Svarbus teisinis pranešimas

|

52009PC0430

Pasiūlymas Tarybos reglamentas iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 682/2007, nustatantį galutinį antidempingo muitą tam tikriems importuojamiems Tailando kilmės paruoštiems arba konservuotiems cukriniams kukurūzams, turintiems grūdų pavidalą  /* KOM/2009/0430 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 19.8.2009KOM(2009) 430 galutinisPasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASiš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 682/2007, nustatantį galutinį antidempingo muitą tam tikriems importuojamiems Tailando kilmės paruoštiems arba konservuotiems cukriniams kukurūzams, turintiems grūdų pavidaląAIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPASIūLYMO APLINKYBėS |Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Šis pasiūlymas susijęs su 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių, su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2005 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2117/2005 (toliau – pagrindinis reglamentas) atliekant tyrimą dėl tam tikrų importuojamų Tailando kilmės paruoštų arba konservuotų cukrinių kukurūzų, turinčių grūdų pavidalą. |Bendrosios aplinkybės Šis pasiūlymas teikiamas atsižvelgiant į pagrindinio reglamento įgyvendinimą ir yra parengtas remiantis tyrimu, atliktu pagal pagrindiniame reglamente nustatytus esminius ir procedūrinius reikalavimus. |Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatos Tarybos reglamentas (EB) Nr. 682/2007, nustatantis galutinį antidempingo muitą tam tikriems importuojamiems Tailando kilmės paruoštiems arba konservuotiems cukriniams kukurūzams, turintiems grūdų pavidalą. Reglamentu (EB) Nr. 954/2008 iš dalies pakeistos Reglamento (EB) Nr. 682/2007 nuostatos dėl vienai bendrovei nustatyto muito ir „visoms kitoms bendrovėms“ nustatyto muito. Komisijos sprendimas (2007/424/EB), kuriuo priimami dviejų Tailando gamintojų įsipareigojimų pasiūlymai. |Derėjimas su kitomis Europos Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Netaikoma. |KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS |Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis |Su tyrimu susijusios suinteresuotosios šalys turėjo galimybę ginti savo interesus atliekant tyrimą pagal pagrindinio reglamento nuostatas. |Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas |Nepriklausomo tyrimo neprireikė. |Poveikio vertinimas Šis pasiūlymas parengtas įgyvendinant pagrindinį reglamentą. Pagrindiniame reglamente nenumatytas bendras poveikio vertinimas, tačiau jame pateikiamas išsamus būtinų įvertinti sąlygų sąrašas. |TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI |Siūlomų veiksmų santrauka 2008 m. rugsėjo 16 d. Komisija pradėjo dalinę tarpinę peržiūrą dėl galiojančių antidempingo muitų, taikomų tam tikriems importuojamiems Tailando kilmės paruoštiems arba konservuotiems cukriniams kukurūzams, turintiems grūdų pavidalą. Atliekant peržiūrą buvo tiriama tik priemonės forma ir, visų pirma, tam tikrų Tailando eksportuojančių gamintojų įsipareigojimų pasiūlymų priimtinumas ir įvykdomumas. Pridedamas pasiūlymas iš dalies pakeisti Reglamentą (EB) Nr. 682/2007 grindžiamas galutinėmis išvadomis, kuriomis buvo atskleista, kad įsipareigojimai dėl kainos nėra tinkama priemonių forma. Todėl Tarybai siūloma priimti pridedamą reglamento pasiūlymą, kuris turėtų būti paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ne vėliau kaip iki 2009 m. gruodžio 15 d. |Teisinis pagrindas 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2005 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2117/2005. |Subsidiarumo principas Pasiūlymas priklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. |Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl šių priežasčių. |Veiksmų pobūdis aprašytas minėtame pagrindiniame reglamente, nesuteikiant galimybės taikyti nacionalinio sprendimo. |Nuoroda apie Bendrijai, nacionalinėms vyriausybėms, regionų ir vietos valdžios institucijoms, ūkinės veiklos vykdytojams ir piliečiams tenkančios finansinės ir administracinės naštos mažinimą ir jos proporcingumą pasiūlymo tikslui netaikoma. |Pasirinkta priemonė |Siūloma priemonė – reglamentas. |Kitos priemonės būtų netinkamos, nes pagrindiniame reglamente kitos galimybės nenumatytos. |POVEIKIS BIUDžETUI |Pasiūlymas neturi poveikio Bendrijos biudžetui. |PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASiš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 682/2007, nustatantį galutinį antidempingo muitą tam tikriems importuojamiems Tailando kilmės paruoštiems arba konservuotiems cukriniams kukurūzams, turintiems grūdų pavidaląEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių[1] (toliau – pagrindinis reglamentas), ypač į jo 8 straipsnį ir 11 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu,kadangi:A. PROCEDŪRA1. Galiojančios priemonės(1) Atlikus tyrimą (toliau – pradinis tyrimas) Taryba Reglamentu (EB) Nr. 682/2007[2] (toliau – pradinis reglamentas) nustatė galutinius antidempingo muitus tam tikriems importuojamiems Tailando kilmės paruoštiems arba konservuotiems cukriniams kukurūzams, turintiems grūdų pavidalą, kurių KN kodai yra ex 2001 90 30 ir ex 2005 80 00. Šios priemonės buvo taikomos kaip ad valorem muitas. Reglamentu (EB) Nr. 954/2008[3] iš dalies pakeistos Reglamento (EB) Nr. 682/2007 nuostatos dėl vienai bendrovei nustatytos muito normos ir „visoms kitoms bendrovėms“ nustatytos muito normos. Taigi, galioja 3,1–14,3 % dydžio muito normos. Muitas nebuvo taikomas importuojamiems dviejų Tailando eksportuojančių gamintojų, t. y. Malee Sampran Public Co Ltd (toliau – Malee ) ir Sun Sweet Co Ltd (toliau – Sun Sweet ), kurių įsipareigojimai priimti Komisijos sprendimu 2007/424/EB[4] ir kurie atitiko Reglamento (EB) Nr. 682/2007 2 straipsnyje nustatytas sąlygas, produktams.2. Peržiūros pagrindas(2) Nustatydama galutines priemones Taryba išimtinai leido bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams, negalėjusiems per pagrindinio reglamento 8 straipsnio 2 dalyje nustatytą terminą pateikti pakankamai pagrįstą įsipareigojimo pasiūlymą, baigti jį rengti per 10 kalendorinių dienų nuo galutinio Reglamento (EB) Nr. 682/2007 įsigaliojimo. Per šį terminą baigta rengti dešimt kitų įsipareigojimų pasiūlymų. Dviejuose priimtuose įsipareigojimų pasiūlymuose ir kituose dešimtyje pasiūlymų pateiktos nustatytos minimalios importo kainos.(3) Susipažinusi su dešimtimi kitų pasiūlymų, Bendrijos pramonė nepritarė įsipareigojimų dėl kainos priėmimui, teigdama, kad dėl didėjančių nagrinėjamojo produkto (kaip apibrėžta 16 konstatuojamojoje dalyje) ir jo pagrindinės žaliavos kainų bei gamybos priemonių sąnaudų nustatytos minimalios importo kainos nebėra veiksminga priemonės forma.(4) Siekdama dar kartą įvertinti, ar įsipareigojimai yra tinkama veiksminga antidempingo priemonių forma, Komisija manė, kad būtina iš naujo įvertinti pasiūlytų ir jau priimtų įsipareigojimų priimtinumą ir įvykdomumą.3. Tyrimas(5) Pasitarusi su Patariamuoju komitetu ir nusprendusi, kad yra pakankamai įrodymų pradėti dalinę tarpinę peržiūrą, Komisija 2008 m. rugsėjo 16 d. Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje[5] paskelbtu pranešimu apie inicijavimą paskelbė apie dalinės tarpinės peržiūros inicijavimą pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalį.(6) Atliekant peržiūrą buvo tiriama tik priemonės, taikytinos dviems Tailando eksportuojantiems gamintojams, kurių pasiūlyti įsipareigojimai buvo priimti, ir dešimčiai Tailando eksportuojančių gamintojų, kurių įsipareigojimų pasiūlymai svarstomi, forma.(7) Komisija apie dalinės tarpinės peržiūros inicijavimą oficialiai informavo eksportuojančius gamintojus, eksportuojančios šalies atstovus ir Bendrijos gamintojus bei jų asociacijas ir importuotojus. Suinteresuotosioms šalims buvo sudaryta galimybė per pranešime apie inicijavimą nustatytą laikotarpį raštu pareikšti nuomonę ir pateikti prašymą išklausyti.(8) Siekdama gauti informacijos, kuri, jos nuomone, yra reikalinga tyrimui, Komisija išsiuntė klausimynus dvylikai susijusių eksportuojančių gamintojų ir Bendrijos gamintojams. Bendrijos gamintojai ir septynios iš dvylikos Tailando bendrovių pateikė klausimyno atsakymus.(9) Penkios Tailando bendrovės, kurių įsipareigojimų pasiūlymai svarstomi, išvis nepateikė šio peržiūros klausimyno atsakymų ir pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnį buvo laikomos nebendradarbiaujančiomis. Į vienos Tailando bendrovės pateiktą informaciją neatsižvelgta, nes į konfidencialius klausimyno klausimus atsakyta nepakankamai išsamiai. Be to, ši bendrovė nepateikė išsamios nekonfidencialios klausimyno atsakymų versijos. Bendrovė teigė, kad dėl didelių pokyčių bendrovės struktūroje, įskaitant pavadinimo pasikeitimą, buvo sudėtinga tinkamai atsakyti į klausimyną. Kita Tailando bendrovė taip pat atsisakė pateikti išsamią nekonfidencialią klausimyno atsakymų versiją. Visoms susijusioms bendrovėms pranešta apie siūlymą taikyti pagrindinio reglamento 18 straipsnį ir suteikta galimybė teikti pastabas. Pastaroji bendrovė teigė, kad negalėjo parengti išsamios ir nekonfidencialios pateiktų duomenų versijos dėl pateiktos informacijos jautrumo. Pažymima, kad šis argumentas yra priimtinas kelių su bendrovių sąnaudomis ir kainomis susijusių klausimyno dalių atžvilgiu, tačiau jo negalima pritaikyti kitoms klausimyno dalims, pvz., veiklos statistikai, bendrajai informacijai ir pan. Pirmoji bendrovė pateikė papildomos konfidencialios informacijos. Tačiau, net ir atsižvelgiant į tai, kad bendrovėje gali vykti restruktūrizacija, būtina pateikti pagrindinę informaciją, kad būtų galima įvertinti bendrovės padėtį. Vis dėlto, nepaisant vėlesniu etapu pateiktos papildomos informacijos, šio minimalaus reikalavimo nebuvo laikytasi, nes nebuvo pateikta informacijos apie tam tikras sąnaudas. Be to, nepateikta išsami nekonfidenciali klausimyno atsakymų versija.(10) Todėl laikoma, kad nebuvo pateikta jokių įtikinamų argumentų, kuriais remiantis sprendimas taikyti pagrindinio reglamento 18 straipsnį galėtų būti atšauktas.(11) Visos kitos gamybos bendrovės bendradarbiavo ir pateikė klausimyno atsakymus.(12) Kelios kitos suinteresuotosios šalys pateikė pastabas. Vienas importuotojas teigė, kad nustatytos priemonės yra nepagrįstos, nes pradiniu TL (kaip apibrėžta 17 konstatuojamojoje dalyje) dempingas nebuvo vykdomas, todėl jos turėtų būti atšauktos. Šiuo atžvilgiu reikėtų priminti, kad atlikus pradinį tyrimą nustatyta, jog žalingas dempingas buvo vykdomas. Be to, šia peržiūra siekiama nustatyti, ar įsipareigojimai yra tinkama veiksminga antidempingo priemonių forma, todėl negali būti atsižvelgiama į tvirtinimus, susijusius su pradinio tyrimo išvadomis, išskyrus tuos, kurie susiję su priemonių forma. Todėl pastaba turėjo būti atmesta. Kitas importuotojas pateikė oficialų prašymą dėl priemonių taikymo sustabdymo. Šis prašymas vertinamas atskirai nuo atliekamo peržiūros tyrimo.(13) Tikrinamieji vizitai surengti šių bendrovių patalpose:(14) a) Tailando eksportuojantys gamintojai:-  Lampang Food Products Co., Ltd. , Bankokas,-  Malee Sampran Public Co., Ltd. , Bankokas,-  River Kwai International Food Industry Co., Ltd. , Bankokas, ir-  Sun Sweet Co., Ltd ., Chingmai;b) Bendrijos gamintojai:-  Bonduelle Conserve International, Lille-Villeneuve d'Ascq , Prancūzija,-  Conserve Italia SCA, San Lazzaro di Savena , Italija.(15) Atliekant tyrimą buvo nagrinėjamas laikotarpis nuo 2007 m. liepos 1 d. iki 2008 m. birželio 30 d. (toliau – peržiūros tiriamasis laikotarpis arba PTL).4. Nagrinėjamasis produktas(16) Nagrinėjamasis produktas yra Tailando kilmės cukriniai kukurūzai ( Zea mays var. saccharata ), turintys grūdų pavidalą, paruošti arba konservuoti su actu arba acto rūgštimi, neužšaldyti, kurių klasifikacinis KN kodas šiuo metu yra ex 2001 90 30, ir cukriniai kukurūzai ( Zea mays var. saccharata ), turintys grūdų pavidalą, paruošti arba konservuoti be acto arba acto rūgšties, neužšaldyti, išskyrus produktus, priskiriamus 2006 pozicijai, kurių klasifikacinis KN kodas šiuo metu yra ex 2005 80 00.C. IŠVADOS1. Nagrinėjamojo produkto pardavimo kainų raida(17) Visų pirma buvo tiriami nagrinėjamojo produkto kainų pokyčiai laikotarpiu nuo pradinio tiriamojo laikotarpio pradžios, t. y. nuo 2005 m. sausio 1 d. iki 2005 m. gruodžio 31 d. (toliau – pradinis TL) iki PTL pabaigos. Antrojo 2008 m. pusmečio duomenys buvo tiriami siekiant kryžminiu būdu patikrinti išvadas.(18) Atlikus analizę paaiškėjo, kad nagrinėjamojo produkto importo iš Tailando kainos nuo pradinio TL, ypač nuo 2006 m. pabaigos, nuolat didėjo. Nepaisant PTL sumažėjusių kainų, jos išlieka daug didesnės už kainas pradiniu TL. Iš turimų 2008 m. duomenų matyti, kad kainos ir toliau didės.1 lentelė. Importo iš Tailando į ES kainos pagal ketvirtįIndeksas 1 ketv. / 2005 m. = 100 | 1 ketv. | 2 ketv. | 3 ketv. | 4 ketv. |Pradinis TL Indeksas | 656 100 | 669 102 | 723 110 | 699 107 |2006 Indeksas | 719 110 | 705 107 | 715 109 | 747 114 |2007 Indeksas | 830 127 | 798 122 | 814 124 | 773 118 |PTL Indeksas | 814 124 | 773 118 | 763 116 | 740 113 |2008 Indeksas | 763 116 | 740 113 | 768 117 | 811 124 |Šaltinis: Eurostatas(19) Remiantis Eurostato duomenimis, bendra vidutinės nagrinėjamojo produkto importo kainos raida pasitvirtino atlikus patikrintų pardavimo į ES kainų, kuriomis Tailando bendrovės ES pardavė nagrinėjamąjį produktą tipiško dydžio (340 g) skardinėse, analizė. Iš tiesų, kaip parodyta toliau pateiktoje lentelėje, Eurostato nustatytas pokytis būdingas tokio dydžio skardinėms.(20) Be to, atlikus Tailando kainų už tipiško dydžio skardinę analizę, paaiškėjo, kad nuo pradinio TL kainos dar labiau svyravo. Nuo pirmojo 2005 m. ketvirčio iki paskutinio PTL ketvirčio pardavimo kainos svyravo daugiau nei 30 %. Turimi 2008 m. antrojo pusmečio duomenys patvirtina šią raidą.2 lentelė. Tailando pardavimo į ES kainos (EUR / t – 340 g skardinė – indeksuotos)Indeksas 1 ketv. / 2005 m. = 100 | 1 ketv. | 2 ketv. | 3 ketv. | 4 ketv. |Pradinis TL | 100 | 105 | 106 | 115 |2006 | 118 | 119 | 118 | 123 |2007 | 129 | 133 | 123 | 116 |PTL | 123 | 116 | 109 | 112 |2008 | 109 | 112 | 121 | 122 |Šaltinis: tyrimas(21) Atsižvelgiant į didelį nagrinėjamojo produkto kainų svyravimą nuo pradinio TL, padarytina išvada, kad įsipareigojimai dėl kainų, pagal kuriuos nustatytos minimalios importo kainos, nebegali būti taikomi.2. Galimas minimalių importo kainų indeksavimas(22) Nors svarstomuose įsipareigojimų pasiūlymuose ir priimtuose įsipareigojimų pasiūlymuose pateikiamos tik nustatytos minimalios kainos, taip pat buvo tiriama, ar išimties tvarka, indeksavus minimalias importo kainas, būtų galima toliau taikyti du galiojančius įsipareigojimus ir priimti dešimt svarstomų įsipareigojimų pasiūlymų.(23) Todėl buvo būtina nustatyti, ar esama koreliacijos tarp nagrinėjamojo produkto pardavimo kainos raidos ir pagrindinės žaliavos arba kitų gamyboje naudojamų žaliavų pirkimo kainos, ir jei taip, ar jos sudaro didelį bendrų gamybos sąnaudų dalį ir ar informacija apie šių žaliavų kainą yra viešai skelbiama.(24) Nagrinėjamąjį produktą sudaro cukriniai kukurūzai ir skardinės; kiekvienas iš jų sudaro 30–40 % nagrinėjamojo produkto gamybos sąnaudų.a) Cukrinių kukurūzų pirkimo kainų raidos indeksavimas(25) Kaip išdėstyta toliau pateiktoje lentelėje, vidutinės cukrinių kukurūzų pirkimo kainos Tailande ir ES labai padidėjo, palyginti su pradiniu TL. PTL pabaigoje kainos buvo daug didesnės nei pradiniu TL. Turimi 2008 m. antrosios pusės duomenys patvirtina tokį kainų padidėjimą.(26) Akivaizdu ir tai, kad skirtingai nei ES, pirkimo kainos Tailande atitinkamais metais vis labiau svyruoja, ypač nuo 2006 m. pabaigos. Nuo pradinio TL iki PTL mažiausia ir didžiausia kaina Tailande svyravo beveik 40 %. Turimi 2008 m. duomenys rodo dar didesnį kainų svyravimą.3 lentelė. Cukrinių kukurūzų pirkimo kainos pagal ketvirtį, EUR (indeksuotos)[pic]Šaltinis: tyrimas(27) Nors buvo nustatyta, kad nuo pradinio TL vis labiau svyravo tiek nagrinėjamojo produkto pardavimo kainos, tiek cukrinių kukurūzų pirkimo kainos, nebuvo galima nustatyti jokios nuoseklios ir stabilios šių kainų koreliacijos. Nors būtų galima teigti, kad nuo 2005 m. pradžios iki 2006 m. pabaigos cukrinių kukurūzų kainų raida iš dalies atspindėjo nagrinėjamojo produkto kainų raidą, nuo 2007 m. tokia tendencija daugiau nebepastebima. Iš tiesų, cukrinių kukurūzų pirkimo kainos mažėja, o nagrinėjamojo produkto kainos didėja, ir atvirkščiai.4 lentelė. Nagrinėjamojo produkto pardavimo kainų ir cukrinių kukurūzų pirkimo kainų koreliacija[pic](28) Be to, analizė parodė, kad cukrinių kukurūzų kainų raida skirtingose pasaulio šalyse buvo nevienoda. Kaip matyti iš 3 lentelės, Tailande ir Bendrijoje kainų raida skyrėsi.(29) Kadangi koreliacijos tarp nagrinėjamojo produkto pardavimo kainų ir cukrinių kukurūzų pirkimo kainų nėra ir atsižvelgiant į skirtingą cukrinių kukurūzų kainų raidą Tailande ir Bendrijoje, akivaizdu, kad neįmanoma indeksuoti minimalių importo kainų pagal cukrinių kukurūzų kainas.(30) Taip pat pažymėtina, kad informacija apie cukrinių kukurūzų kainas nėra viešai skelbiama. Pirmiau pateiktus duomenis buvo galima gauti tik peržiūros tikslais. Todėl net nustačius koreliaciją, būtų neįmanoma indeksuoti minimalių kainų.b) Skardinių pirkimo kainų raidos indeksavimas(31) Skardinių, kurios yra antroji pagrindinė nagrinėjamojo produkto sudedamoji dalis, kaina nesudaro pakankamai didelės bendrų gamybos sąnaudų dalies, kad dėl jos būtų galima leisti atskirai indeksuoti skardinių kainą. Bet kuriuo atveju, tyrimo metu paaiškėjo, kad skardinių kainos buvo stabilios laikotarpiu nuo pradinio TL iki PTL pabaigos, t. y. nebuvo įmanoma nustatyti jokios koreliacijos su nagrinėjamojo produkto kainomis. Todėl pažymima, kad pagrindinių indeksavimo sąlygų reikalavimų, kaip išdėstyta 23 konstatuojamojoje dalyje, nėra laikomasi. Todėl galimybė indeksuoti minimalias importo kainas pagal skardinių kainų raidą toliau nebuvo svarstoma.(32) Atsižvelgiant į išdėstytas aplinkybes, tyrimo metu padaryta išvada, kad nėra galimybės indeksuoti minimalių importo kainų, siekiant išspręsti nagrinėjamojo produkto kainų svyravimo problemą.3. Konkrečios svarstomų įsipareigojimų pasiūlymų atmetimo priežastys(33) Penkios iš dešimties bendrovių, kurių pateikti įsipareigojimų pasiūlymai yra svarstomi, nepateikė klausimyno atsakymų ir todėl pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnį buvo laikomos nebendradarbiaujančiomis. Bendros politikos tikslais nebendradarbiavimas neturėtų būti skatinamas, todėl svarstomi minėtų bendrovių įsipareigojimų pasiūlymai negali būti priimti.(34) Taip pat nustatyta, kad viena bendrovė absorbavo antidempingo muitus, bent jau kai kurių sandorių atveju. Tokia praktika neigiamai turi neigiamo poveikio tarpusavio pasitikėjimu grindžiamiems santykiams, kuriais remiantis priimami įsipareigojimai dėl kainos. Todėl šios bendrovės įsipareigojimo pasiūlymas nėra priimtinas.(35) Kita bendrovė ne Tailando teritorijoje įsteigė nagrinėjamąjį produktą gaminančią susijusią bendrovę. Bendrovė pasiūlė įtraukti šią pavaldžiąją bendrovę į įsipareigojimo pasiūlymą. Tačiau dėl tokios pavaldžiosios bendrovės buvimo kyla didelis kryžminio kompensavimo pavojus. Todėl šios bendrovės įsipareigojimo pasiūlymas taip pat turi būti atmestas.(36) Viena bendrovė nutraukė nagrinėjamojo produkto gamybą ir išnuomojo gamybines patalpas naujai įsteigtai susijusiai bendrovei. Todėl šios bendrovės įsipareigojimo pasiūlymas taip pat turi būti atmestas.4. Konkrečios priimto įsipareigojimo atšaukimo priežastys(37) Vienos iš bendrovių, turinčios galiojantį įsipareigojimą, patalpose atlikto patikrinimo metu nustatyta keletas pažeidimų, išdėstytų Komisijos sprendime [ĮRAŠYTI].D. IŠVADOS(38) Remiantis išdėstytais faktais ir aplinkybėmis, daroma išvada, kad siekiant panaikinti žalingą dempingo poveikį nebėra tikslinga taikyti įsipareigojimus dėl kainų, kuriais nustatomos minimalios importo kainos, ir nėra galimybės indeksuoti minimalių importo kainų siekiant išspręsti problemą. Šiomis aplinkybėmis įsipareigojimų pasiūlymai turėtų būti atmesti, o priimti pasiūlymai turėtų būti atšaukti.(39) Be to, aštuoni iš dešimties svarstomų įsipareigojimų pasiūlymų turėtų būti atmesti dėl konkrečių išdėstytų priežasčių.(40) Dėl įsipareigojimo sąlygų nesilaikymo taip pat turėtų būti atšauktas vienas iš dviejų galiojančių įsipareigojimų dėl kainos.(41) Todėl padaryta išvada, kad peržiūros tyrimas, kurį atliekant buvo tirta tik priemonės forma, turėtų būti nutrauktas, svarstomi įsipareigojimų pasiūlymai neturėtų būti priimti ir galiojantys įsipareigojimai turėtų būti atšaukti.(42) Visoms suinteresuotosioms šalims buvo pranešta apie esminius faktus ir išvadas, kuriomis remiantis buvo priimtas sprendimas atmesti svarstomus įsipareigojimų pasiūlymus ir atšaukti galiojančius įsipareigojimus, ir joms buvo suteikta galimybė pareikšti savo pastabas.(43) Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad įsipareigojimo atšaukti negalima, jei visų jo sąlygų buvo laikomasi. Vietoje to, bendrovei turėtų būti suteikta galimybė persvarstyti minimalias importo kainas atsižvelgiant į rinkos raidą.(44) Atsakant į šį argumentą reikia pažymėti, kad galiojantys įsipareigojimai turi būti atšaukti ir svarstomi įsipareigojimų pasiūlymai turi būti atmesti visų pirma dėl jų neįvykdomumo. Kaip išdėstyta, atliekant peržiūrą nustatyta, kad nebetikslinga taikyti su cukriniais kukurūzais susijusių įsipareigojimų dėl kainos, nepaisant to, ar atskiros bendrovės laikėsi įsipareigojimo nuostatų, ar ne, ir to, ar jos pageidauja persvarstyti minimalias importo kainas. Bet kuriuo atveju, atsižvelgiant į peržiūros metu nustatytą kainų svyravimą, persvarstyti minimalias importo kainas būtų tikslinga tik tuo atveju, jei būtų nustatyta indeksavimo formulė. Tačiau atliekant peržiūra paaiškėjo, kad tam nėra pagrindo.(45) Viena bendrovė užginčijo, kad jos cukrinių kukurūzų pirkimo kainos ir nagrinėjamojo produkto pardavimo kainos vis labiau svyravo ir didėjo nuo pradinio TL iki PTL pabaigos ir teigė, kad kainos, kuriomis ji parduoda nagrinėjamąjį produktą, padidėjo tik dėl minimalių importo kainų. Todėl ji teigė, kad nėra priežasčių atšaukti galiojantį jos įsipareigojimą dėl kainos.(46) Tačiau bendrovės pateikti duomenys nepagrindė jos skundo. Cukrinių kukurūzų pirkimo kainos didėjo, tačiau tik kiek mažesniu tempu nei vidutiniškai. Kita vertus, bendrovės nagrinėjamojo produkto pardavimo kainos PTL buvo daug didesnės nei susijusios minimalios importo kainos ir 2008 m. antroje dalyje toliau didėjo.(47) Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad atmetus svarstomus įsipareigojimų dėl kainos pasiūlymus ir atšaukus galiojančius įsipareigojimus dėl kainos, būtų pažeistas PPO antidempingo susitarimo 15 straipsnis, pagal kurį PPO narės įsipareigoja atsižvelgti į konkrečią besivystančių šalių padėtį. Atsakant į šį argumentą, reikia pabrėžti, kad Komisija aktyviai ir be išankstinio nusistatymo svarstė visas įmanomas galimybes, įskaitant nustatytų minimalių importo kainų indeksavimą, siekdama išspręsti įsipareigojimų įvykdomumo problemą. Taigi, šiuo atveju buvo išnagrinėti konstruktyvūs sprendimai. Tačiau 22–32 konstatuojamosiose dalyse pateiktos tyrimo išvados nesuteikia pagrindo taikyti kokį nors alternatyvų sprendimą.(48) Kitos suinteresuotosios šalys pateikė prašymą oficialiai sustabdyti priemonių taikymą atsižvelgus į peržiūros išvadas. Kaip jau išdėstyta 12 konstatuojamojoje dalyje, minėtas prašymas yra nagrinėjamas atskirai nuo peržiūros tyrimo,PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:1 straipsnis1. Reglamento (EB) Nr. 682/2007 su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 954/2008, 1 straipsnio 3 dalis išbraukiama.2. Reglamento (EB) Nr. 682/2007 su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 954/2008, 1 straipsnio 4 dalis pernumeruojama į 1 straipsnio 3 dalį.3. Reglamento (EB) Nr. 682/2007 su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 954/2008, 2 straipsnis išbraukiamas.4. Reglamento (EB) Nr. 682/2007 su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 954/2008, 3 ir 4 straipsniai pernumeruojami į atitinkamai 2 ir 3 straipsnius.5. Reglamento (EB) Nr. 682/2007 su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 954/2008, II priedas išbraukiamas.2 straipsnisDalinė tarpinė Reglamento (EB) Nr. 682/2007 su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 954/2008, peržiūra nutraukiama nepriimant įsipareigojimų pasiūlymų.3 straipsnisŠis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkas[…] [1] OL L 56, 1996 3 6, p. 1.[2] OL L 159, 2007 6 20, p. 14.[3] OL L 260, 2008 9 30, p. 1.[4] OL L 159, 2007 6 20, p. 42.[5] OL C 237, 2008 9 16, p. 18.


				|

		52012PC0021

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo iš dalies keičiamas 2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1342/2008, nustatantis menkių išteklių ir šių išteklių žvejybos būdų daugiametį planą /* KOM/2012/021 galutinis - 2012/0013 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO APLINKYBĖS
Sutartyje dėl Europos Sąjungos
veikimo (toliau – SESV) skiriami Komisijai deleguojami įgaliojimai priimti
bendro pobūdžio įstatymo galios neturinčius teisės aktus,
skirtus neesminėms įstatymo galią turinčio teisės akto
nuostatoms papildyti ar iš dalies pakeisti, kaip nustatyta SESV 290 straipsnio
1 dalyje (deleguotieji aktai), ir Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti
vienodas teisiškai privalomų Sąjungos aktų įgyvendinimo
sąlygas, kaip nustatyta SESV 291 straipsnio 2 dalyje (įgyvendinimo
aktai).
Šio pasiūlymo tikslas – 2008 m.
gruodžio 18 d. Reglamentą (EB) Nr. 1342/2008, nustatantį
menkių išteklių ir šių išteklių žvejybos būdų
daugiametį planą (menkių išteklių atkūrimo
planą), suderinti su naujosiomis SESV nustatytomis taisyklėmis.
Minėtu reglamentu šiuo metu Komisijai suteikti įgaliojimai buvo
perskirstyti į deleguojamojo pobūdžio priemones ir įgaliojamojo
pobūdžio priemones.
Pagrindinis minėto plano tikslas –
užtikrinti tausų menkių išteklių naudojimą Kategato
sąsiaurio, Šiaurės jūros, vandenų į vakarus nuo
Škotijos ir Airijos jūros geografiniuose rajonuose, remiantis didžiausiu
tausojamąją žvejybą užtikrinančiu sužvejotų žuvų
kiekiu (5 straipsnio 1 dalis). Šiam tikslui pasiekti plane yra išdėstytos
taisyklės dėl metinių šių išteklių žvejybos
galimybių, išreikštų bendru leidžiamu sužvejoti kiekiu ir
didžiausiomis leidžiamomis žvejybos pastangomis, nustatymo. Šios taisyklės
grindžiamos tam tikrais techniniais parametrais, kuriais remiantis ištekliai
laikomi geresnės arba blogesnės apsaugos būklės ir tokiu
būdu daugiau arba mažiau atitinka plano tikslą. Tie parametrai
grindžiami moksline informacija, o ne politiniu pasirinkimu. Mokslas vystosi ir
tobulėja, todėl į planą reikia įtraukti nuostatas,
būtinas siekiant užtikrinti, kad planas būtų nuolat atnaujinamas
remiantis patikimiausiomis mokslinėmis rekomendacijomis.
Todėl Reglamento 10 straipsnio 1 dalyje
numatyta, kad tais atvejais, kai paaiškėja, jog plano tikslais nustatyti
mirtingumo dėl žvejybos koeficientai ir atitinkamos neršiančių
žuvų išteklių biomasės normos yra nebetinkami, Taryba turi tuos
parametrus peržiūrėti, kad būtų užtikrintas plano valdymo
tikslų įgyvendinimas. Todėl dabar galiojančiu reglamentu
įgaliojimai iš dalies pakeisti tuos neesminius plano elementus suteikiami
Tarybai. Tačiau pagal SESV tokia sprendimų priėmimo
procedūra nebeįmanoma.
Panašiai, Komisijai taip pat turėtų
būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kad prireikus
ir su sąlyga, kad tenkinamos tuo reglamentu išdėstytos griežtos
sąlygos, būtų galima iš dalies pakeisti tokius neesminius
Reglamento (EB) Nr. 1342/2008 elementus kaip tam tikri I priedo techniniai
parametrai.
Taip pat reikėtų deleguoti
įgaliojimus nustatyti taisykles, susijusias su žvejybos pastangų patikslinimu,
jei laivų grupė neįtraukiama į žvejybos pastangų
režimą arba į jį įtraukiama iš naujo; taisykles, susijusias
su žvejybos pajėgumo apskaičiavimo metodu; taisykles, susijusias su
apskaičiavimo metodu, taikomu didžiausioms leidžiamoms žvejybos pastangoms
patikslinti; ir taisykles, susijusias su geografinių rajonų ir
žvejybos įrankių grupių elementų pakeitimais.
Komisijai turėtų būti suteikti
įgyvendinimo įgaliojimai nustatyti informacijos perdavimo Komisijai
tvarką ir formatą, taip pat specialaus žvejybos leidimo ir
laivų, kuriems suteiktas toks specialus leidimas, sąrašo
formatą.
Be to, 30 straipsnyje išdėstyta
sprendimų priėmimo tvarka turėtų būti paaiškinta
atsižvelgiant į tai, kad įsigaliojo SESV.
Todėl siūlomi pakeitimai,
būtini tam, kad planas būtų veiksmingai taikomas pagal
naują Lisabonos sutartimi nustatytą sprendimų priėmimo
sistemą.
Pirmiau išdėstytos informacijos pagrindu
parengtas pasiūlymo, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB)
Nr. 1342/2008, projektas; Komisijos prašoma šį pasiūlymą
kuo greičiau priimti ir perduoti jį Tarybai ir Europos Parlamentui.
2.           KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
ŠALIMIS REZULTATAI IR POVEIKIO VERTINIMAI
Konsultuotis su suinteresuotosiomis šalimis ar
atlikti poveikio vertinimą poreikio nebuvo.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
·
Siūlomų veiksmų santrauka
Šiais veiksmais iš esmės siekiama
apibrėžti Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1342/2008 Komisijai suteikiamus
įgaliojimus ir priskirti juos deleguotiesiems arba įgyvendinimo
įgaliojimams.
·
Teisinis pagrindas
Sutarties dėl Europos Sąjungos
veikimo 43 straipsnio 2 dalis.
·
Subsidiarumo principas
Pasiūlymas priklauso išimtinei Europos
Sąjungos kompetencijai.
·
Proporcingumo principas
Šiuo pasiūlymu iš dalies keičiamos
priemonės, jau esančios Tarybos reglamente (EB) Nr. 1342/2008,
todėl dėl proporcingumo principo klausimo nekyla.
·
Pasirinkta priemonė
Siūloma priemonė – Europos
Parlamento ir Tarybos reglamentas.
Kitos priemonės būtų netinkamos
dėl šios priežasties: reglamentas turi būti iš dalies keičiamas
reglamentu.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Įgyvendindama šią priemonę
Sąjunga nepatirs jokių papildomų išlaidų.
2012/0013 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
kuriuo iš dalies keičiamas 2008 m.
gruodžio 18 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1342/2008, nustatantis menkių
išteklių ir šių išteklių žvejybos būdų daugiametį
planą
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio
2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[1],
teisės akto pasiūlymą perdavus
nacionaliniams parlamentams,
priimdami sprendimą pagal
įprastą teisėkūros procedūrą,
kadangi:
(1)
2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentu
(EB) Nr. 1342/2008, nustatančiu menkių išteklių ir šių
išteklių žvejybos būdų daugiametį planą ir
panaikinančiu Reglamentą (EB) Nr. 423/2004[2], Taryba
įgaliojama stebėti ir peržiūrėti didžiausius mirtingumo
dėl žvejybos koeficientus ir susijusias neršiančių žuvų
išteklių biomasės normas;
(2)
pagal Sutarties 290 straipsnį Komisija gali
būti įgaliota deleguotaisiais aktais papildyti arba iš dalies
pakeisti tam tikras neesmines įstatymo teisę turinčio
teisės akto nuostatas;
(3)
kad neesminės Reglamento (EB)
Nr. 1342/2008 nuostatos galėtų būti iš dalies pakeistos
arba papildytos, Komisijai pagal Sutarties 290 straipsnį turėtų
būti deleguotas įgaliojimas priimti aktus dėl šių
aspektų:
–
nustatytų didžiausių mirtingumo dėl
žvejybos koeficientų ir susijusių neršiančių žuvų
išteklių biomasės normų verčių pakeitimų, kai
pasiekiamas tikslinis mirtingumo dėl žvejybos koeficientas;
–
taisyklių, susijusių su žvejybos
pastangų patikslinimu, jei laivų grupė neįtraukiama į
žvejybos pastangų režimą arba į jį įtraukiama iš
naujo;
–
taisyklių, susijusių su 14 straipsnio 3
dalyje nurodyto žvejybos pajėgumo apskaičiavimo metodu ir
didžiausių pajėgumo lygių patikslinimu dėl žvejybos veiklos
nutraukimo visam laikui ir pajėgumo perkėlimo;
–
taisyklių, susijusių su
apskaičiavimo metodu, taikomu didžiausioms leidžiamoms žvejybos pastangoms
patikslinti administruojant kvotas;
–
taisyklių, susijusių su
apskaičiavimo metodu, taikomu didžiausioms leidžiamoms žvejybos pastangoms
patikslinti po to, kai žvejybos pastangos perleidžiamos vienos žvejybos
pastangų grupės kitai;
–
I priede nustatytų geografinių
rajonų ir žvejybos įrankių grupių elementų
pakeitimų;
(4)
ypač svarbu, kad parengiamųjų
darbų etapu Komisija rengtų tinkamas konsultacijas, taip pat ir
ekspertų lygmeniu. Rengdama ir sudarydama deleguotuosius aktus, Komisija
turėtų užtikrinti, kad reikalingi dokumentai būtų tuo
pačiu metu laiku ir tinkamai perduoti Europos Parlamentui ir Tarybai;
(5)
pagal Sutarties 291 straipsnį, kad teisiškai
privalomi teisės aktai būtų įgyvendinami vienodomis
sąlygomis, įgyvendinimo aktais Komisijai turi būti suteikti
įgyvendinimo įgaliojimai;
(6)
siekiant užtikrinti, kad Reglamentas (EB)
Nr. 1342/2008 būtų įgyvendinamas vienodomis sąlygomis,
Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo
įgaliojimai dėl išsamių taisyklių, taikytinų
informacijos, reikalaujamos pagal šį reglamentą, perdavimo Komisijai
tvarkai ir formatui, taip pat specialaus žvejybos leidimo formatui ir
laivų, kuriems suteiktas toks specialus leidimas, sąrašo formatui.
Šiais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi vadovaujantis
2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES)
Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos
Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės
mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai[3];
(7)
30 straipsnyje išdėstyta sprendimų
priėmimo tvarka turėtų būti paaiškinta atsižvelgiant į
tai, kad įsigaliojo Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo;
(8)
todėl Reglamentą (EB) Nr. 1342/2008
reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 1342/2008 iš dalies
keičiamas taip:
(1)
10 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Komisija įgaliojama pagal 31a
straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl 5 straipsnio 2 dalyje, 6
straipsnyje ir 7 straipsnio 2 dalyje išdėstytų normų
verčių pakeitimų, kai pasiekiamas 5 straipsnio 2 dalyje nurodytas
mirtingumo dėl žvejybos koeficientas arba kai moksliniai duomenys rodo,
kad šis siektinas koeficientas arba 6 straipsnyje nurodytos mažiausios ir
prevencinės neršiančių žuvų biomasės normos, arba 7
straipsnio 2 dalyje nurodyti mirtingumo dėl žvejybos koeficientai nebegali
užtikrinti, kad išliktų nedidelė išteklių išeikvojimo rizika ir
būtų išlaikytas didžiausias tausojamąją žvejybą
užtikrinantis sužvejotų žuvų kiekis.“
(2)
11 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
(a)
3 dalis pakeičiama taip:
„3.     Valstybės narės kasmet teikia
Komisijai informaciją, kurios reikia norint nustatyti, ar pirmiau
nurodytos sąlygos yra ir išlieka tenkinamos.“
(b)
Įterpiamos šios 4 ir 5 dalys:
„4.     Komisija įgaliojama pagal 31a
straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų nustatytos
žvejybos pastangų tikslinimo taisyklės, taikytinos, kai laivų
grupė yra neįtraukiama į žvejybos pastangų režimą arba
į jį įtraukiama iš naujo pagal 11 straipsnio 2 dalį ir kai
laivas nebeatitinka reikalavimų, nurodytų sprendime dėl
neįtraukimo į sistemą.
5. 11 straipsnio 3 dalyje nurodytos informacijos
perdavimo Komisijai tvarkos ir formato išsamias taisykles Komisija gali priimti
įgyvendinimo aktais 32 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka.“
(3)
14 straipsnis papildomas šia 5 dalimi:
„5. Valstybės narės nuolat informuoja
Komisiją apie tai, kokiu pagrindu apskaičiuojamas 3 dalyje nurodytas
didžiausias žvejybos pajėgumas, ir apie visus patikslinimus, daromus
dėl žvejybos veiklos nutraukimo visam laikui ir pajėgumo
perkėlimo pagal 16 straipsnio 3 dalį.“
(4)
Įterpiamas šis 14a straipsnis:
„14a straipsnis
Komisijos įgaliojimai
1. Komisija įgaliojama pagal 31a
straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų nustatytos
taisyklės dėl metodo, pagal kurį apskaičiuojamas 14
straipsnio 3 dalyje nurodytas žvejybos pajėgumas ir patikslinami didžiausi
pajėgumo lygiai, kai žvejybos veikla nutraukiama visam laikui ir
perkeliamas pajėgumas pagal 16 straipsnio 3 dalį.
2. 32 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka Komisija
įgyvendinimo aktais gali priimti išsamias taisykles dėl šių aspektų:
a) 14 straipsnio 2 dalyje nurodyto specialaus
žvejybos leidimo formato ir tvarkos, kurios laikydamosi valstybės
narės užtikrintų prieigą prie laivų, kuriems suteiktas toks
specialus leidimas, sąrašo, kaip nurodyta 14 straipsnio 4 dalyje;
14 straipsnio 5 dalyje nurodytos informacijos
perdavimo Komisijai tvarkos ir formato.“
(5)
16 straipsnis papildomas šiomis 4, 5 ir 6 dalimis:
„4. Valstybės narės praneša Komisijai
apie visus remiantis šiuo straipsniu padarytus žvejybos pastangų
patikslinimus.
5. Komisija įgaliojama pagal 31a
straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų nustatytos
taisyklės dėl apskaičiavimo metodo, kuriuo vadovaudamosi
valstybės narės gali patikslinti didžiausias leidžiamas žvejybos pastangas,
kai to reikia administruojant kvotas.
6. 4 straipsnyje nurodytos informacijos perdavimo
Komisijai tvarkos ir formato išsamias taisykles Komisija gali priimti
įgyvendinimo aktais 32 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka.“
(6)
17 straipsnis papildomas šiomis 6, 7 ir 8 dalimis:
„6. Valstybės narės praneša Komisijai
apie visus remiantis šiuo straipsniu padarytus žvejybos pastangų
patikslinimus.
7. Komisija įgaliojama pagal 31a
straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų nustatytos
taisyklės dėl, apskaičiavimo metodo, kuriuo vadovaudamosi valstybės
narės gali patikslinti didžiausias leidžiamas žvejybos pastangas po to,
kai žvejybos pastangos perleidžiamos vienos žvejybos pastangų grupės
kitai.
8. 6 straipsnyje nurodytos informacijos perdavimo
Komisijai tvarkos ir formato išsamias taisykles Komisija gali priimti
įgyvendinimo aktais 32 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka.“
(7)
30 straipsnis pakeičiamas taip:
„30 straipsnis
Sprendimų priėmimo tvarka
Jei šiame reglamente numatyta, kad sprendimus
priima Taryba, ji tai daro vadovaudamasi Sutartimi.“
(8)
31 straipsnio įžanginė frazė
pakeičiama taip:
„Komisija įgaliojama pagal 31a straipsnį
priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų iš dalies pakeistas šio
reglamento I priedas, vadovaujantis šiais principais:“
(9)
Įterpiamas šis 31a straipsnis:
„31a straipsnis
Delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus
Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 10 straipsnio 1 dalyje, 11 straipsnio 4 dalyje,
14 straipsnio 1 dalies a punkte, 16 straipsnio 5 dalyje, 17 straipsnio 7 dalyje
ir 31 straipsnyje nurodyti įgaliojimai suteikiami neribotam laikui.
3. 10 straipsnio 1 dalyje, 11 straipsnio 4 dalyje,
14 straipsnio 1 dalies a punkte, 16 straipsnio 5 dalyje, 17 straipsnio 7 dalyje
ir 31 straipsnyje nurodytus įgaliojimus Europos Parlamentas arba Taryba
gali bet kada atšaukti. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo
panaikinami tame sprendime nurodyti deleguoti įgaliojimai. Sprendimas
įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą
dieną. Jis neturi poveikio jau įsigaliojusių
deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Kai Komisija priima deleguotąjį
aktą, ji nedelsdama apie jį tuo pačiu metu praneša Europos
Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 10 straipsnio 1 dalį, 11 straipsnio
4 dalį, 14 straipsnio 1 dalies a punktą, 16 straipsnio 5 dalį,
17 straipsnio 7 dalį ir 31 straipsnį priimtas deleguotasis aktas
įsigalioja tik jei per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui
ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba
neišreiškia prieštaravimo arba jei dar nepasibaigus šiam laikotarpiui tiek
Europos Parlamentas, tiek Taryba praneša Komisijai, kad neprieštaraus. Europos
Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem
mėnesiais.“
(10)
32 straipsnis pakeičiamas taip:
„32 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda Reglamento (EB)
Nr. 2371/2002 30 straipsniu įsteigtas Žuvininkystės ir
akvakultūros vadybos komitetas. Tas komitetas yra komitetas, kaip
apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Jei teikiama nuoroda į šią dalį,
taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.“
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja
dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir
tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
[1]
[2]               OL L 348,
2008 12 24, p. 20.
[3]               OL L 55,
2011 2 28, p. 13.


				|

		52012PC0002

			Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo iš dalies keičiamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 282/2011, kiek tai susiję su specialiomis schemomis neįsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims, teikiantiems telekomunikacijų, transliavimo ar elektronines paslaugas neapmokestinamiesiems asmenims /* KOM/2012/02 galutinis - 2012/0001 (NLE) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
Pasiūlymo pagrindas ir tikslai
Tarybos direktyvos 2006/112/EB[1] (toliau –
PVM direktyva) 397 straipsnyje nustatyta, kad „Taryba, remdamasi Komisijos
pasiūlymu, vieningai patvirtina šiai direktyvai įgyvendinti
būtinas priemones“.
Šia nuostata remdamasi Taryba priėmė
Tarybos reglamentą (ES) Nr. 282/2011[2], kuriuo nustatomos tam tikrų PVM
direktyvos nuostatų taikymo privalomosios taisyklės ir, be kita ko,
ja suteikiamas teisinis tikrumas dėl tam tikrų nuo 1977 m. PVM
komitete sutartų neprivalomų gairių.
Daugumą Reglamento Nr. 282/2011
nuostatų sudaro nuostatos, susijusios su Direktyvos 2008/8/EB[3]
priėmimu. Tos direktyvos 5 straipsniu daromi teisiniai pakeitimai,
susiję su specialiomis schemomis apmokestinančiojoje valstybėje
narėje neįsisteigusiems teikėjams, teikiantiems
telekomunikacijų, transliavimo ar elektronines paslaugas
neapmokestinamiesiems asmenims. Dabar Reglamente Nr. 282/2011 nenumatyta
jokia šių 2015 m. įsigaliosiančių nuostatų
įgyvendinimo priemonė. Todėl reikia tą reglamentą
priimti, kad būtų nustatytos atitinkamų PVM direktyvos
nuostatų taikymo privalomosios taisyklės.
Šias priemones kuo greičiau, bet kokiu
atveju iki 2012 m. vidurio, turėtų priimti Taryba, kad Komisija
ir valstybės narės galėtų susitarti dėl IT
sistemų, kurias reikia sukurti šioms specialiomis schemomis
įgyvendinti, funkcinių ir techninių specifikacijų.
Pasiūlytos tik tų aspektų
(apibrėžčių, schemų taikymo sričių,
įpareigojimų teikti ataskaitas, registravimosi, pašalinimo iš schemos,
PVM deklaracijų, valiutos, mokėjimų, apskaitos dokumentų)
priemonės, dėl kurių būtinas bendras supratimas prieš
pradedant kurti IT sistemas. Kitas priemones, visų pirma paslaugas
įsigyjančio asmens (kliento) vietos nustatymo priemones, Komisija
pasiūlys vėliau.
Reikia pakeisti tik Reglamento Nr. 282/2011
XI skyriaus 2 skirsnį.
Bendrosios aplinkybės
2015 m. sausio 1 d., siekiant
įtraukti taisyklių, reglamentuojančių paslaugų teikimo
vietą, pakeitimus, įsigalios tam tikri esminiai PVM direktyvos
pakeitimai, susiję su specialiomis schemomis neįsisteigusiems
apmokestinamiesiems asmenims, teikiantiems telekomunikacijų, transliavimo
ar elektronines paslaugas neapmokestinamiesiems asmenims (vadinamoji
minimalioji vieno langelio sistema). Pagal minimaliąją vieno langelio
sistemą paslaugų teikėjas naudojasi valstybės narės,
kurioje jis registravosi, interneto portalu, kad deklaruotų PVM už kitose
valstybėse narėse suteiktas tokias paslaugas privatiems vartotojams.
Schema jau taikoma ne ES įmonėms, teikiančioms elektronines
paslaugas.
Dėl tokių pakeitimų ši iki šiol
ne ES įmonėms, teikiančioms elektronines paslaugas, taikyta
schema bus taikoma ir telekomunikacijų bei transliavimo paslaugoms. Kartu
ES įmonėms bus pradėta taikyti antra speciali schema, apimsianti
tų pačių rūšių paslaugas.
Dėl šių teisinių pakeitimų
bus itin išplėsta dabartinės minimaliosios vieno langelio sistemos
taikymo sritis, todėl daug daugiau apmokestinamųjų asmenų
galės pasirinkti, ar pasinaudoti viena iš specialių schemų. Tai
sunkus uždavinys tiek mokesčių administracijoms, tiek
įmonėms, nes reikės sukurti administracinę tvarką ir
IT sistemas, kurios tinkamai derėtų su būsimais teisiniais
reikalavimais.
Siekiant užtikrinti teisinį tikrumą,
būtina nustatyti PVM direktyvos nuostatų taikymo aiškias privalomas
taisykles, kiek tai susiję su specialiomis schemomis neįsisteigusiems
apmokestinamiesiems asmenims, teikiantiems telekomunikacijų, transliavimo
ar elektronines paslaugas neapmokestinamiesiems asmenims, kurios įsigalios
2015 m. sausio 1 d. Galiojančios Reglamento Nr. 282/2011
nuostatos dėl minimaliosios vieno langelio sistemos po 2014 m.
gruodžio 31 d. bus pasenę. Todėl Reglamento Nr. 282/2011
XI skyriaus 2 skirsnis turėtų būti pakeistas naujomis
bendromis įgyvendinimo priemonėmis, apimančiomis specialias
schemas ir ES, ir ne ES įmonėms, ir turėtų būti
taikomos nuo 2015 m. sausio 1 d.
2.           KONSULTACIJŲ SU
SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS REZULTATAI IR POVEIKIO VERTINIMAS
Konsultacijos su suinteresuotosiomis
šalimis
Siekiant nustatyti sritis, kuriose įgyvendinimo
priemonės būtų reikalingos, kad būtų užtikrintas
bendras PVM direktyvos nuostatų taikymas, su valstybėmis narėmis
išsamiai konsultuotasi per FISCALIS seminarą ir Darbo grupės
Nr. 1 posėdį. Per Verslo ekspertų grupę dėl PVM
pasikeista nuomonėmis su įmonėmis.
Išorės tiriamųjų
duomenų rinkimas ir naudojimas
Nepriklausomo tyrimo neprireikė.
Poveikio vertinimas
Siūlomos priemonės yra vien
techninio pobūdžio: jomis tik pradedamos taikyti Tarybos priimtos
nuostatos. Todėl poveikio vertinimo nereikia.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO
ASPEKTAI
Subsidiarumo principas
Subsidiarumo principas taikomas tik tuomet,
jeigu pasiūlymas nepriklauso išimtinei ES kompetencijai. Valstybės
narės negali deramai pasiekti pasiūlyme numatytų tikslų.
Nors valstybės narės yra kompetentingos į nacionalinę
teisę perkelti ES teisę, labai svarbu, kad nuostatos ir jų
pakeitimai į nacionalinę teisę būtų perkeliami
koordinuotai siekiant išvengti padėties, kai valstybių narių priimtų
taikymo taisyklių skirtumai kliudytų gerai veikti minimaliai vieno
langelio sistemai. Dėl šių pirmiau išvardytų
priežasčių tik ES veiksmais galima užtikrinti, kad Europos
Sąjungoje verslui ir piliečiams būtų taikomos vienodos
taisyklės. Todėl pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą.
Proporcingumo principas
Tarybos reglamentą (ES) Nr. 282/2011
reikia iš dalies pakeisti, kad jį būtų galima pritaikyti prie
atitinkamų PVM direktyvos nuostatų, kurios bus taikomos nuo 2015 m.
sausio 1 d. Naujosios nuostatos susijusios su Direktyva 2008/8/EB, iš
dalies keičiančia Direktyvos 2006/112/EB nuostatas, susijusias su
paslaugų teikimo vieta. Šios priemonės yra būtinos PVM
direktyvai įgyvendinti.
Todėl pasiūlymas atitinka
proporcingumo principą.
2012/0001 (NLE)
Pasiūlymas
TARYBOS REGLAMENTAS
kuriuo iš dalies keičiamas
Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 282/2011, kiek tai susiję su
specialiomis schemomis neįsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims,
teikiantiems telekomunikacijų, transliavimo ar elektronines paslaugas
neapmokestinamiesiems asmenims
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2006 m.
lapkričio 28 d. Tarybos direktyvą 2006/112/EB dėl bendros
pridėtinės vertės mokesčio sistemos[4],
ypač į jos 397 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
pasiūlymą,
kadangi:
(1)
Direktyvoje 2008/8/EB[5], kuria iš
dalies pakeista Direktyva 2006/112/EB, nustatyta, kad nuo 2015 m. sausio 1 d.
visos telekomunikacijų, transliavimo ir elektroninės paslaugos
apmokestinamos valstybėje narėje, kurioje įsisteigęs
paslaugas įsigyjantis asmuo arba kurioje jis turi nuolatinę
gyvenamąją vietą ar paprastai gyvena (toliau – vartojimo
valstybė narė), nepriklausomai nuo to, kur įsisteigęs šias
paslaugas teikiantis apmokestinamasis asmuo;
(2)
siekiant sudaryti palankesnes fiskalinių
prievolių vykdymo sąlygas, kai tokios paslaugos teikiamos
neapmokestinamiesiems asmenims, sukurta speciali schema apmokestinamiesiems
asmenims, kurie yra įsisteigę Bendrijoje, bet ne valstybėje
narėje, kurioje teikia paslaugą (toliau – schema Sąjungoje įsisteigusiems
apmokestinamiesiems asmenims). Panašiai dabar apmokestinamiesiems asmenims,
kurie nėra įsisteigę Bendrijoje, galiojančios specialios
schemos taikymas turėtų būti išplėstas, kad apimtų
visas tas paslaugas (toliau – schema Sąjungoje neįsisteigusiems
apmokestinamiesiems asmenims). Tai turėtų padėti
neįsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims nurodyti registravimosi
valstybę narę kaip vieną naudojantis elektroniniu ryšiu
veikiantį punktą registruojantis pridėtinės vertės
mokesčio (PVM) mokėtojais ir teikiant deklaracijas;
(3)
taikant schemą Sąjungoje
įsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims, daugiau negu vienoje
valstybėje narėje padalinius turintis apmokestinamasis asmuo
turėtų galimybę nurodyti bet kurią iš valstybių
narių kaip registravimosi valstybę narę, išskyrus atvejus, kai
jo verslo vieta yra Bendrijoje. Tokiu atveju reikėtų užtikrinti, kad
registravimosi valstybė narė yra ta valstybė, kurioje
apmokestinamasis asmuo yra įsteigęs savo verslą;
(4)
siekiant išvengti neproporcingos naštos
apmokestinamiesiems asmenims, kurie naudojasi schema Sąjungoje
įsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims, reikėtų aiškiai
nustatyti, kad jeigu tas apmokestinamasis asmuo nurodė konkrečią
valstybę narę kaip registravimosi valstybę narę ir jeigu
jis netenka nuolatinio padalinio toje valstybėje narėje, jis ilgiau
nesaistomas tuo sprendimu;
(5)
telekomunikacijų, transliavimo ir
elektroninėms paslaugoms, suteiktoms valstybėje narėje, kurioje
apmokestinamasis asmuo įsteigė savo verslą arba turi
nuolatinį padalinį, jokios specialios schemos netaikomos. Reikėtų
aiškiai nustatyti, kad tokių paslaugų teikimas turėtų
būti tiesiogiai deklaruojamas toje valstybėje narėje;
(6)
kadangi abi specialios schemos yra pasirenkamosios,
neįsisteigęs apmokestinamasis asmuo gali bet kuriuo metu
nuspręsti nutraukti naudojimąsi schema. Reikia nustatyti, nuo kada
toks sprendimas įsigaliotų;
(7)
reikėtų aiškiai nustatyti, kad
valstybės narės privalo leisti bet kuriam apmokestinamajam asmeniui
pasinaudoti schema Sąjungoje įsisteigusiems apmokestinamiesiems
asmenims, jeigu paslaugas įsigyjantis asmuo yra įsisteigęs arba
turi nuolatinę gyvenamąją vietą ar paprastai gyvena bet
kurioje valstybėje narėje, kuri nėra valstybė narė,
kurioje apmokestinamasis asmuo yra įsteigęs savo verslą arba
turi nuolatinį padalinį;
(8)
siekdama duomenų bazėje saugoti
naujausius registracijos duomenis, registravimosi valstybė narė
remiasi iš apmokestinamųjų asmenų gauta informacija. Siekiant
užtikrinti, kad duomenų bazės būtų nedelsiant atnaujinamos,
reikia nustatyti laikotarpį, per kurį apmokestinamasis asmuo
turėtų perduoti bet kokią informaciją apie veiklos pagal
specialią schemą pradžią, nutraukimą arba pakeitimą;
(9)
PVM mokėtojo kodą reikia suteikti
neįsisteigusiam apmokestinamajam asmeniui prieš jam pasinaudojant bet
kuria specialia schema. Siekiant išvengti, kad apmokestinamasis asmuo, kuris
jau įregistruotas PVM mokėtoju, pasinaudotų atgaline data,
reikia aiškiai nustatyti, nuo kurio momento speciali schema būtų
taikoma;
(10)
siekiant išvengti bet kokio konflikto dėl
valstybių narių jurisdikcijos, reikėtų tiksliai nurodyti,
kuri valstybė narė galėtų neleisti apmokestinamajam
asmeniui pasinaudoti specialia schema, kada tokia valstybė narė
galėtų priimti tokį sprendimą ir nuo kurio momento toks
sprendimas įsigaliotų;
(11)
reikėtų aiškiai nustatyti, kada
būtų galima laikyti, kad neįsisteigęs apmokestinamasis
asmuo, kuris naudojasi viena iš specialių schemų, nutraukė
veiklą pagal tą schemą. Taip pat reikėtų aiškiai
nustatyti, kas būtų nuolatinis taisyklių nesilaikymas, kiek tai
susiję su neįsisteigusiu apmokestinamuoju asmeniu;
(12)
skatinant laikytis taisyklių ir siekiant
išvengti nereikalingos naštos mokesčių administratoriams,
apmokestinamajam asmeniui, kuris pašalinamas iš vienos iš specialių
schemų dėl nuolatinio taisyklių nesilaikymo, tam tikrą
laikotarpį neleidžiama naudotis nė viena iš šių schemų;
(13)
jeigu apmokestinamasis asmuo pašalinamas iš vienos
iš specialių schemų, reikėtų aiškiai nustatyti, kad visos
mokesčio prievolės atitinkamos vartojimo valstybės narės
mokesčių administratoriui privalo būti įvykdytos,
įskaitant anksčiau pagal specialią schemą pateiktų PVM
deklaracijų pataisymus arba PVM mokėjimus, susijusius su tomis
deklaracijomis;
(14)
kiekvienas mokestinis laikotarpis turėtų
būti vertinamas atskirai, kad vartojimo valstybei narei būtų
lengviau kontroliuoti, o pataisymai turėtų būti daromi tik
tų metų PVM deklaracijoje. Taip pat reikėtų aiškiai
nustatyti, kad galimi keli paskesni tos pačios PVM deklaracijos
pataisymai;
(15)
dėl kontrolės priežasčių
derėtų neįsisteigusio apmokestinamojo asmens reikalauti pateikti
PVM deklaraciją registravimosi valstybėje narėje, taip pat jeigu
per mokestinį laikotarpį nebuvo suteikta paslaugų. Kiek tai
susiję su turiniu, turėtų būti aiškiai nustatyta, kad
privaloma nurodyti tikslią PVM sumą, jos neapvalinant iki
didesnės arba mažesnės vertės;
(16)
kiek tai susiję su PVM deklaracijos
pataisymais, reikia nustatyti laikotarpį, per kurį registravimosi
valstybė narė pataiso deklaraciją neįsisteigusio
apmokestinamojo asmens prašymu. Vartojimo valstybė narė turėtų
bet kuriuo atveju galėti tiesiogiai priimti atitinkamą
informaciją iš apmokestinamojo asmens arba jos prašyti ir atlikti PVM
apskaičiavimą;
(17)
jeigu registravimosi valstybė narė
neįsivedusi euro kaip bendros valiutos, neįsisteigęs
apmokestinamasis asmuo turėtų laikytis tos valstybės narės
sprendimo, kokia valiuta turėtų būti pateikiamos visos PVM
deklaracijos pagal specialias schemas;
(18)
siekiant geresnio mokėjimų paskirstymo,
reikėtų užtikrinti, kad pagal specialias schemas sumokėtos PVM
sumos būtų konkrečios pateiktos PVM deklaracijos sumos. Visi paskesni
mokamų sumų pakeitimai turėtų būti atliekami tik
darant nuorodą į tą deklaraciją ir neturėtų
būti priskirti kitai deklaracijai arba tikslinami paskesnėje
deklaracijoje;
(19)
jeigu neįsisteigęs apmokestinamasis asmuo
nemoka, nepakankamai moka arba permoka, kiek tai susiję su
palūkanomis, delspinigiais ir kitais papildomais mokesčiais, svarbu
nustatyti registravimosi valstybės narės ir atitinkamai vartojimo
valstybės narės prievoles, kad būtų lengviau surinkti PVM
ir užtikrinti, kad už paslaugas, teikiamas pagal specialią schemą,
būtų sumokėta teisinga suma;
(20)
neįsisteigusio apmokestinamojo asmens
apskaitos dokumentai turėtų būti pakankamai išsamūs.
Reikėtų nustatyti šių dokumentų minimalius išsamumo
reikalavimus;
(21)
siekiant palengvinti specialių schemų
įgyvendinimą ir sudaryti galimybę, kad nuo 2015 m. sausio 1 d.
teikiamoms paslaugoms būtų taikomos tos schemos,
neįsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims turėtų būti
sudaryta galimybė pateikti išsamius savo registracijos duomenis valstybei
narei, kurią jie nurodo kaip registravimosi valstybę narę, jau
nuo 2014 m. spalio 1 d.;
(22)
todėl Reglamentas (ES) Nr. 282/2011
turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. 282/2011
XI skyriaus 2 skirsnis pakeičiamas taip:
„2 SKIRSNIS
Specialios schemos neįsisteigusiems
apmokestinamiesiems asmenims, teikiantiems telekomunikacijų, transliavimo
ar elektronines paslaugas neapmokestinamiesiems asmenims
(Direktyvos 2006/112/EB 358–369k straipsniai)
1 poskirsnis
Terminų apibrėžtys
57a straipsnis
Šiame skirsnyje vartojamų terminų
apibrėžtys:
(1)          schema Sąjungoje
neįsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims – speciali schema, taikoma
telekomunikacijų, transliavimo ar elektroninėms paslaugoms, kurias
teikia Bendrijoje neįsisteigę apmokestinamieji asmenys, kaip
nustatyta Direktyvos 2006/112/EB XII antraštinės dalies 6 skyriaus 2 skirsnyje;
(2)          schema Sąjungoje
įsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims – speciali schema, taikoma
telekomunikacijų, transliavimo ar elektroninėms paslaugoms, kurias ne
vartojimo valstybėje narėje teikia Bendrijoje įsisteigę
apmokestinamieji asmenys, kaip nustatyta Direktyvos 2006/112/EB XII
antraštinės dalies 6 skyriaus 3 skirsnyje;
(3)          specialios schemos – schema
Sąjungoje neįsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims ir schema
Sąjungoje įsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims;
(4)          apmokestinamasis asmuo –
apmokestinamasis asmuo, kuris nėra įsisteigęs Bendrijoje, kaip
apibrėžta Direktyvos 2006/112/EB 358a straipsnio 1 dalyje, arba
apmokestinamasis asmuo, kuris nėra įsisteigęs vartojimo
valstybėje narėje, kaip apibrėžta tos direktyvos 369a straipsnio
1 dalyje.
2 poskirsnis
Specialių schemų taikymas
57b straipsnis
Daugiau negu vieną nuolatinį
padalinį Bendrijoje turintis apmokestinamasis asmuo gali nurodyti bet
kurią valstybę narę, kurioje yra įsisteigęs, kaip
registravimosi valstybę narę pagal Direktyvos 2006/112/EB 369a straipsnio
antrą pastraipą.
Tačiau jeigu apmokestinamasis asmuo yra
įsteigęs savo verslą Bendrijoje, valstybė narė,
kurioje įsteigtas verslas, nurodoma kaip registravimosi valstybė
narė.
57c straipsnis
Jeigu apmokestinamasis asmuo, kuris naudojasi
schema Sąjungoje įsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims, netenka
nuolatinio padalinio valstybėje narėje, to apmokestinamojo asmens
pagal Direktyvos 2006/112/EB 369a straipsnio antrą pastraipą
nurodytoje registravimosi valstybe nare, jis ilgiau nesaistomas tuo sprendimu.
3 poskirsnis
Specialių schemų taikymo sritis
57d straipsnis
Schema Sąjungoje įsisteigusiems
apmokestinamiesiems asmenims netaikoma telekomunikacijų, transliavimo ar
elektroninėmis paslaugomis, teikiamoms valstybėje narėje,
kurioje apmokestinamasis asmuo yra įsteigęs savo verslą arba
turi nuolatinį padalinį. Vietoj to, tos teikiamos paslaugos
deklaruojamos kompetentingam tos valstybės narės mokesčių
administratoriui PVM deklaracijoje, kaip numatyta pagal Direktyvos 2006/112/EB 250 straipsnį.
57e straipsnis
Nepažeidžiant 57d straipsnio,
valstybės narės leidžia bet kuriam apmokestinamajam asmeniui naudotis
schema Sąjungoje įsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims, kai
paslaugas įsigyjantis asmuo įsisteigęs arba turi nuolatinę
gyvenamąją vietą ar paprastai gyvena bet kurioje valstybėje
narėje.
4 poskirsnis
Įpareigojimai teikti ataskaitas
57f straipsnis
Apmokestinamasis asmuo perduoda pagal
Direktyvos 2006/112/EB 360, 361 ir 369c straipsnius reikalaujamą
informaciją, taip pat bet kokius pateiktos informacijos pasikeitimus
registravimosi valstybei narei per 30 dienų nuo tos informacijos gavimo.
5 poskirsnis
Registravimasis
57g straipsnis
Kai apmokestinamasis asmuo praneša
registravimosi valstybei narei, kad pradeda veiklą, kuriai taikoma viena
iš specialių schemų, ta schema taikoma nuo pirmos paskesnio
kalendorinio ketvirčio dienos.
Tačiau kai veiklos imamasi pirmą
kartą ir paslaugos teikiamos prieš pirmą paskesnio kalendorinio
ketvirčio dieną, schema taikoma nuo pirmosios paslaugos teikimo
dienos, jeigu paslauga teikiama per pranešimo kalendorinį ketvirtį.
57h straipsnis
Gavusios prašymą, valstybės
narės leidžia bet kuriam viena iš specialių schemų
besinaudojančiam apmokestinamajam asmeniui nutraukti naudojimąsi ta
schema. Apmokestinamasis asmuo praneša registravimosi valstybei narei likus ne
mažiau negu 10 dienų iki kalendorinio ketvirčio, nuo kurio jis
ketina nutraukti naudojimąsi ta schema, pabaigos. Naudojimosi nutraukimas
įsigalioja kito kalendorinio ketvirčio pirmą dieną.
Jeigu apmokestinamasis asmuo nusprendžia
nutraukti naudojimąsi viena iš specialių schemų, jam
nebeleidžiama naudotis ta schema bet kurioje valstybėje narėje
mažiausiai vienerius kalendorinius metus nuo naudojimosi nutraukimo dienos.
6 poskirsnis
Pašalinimas iš schemos
58 straipsnis
Jeigu apmokestinamasis asmuo, kuris naudojasi
viena iš specialių schemų, atitinka bent vieną Direktyvos 2006/112/EB
363 arba 369e straipsniuose nustatytų pašalinimo iš schemos
kriterijų, registravimosi valstybė narė pašalina
apmokestinamąjį asmenį iš tos schemos.
Tik registravimosi valstybė narė
gali pašalinti apmokestinamąjį asmenį iš vienos iš
specialių schemų.
Registravimosi valstybė narė gali
pagrįsti savo sprendimą dėl pašalinimo iš schemos bet kokia
turima informacija, įskaitant bet kurios kitos valstybės narės
suteiktą informaciją.
Pašalinimas įsigalioja nuo pirmos
paskesnio kalendorinio ketvirčio dienos.
58a straipsnis
Jeigu apmokestinamasis asmuo, kuris naudojasi
viena iš specialių schemų, bet kurioje vartojimo valstybėje
narėje neteikė paslaugų, kurioms taikoma ta schema, per aštuonis
kalendorinius ketvirčius iš eilės, laikoma, kad jis nutraukė
savo apmokestinamą veiklą, kaip apibrėžta Direktyvos 2006/112/EB
363 straipsnio b punkte arba 369e straipsnio b punkte.
58b straipsnis
Jeigu apmokestinamasis asmuo pašalinamas iš
vienos iš specialių schemų už nuolatinį tai schemai taikomų
taisyklių nesilaikymą, tam apmokestinamajam asmeniui neleidžiama
naudotis bet kuria schema bet kurioje valstybėje narėje iki
antrų kalendorinių metų, einančių po kalendorinių
metų, kuriais apmokestinamasis asmuo buvo pašalintas iš schemos, pabaigos.
Apmokestinamasis asmuo laikomas nuolatos
nesilaikančiu vienai iš specialių schemų taikomų
taisyklių, kaip apibrėžta Direktyvos 2006/112/EB 363 straipsnio d
punkte arba 369e straipsnio d punkte, bent šiais atvejais:
a)           jeigu jis nepateikė PVM
deklaracijų tris kalendorinius ketvirčius iš eilės;
b)           jeigu jis nesumokėjo
mokėtinos PVM sumos tris kalendorinius ketvirčius iš eilės.
58c straipsnis
Jeigu apmokestinamasis asmuo pašalinamas iš
vienos iš specialių schemų, tas apmokestinamasis asmuo įvykdo
visas PVM prievoles, susijusias su telekomunikacijų, transliavimo ar
elektroninių paslaugų teikimu, tiesiogiai atitinkamos vartojimo
valstybės narės mokesčių administratoriui, įskaitant
prieš pašalinimą iš schemos pagal pateiktų PVM deklaracijų
pataisymus arba bet kokius PVM mokėjimus.
7 poskirsnis
PVM deklaracija
59 straipsnis
Deklaracijoje nurodytas mokestinis
laikotarpis, kaip apibrėžta Direktyvos 2006/112/EB 364 ir 369f straipsniuose,
yra atskiras mokestinis laikotarpis.
Jeigu apmokestinamasis asmuo pagal šio
reglamento 57g straipsnio antrą pastraipą buvo užregistruotas
pagal vieną iš specialių schemų per mokestinį
laikotarpį, jis pateikia viso mokestinio laikotarpio PVM deklaraciją.
59a straipsnis
Jeigu per mokestinį laikotarpį pagal
specialias schemas jokios paslaugos nebuvo suteiktos, apmokestinamasis asmuo
pateikia PVM deklaraciją nurodydamas, kad per tą laikotarpį
jokių paslaugų suteikta nebuvo (PVM deklaracija taikant nulinį
tarifą).
60 straipsnis
Sumos pagal specialias schemas pateiktose PVM
deklaracijose iki kito artimiausio didesnės vertės arba iki
artimiausio mažesnės vertės piniginio vieneto neapvalinamos.
Deklaruojama ir pervedama tiksli PVM suma.
61 straipsnis
Pateikus, kaip numatyta pagal Direktyvos 2006/112/EB
364 arba 369f straipsnius, PVM deklaraciją, paskiau keisti joje pateiktus
skaičius galima tik taisant tą deklaraciją, o ne tikslinant
paskesnę deklaraciją. Leidžiami keli paskesni tos pačios PVM
deklaracijos pataisymai.
Tokius deklaracijos pataisymus pagal
specialias schemas leidžiama daryti laikotarpiu iki penkerių metų nuo
pradinės deklaracijos pateikimo dienos. Tai daroma nepažeidžiant bet
kurios vartojimo valstybės narės teisės iš apmokestinamojo
asmens priimti tokį pataisymą arba jo reikalauti.
8 poskirsnis
Valiuta
61a straipsnis
Jeigu registravimosi valstybė narė,
kuri neįsivedusi euro kaip bendros valiutos, nusprendžia, kad PVM
deklaracija turi būti pateikiama nacionaline valiuta, šis sprendimas
taikomas visiems apmokestinamiesiems asmenims.
9 poskirsnis
Mokėjimai
62 straipsnis
Pagal Direktyvos 2006/112/EB 367 arba 369i
straipsnius mokamos PVM sumos yra konkrečios PVM deklaracijos,
pateiktos pagal tos direktyvos 364 arba 369f straipsnius, sumos. Visi
paskesni mokamų sumų patikslinimai gali būti atliekami tik
darant nuorodą į tą deklaraciją ir negali būti
priskirti kitai deklaracijai arba tikslinami paskesnėje deklaracijoje.
Atliekant kiekvieną mokėjimą nurodomas tos konkrečios
deklaracijos numeris.
63 straipsnis
Registravimosi valstybė narė, kuri
gauna didesnę, nei PVM deklaracijoje, pateiktoje pagal Direktyvos 2006/112/EB
364 arba 369f straipsnius, nurodytą sumą, permokėtą
sumą tiesiogiai grąžina apmokestinamajam asmeniui.
Jeigu registravimosi valstybė narė
gavo sumą pagal PVM deklaraciją, kuri, kaip buvo nustatyta paskiau,
buvo užpildyta neteisingai ir jeigu tą sumą minėta valstybė
narė jau paskirstė vartojimo valstybėms narėms, tos
valstybės narės tiesiogiai grąžina apmokestinamajam asmeniui
permokėtą sumą. Tokiu atveju tos valstybės narės
praneša registravimosi valstybei narei apie tų grąžintų
sumų dydį.
63a straipsnis
Apmokestinamasis asmuo bet kokį
mokėjimą tiesiogiai atlieka registravimosi valstybei narei.
Jei mokėjimas neatitinka mokėjimo
pagal PVM deklaraciją, pateiktą pagal Direktyvos 2006/112/EB 364
arba 369f straipsnius, registravimosi valstybė narė
elektroninėmis priemonėmis primena apmokestinamajam asmeniui apie bet
kokį vėluojantį PVM mokėjimą per 10 dienų nuo
Direktyvos 2006/112/EB 367 arba 369i straipsniuose nurodyto laikotarpio
pabaigos.
Bet kokie paskesni priminimai ir
priemonės surinkti PVM yra atitinkamos vartojimo valstybės narės
atsakomybė.
63b straipsnis
Jeigu PVM deklaracija nevisiškai užpildyta
arba neteisingai užpildyta, pateikta pavėluotai arba jeigu vėluoja
PVM mokėjimas, bet kokios palūkanos, delspinigiai arba bet kokie kiti
mokesčiai tiesiogiai mokami vartojimo valstybei narei.
10 poskirsnis
Apskaitos dokumentai
63c straipsnis
1. Apmokestinamojo asmens saugomuose apskaitos
dokumentuose yra ši pakankamai išsami informacija, kaip apibrėžta
Direktyvos 2006/112/EB 369 arba 369k straipsniuose:
a)           vartojimo valstybė narė,
kurioje teikiama paslauga;
b)           teikiamos paslaugos rūšis;
c)           paslaugos teikimo data;
d)           apmokestinamoji vertė;
e)           bet kuris paskesnis
apmokestinamosios vertės padidinimas arba sumažinimas;
f)            taikomas PVM tarifas;
g)           mokėtino PVM suma;
h)           gautų mokėjimų data
ir suma;
i)            bet kokie mokėjimai į
sąskaitą, gauti prieš paslaugos suteikimą;
j)            jeigu išrašoma sąskaita
faktūra, sąskaitoje faktūroje pateikta informacija;
k)           paslaugą įsigyjančio
asmens vardas ir pavardė ar pavadinimas, jeigu jis apmokestinamajam
asmeniui žinomas;
l)            vieta, kur paslaugas
įsigyjantis asmuo yra įsisteigęs arba turi nuolatinę
gyvenamąją vietą ar paprastai gyvena, jeigu ji apmokestinamajam
asmeniui žinoma.
2. Apmokestinamasis asmuo vykdo tokią 1 dalyje
nurodytos informacijos apskaitą, kad informaciją būtų
galima pateikti nedelsiant ir apie kiekvieną suteiktą paslaugą.“
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja
dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2015 m. sausio 1 d.
Tačiau valstybės narės leidžia
neįsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims pateikti pagal Direktyvos 2006/112/EB
su pakeitimais, padarytais Direktyva 2008/8/EB, 360 arba 369c straipsnius
reikalaujamą informaciją dėl registracijos pagal specialias
schemas neįsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims, teikiantiems
telekomunikacijų, transliavimo ar elektronines paslaugas
neapmokestinamiesiems asmenims nuo 2014 m. spalio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir
tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               2006 m.
lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl bendros
pridėtinės vertės mokesčio sistemos (OL L 347, 2006 12 11,
p. 1).
[2]               2011 m.
kovo 15 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 282/2011,
kuriuo nustatomos Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės
vertės mokesčio bendros sistemos įgyvendinimo priemonės
(nauja redakcija) (OL L 77, 2011 3 23, p. 1).
[3]               2008 m.
vasario 12 d. Tarybos direktyva 2008/8/EB, iš dalies keičianti
Direktyvos 2006/112/EB nuostatas, susijusias su paslaugų teikimo vieta (OL
L 44, 2008 2 20, p. 11).
[4]               OL L 347,
2006 12 11, p. 1.
[5]               OL L 44, 2008 2 20, p. 11.