose bei EKPP jūros baseino programose || NDA || NE || NE || NE || NE
 4 išlaidų kategorija || 22 02 04 02 Tarpvalstybinis bendradarbiavimas su valstybėmis narėmis || NDA || NE || NE || NE || NE
 4 išlaidų kategorija || 22 02 06 Techninės pagalbos ir informacijos keitimosi (TAIEX) pasirengimo narystei priemonė || NDA || NE || NE || NE || NE
 4 išlaidų kategorija || 22 02 07 01 Regioninės ir horizontaliosios programos || NDA || NE || NE || NE || NE
 4 išlaidų kategorija || 22 02 07 02 Sąjungos pagalbos rezultatų įvertinimas, tolesnės priemonės ir auditas || NDA || NE || NE || NE || NE
 4 išlaidų kategorija || 22 02 10 02 Informavimo ir komunikacijos strategija trečiosioms valstybėms || NDA || NE || NE || NE || NE
 4 išlaidų kategorija || 22 02 07 03 Finansinė parama, skirta Kipro turkų bendruomenės ekonominei plėtrai skatinti || NDA || NE || NE || NE || NE
 4 išlaidų kategorija || 32 04 11 Energijos bendrija || NDA || NE || NE || NE || NE
–
Reikalingos naujos biudžeto eilutės
Daugiametės finansinės programos
išlaidų kategorijas ir biudžeto eilutes nurodyti eilės tvarka.

PNPP II biudžetas bus tvarkomas pagal
Finansinio reglamento 41 straipsnį. Nors visi šiai teisinei priemonei
skirti asignavimai naudojami vykdant plėtros politiką, atitinkamos
veiklos valdymą dalijasi Plėtros GD, Regioninės plėtros GD,
Užimtumo, socialinių reikalų ir įtraukties GD ir Žemės
ūkio ir kaimo plėtros GD. Kiekviena iš šių tarnybų prisiima
atsakomybę už atitinkamą politikos sritį, nepažeidžiant bendro
Plėtros generalinio direktorato koordinavimo vaidmens.
Tuo tikslu visi PNPP II asignavimai bus bendru
keturių generalinių direktoratų susitarimu padalyti politikos
sritims, užtikrinant tinkamą politikos derinį, atitinkantį
pagalbą gaunančių šalių poreikius. Jei to reikės
siekiant užtikrinti veiksmingą strateginių dokumentų ir biudžeto
įgyvendinimą, bus galima vykdyti lėšų perkėlimus tarp
politikos sričių, susitarus su tarnyba (-omis), atsakinga (-omis) už
susijusią (-ias) politikos sritį (-is).
Bus užtikrintas sklandus perėjimas nuo
PNPP prie PNPP II, siekiant efektyviai ir veiksmingai užbaigti teikti
pagalbą pagal PNPP.
Išsami informacija apie biudžeto
struktūrą siekiant užtikrinti suderinamumą su veikla grindžiamo
biudžeto sudarymo ir valdymo principais bus pateikta 2014 m. biudžeto
projekte.

3.2.
Numatomas poveikis išlaidoms
3.2.1.
Numatomo poveikio išlaidoms suvestinė

mln. EUR
(tūkstantųjų tikslumu)
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija: || 4 || Europos vaidmuo pasaulyje
 AGRI/ELARG/EMPL/REGIO GD ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO
  Veiklos asignavimai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 22 02 Finansinė parama šalims kandidatėms / potencialioms šalims kandidatėms 04 06 01 Žmogiškieji ištekliai 05 05 02 Kaimo plėtra 13 05 02 Regioninė plėtra 13 05 03 Tarptautinis bendradarbiavimas 32 04 11 Energijos bendrija     || Įsipareigojimai || (1) || 1842,5 || 1879,4 || 1917,0 || 1955,3 || 1994,4 || 2034,3 || 2075,6 || 13698,6
 Mokėjimai[35] || (2) || 368,5 || 1112,9 || 1872,2 || 1909,6 || 1947,8 || 1986,8 || 2026,6 || 11224,4
 22 02 07 03 Finansinė parama, skirta Kipro turkų bendruomenės ekonominei plėtrai skatinti[36] || Įsipareigojimai || (1a) || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm ||
 Mokėjimai || (2a) || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm ||
 Administracinio pobūdžio asignavimai, finansuojami konkrečių programų rinkinio lėšomis[37] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 22 01 04 01/04/30 04 01 04 13 05 01 04 03 13 01 04 02     ||   || (3) || 55,4 || 56,5 || 57,7 || 58,8 || 60,0 || 61,2 || 61,8 || 411,4
 IŠ VISO asignavimų ELARG/AGRI/EMPL/REGIO GD || Įsipareigojimai || =1+1a +3 || 1898,0 || 1935,9 || 1974,6 || 2014,1 || 2054,4 || 2095,5 || 2137,4 || 14110,1
 Mokėjimai || =2+2a +3 || 423,9 || 1169,4 || 1929,8 || 1968,4 || 2007,8 || 2048,0 || 2088,5 || 11635,8
  IŠ VISO veiklos asignavimų || Įsipareigojimai || (4) || 1842,5 || 1879,4 || 1917,0 || 1955,3 || 1994,4 || 2034,3 || 2075,6 || 13698,6
 Mokėjimai || (5) || 368,5 || 1112,9 || 1872,2 || 1909,6 || 1947,8 || 1986,8 || 2026,6 || 11224,4
  IŠ VISO administracinio pobūdžio asignavimų, finansuojamų konkrečių programų rinkinio lėšomis || (6) || 55,4 || 56,5 || 57,7 || 58,8 || 60,0 || 61,2 || 61,8 || 411,4
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 4 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || Įsipareigojimai || =4+ 6 || 1898,0 || 1935,9 || 1974,6 || 2014,1 || 2054,4 || 2095,5 || 2137,4 || 14110,1
 Mokėjimai || =5+ 6 || 423,9 || 1169,4 || 1929,8 || 1968,4 || 2007,8 || 2048,0 || 2088,5 || 11635,8
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija: || 5 || Administracinės išlaidos
mln. EUR
(tūkstantųjų tikslumu)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO
 ELARG/AGRI/REGIO/EMPL GD ||
  Žmogiškieji ištekliai || 27,0 || 26,1 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 181,5
  Kitos administracinės išlaidos || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 5,3
 IŠ VISO ELARG/ AGRI/REGIO/EMPL GD ||   || 27,7 || 26,8 || 26,5 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 186,8
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || (Iš viso įsipareigojimų = Iš viso mokėjimų) || 27,7 || 26,8 || 26,5 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 186,8
mln. EUR
(tūkstantųjų tikslumu)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 1–5 IŠLAIDŲ KATEGORIJAS || Įsipareigojimai || 1925,7 || 1962,7 || 2001,1 || 2040,6 || 2080,9 || 2122,0 || 2163,9 || 14296,8
 Mokėjimai || 451,7 || 1196,2 || 1956,3 || 1994,9 || 2034,2 || 2074,4 || 2114,9 || 11822,6

3.2.2.
Numatomas poveikis veiklos asignavimams

Išlaidos šiame etape
neaiškios arba kintamos, nes apie būsimo programavimo etapo rezultatus
negalime spręsti iš anksto. Todėl šiuo etapu negali būti
pateiktas vieneto išlaidų vertinimas. Rezultatai negali būti
kiekybiškai įvertinti vien skaičiais, nes pažangos vertinimas
siejamas su pažanga, padaryta šalyse jų kelyje siekiant narystės ES.
Išlaidų ir vieneto išlaidų sąmatos bus pateiktos remiantis
poreikių įvertinimu po to, kai bus parengti ir patvirtinti šalies ir
kelių šalių strategijos dokumentai.
¨      Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti veiklos
asignavimai nenaudojami
ý      Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti veiklos
asignavimai naudojami

3.2.3.
Numatomas poveikis administracinio pobūdžio
asignavimams
3.2.3.1.
Suvestinė

¨      Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti administraciniai
asignavimai nenaudojami
x      Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti administraciniai
asignavimai naudojami taip:
Pastaba. 5 išlaidų kategorijos duomenys
susiję su ELARG GD, ES delegacijomis ir AGRI / REGIO / EMPL GD. 4
išlaidų kategorijos duomenys susiję su ELARG / EMPL / AGRI / REGIO
GD.
mln. EUR (tūkstantųjų
tikslumu)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJA ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Žmogiškieji ištekliai || 27,0 || 26,1 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 181,5
 Kitos administracinės išlaidos || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 5,3
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJOS tarpinė suma || 27,7 || 26,8 || 26,5 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 186,8
 Neįtraukta į daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ[38] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Žmogiškieji ištekliai || 49,9 || 50,9 || 52,0 || 53,0 || 54,1 || 55,1 || 55,7 || 370,6
 Kitos administracinio pobūdžio išlaidos || 5,5 || 5,6 || 5,7 || 5,8 || 5,9 || 6,1 || 6,2 || 40,8
 Tarpinė suma, neįtraukta į daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || 55,4 || 56,5 || 57,7 || 58,8 || 60,0 || 61,2 || 61,8 || 411,4
 IŠ VISO || 83,2 || 83,3 || 84,1 || 85,3 || 86,4 || 87,6 || 88,3 || 598,2

3.2.3.2.
Numatomi žmogiškųjų išteklių
poreikiai

¨      Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti žmogiškieji
ištekliai nenaudojami
ý      Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti žmogiškieji
ištekliai naudojami taip:
Pastaba. Duomenys apie darbuotojų
skaičių pagal 5 išlaidų kategoriją susiję su ELARG GD,
ES delegacijomis, AGRI / EMPL / REGIO GD būstinėmis, taip pat su
etatų mažinimu dėl laipsniško Kroatijos delegacijos naikinimo.
Duomenys apie darbuotojų skaičių
pagal 4 išlaidų kategoriją susiję su ELARG / EMPL / AGRI / REGIO
GD.
Sąmatą nurodyti sveikaisiais skaičiais (arba ne smulkiau
nei dešimtųjų tikslumu)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
 ||  Etatų plano pareigybės (pareigūnai ir laikinieji darbuotojai) ||
 22 01 01 01 (Komisijos būstinė ir atstovybės) || 108,0 || 107,0 || 105,0 || 105,0 || 105,0 || 105,0 || 105,0
 04 01 01 01 (Komisijos būstinė ir atstovybės) || 10,9 || 10,9 || 10,5 || 10,5 || 10,5 || 10,5 || 10,5
 05 01 01 01 (Komisijos būstinė ir atstovybės) || 9 || 9 || 9 || 9 || 9 || 9 || 9
 13 01 01 01 (Komisijos būstinė ir atstovybės) || 13 || 13 || 13 || 13 || 13 || 13 || 13
 22 01 01 02[39] (Delegacijos) || 46,0 || 40,0 || 40,0 || 40,0 || 40,0 || 40,0 || 40,0
 22 01 05 01 (Netiesioginiai moksliniai tyrimai) || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų
 10 01 05 01 (Tiesioginiai moksliniai tyrimai) || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų
  Išorės personalas (visos darbo dienos ekvivalento vienetais (FTE)[40] ||
 22 01 02 01 (CA, INT, SNE finansuojami iš bendrojo biudžeto) || 18,6 || 18,5 || 18,3 || 18,1 || 18,1 || 18,1 || 18,1
 04 01 02 01 (CA, INT, SNE finansuojami iš bendrojo biudžeto) || - || - || - || - || - || - || -
 05 01 02 01 (CA, INT, SNE finansuojami iš bendrojo biudžeto) || 2,9 || 2,9 || 2,9 || 2,9 || 2,9 || 2,9 || 2,9
 13 01 02 01 (CA, INT, SNE finansuojami iš bendrojo biudžeto) || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5
 22 01 02 02 (CA, INT, JED, LA ir SNE delegacijose) || 17,7 || 17,5 || 17,3 || 17,2 || 17,2 || 17,2 || 17,2
 22 01 04 01/04 [41] || ·         - būstinėje[42] || 102,3 || 100,1 || 98 || 96 || 93,9 || 91,9 || 90
 ·         - delegacijose || 399,5 || 400,6 || 401,7 || 402,8 || 403,9 || 404,9 || 405,9
 04 01 04 13 delegacijose || 13,2 || 13,3 || 13,3 || 13,3 || 13,4 || 13,4 || 13,4
 05 01 04 03 delegacijose || 5 || 5 || 5 || 5 || 5 || 5 || 5
 13 01 04 02 delegacijose || 39,7 || 39,8 || 39,9 || 40,0 || 40,1 || 40,2 || 40,3
 22 01 05 02 (CA, INT, SNE – netiesioginiai moksliniai tyrimai) || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų
 10 01 05 02 (CA, INT, SNE – tiesioginiai moksliniai tyrimai) || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų
 Kitos biudžeto eilutės (nurodyti) || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų || nėra duomenų
 IŠ VISO || 789,3 || 781 || 777,3 || 776,2 || 775,3 || 774,5 || 773,7
Žmogiškųjų
išteklių poreikiai bus tenkinami panaudojant GD darbuotojus, jau paskirtus
priemonei valdyti ir (arba) perskirstytus generaliniame direktorate, ir
prireikus finansuojami iš papildomų lėšų, kurios atsakingam
generaliniam direktoratui gali būti skiriamos pagal metinę
asignavimų skyrimo procedūrą ir atsižvelgiant į biudžeto
apribojimus.
Vykdytinų
užduočių aprašymas:
 Pareigūnai ir laikinieji darbuotojai || Finansinės pagalbos planavimo, programavimo, valdymo ir priežiūros priemonės
 Išorės personalas || Finansinės pagalbos planavimo, programavimo, valdymo ir priežiūros priemonės

3.2.4.
Suderinamumas su 2014–2020 m. daugiamete
finansine programa

ý      Pasiūlymas (iniciatyva) atitinka 2014–2020 m.
daugiametę finansinę programą
¨      Atsižvelgiant į pasiūlymą (iniciatyvą),
reikės pakeisti daugiametės finansinės programos atitinkamos
išlaidų kategorijos programavimą
Paaiškinti,
kaip reikia pakeisti programavimą, ir nurodyti atitinkamas biudžeto
eilutes bei sumas.
¨      Įgyvendinant pasiūlymą (iniciatyvą)
būtina taikyti lankstumo priemonę arba patikslinti daugiametę
finansinę programą [43]
Paaiškinti,
ką reikia atlikti, ir nurodyti atitinkamas išlaidų kategorijas,
biudžeto eilutes ir sumas.

3.2.5.
Trečiųjų šalių įnašai

ý      Pasiūlyme (iniciatyvoje) nenumatyta bendro su
trečiosiomis šalimis finansavimo
¨      Pasiūlyme (iniciatyvoje) numatytas bendras finansavimas
apskaičiuojamas taip:
Asignavimai
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
   || N metai || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || ... atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą metų skaičių (žr. 1.6 punktą) || Iš viso
 Nurodyti bendrą finansavimą teikiančią įstaigą ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO bendrai finansuojamų asignavimų ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.3.
Numatomas poveikis įplaukoms

ý      Pasiūlymas (iniciatyva) neturi finansinio poveikio
įplaukoms
¨      Pasiūlymas (iniciatyva) turi finansinį poveikį:
¨      nuosaviems ištekliams
¨      įvairioms įplaukoms
mln. EUR
(tūkstantųjų tikslumu)
 Biudžeto įplaukų eilutė || Asignavimai, skirti einamųjų metų biudžetui || Pasiūlymo (iniciatyvos) poveikis[44]
 N metai || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || ... atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą stulpelių skaičių (žr. 1.6 punktą)
 Straipsnis………… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Įvairių asignuotųjų
įplaukų atveju nurodyti biudžeto išlaidų eilutę (-es),
kuriai (-ioms) daromas poveikis.
Nurodyti poveikio įplaukoms
apskaičiavimo metodą.
[1]               Komisijos komunikatas Europos
Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų
komitetui ir Regionų komitetui „Strategijos „Europa 2020“ biudžetas“,
COM(2011) 500 galutinis, 2011 6 29.
[2]               2009 m. vasario 20 d. Komisijos komunikatas Europos Parlamentui,
Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui,
Regionų komitetui ir Europos Centriniam Bankui „Penkeri išsiplėtusios
ES metai. Ekonomikos laimėjimai ir iššūkiai“.
[3]               Kroatija, buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija,
Islandija, Juodkalnija ir Turkija.

[4]               Albanija, Bosnija ir Hercegovina, Serbija ir Kosovas
pagal JT Saugumo Tarybos rezoliuciją Nr. 1244/99.
[5]               2006 m. liepos 17 d. Tarybos reglamentas (EB)
Nr. 1085/2006.
[6]               Dėl energijos tiekimo saugumo ir tarptautinio
bendradarbiavimo. „ES energetikos politika. Bendradarbiavimas su užsienio
partneriais“, COM(2011) 539, 2011 9 7.
[7]               T. y. taikos ir saugumo užtikrinimo, skurdo
mažinimo, humanitarinės pagalbos, investavimo į stabilumą ir
augimą narystei besirengiančiose ir kaimyninėse šalyse,
visuotinių problemų sprendimo, ES ir tarptautinių standartų
ir vertybių skatinimo, taip pat paramos augimui ir konkurencingumui
užsienyje.
[8]               OL L …
[9]               OL C, p. .
[10]               OL C, p. .
[11]               Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai,
Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų
komitetui „Strategijos „Europa 2020“ biudžetas“, COM(2011) 500 galutinis, 2011 6 29.
[12]               OL L 210, 2006 7 31, p. 82.
[13]               Pagal JT Saugumo Tarybos rezoliuciją
Nr. 1244/1999.
[14]               OL L …..
[15]               OL L 55, 2011 2 28, p. 13.
[16]               OL L…
[17]               OL L ….
[18]             OL L ….
[19]             OL L ….
[20]             OL L ….
[21]             OL L ….
[22]             OL L…
[23]             OL L…
[24]             OL L 210, 2006 7 31, p. 82–93.
[25]             OJ L 65, 2006 3 7, p. 5.
[26]             VGV – veikla grindžiamas valdymas, VGB – veikla
grindžiamas biudžeto sudarymas.
[27]             Kaip nurodyta
Finansinio reglamento 49 straipsnio 6 dalies a arba b punkte.
[28]             Pagal JT Saugumo Tarybos rezoliuciją
Nr. 1244/1999.
[29]             Sektorinis požiūris į pagalbos planavimą
ir programavimą grindžiamas šalių sektorių
strategijomis, kurias vykdant derinami įvairių pagalbos
teikėjų ištekliai ir tikslai siekiant įgyvendinti platesnio
masto politikos tikslus.
[30]             Informacija apie valdymo būdus ir nuorodos į
Finansinį reglamentą pateikiamos svetainėje „BudgWeb“ http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[31]             Kaip nurodyta Finansinio reglamento 185 straipsnyje.
[32]             DA – diferencijuotieji asignavimai / NDA –
nediferencijuotieji asignavimai.
[33]             ELPA – Europos laisvosios prekybos asociacija.
[34]             Šalių kandidačių ir, kai taikoma,
Vakarų Balkanų potencialių šalių kandidačių.
[35]             Mokėjimai, susiję tik su naująja PNPP.
[36]             Kol bus atliktas Tarybos reglamento, kuriuo nustatoma
2014–2020 m. daugiametė finansinė programa, 11 straipsnio
antroje pastraipoje numatytas patikslinimas, finansinė pagalba Kipro
turkų bendruomenės poreikiams tenkinti bus skiriama iš bendrų
lėšų, skirtų Pasirengimo narystei pagalbos priemonei.
[37]             Techninė ir (arba) administracinė pagalba bei
išlaidos ES programų ir (arba) veiksmų įgyvendinimui remti
(buvusios BA eilutės), netiesioginiai moksliniai tyrimai, tiesioginiai
moksliniai tyrimai.
[38]             Techninė ir (arba) administracinė pagalba bei
išlaidos ES programų ir (arba) veiksmų įgyvendinimui remti
(buvusios BA eilutės), netiesioginiai moksliniai tyrimai, tiesioginiai
moksliniai tyrimai.
[39]             Įskaitant 5 FTE vienetus, reikalingus PNPP pagalbos
Kroatijai užbaigimui ir priežiūrai 2014 m.
[40]             CA – sutartininkas („Contract Agent“); INT – per
agentūrą įdarbintas darbuotojas („Intérimaire“); JED –
jaunesnysis delegacijos ekspertas („Jeune Expert en Délégation“); LA – vietinis
darbuotojas („Local Agent“); SNE – deleguotasis nacionalinis ekspertas
(„Seconded National Expert“).
[41]             Neviršijant viršutinės ribos, nustatytos išorės
personalui, finansuojamam iš veiklos asignavimų (buvusių BA
eilučių).
Ši biudžeto eilutė taip pat apima 22 FTE vienetus, skirtus pagalbos Kipro
turkų bendruomenei įgyvendinimui, priežiūrai ir palaipsniam
nutraukimui. Ši nuostata bus panaikinta ir perkelta į atitinkamą
biudžeto antraštinę dalį, kai bus atliktas Tarybos reglamento, kuriuo
nustatoma 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa,
11 straipsnio antroje pastraipoje numatytas patikslinimas.
[42]             Būtina struktūriniams fondams, Europos
žemės ūkio fondui kaimo plėtrai (EŽŪFKP) ir Europos žuvininkystės
fondui (EŽF).
[43]             Žr. Tarpinstitucinio susitarimo 19 ir 24 punktus.
[44]             Tradiciniai nuosavi ištekliai (muitai, cukraus
mokesčiai) turi būti nurodomi grynosiomis sumomis, t. y. iš bendros
sumos atskaičius 25 proc. surinkimo išlaidų.