               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 10 31
            COM(2019) 577 final
            2019/0249(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinėje civilinės aviacijos organizacijoje, dėl Tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos 17 priedo („Saugumas“) peržiūros (17 pakeitimo)

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.Pasiūlymo dalykas

               Šis pasiūlymas teikiamas dėl sprendimo, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinėje civilinės aviacijos organizacijoje dėl numatomo Tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos 17 priedo („Saugumas“) 17 pakeitimo, kuriuo siūloma iš dalies pakeisti standartus ir rekomenduojamą praktiką, patvirtinimo.

               2.Pasiūlymo aplinkybės

               2.1.Tarptautinės civilinės aviacijos konvencija (Čikagos konvencija)

               Čikagos konvencija siekiama reguliuoti tarptautinį oro susisiekimą. Ji įsigaliojo 1947 m. balandžio 4 d. ir ja įsteigta Tarptautinė civilinės aviacijos organizacija.

               Čikagos konvencijos šalys yra visos ES valstybės narės.

               2.2.Tarptautinė civilinės aviacijos organizacija (ICAO)

               ICAO yra specializuota Jungtinių Tautų agentūra. ICAO tikslai – plėtoti tarptautinės oro navigacijos principus bei metodus ir skatinti tarptautinio oro susisiekimo planavimą bei plėtrą.

               ICAO taryba yra nuolatinis ICAO organas, sudarytas iš 36 susitariančiųjų valstybių, kurias trejų metų laikotarpiui išrenka ICAO asamblėja. 2016–2019 m. laikotarpiu į ICAO tarybą yra išrinktos septynios ES valstybės narės.

               Čikagos konvencijos 54 straipsnyje išvardytos privalomos ICAO tarybos funkcijos apima tarptautinių standartų ir rekomenduojamos praktikos (SRP), kurie įtraukiami į Čikagos konvencijos priedus, tvirtinimą.

               ICAO taryba taip pat sušaukia nepriklausomą ICAO organą – Asamblėją. ICAO asamblėja susitinka bent kartą per trejus metus ir nustato ICAO politinę kryptį būsimu trejų metų laikotarpiu. 40-oji ICAO asamblėjos sesija įvyko 2019 m. rugsėjo 24 d. – spalio 4 d. Monrealyje, Kanadoje.

               2.3.Numatomas ICAO aktas

               Pagal Čikagos konvencijos 54 straipsnio l punktą ICAO taryba tvirtina SRP. Pagal SRP, pagal kuriuos keičiamas 17 priedas („Saugumas“), turi būti pakeisti ar patobulinti keli straipsniai arba turi būti pakeistas jų statusas – nuo rekomenduojamos praktikos iki standartų.

               2019 m. liepos 4 d. ICAO pateikė valstybėms skirtą raštą Nr. AS8/2.1-19/48, kuriuo informavo savo susitariančiąsias valstybes, kad per 2019 m. lapkričio 18–29 d. įvyksiančią 218-ąją Tarybos sesiją bus pateiktas jai tvirtinti siūlomas 17 priedo 17 pakeitimas ir jį numatoma pradėti taikyti 2020 m. liepos mėn. Į pakeitimą, be kita ko, įtrauktos naujos ir (arba) peržiūrėtos nuostatos dėl pažeidžiamumo vertinimo, valstybių ir suinteresuotųjų subjektų dalijimosi informacija, mokymo programų ir sertifikavimo sistemų, patekimo kontrolės, darbuotojų tikrinimo ir kiti redakcinio pobūdžio pakeitimai. Minėtu valstybėms skirtu raštu ICAO pradėjo konsultacijų etapą. Jis baigėsi 2019 m. spalio 4 d.

               17 priedo pakeitimus parengė ir patvirtinti per 217-ąją ICAO tarybos sesiją pateikė ICAO aviacijos saugumo grupė, kurioje aktyviai dalyvauja aštuonių ES valstybių narių (Belgijos, Prancūzijos, Vokietijos, Graikijos, Italijos, Nyderlandų, Ispanijos ir Jungtinės Karalystės) ekspertai. Labai tikėtina, kad, pasibaigus konsultacijoms, ICAO taryba šiuos pakeitimus patvirtins per savo 218-ąją sesiją.

               Patvirtinti numatyti pakeitimai bus privalomi visoms ICAO valstybėms, įskaitant visas ES valstybes nares, laikantis Čikagos konvencijos nuostatų ir neperžengiant ja nustatytų ribų. Čikagos konvencijos 38 straipsnyje reikalaujama, kad susitariančiosios valstybės apie ketinimus nukrypti nuo standarto informuotų ICAO pateikdamos pranešimą apie skirtumus.

               2.4.ES teisinis pagrindas ir siūlomi 17 priedo pakeitimai

               1)Termino „asmens reputacijos patikrinimas“ apibrėžties pakeitimas

               Pradinis tekstas:

               Asmens reputacijos patikrinimas. Asmens tapatybės ir ankstesnės patirties, įskaitant, kai teisiškai leistina, duomenų apie teistumą (neteistumą) patikrinimas, kuris yra sudėtinė proceso dalis, vertinant asmens tinkamumą atlikti saugumo kontrolę ir (arba) be palydos patekti į riboto patekimo zoną.

               Naujas tekstas:

               Asmens reputacijos patikrinimas. Asmens tapatybės ir ankstesnės patirties, įskaitant duomenis apie teistumą ir visą kitą su saugumu susijusią informaciją, svarbią vertinant asmens tinkamumą, patikrinimas pagal nacionalinės teisės aktus.

               Šiuo pasiūlymu atsižvelgiama į poreikį atliekant asmens reputacijos patikrinimą įvertinti visą su saugumu susijusią svarbią informaciją. ES asmens reputacijos patikrinimo tvarka įtvirtinta 2019 m. sausio 23 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2019/103, kuriuo dėl tam tikrų specifinių aviacijos saugumo priemonių išaiškinimo, suderinimo, supaprastinimo ir sustiprinimo iš dalies keičiamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/1998
                  1
               , priedo 11.1.3 punkte.

               2)Didelės rizikos kroviniai arba paštas

               Pradinis tekstas:

               Didelės rizikos kroviniai arba paštas. Kroviniai arba paštas, kuriuos pateikė nežinomas subjektas arba ant kurių matomos pažeidimo žymės, laikomi didelės rizikos kroviniais arba paštu, jei jie, be to, atitinka vieną iš šių kriterijų:

               a) remiantis konkrečia žvalgybos informacija kroviniai arba paštas kelia grėsmę civilinei aviacijai arba

               b) pastebėta su kroviniu ar paštu susijusių įtarimą keliančių anomalijų, arba

               c) dėl krovinio arba pašto pobūdžio vien būtiniausių saugumo priemonių greičiausiai neužtektų, kad būtų aptikti draudžiami objektai, galintys kelti pavojų orlaiviui.

               Naujas tekstas:

               Didelės rizikos kroviniai arba paštas. Kroviniai arba paštas laikomi didelės rizikos kroviniais arba paštu, jei:

               a) remiantis konkrečia žvalgybos informacija jie kelia grėsmę civilinei aviacijai arba

               b) pastebėta įtarimą keliančių su jais susijusių neatitikimų arba jų pažeidimo žymių.

               Nepriklausomai nuo to, ar kroviniai ar paštas atvežami iš žinomo ar nežinomo subjekto, remiantis konkrečia valstybės turima žvalgybos informacija siunta gali būti pripažinta didelės rizikos.

               Šiuo pasiūlymu siekiama aiškiau apibrėžti didelės rizikos krovinius arba paštą ir jame pateikta apibrėžtis dera su Europos Sąjungoje vartojama šio termino apibrėžtimi.

               3)Bendrieji principai

               Pradinis tekstas:

               2.1. Tikslai

               2.1. 4 rekomendacija. – Kiekviena Susitariančioji Valstybė turėtų užtikrinti tinkamą neskelbtinos aviacijos saugumo informacijos apsaugą.

               Naujas tekstas:

               2.1. Tikslai

               2.1.4. Kiekviena Susitariančioji Valstybė užtikrina tinkamą neskelbtinos aviacijos saugumo informacijos apsaugą.

               Šiuo pasiūlymu siekiama užtikrinti, kad būtų įdiegti tinkami neskelbtinos aviacijos saugumo informacijos apsaugos nuo neleistinos prieigos arba neleistino atskleidimo (įskaitant pavojų, kad su saugumo informacija susipažins teisės prie jos prieiti neturintys vidaus darbuotojai) mechanizmai.

               Už neskelbtinos aviacijos saugumo informacijos apsaugą (ir sklaidą) atsako valstybės narės. Bet kuriuo atveju neviešoms ir įslaptintoms ES teisės aktų nuostatoms taikomas 2008 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 300/2008 dėl civilinės aviacijos saugumo bendrųjų taisyklių ir panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 2320/2002
                  2
                18 straipsnis ir 2015 m. kovo 15 d. Komisijos sprendimas (ES, Euratomas) 2015/444.

               4)Tarptautinis bendradarbiavimas (2.4.1, 2.4.1a)

               Pradinis tekstas:

               2.4. Tarptautinis bendradarbiavimas

               2.4.1. Kiekviena Susitariančioji Valstybė užtikrina, kad, kiek tai praktiškai įmanoma, būtų patenkinami kitų Susitariančiųjų Valstybių prašymai dėl konkretaus (-čių) skrydžio (-ių), kurį (-iuos) vykdo tų kitų Valstybių  veiklos vykdytojai, imtis papildomų saugumo priemonių. Prašančioji Valstybė apsvarsto prašomoms taikyti priemonėms lygiavertes alternatyvias kitos Valstybės priemones.

               Naujas tekstas:

               2.4. Tarptautinis bendradarbiavimas

               2.4.1. Kiekviena Susitariančioji Valstybė, prašanti dėl konkretaus (-ių) skrydžio (-ių) taikyti papildomas saugumo priemones užtikrina, kad būtų tinkamai konsultuojamasi, ir apsvarsto prašomoms taikyti priemonėms lygiavertes alternatyvias kitos Valstybės priemones.

               2.4.1a. Kiekviena Susitariančioji Valstybė užtikrina, kad, kiek tai praktiškai įmanoma, būtų patenkinti kitų Susitariančiųjų Valstybių prašymai dėl konkretaus (-čių) skrydžio (-ių), kurį (-iuos) vykdo tų kitų Valstybių veiklos vykdytojai, imtis papildomų saugumo priemonių.

               Pasiūlyme siekiama pabrėžti, kad vienai valstybei paprašius kitos valstybės imtis papildomų saugumo priemonių svarbu tinkamai konsultuotis. Siekiant pabrėžti valstybėms, prašančioms imtis papildomų priemonių, ir valstybėms, gaunančioms tokius prašymus, keliamus skirtingus reikalavimus, dabartinis standartas padalijamas į du standartus.

               Reglamento (EB) Nr. 300/2008 7 straipsnyje išdėstytos nuostatos dėl pranešimo Komisijai apie priemones, kurių prašo imtis trečioji šalis, jei tos priemonės skiriasi nuo bendrųjų pagrindinių standartų. Konsultacijų ir alternatyvių priemonių taikymo mechanizmai gali būti nustatyti dvišaliuose ES (ar valstybės narės) ir trečiosios šalies oro susisiekimo susitarimuose ir jais reglamentuojami.

               5)3.1.4 standartas dėl valstybių ir suinteresuotųjų subjektų dalijimosi informacija

               Pradinis tekstas:

               3.1.4. Kiekviena Susitariančioji Valstybė nustato ir taiko procedūras, pagal kurias praktiškai ir laiku deramai dalijasi atitinkama informacija su, priklausomai nuo atvejo, savo oro uostų operatoriais, orlaivių naudotojais, oro eismo paslaugų teikėjais ar kitais susijusiais subjektais, kad jiems padėtų atlikti su jų veikla susijusius veiksmingus saugumo rizikos vertinimus.

               Naujas tekstas:

               3.1.4. Kiekviena Susitariančioji Valstybė nustato ir taiko procedūras, pagal kurias praktiškai ir laiku deramai dalijasi atitinkama informacija su, priklausomai nuo atvejo, atitinkamais oro uostų operatoriais, orlaivių naudotojais, oro eismo paslaugų teikėjais ar kitais susijusiais subjektais, kad jiems padėtų atlikti su jų veikla susijusius veiksmingus saugumo rizikos vertinimus.

               Šiuo pasiūlymu siekiama aiškiau išdėstyti standartą, kad Valstybės galėtų lanksčiau nustatyti atitinkamus veiklos vykdytojus, kuriems galėtų teikti reikiamą informaciją, kad jiems padėtų atlikti su jų veikla susijusius veiksmingus rizikos vertinimus.

               Šis standartas į ES teisės aktus įtrauktas Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2019/1583, kuriuo dėl kibernetinio saugumo priemonių iš dalies keičiamas 2015 m. lapkričio 5 d. Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/1998, kuriuo nustatomos išsamios bendrųjų pagrindinių aviacijos saugumo standartų įgyvendinimo priemonės
                  3
               .

               6)3.1.8 standartas dėl mokymo programų rengimo ir įgyvendinimo

               Pradinis tekstas:

               3.1.8. Kiekviena Susitariančioji Valstybė užtikrina, kad mokymo programos būtų rengiamos ir įgyvendinamos, o instruktorių sertifikavimo sistema būtų kuriama ir taikoma vadovaujantis nacionaline civilinės aviacijos saugumo programa.

               Naujas tekstas:

               3.1.8. Kiekviena Susitariančioji Valstybė užtikrina, kad mokymo programos būtų rengiamos ir įgyvendinamos, o sertifikavimo sistema, kuria užtikrinama, kad instruktoriai turėtų atitinkamų dalykų kvalifikaciją, būtų kuriama ir taikoma vadovaujantis nacionaline civilinės aviacijos saugumo programa.

               Siūlomu pakeitimu siekiama daugiausia dėmesio skirti su saugumu susijusiam rezultatui, kuris turi būti pasiektas, o ne atskiram metodui. Juo pripažįstama, kad daugiausia dėmesio turi būti skiriama mokymo, kurį vykdo kvalifikuoti atskirų dalykų ekspertai, išmanantys, kaip mokyti, bei gebantys tai daryti, ir visų pirma turintys būtinų su mokomu dalyku susijusių žinių, rezultatui. Taikant sertifikavimo sistemą arba kitus alternatyvius metodus daugiausia dėmesio turėtų būti skiriama abiem reikalaujamiems elementams.

               Principai, kuriuos siekiama įtraukti šiuo pakeitimu (pvz., kad instruktoriai turėtų atitinkamų dalykų kvalifikaciją) yra išdėstyti ES teisės aktuose ir nustatyti Reglamento (EB) Nr. 300/2008 I priedo 11 skyriuje bei to reglamento įgyvendinimo taisyklėse.

               7)3.1.11 rekomendacijai suteikiamas standarto statusas

               Pradinis tekstas:

               3.1.11 rekomendacija. – Kiekviena Susitariančioji Valstybė turėtų užtikrinti, kad visų subjektų, įgyvendinančių įvairius nacionalinės civilinės aviacijos saugumo programos aspektus arba atsakingų už jų įgyvendinimą, darbuotojams ir asmenims, turintiems leidimą be palydos patekti į kontroliuojamąsias zonas, būtų rengiamas periodinis pažintinis saugumo mokymas.

               Naujas tekstas:

               3.1.11. Kiekviena Susitariančioji Valstybė užtikrina, kad visų subjektų, įgyvendinančių įvairius nacionalinės civilinės aviacijos saugumo programos aspektus arba atsakingų už jų įgyvendinimą, darbuotojams ir asmenims, turintiems leidimą be palydos patekti į kontroliuojamąsias zonas, būtų rengiamas pradinis ir kartotinis pažintinis saugumo mokymas.

               3.1.11 rekomendacijai suteiktas standarto statusas, todėl ji tampa teisiškai privaloma. Kiekviena Susitariančioji Valstybė užtikrina, kad visų subjektų, įgyvendinančių įvairius nacionalinės civilinės aviacijos saugumo programos aspektus arba atsakingų už jų įgyvendinimą, darbuotojams ir asmenims, turintiems leidimą be palydos patekti į kontroliuojamąsias zonas, būtų rengiamas periodinis pradinis ir kartotinis pažintinis saugumo mokymas. Šiuo pasiūlymu pripažįstama informavimo apie saugumą mokymo svarba ir kartu pabrėžiamas tiek pradinio, tiek kartotinio pažintinio saugumo mokymo reikalingumas.

               Įpareigojimas rengti pradinį ir kartotinį mokymą nustatytas ES aviacijos saugumo srities teisės aktuose, konkrečiai, Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/1998 priedo 11.4.1 ir 11.4.3 punktuose.

               8)3.4. Kokybės kontrolė ir kvalifikacijos

               Pradinis tekstas:

               3.4.1. Kiekviena Susitariančioji Valstybė užtikrina, kad būtų atliekamas saugumo kontrolę vykdančių asmenų reputacijos patikrinimas ir jiems būtų taikomos atrankos procedūros.

               Naujas tekstas:

               3.4.1. Kiekviena Susitariančioji Valstybė užtikrina, kad:

               a) saugumo kontrolę vykdančių asmenų, asmenų, kurie gali be palydos patekti į riboto patekimo zonas, ir asmenų, turinčių prieigą prie neskelbtinos aviacijos saugumo informacijos, reputacijos patikrinimas būtų atliekamas prieš jiems pradedant eiti šias pareigas arba patenkant į tokias zonas ar įgyjant prieigą prie tokios informacijos;

               b) atitinkamos institucijos nustatytais laiko tarpais atliekamas kartotinis tokių asmenų reputacijos patikrinimas ir

               c) asmenys, kurie atlikus asmens reputacijos patikrinimą pripažįstami netinkamais, tuoj pat praranda galimybę vykdyti saugumo kontrolę, be palydos patekti į riboto patekimo zonas ir prieiti prie neskelbtinos aviacijos saugumo informacijos.

               Šiuo pasiūlymu siekiama paaiškinti, kurių asmenų reputacija turėtų būti tikrinama, kada tai turėtų būti daroma ir kas turėtų būti daroma tuo atveju, kai per bet kurį tokį patikrinimą nustatoma, kad asmuo yra netinkamas. Visų pirma dabar standartu nustatomas reikalavimas atlikti kartotinius asmens reputacijos patikrinimus ir nurodomi veiksmai, kurių reikia imtis, kai atlikus tokį patikrinimą asmuo pripažįstamas netinkamu vykdyti tam tikras funkcijas. Atkreipiame dėmesį, kad nuoroda į atrankos procedūras įtraukta į 3.4.2 punktą.

               Visi principai jau išdėstyti ES aviacijos saugumo srities teisės aktuose, konkrečiai, Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/1998 su pakeitimais, padarytais 2019 m. sausio 23 d. Reglamentu 2019/103, priedo 1.2.3.3, 1.2.3.5, 11.1 bei 11.5.1 punktuose ir 11.6.3.5 punkto a papunktyje.

               Šiuo pasiūlymu papildomas 3.4.1 standarto pakeitimas. Pradiniame 3.4.1 standarto tekste buvo nurodyti ir asmens reputacijos patikrinimai, ir atrankos procedūros. Kadangi dabar į 3.4.1 standarto pasiūlymą įtraukiama daugiau su asmens reputacijos patikrinimo taikymo sritimi ir reguliarumu susijusių elementų, šiuo pasiūlymu nauju elementu papildomos ir atrankos procedūros.

               Darbuotojų, vykdančių saugumo kontrolę ir susijusias funkcijas, atrankos kriterijai išdėstyti ES aviacijos saugumo srities teisės aktuose, konkrečiai, Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/1998 priedo 11.1.6, 11.1.7 ir 11.1.8 punktuose.

               9)3.4.9 rekomendacijai suteikiamas standarto statusas

               Pradinis tekstas:

               3.4.9 rekomendacija. – Kiekviena Susitariančioji Valstybė turėtų užtikrinti, kad kiekvienas subjektas, atsakingas už atitinkamų nacionalinės civilinės aviacijos saugumo programos elementų įgyvendinimą, periodiškai tikrintų, ar saugumo priemonės, kurias pavesta įgyvendinti išorės paslaugų teikėjams, įgyvendinamos pagal subjekto saugumo programą.

               Naujas tekstas:

               3.4.9. Kiekviena Susitariančioji Valstybė užtikrina, kad kiekvienas subjektas, atsakingas už atitinkamų nacionalinės civilinės aviacijos saugumo programos elementų įgyvendinimą, periodiškai tikrintų, ar saugumo priemonės, kurias pavesta įgyvendinti išorės paslaugų teikėjams, įgyvendinamos pagal subjekto saugumo programą.

               Šiai rekomendacijai suteiktas teisiškai privalomo standarto statusas. Šiuo pasiūlymu siekiama užtikrinti, kad išorės paslaugų teikėjai laikytųsi valstybės aviacijos saugumo taisyklių ir taip galėtų pašalinti vidaus subjektų keliamą grėsmę, galinčią kilti iš išorės paslaugų teikėjų.

               ES aviacijos saugumo srities politikoje, nustatytoje Reglamente (EB) Nr. 300/2008, nurodyta, kad:

               –kiekviena valstybė narė parengia, taiko ir prižiūri nacionalinę civilinės aviacijos saugumo programą (NCASP), kurioje apibrėžiama atsakomybė už bendrųjų pagrindinių standartų įgyvendinimą ir aprašomos priemonės, kurias turi taikyti veiklos vykdytojai ir subjektai;

               –veiklos vykdytojai, oro transporto bendrovės ir subjektai, kuriems taikoma NCASP, privalo parengti, taikyti ir prižiūrėti saugumo programą, laikydamiesi jos nuostatų;

               –programoje aprašomi metodai ir procedūros, kurių turi laikytis veiklos vykdytojas, oro transporto bendrovė ar subjektas, kad atitiktų teisės aktų ir pačios saugumo programos, įskaitant vidaus kokybės kontrolę, reikalavimus;

               –išorės paslaugų teikėjų įgyvendinamos saugumo priemonės ir vykdoma veikla turėtų būti įtrauktos į minėto veiklos vykdytojo, oro transporto bendrovės ar subjekto, atsakingo už tas priemones ir veiklą, saugumo programą, išskyrus atvejus, kai pats išorės paslaugų teikėjas dėl savo vykdomos veiklos yra reguliuojamas ar patvirtintas subjektas ir todėl turi parengti savo saugumo programą.

               Standartas yra įtrauktas į ES teisės aktus, konkrečiai, Reglamento (EB) Nr. 300/2008 10 straipsnio 1 dalį, 12 straipsnio 1 dalį, 13 straipsnio 1 dalį ir 14 straipsnio 1 dalį, taip pat į Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/1998 priedo 1.0.1, 3.0.1, 4.0.1, 5.0.1, 6.0.1, 7.0, 8.0.1, 9.0.1, 11.0.1 ir 12.0.1 punktus. Papildomos nuostatos išdėstytos Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/1998 priedo 6.3.1.1 punkte, 6.3.1.2 punkto a papunktyje, 6.4.1.2 punkte, 6.6.1.1 punkto c papunktyje, 6.8.5.1 punkto a papunktyje, 6-E priedėlyje, 8.1.3.2 punkto a papunktyje, 8.1.4.1, 8.1.4.2, 8.1.4.3, 8.1.4.5, 8.1.4.6, 8.1.5.2, 9.1.3.1, 9.1.3.2, 9.1.3.3, 9.1.3.5, 9.1.3.6 ir 9.1.4.2 punktuose.

               10)4.1.2 rekomendacijai suteikiamas standarto statusas

               Pradinis tekstas:

               4.1.2 rekomendacija. Kiekviena Susitariančioji Valstybė turėtų skatinti naudoti atsitiktines ir nenuspėjamas saugumo priemones. Nenuspėjamumas galėtų padidinti atgrasomąjį saugumo priemonių poveikį.

               Naujas tekstas:

               4.1.2. Kiekviena Susitariančioji Valstybė užtikrina, kad įgyvendinant saugumo priemones būtų vadovaujamasi atsitiktinumo ir nenuspėjamumo principais.

               4.1.2 rekomendacijai dėl vadovavimosi atsitiktinumo ir nenuspėjamumo principais suteiktas teisiškai privalomo standarto statusas. Saugumo tikslas, kurio siekiama naujuoju 4.1.2 standartu – sugriežtinti vidaus subjektų keliamos grėsmės mažinimo priemones – dera su Europos Sąjungos šių sričių politika:

               –kitų nei keleiviai asmenų ir jų nešulių tikrinimo;

               –transporto priemonių tikrinimo;

               –stebėsenos ir patruliavimo nekontroliuojamoje ir kontroliuojamoje zonose / pačios įstaigos atliekamo rizikos vertinimo ir susijusių priemonių;

               –atsargų tikrinimo.

               Šis principas atsispindi ES teisės aktuose, konkrečiai, Komisijos įgyvendinimo sprendimo C(2015) 8005 priedo 1.3.1, 1.4.1, 1.4.2, 8.1.6 ir 9.1.5 punktuose.

               11)4.2.3. Su patekimo kontrole susijusios priemonės

               Pradinis tekstas:

               4.2.3. Kiekviena Susitariančioji Valstybė užtikrina, kad, siekiant užkirsti kelią neteisėtam patekimui į kontroliuojamąsias zonas ir riboto patekimo zonas, būtų įdiegtos asmenų ir transporto priemonių identifikavimo sistemos. Tapatybė tikrinama paskirtuose kontrolės punktuose prieš suteikiant leidimą patekti į kontroliuojamąsias zonas ir riboto patekimo zonas.

               Naujas tekstas:

               4.2.3. Kiekviena Susitariančioji Valstybė užtikrina, kad, siekiant užkirsti kelią neteisėtam patekimui į kontroliuojamąsias zonas ir riboto patekimo zonas, būtų įdiegtos ir taikomos asmenų ir transporto priemonių identifikavimo sistemos. Leidimas patekti į šias zonas suteikiamas tik tiems, kuriems to reikia veiklos tikslais arba kurie jose turi būti dėl kitų teisėtų priežasčių. Tapatybė ir turimas leidimas tikrinami paskirtuose kontrolės punktuose prieš suteikiant leidimą patekti į kontroliuojamąsias zonas ir riboto patekimo zonas.

               4.2.3 standartu „Su patekimo kontrole susijusios priemonės“ siekiama sugriežtinti priemones, susijusias su patekimo į riboto patekimo zonas kontrole, nustatant, kad į jas leidžiama patekti tik tiems, kurie jose turi būti dėl veiklos ar kitų teisėtų priežasčių, ir praplėsti tikrinimo patekimo vietose aprėptį, kad būtų tikrinama ne tik tapatybė, bet ir turimas leidimas.

               Pagal ES teisės aktus leidimas asmenims ir transporto priemonėms patekti į riboto patekimo zonas gali būti suteiktas tik jei jie ten turi patekti dėl teisėtų priežasčių. Prieš asmeniui leidžiant patekti į tokias zonas patikrinamas oro uosto pažymėjimas – taip siekiama užtikrinti, kad jis galioja ir priklauso jo turėtojui. Prieš transporto priemonei leidžiant patekti į tokias zonas patikrinamas transporto priemonės leidimas – taip siekiama užtikrinti, kad jis galioja ir priklauso tai transporto priemonei. ES teisės aktuose šis reikalavimas nustatytas Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/1998 priedo 1.2.2.1, 1.2.2.4, 1.2.2.5, 1.2.2.6 ir 1.2.6.1 punktuose.

               12)4.2.6 standartas (Visų kitų nei keleiviai asmenų tikrinimas)

               Pradinis tekstas:

               4.2.6. Kiekviena Susitariančioji Valstybė nustato priemones, skirtas užtikrinti, kad kitų nei keleiviai asmenų ir jų nešamų nešulių tikrinimas ir saugumo kontrolė būtų atliekami prieš jiems patenkant į oro uosto riboto patekimo zonas, naudojamas tarptautinei civilinės aviacijos veiklai.

               Naujas tekstas:

               4.2.6. Kiekviena Susitariančioji Valstybė nustato priemones, skirtas užtikrinti, kad kitų nei keleiviai asmenų ir jų nešamų nešulių tikrinimas būtų atliekamas prieš jiems patenkant į oro uosto riboto patekimo zonas.

               Šiuo pasiūlymu siekiama panaikinti dviprasmybę ir aiškiai nustatyti, kad, siekiant pašalinti vidaus subjektų keliamą grėsmę, prieš patekdami į riboto patekimo zonas turi būti tikrinami visi kiti nei keleiviai asmenys.

               Su nauja 4.2.6 standarto formuluote visiškai dera ES teisės aktų, konkrečiai, Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/1998 ir Komisijos įgyvendinimo sprendimo C(2015) 8005 priedų 1.3 punkto, formuluotė.

               13)Naujas 4.2.6a standartas dėl gebėjimo aptikti sprogmenis

               Po 4.2.6 standarto įterpiamas šis naujas tekstas:

               4.2.6a. Kiekviena Susitariančioji Valstybė užtikrina, kad būtų naudojami tinkami tikrinimo metodai, kuriais galima aptikti kitų nei keleiviai asmenų su savimi arba jų nešuliuose nešamus sprogmenis ir sprogstamuosius užtaisus. Jei šie metodai nenaudojami nuolatos, jie naudojami nenuspėjama tvarka.

               Šiuo pasiūlymu pripažįstama, kad vidaus subjektų keliama grėsmė turi būti mažinama užtikrinant subalansuotą ir koordinuotą asmens reputacijos patikrinimo procedūrų ir fizinio saugumo priemonių taikymą, ir atsižvelgiama į poreikį taikyti tinkamus tikrinimo metodus, kuriais galima aptikti ir kitų nei keleiviai asmenų su savimi nešamus sprogmenis.

               ES teisės aktuose reikalaujama nuolat papildomai atsitiktinai ir nenuspėjamai tikrinti tam tikrą dalį kitų nei keleiviai asmenų ir jų nešamų nešulių – nepriklausomai nuo to, ar dėl jų duotas pavojaus signalas, ar ne. Šio papildomo tikrinimo saugumo tikslas – aptikti sprogmenis ir sprogstamuosius užtaisus. Toks tikrinimas atliekamas naudojant priemones ir metodus, kurie pagal savo pobūdį tinkami sprogmenims aptikti (sprogmenis užuodžiančius šunis, sprogių medžiagų pėdsakų aptikimo priemones, sprogmenų batuose ieškiklius ir kūno skenerius), arba asmenį apieškant rankomis. Šiuo metu ES reikalaujama taikyti asmenų ir jų nešamų nešulių apieškos metodika yra laikoma pagrįstai tinkama prie kūno ir asmens nešamuose nešuliuose slepiamoms sprogiosioms medžiagoms aptikti. Be to, atliekant apiešką rankomis padidėja tikimybė aptikti kitų nemetalinių (ir nesprogių) draudžiamų daiktų. Ši nuostata į ES teisę perkelta Komisijos įgyvendinimo sprendimo C(2015) 8005 priedo 1.3 punktu.

               14)4.6.5 standartas dėl nuorodos į žinomą siuntėją kaip saugios tiekimo grandinės subjektą

               Pradinis tekstas:

               4.6.5. Kiekviena Susitariančioji Valstybė užtikrina, kad veiklos vykdytojai priimtų į orlaivius, kuriais vykdomi komerciniai skrydžiai, vežtinus krovinius arba paštą tik jei reguliuojamas subjektas ar atitinkamos institucijos patvirtintas subjektas patvirtina, kad atliktas tikrinimas arba kita saugumo kontrolė, ir už tai prisiima atsakomybę. Kroviniai arba paštas, dėl kurių reguliuojamas subjektas ar atitinkamos institucijos patvirtintas subjektas negali duoti patvirtinimo ir už juos prisiimti atsakomybės, pateikiami tikrinti.

               Naujas tekstas:

               4.6.5. Kiekviena Susitariančioji Valstybė užtikrina, kad veiklos vykdytojai priimtų į orlaivius, kuriais vykdomi komerciniai skrydžiai, vežtinus krovinius arba paštą tik jei reguliuojamas subjektas, žinomas siuntėjas ar atitinkamos institucijos patvirtintas subjektas patvirtina, kad atliktas tikrinimas arba kita saugumo kontrolė, ir už tai prisiima atsakomybę. Kroviniai arba paštas, dėl kurių reguliuojamas subjektas, žinomas siuntėjas ar atitinkamos institucijos patvirtintas subjektas negali duoti patvirtinimo ir už juos prisiimti atsakomybės, pateikiami tikrinti.

               Šiuo pasiūlymu siekiama šį standartą suderinti su 4.6.2 standartu ir užtikrinti, kad abiejuose standartuose būtų daroma aiški nuoroda į žinomą siuntėją, kaip į saugios tiekimo grandinės subjektą.

               Su šia nauja 4.6.5 standarto formuluote visiškai dera ES teisės aktų, konkrečiai, Reglamento (EB) Nr. 300/2008 priedo 6.1.1 punkto ir Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/1998 priedo 6.1.1 punkto, formuluotė.

               3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu

               Numatomo akto dalykas yra susijęs su sritimi, kurioje Sąjunga pagal SESV 3 straipsnio 2 dalies paskutinę sakinio dalį turi išimtinę išorės kompetenciją, nes numatomas aktas gali daryti poveikį bendrosioms taisyklėms – konkrečiai, toliau nurodytam ES aviacijos saugumo srities teisiniam pagrindui – arba pakeisti jų taikymo sritį. Todėl būtina nustatyti Sąjungos poziciją.

               Šiuo klausimu būtina pažymėti, kad visos 17 priedo 17 pakeitimo, pristatyto ICAO susitariančiosioms valstybėms ir pateikto tvirtinti per ICAO tarybos 218-ąją sesiją, nuostatos (jau) įtrauktos į ES aviacijos saugumo srities teisės aktus. Tačiau pageidautina, kad šie sugriežtinti standartai būtų taikomi pasaulio mastu.

               Sąjungos pozicija turi būti nustatyta vadovaujantis taikytinu ES aviacijos saugumo srities teisiniu pagrindu, konkrečiai, 2008 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 300/2008 dėl civilinės aviacijos saugumo bendrųjų taisyklių ir panaikinančiu Reglamentą (EB) Nr. 2320/2002 ir 2015 m. lapkričio 5 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2015/1998, kuriuo nustatomos išsamios bendrųjų pagrindinių aviacijos saugumo standartų įgyvendinimo priemonės.

               3.1.Procedūrinis teisinis pagrindas

               3.1.1.Principai

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

               SESV 218 straipsnio 9 dalis taikoma neatsižvelgiant į tai, ar Sąjunga yra organo narė arba susitarimo šalis
                  4
               .

               Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“
                  5
               .

               3.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               ICAO yra susitarimu, būtent Čikagos konvencija, įsteigtas organas.

               Bet koks būsimas Čikagos konvencijos 17 priedo pakeitimas bus teisinę galią turintis aktas.

               Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.

               3.2.Materialinis teisinis pagrindas

               3.2.1.Principai

               Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio.

               3.2.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Numatomu aktu siekiama tarptautinės organizacijos patvirtintų aviacijos saugumo politikos tikslų ir jį sudaro tarptautinės organizacijos patvirtinti šios politikos srities elementai, darantys poveikį ES aviacijos saugumo politikai.

               Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas turėtų būti SESV 100 straipsnio 2 dalis.

               3.3.Išvada

               Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 100 straipsnio 2 dalis kartu su SESV 218 straipsnio 9 dalimi.

               2019/0249 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinėje civilinės aviacijos organizacijoje, dėl Tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos 17 priedo („Saugumas“) peržiūros (17 pakeitimo)

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)1947 m. balandžio 4 d. įsigaliojo Tarptautinės civilinės aviacijos konvencija (toliau – Čikagos konvencija), kurios tikslas – reguliuoti tarptautinį oro susisiekimą. Ja įsteigta Tarptautinė civilinės aviacijos organizacija (ICAO);

               (2)Sąjungos valstybės narės yra Čikagos konvencijos susitariančiosios valstybės ir ICAO narės, o tam tikruose ICAO organuose, įskaitant Asamblėją ir kitas technines institucijas, Sąjunga turi stebėtojo statusą;

               (3)pagal Čikagos konvencijos 54 straipsnio 1 dalį ICAO taryba gali tvirtinti tarptautinius standartus ir rekomenduojamą praktiką;

               (4)2019 m. liepos 4 d. ICAO pateikė valstybėms skirtą raštą Nr. AS8/2.1-19/48, kuriuo informavo savo susitariančiąsias valstybes, kad per 2019 m. lapkričio 18–29 d. įvyksiančią 218-ąją Tarybos sesiją bus pateiktas tvirtinti siūlomas 17 priedo 17 pakeitimas ir jį numatoma pradėti taikyti 2020 m. liepos mėn. Į pakeitimą, be kita ko, įtrauktos naujos ir (arba) persvarstytos nuostatos dėl pažeidžiamumo vertinimo, valstybių ir suinteresuotųjų subjektų dalijimosi informacija, mokymo programų ir sertifikavimo sistemų, patekimo kontrolės, darbuotojų tikrinimo ir kiti redakcinio pobūdžio pakeitimai. Minėtu valstybėms skirtu raštu ICAO pradėjo konsultacijų etapą; jis baigėsi 2019 m. spalio 4 d.;

               (5)17 priedo pakeitimus parengė ir patvirtinti per 217-ąją ICAO tarybos sesiją pateikė ICAO aviacijos saugumo grupė, kurioje aktyviai dalyvauja aštuonių valstybių narių ekspertai. Labai tikėtina, kad, pasibaigus konsultacijoms, ICAO taryba šiuos pakeitimus patvirtins per savo 218-ąją sesiją;

               (6)patvirtinti numatyti pakeitimai bus privalomi visoms ICAO valstybėms, įskaitant visas valstybes nares, laikantis Čikagos konvencijos nuostatų ir neperžengiant ja nustatytų ribų. Čikagos konvencijos 38 straipsnyje reikalaujama, kad susitariančiosios valstybės apie ketinimus nukrypti nuo standarto ICAO informuotų pateikdamos pranešimą apie skirtumus,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Priede nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinėje civilinės aviacijos organizacijoje, dėl Čikagos konvencijos 17 priedo („Saugumas“) 17 pakeitimo.

               2 straipsnis

               1 straipsnyje nurodytą poziciją kartu pareiškia Sąjungos valstybės narės, kurios yra Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos narės.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 21, 2019 1 24.

                     (2)

                        OL L 97, 2008 4 9, p. 72.

                     (3)

                        OL L 246, 2019 9 26, p. 15.

                     (4)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64 punktas.

                     (5)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 10 31
            COM(2019) 577 final
            PRIEDAS
            prie
            Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinėje civilinės aviacijos organizacijoje, dėl Tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos 17 priedo („Saugumas“) peržiūros (17 pakeitimo)

               PRIEDAS

               Pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinėje civilinės aviacijos organizacijoje, dėl Tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos (Čikagos konvencijos) 17 priedo („Saugumas“) peržiūros (17 pakeitimo)

               Bendrieji principai

               Vykdydamos Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos (ICAO) veiklą, susijusią su Čikagos konvencijos 17 priedo („Saugumas“) peržiūra (17 pakeitimu), kuria siekiama parengti standartus ir rekomenduojamą praktiką (SRP), valstybės narės, veikdamos kartu Sąjungos interesų labui:

               (a)vadovaujasi tikslais, kurių Sąjunga siekia vykdydama aviacijos saugumo politiką visų pirma tam, kad Europos Sąjungoje apsaugotų asmenis bei prekes ir civiliniuose orlaiviuose užkirstų kelią neteisėtiems veiksmams, kurie kelia pavojų civilinės aviacijos saugumui;

               (b)prisideda prie aviacijos saugumo didinimo pasaulio mastu, taikydamos bendrąsias taisykles, kuriomis siekiama apsaugoti civilinę aviaciją nuo neteisėtų veiksmų, ir užtikrindamos tų taisyklių taikymą;

               (c)toliau padeda ICAO rengti saugumo standartus, padedančius apsaugoti civilinę aviaciją nuo neteisėtų veiksmų, vadovaudamosi 2016 m. rugsėjo 22 d. Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucija Nr. 2309
                  1
               .

               Pozicija dėl 17 priedo („Saugumas“) peržiūros (17 pakeitimo). Valstybės narės, veikdamos kartu Sąjungos interesų labui, pritaria siūlomam 17 priedo 17 pakeitimui.

                     (1)

                        2016 m. rugsėjo 22 d. per Saugumo Tarybos 7775-ąjį posėdį priimta Rezoliucija Nr. 2309 (2016) „Teroro aktų keliama grėsmė tarptautinei taikai ir saugumui. Aviacijos saugumas“.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 01 08
            COM(2019) 614 final/2
            2019/0270(NLE)
            This document replaces COM(2019) 614 final of 28.11.2019.Change of the sensitivity level, deletion of the marking "LIMITED".
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi IEPS jungtiniame komitete, dėl arbitrų sąrašo priėmimo pagal Susitarimo 29.8 straipsnį

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.Pasiūlymo dalykas

               Šis pasiūlymas teikiamas dėl sprendimo, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi IEPS jungtiniame komitete, dėl arbitrų sąrašo sudarymo Susitarimo 29 skyriaus tikslais.

               2.Pasiūlymo aplinkybės

               Kanados ir Europos Sąjungos bei jos valstybių narių išsamus ekonomikos ir prekybos susitarimas (IEPS) (toliau – Susitarimas) pasirašytas 2016 m. spalio 30 d. Pagal Tarybos sprendimą (ES) 2017/38 tam tikros Susitarimo dalys laikinai taikomos nuo 2017 m. rugsėjo 21 d.

               IEPS jungtinis komitetas, kurį sudaro abiejų Šalių atstovai, įsteigtas Susitarimo 26.1 straipsniu. IEPS jungtiniam komitetui suteikti įgaliojimai priimti sprendimus bendru sutarimu visais klausimais, kaip numatyta Susitarime.

               29 skyrius apima visus ginčus, susijusius su Susitarimo nuostatų aiškinimu ar taikymu, išskyrus atvejus, kai Susitarime nustatyta kitaip.

               Vadovaujantis 29.8 straipsnio 1 dalimi, IEPS jungtinis komitetas turi sudaryti bent 15 asmenų. pageidaujančių ir galinčių būti arbitrais pagal 29 skyrių, sąrašą (toliau – numatomas aktas). Sąrašą turi sudaryti trys dalys: po vieną kiekvienos Šalies sąrašą ir vienas asmenų, kurie nėra nė vienos Šalies piliečiai, sąrašas, kuriame išvardyti kandidatai į pirmininkus.

               3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu

               Šalys parengė arbitrų sąrašo, atitinkančio 29.8 straipsnio reikalavimus, projektą.

               Sprendimas, kuriuo sudaromas arbitrų sąrašas, turėjo būti priimtas per pirmąjį IEPS jungtinio komiteto posėdį ir dabar turi būti priimtas kuo greičiau, kad būtų visapusiškai įgyvendintas Susitarimo 29 skyrius dėl ginčų sprendimo.

               4.Teisinis pagrindas

               4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas

               4.1.1.Principai

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

               Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“
                  1
               .

               4.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               IEPS jungtinis komitetas yra susitarimu, būtent Kanados ir Europos Sąjungos bei jos valstybių narių išsamiu ekonomikos ir prekybos susitarimu, įsteigtas organas.

               Numatomas aktas yra teisinę galią turintis aktas. Vadovaujantis Susitarimo 26.3 straipsnio 2 dalimi, numatomas aktas šalims bus privalomas pagal tarptautinę teisę.

               Numatomu aktu Susitarimo institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama.

               Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.

               4.2.Materialinis teisinis pagrindas

               4.2.1.Principai

               Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.

               4.2.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Pagrindinis numatomo akto tikslas ir turinys yra susiję su bendra prekybos politika.

               Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra SESV 207 straipsnis.

               4.3.Išvada

               Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 207 straipsnis kartu su 218 straipsnio 9 dalimi.

               2019/0270 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi IEPS jungtiniame komitete, dėl arbitrų sąrašo priėmimo pagal Susitarimo 29.8 straipsnį

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Kanados ir Europos Sąjungos bei jos valstybių narių išsamus ekonomikos ir prekybos susitarimas (IEPS) (toliau – Susitarimas) pasirašytas 2016 m. spalio 30 d.;

               (2)pagal Tarybos sprendimą (ES) 2017/38
                  2
                tam tikros Susitarimo dalys laikinai taikomos nuo 2017 m. rugsėjo 21 d.;

               (3)Susitarimo 29.8 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad IEPS jungtinis komitetas sudaro bent 15 asmenų, pageidaujančių ir galinčių būti arbitrais, sąrašą;

               (4)tikslinga nustatyti poziciją, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu IEPS jungtiniame komitete, nes numatomas sprendimas bus privalomas Sąjungai,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Kanados ir Europos Sąjungos bei jos valstybių narių išsamiu ekonomikos ir prekybos susitarimu įsteigtame IEPS jungtiniame komitete, dėl arbitrų sąrašo priėmimo pagal Susitarimo 29.8 straipsnį, grindžiama prie šio sprendimo pridedamu IEPS jungtinio komiteto sprendimo projektu.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               3 straipsnis

               Priimtas IEPS jungtinio komiteto sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.

                     (2)

                        OL L 11, 2017 1 14, p. 1080.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 01 08
            COM(2019) 614 final/2
            This document replaces COM(2019) 614 final of 28.11.2019.Change of the sensitivity level, deletion of the marking "LIMITED".
            PRIEDAS
            prie
            pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi IEPS jungtiniame komitete, dėl arbitrų sąrašo priėmimo pagal Susitarimo 29.8 straipsnį

               PRIEDAS

               IEPS JUNGTINIO KOMITETO

                  SPRENDIMAS Nr. [X /2019]

                  xxx

               kuriuo sudaromas arbitrų sąrašas
                  pagal Susitarimo 29.8 straipsnį

               IEPS JUNGTINIS KOMITETAS,

               atsižvelgdamas į Kanados ir Europos Sąjungos bei jos valstybių narių išsamų ekonomikos ir prekybos susitarimą (IEPS) (toliau – Susitarimas), ypač į jo 29.8 straipsnį,

               kadangi:

               (1)pagal Susitarimo 30.7 straipsnio 3 dalį tam tikros Susitarimo dalys taikomos laikinai nuo 2017 m. rugsėjo 21 d.;

               (2)pagal Susitarimo 29.8 straipsnio 1 dalį IEPS jungtinis komitetas turi sudaryti bent 15 asmenų, pageidaujančių ir galinčių būti arbitrais, sąrašą. Arbitrų sąrašą turi sudaryti trys dalys: po vieną kiekvienos Šalies sąrašą ir vienas asmenų, kurie nėra nė vienos Šalies piliečiai, sąrašas, kuriame išvardyti kandidatai į pirmininkus,

               NUSPRENDĖ:

               1.sudaromas arbitrų sąrašas pagal Susitarimo 29.8 straipsnį, išdėstytas priede.

               2.Šis sprendimas įsigalioja tą dieną, kurią jį priima IEPS jungtinis komitetas.

               Priimta … (data) …

               IEPS jungtinio komiteto vardu

               IEPS jungtinio komiteto sprendimo Nr. [X/2019] priedas

               Pagal Susitarimo 29.8 straipsnį sudarytas arbitrų sąrašas

               Kanados sąrašas:

               1.Serge Fréchette

               2.Valerie Hughes

               3.Matthew Kronby

               4.Debra Steger

               5.J. Christopher Thomas

               6.Cherise Valles

               ES sąrašas:

               1.Claudio Dordi

               2.Michael Hahn

               3.Pieter Jan Kuijper

               4.Hélène Ruiz Fabri

               5.Peter Van den Bossche

               Pirmininkų sąrašas:

               1.James Bacchus

               2.Christian Häberli

               3.Daniel Moulis

               4.David Unterhalter

               5.Seung Wha Chang


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 01 13
            COM(2020) 8 final
            2020/0005(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Migruojančių laukinių gyvūnų rūšių išsaugojimo konvencijos šalių konferencijos tryliktajame susitikime, dėl įvairių Šalių pasiūlymų iš dalies pakeisti tos konvencijos priedus ir dėl pareikštos tos konvencijos taikymo išlygos atšaukimo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.Pasiūlymo dalykas

               Šis pasiūlymas teikiamas dėl sprendimo, kuriuo nustatoma pozicija, kuri turi būti priimta Sąjungos vardu tryliktajame Migruojančių laukinių gyvūnų rūšių išsaugojimo konvencijos (toliau – Konvencija) šalių konferencijos susitikime, dėl numatomų priimti sprendimų dėl Konvencijos priedų pataisų ir dėl esamos tos konvencijos taikymo išlygos atšaukimo.

               2.Pasiūlymo aplinkybės

               2.1.Migruojančių laukinių gyvūnų rūšių išsaugojimo konvencija

               Migruojančių laukinių gyvūnų rūšių išsaugojimo konvencija siekiama išsaugoti migruojančiųjų sausumos ir jūrų gyvūnų bei paukščių rūšis jų paplitimo teritorijoje. Tai tarpvyriausybinė sutartis, sudaryta pagal Jungtinių Tautų aplinkos programą, kurią vykdant rūpinamasi laukinių gyvūnų ir jų buveinių išsaugojimu visame pasaulyje. Saugomos migruojančiųjų gyvūnų rūšys išvardytos Konvencijos I priede (nykstančios rūšys) ir II priede (rūšys, dėl kurių sudaromi susitarimai). Susitarimas įsigaliojo 1983 m. lapkričio 1 d.

               Europos Sąjunga yra Susitarimo šalis
                  1
               . Visos valstybės narės yra Susitarimo šalys.

               2.2.Šalių konferencija

               Šalių konferencija yra pagrindinis sprendimus priimantis Konvencijos organas. Jos funkcijos išvardytos Konvencijos VII straipsnyje, tarp jų – įgaliojimai vertinti migruojančiųjų gyvūnų rūšių išsaugojimo būklę ir prireikus iš dalies keisti Konvencijos priedus. Jei Konvencijoje nenustatyta kitaip, sprendimams priimti Šalių konferencijos susitikime reikalinga dviejų trečdalių dalyvaujančių ir balsuojančių šalių balsų dauguma.

               Sąjungos pozicija dėl priedų pataisų nustatoma Tarybos sprendimu, kuris priimamas remiantis Komisijos pasiūlymu. Dėl ES bendros pozicijos dėl kitų sprendimų ir rezoliucijų projektų susitariama iš anksto rengiamuose atitinkamos Tarybos darbo grupės posėdžiuose arba iškart ES koordinaciniuose pasitarimuose.

               Tryliktasis Šalių konferencijos susitikimas įvyks 2020 m. vasario 15–22 d. Gandynagare (Indija).

               2005 m. lapkričio 20–25 d. Nairobyje (Kenija) vykusiame aštuntajame Šalių konferencijos susitikime priimtas sprendimas į Konvencijos I priedą įtraukti rūšį Cetorhinus maximus.

               2.3.Numatomi Šalių konferencijos aktai

               2020 m. vasario 15–22 d. vyksiančiame tryliktajame susitikime Šalių konferencija turi priimti sprendimus dėl Konvencijos priedų pataisų (toliau – numatomi aktai).

               Numatomais aktais siekiama iš dalies pakeisti Konvencijos I ir II priedus, kaip nustatyta Konvencijos XI straipsnyje.

               Kaip nustatyta Konvencijos III straipsnyje, jos I priede pateikiamas nykstančių migruojančiųjų rūšių sąrašas, ir numatyta, kad Konvencijos šalys, kurios yra atitinkamų gyvūnų rūšių paplitimo valstybės, turi stengtis imtis įvairių išsaugojimo priemonių ir drausti gaudyti tokių rūšių gyvūnus.

               Konvencijos IV straipsnyje nustatyta, kad II priede išvardijamos migruojančiosios rūšys, kurių išsaugojimo būklė yra nepatenkinama ir kurioms išsaugoti ir valdyti reikia tarptautinių susitarimų, bei rūšys, kurių išsaugojimo būklei būtų labai naudingas tarptautinis bendradarbiavimas pagal tarptautines sutartis. Jei aplinkybės to reikalauja, migruojančioji rūšis gali būti įrašyta ir į I, ir į II priedą.

               Konvencijos XI straipsnyje nustatyta, kad priedų pataisas gali siūlyti bet kuri Konvencijos šalis. Priedų pataisos visoms Šalims įsigalioja praėjus devyniasdešimčiai dienų po Šalių konferencijos susitikimo, kuriame jis buvo priimtas, išskyrus tas Šalis, kurios pareiškia išlygą.

               Pagal Konvencijos XI straipsnį išlyga dėl pataisos gali būti denonsuota apie tai raštu pranešus depozitarui ir po to pataisa tai Šaliai įsigalioja praėjus devyniasdešimčiai dienų po išlygos atšaukimo.

               3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu

               Atsižvelgdama į tryliktąjį Konvencijos šalių konferencijos susitikimą ir vadovaudamasi 2019 m. rugsėjo 16 d. Tarybos sprendimu 2019/1581, Sąjunga pasiūlė Konvenciją iš dalies pakeisti taip:

                a)
                     iš dalies pakeisti Konvencijos I priedą, kad būtų įtraukta rūšis Tetrax tetrax;

               b)
                     iš dalies pakeisti Konvencijos II priedą, kad būtų įtrauktos rūšys Tetrax tetrax, Galeorhinus galeus ir Sphyrna zygaena.

               Kitos Konvencijos šalys pateikė pasiūlymus iš dalies pakeisti I priedą, kad būtų įtrauktos šios rūšys: Elephas maximus indicus, Panthera onca, Ardeotis nigriceps, Houbaropsis bengalensis bengalensis, Diomedea antipodensis ir Carcharhinus longimanus.

               Kitos Konvencijos šalys pateikė pasiūlymus iš dalies pakeisti II priedą, kad būtų įtrauktos šios rūšys: Panthera onca, Ovis vignei ir Sphyrna zygaena (regioninė populiacija, aptinkama Brazilijos, Urugvajaus, Argentinos išskirtinėse ekonominėse zonose (IEZ) ir gretimuose tarptautiniuose vandenyse).

               Todėl, rengdamasi tryliktajam Šalių konferencijos susitikimui, Taryba turi priimti sprendimą, kuriuo būtų nustatyta pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi dėl pataisų pasiūlymų.

               Sąjunga iš esmės turėtų pritarti visiems pasiūlymams, nes jie yra moksliškai pagrįsti, atitinka Sąjungos teisės aktus ir Sąjungos įsipareigojimą bendradarbiauti tarptautiniu mastu siekiant apsaugoti biologinę įvairovę, be kita ko, apsvarstyti, kaip kuo geriau pasinaudoti moksline informacija apie biologines savybes ir žuvų išteklių biologinius atskaitos taškus.

               Įtraukus siūlomas rūšis į Konvencijos I ar II priedą, Sąjungos teisės keisti nereikėtų.

               Rūšies Panthera onca, kuri Europos Sąjungoje aptinkama tik Prancūzijos Gvianoje, kurioje ES gamtos teisės aktai netaikomi, medžioklė draudžiama įsakymu, kuriuo nustatyta nulinė kvota ir jos išimtis, taikoma tradicinių tokių rūšių naudotojų pragyvenimo poreikiams patenkinti ir ypatingomis aplinkybėmis, kaip nustatyta Konvencijos III straipsnio 5 dalies c ir d punktuose.

               Kadangi pasiūlymas į II priedą įtraukti regioninę Sphyrna zygaena populiaciją, aptinkamą Brazilijos, Urugvajaus ir Argentinos IEZ ir gretimuose tarptautiniuose vandenyse, iš esmės dubliuojasi su Sąjungos pasiūlymu į II priedą įtraukti visą pasaulinę šios rūšies populiaciją, pirmumas teiktinas Sąjungos pasiūlymui, o ne kitos Šalies pateiktam pasiūlymui. Visiems kitiems pasiūlymams reikėtų besąlygiškai pritarti.

               Be to, atsižvelgiant į aštuntajame Šalių konferencijos susitikime priimtą sprendimą įtraukti Cetorhinus maximus į Konvencijos I priedą, dabartinė Sąjungos išlyga
                  2
                dėl Cetorhinus maximus įtraukimo į I priedą turėtų būti denonsuota, nes Sąjungos teisė dabar atitinka Konvencijoje nustatytus įpareigojimus, kylančius dėl šios rūšies įtraukimo į I priedą ir susijusius su jos apsauga paplitimo valstybėse.

               4.Teisinis pagrindas

               4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas

               4.1.1.Principai

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

               Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“
                  3
               .

               4.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Šalių konferencija yra susitarimu, t. y. Migruojančių laukinių gyvūnų rūšių išsaugojimo konvencija, įsteigtas organas.

               Aktai, kuriuos Šalių konferencija yra raginama priimti, turės teisinę galią. Numatomai aktai bus privalomi pagal tarptautinę teisę vadovaujantis Migruojančių laukinių gyvūnų rūšių išsaugojimo konvencijos XI straipsniu.

               Numatomais aktais Konvencijos institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama.

               Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.

               4.2.Materialinis teisinis pagrindas

               4.2.1.Principai

               Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.

               4.2.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Pagrindinis numatomų aktų tikslas ir turinys yra susiję su aplinka.

               Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra SESV 192 straipsnio 1 dalis.

               4.3.Išvada

               Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 192 straipsnio 1 dalis kartu su SESV 218 straipsnio 9 dalimi.

               5.Numatomo akto skelbimas

               Kadangi Šalių konferencijos aktais bus iš dalies pakeisti Migruojančių laukinių gyvūnų rūšių išsaugojimo konvencijos I ir II priedai, po priėmimo tikslinga juos paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje,

               2020/0005 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Migruojančių laukinių gyvūnų rūšių išsaugojimo konvencijos šalių konferencijos tryliktajame susitikime, dėl įvairių Šalių pasiūlymų iš dalies pakeisti tos konvencijos priedus ir dėl pareikštos tos konvencijos taikymo išlygos atšaukimo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 192 straipsnio 1 dalį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Migruojančių laukinių gyvūnų rūšių išsaugojimo konvenciją (toliau – Konvencija) Sąjunga sudarė 1982 m. birželio 24 d. Tarybos sprendimu 82/461/EEB
                  4
                ir ji įsigaliojo 1983 m. lapkričio 1 d.;

               (2)pagal Konvencijos XI straipsnį Šalių konferencija gali priimti sprendimus iš dalies pakeisti Konvencijos priedus;

               (3)2020 m. vasario 15–22 d. įvyksiančiame tryliktajame savo susitikime Šalių konferencija ketina priimti sprendimus dėl Konvencijos priedų pataisų;

               (4)atsižvelgiant į tai, kad sprendimai Sąjungai bus privalomi, tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Šalių konferencijoje;

               (5)Sąjunga pateikė pasiūlymus dėl rūšių Galeorhinus galeus, Tetrax tetrax ir Sphyrna zygaena įtraukimo į Konvencijos II priedą ir rūšies Tetrax tetrax įtraukimo į Konvencijos I priedą – dėl nė vieno iš šių pasiūlymų ES teisės keisti nereikėtų;

               (6)kitos Šalys pateikė pasiūlymus dėl rūšių Elephas maximus indicus, Panthera onca, Ardeotis nigriceps, Houbaropsis bengalensis bengalensis, Diomedea antipodensis ir Carcharhinus longimanus įtraukimo į I priedą ir dėl rūšių Panthera onca, Ovis vignei bei Sphyrna zygaena (regioninių populiacijų, aptinkamų Brazilijos, Urugvajaus ir Argentinos IEZ ir gretimuose tarptautiniuose vandenyse) įtraukimo į II priedą;

               (7)Sąjunga turėtų teikti pirmumą savo pačios pasiūlymui į Konvencijos II priedą įtraukti pasaulinę Sphyrna zygaena populiaciją, o ne kitos Šalies pateiktam pasiūlymui įtraukti tik regioninę populiaciją, aptinkamą Brazilijos, Urugvajaus, Argentinos IEZ ir gretimuose tarptautiniuose vandenyse;

               (8)visiems kitiems pasiūlymams Sąjunga turėtų pritarti, nes jie yra moksliškai pagrįsti ir atitinka Sąjungos įsipareigojimą bendradarbiauti tarptautiniu mastu siekiant apsaugoti biologinę įvairovę pagal JT biologinės įvairovės konvencijos 5 straipsnį ir Šalių konferencijoje pagal tą konvenciją priimtus sprendimus;

               (9)ES nėra rūšių Elephas maximus indicus, Ardeotis nigriceps ir Houbaropsis bengalensis bengalensis paplitimo valstybė, todėl šias rūšis įtraukus į Konvencijos I priedą Sąjungos teisės keisti nereikėtų;

               (10)ES nėra rūšies Ovis vignei paplitimo valstybė, todėl šią rūšį įtraukus į Konvencijos II priedą Sąjungos teisės keisti nereikėtų;

               (11)rūšis Panthera onca ES aptinkama tik Prancūzijos Gvianoje, kurioje 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyva 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos
                  5
                netaikoma – ji taikoma tik europinėje tų valstybių narių, kurioms taikoma Sutartis, teritorijoje. Taigi rūšių, įskaitant Panthera onca, apsauga Prancūzijos Gvianoje užtikrinama nacionalinės teisės aktais. Todėl šią rūšį įtraukus į Konvencijos I priedą, ES teisės keisti nereikėtų;

               (12)paukščių rūšis Diomedea antipodensis Sąjungoje neaptinkama. Sąjungos bendra žuvininkystės politika ir atitinkamų regioninių žvejybos organizacijų vykdomas žvejybos reguliavimas yra tinkamos priemonės, kuriomis Sąjunga gali prisidėti prie jos apsaugos valdymo, todėl įtraukus šią rūšį į Konvencijos I priedą ES teisės keisti nereikėtų;

               (13)Sąjungos bendra žuvininkystės politika ir atitinkamų regioninių žvejybos organizacijų vykdomas žvejybos reguliavimas yra tinkamos priemonės, kuriomis ES gali prisidėti prie Carcharhinus longimanus rūšies žuvų apsaugos valdymo. Be to, pagal Tarybos reglamentą 2019/124 šios rūšies žuvis draudžiama žvejoti ir laikyti laive. Todėl šią rūšį įtraukus į Konvencijos I priedą, ES teisės keisti nereikėtų;

               (14)šiuo metu į Konvencijos I priedą įtrauktos rūšies Cetorhinus maximus, dėl kurios Sąjunga šiuo metu yra pareiškusi išlygą, žuvis draudžiama žvejoti ir laikyti laive pagal Tarybos reglamentą 2019/124. Todėl atšaukus šią išlygą ES teisės keisti nereikėtų,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu tryliktajame Šalių konferencijos posėdyje:

               (1)pritarti, kad į I priedą būtų įtrauktos šios rūšys:

               (1)Tetrax tetrax

               (2)Elephas maximus indicus

               (3)Panthera onca

               (4)Ardeotis nigriceps

               (5)Houbaropsis bengalensis bengalensis

               (6)Diomedea antipodensis

               (7)Carcharhinus longimanus

               (2)pritarti, kad į II priedą būtų įtrauktos šios rūšys:

               (1)Tetrax tetrax

               (2)Galeorhinus galeus

               (3)Sphyrna zygaena (viso pasaulio populiacija)

               (4)Panthera onca

               (5)Ovis vignei.

               2 straipsnis

               Komisija Sąjungos vardu praneša depozitarui denonsuojanti Sąjungos išlygą dėl rūšies Cetorhinus maximus įtraukimo į Konvencijos I priedą.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        1982 m. birželio 24 d. Tarybos sprendimas 82/461/EEB dėl Migruojančiųjų laukinių gyvūnų rūšių išsaugojimo konvencijos sudarymo (OL L 210, 1982 6 24, p. 10).

                     (2)

                        Išlyga pareikšta 2006 metais remiantis 2006 m. vasario 21 d. Tarybos sprendimu dėl aštuntajame Šalių konferencijos susitikime priimtos Migruojančių laukinių gyvūnų rūšių išsaugojimo konvencijos I priedo pataisos, kuria į jį įtraukiama rūšis Cetorhinus maximus.

                     (3)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.

                     (4)

                        OL L 210, 1982 7 19, p. 10.

                     (5)

                        OL L 206, 1992 7 22, p. 7.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 01 17
            COM(2020) 17 final
            2020/0007(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi šešiasdešimt trečiojoje Narkotinių medžiagų komisijos sesijoje, dėl medžiagų įtraukimo į Jungtinių Tautų konvencijos dėl kovos su neteisėta narkotinių ir psichotropinių medžiagų apyvarta I lentelės sąrašą

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.Pasiūlymo dalykas

               Šis pasiūlymas susijęs su sprendimu, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Narkotinių medžiagų komisijoje (CND) dėl numatomo 1988 m. Jungtinių Tautų (JT) konvencijos dėl kovos su neteisėta narkotinių priemonių ir psichotropinių medžiagų apyvarta lentelių pakeitimų priėmimo remiantis Tarptautinės narkotikų kontrolės valdybos (INCB) rekomendacijomis.

               2.Pasiūlymo aplinkybės

               2.1.1988 m. Jungtinių Tautų (JT) konvencija dėl kovos su neteisėta narkotinių priemonių ir psichotropinių medžiagų apyvarta

               1988 m. Jungtinių Tautų (JT) konvencija dėl kovos su neteisėta narkotinių priemonių ir psichotropinių medžiagų apyvarta (toliau – Konvencija) skirta skatinti Šalių bendradarbiavimą, kad jos galėtų veiksmingiau spręsti problemas, susijusias su įvairiais neteisėtos narkotinių priemonių ir psichotropinių medžiagų apyvartos tarptautinio lygmens aspektais. Vykdydamos savo pareigas pagal Konvenciją, Šalys imasi būtinų priemonių, be kita ko, teisėkūros ir administracinių priemonių, atitinkančių pagrindines jų atitinkamų nacionalinių teisėkūros sistemų nuostatas. Konvencija įsigaliojo 1990 m. lapkričio 11 d. ES
                  1
                ir valstybės narės yra šios Konvencijos Šalys.

               2.2.Narkotinių medžiagų komisija (CND)

               CND – JT Ekonominės ir Socialinės Tarybos (ECOSOC) komisija, jos funkcijos ir įgaliojimai išdėstyti, inter alia, Konvencijoje. Ją sudaro 53 JT valstybės narės, kurias išrenka ECOSOC. Šiuo metu Narkotinių medžiagų komisijoje (CND) yra 13 balsavimo teisę turinčių valstybių narių
                  2
               . Sąjunga CND turi stebėtojos statusą.

               Atsižvelgdama į Šalių pateiktas pastabas ir INCB, kurios su moksliniais klausimais susiję vertinimai yra lemiami, pateiktas pastabas ir rekomendacijas, taip pat tinkamai atsižvelgdama į kitus svarbius veiksnius, CND dviejų trečdalių narių daugumos pritarimu gali nuspręsti medžiagą įtraukti į Konvencijos lenteles.

               2.3.Numatomas Narkotinių medžiagų komisijos (CND) teisės aktas

               2020 m. kovo 2–6 d. per šešiasdešimt trečiąją sesiją CND rengiasi priimti sprendimą dėl vienos medžiagos, konkrečiai, metilo alfa fenilacetoacetato (MAPA), įtraukimo į Konvencijos lenteles (toliau – numatomas aktas).

               Numatomo akto tikslas yra įtraukti metilo alfa fenilacetoacetatą (MAPA) į Konvencijos lentelėse esantį oficialų medžiagų sąrašą, kad būtų galima reikalauti, kad šalys įgyvendintų priemones, skirtas teisėtai prekybai metilo alfa fenilacetoacetatu kontroliuoti ir ją stebėti, taip veiksmingai užkertant kelią jo panaudojimui neteisėtais tikslais.

               Konvencijoje numatyta, kad jei per nustatytą laikotarpį nė viena iš Šalių sprendimo nepateikia peržiūrėti ECOSOC, CND sprendimai tampa privalomi
                  3
               . ECOSOC sprendimai šiuo klausimu yra galutiniai. Numatomi aktai Šalims taps privalomi pagal Konvencijos 12 straipsnį, kurio atitinkamose dalyse nustatyta:

               „Apie kiekvieną Komisijos sprendimą, priimtą pagal šį straipsnį, Generalinis sekretorius praneša visoms valstybėms ir kitoms organizacijoms, kurios yra ir kurios turi teisę tapti šios Konvencijos narėmis, ir Komitetui. Toks sprendimas kiekvienai Šaliai pilnai įsigalioja po šimto aštuoniasdešimties dienų nuo tos datos, kai buvo išsiųstas pranešimas.

               Jeigu kuri nors Šalis atsiunčia prašymą šimto aštuoniasdešimties dienų laikotarpiu nuo pranešimo apie sprendimą, Komisijos sprendimai, priimti pagal šį straipsnį, gali būti peržiūrėti Taryboje. Prašymas peržiūrėti siunčiamas Generaliniam sekretoriui kartu su visa informacija, susijusia su šiuo klausimu, kuria remiantis siunčiamas prašymas.

               Prašymo kopijas ir informaciją dėl šio klausimo Generalinis sekretorius perduoda Komisijai, Komitetui ir visoms Šalims, siūlydamas devyniasdešimties dienų laikotarpiu pateikti savo pastabas. Visos gautos pastabos pateikiamos nagrinėti Tarybai.

               Komisijos sprendimą Taryba gali patvirtinti arba atšaukti. Pranešimas apie Tarybos sprendimą siunčiamas visoms valstybėms ir kitoms organizacijoms, kurios yra šios Konvencijos Šalys ir kurios turi teisę tokiomis būti, Komisijai ir Komitetui.“

               3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu

               2019 m. lapkričio 15 d. Komisijai buvo pranešta, kad INCB rekomenduoja į Konvencijos I lentelę įtraukti vieną medžiagą, konkrečiai, metilo alfa fenilacetoacetatą (MAPA).

               Remiantis INCB vertinimu, metilo alfa fenilacetoacetatas (MAPA) dažnai naudojamas amfetaminui ir metamfetaminui neteisėtai gaminti. Yra įrodymų, kad šių neteisėtai pagaminamų narkotinių ir psichotropinių medžiagų kiekis ir jų gamybos mastas kelia rimtų visuomenės sveikatos arba socialinių problemų, todėl šios medžiagos tarptautinė kontrolė yra pateisinama. Be to, nėra žinoma apie teisėtą metilo alfa fenilacetoacetato (MAPA) naudojimą, išskyrus tai, kad nedideliais kiekiais jis naudojamas vykdant mokslinius tyrimus, technologinę plėtrą ir laboratorinius tyrimus.

               Nelegali metamfetamino ir amfetamino gamyba – didelė Sąjungos problema. Šie nelegaliai pagaminami narkotikai ir psichotropinės medžiagos sukelia daug visuomenės sveikatos ir socialinių problemų Sąjungoje. Be to, Sąjungoje veikiančios organizuotos nusikalstamos grupės nelegaliai eksportuoja šiuos narkotikus ir psichotropines medžiagas į trečiąsias šalis.

               Reikėtų pažymėti, kad Komisija, po tolesnių diskusijų su ES ekspertų grupe narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakų (prekursorių) klausimais 2019 m. gegužės mėn., šiuo metu lygiagrečiai rengia deleguotąjį reglamentą, kuriuo į 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 273/2004 dėl narkotinių medžiagų pirmtakų (prekursorių) 1 priedą ir į 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 111/2005, nustatančio prekybos narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakais (prekursoriais) tarp Sąjungos ir trečiųjų šalių stebėsenos taisykles, priedą įtraukiamos kelios medžiagos, įskaitant metilo alfa fenilacetoacetatą (MAPA).
                  4

               Todėl Sąjungos valstybės narės turėtų pareikšti savo poziciją Narkotinių medžiagų komisijoje (CND) ir pritarti, kad metilo alfa fenilacetoacetatas (MAPA) būtų įtrauktas į Konvencijos I lentelę.

               Konvencijos lentelių pakeitimai daro tiesioginį poveikį Sąjungos teisės aktų, kuriais reglamentuojama narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakų kontrolė, taikymo sričiai, nes medžiagas, kurios įtraukiamos į tas lenteles, reikia įtraukti į Sąjungos teisės aktus. Tuo tikslu Komisijai suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus.

               4.Teisinis pagrindas

               4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas

               4.1.1.Principai

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

               SESV 218 straipsnio 9 dalis taikoma neatsižvelgiant į tai, ar Sąjunga yra organo narė arba susitarimo šalis
                  5
               .

               Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“
                  6
               .

               4.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Narkotinių medžiagų komisija (CND) – susitarimu, t. y. Jungtinių Tautų konvencija dėl kovos su neteisėta narkotinių ir psichotropinių medžiagų apyvarta, įsteigtas organas.

               Aktas, kurį turi priimti Narkotinių medžiagų komisija (CND), yra teisinę galią turintis aktas. Numatomas aktas bus privalomas pagal tarptautinę teisę, vadovaujantis Jungtinių Tautų konvencijos dėl kovos su neteisėta narkotinių ir psichotropinių medžiagų apyvartos 12 straipsniu. Numatomas aktas yra teisinę galią turintis aktas ir gali stipriai paveikti ES teisės aktų turinį, visų pirma: 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 111/2005, nustatančio prekybos narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakais (prekursoriais) tarp Sąjungos ir trečiųjų šalių stebėsenos taisykles, ir 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 273/2004 dėl narkotinių medžiagų pirmtakų (prekursorių). Taip yra dėl to, kad Konvencijos lentelių pakeitimai daro tiesioginį poveikį Sąjungos teisės aktų, kuriais reglamentuojama narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakų kontrolė, taikymo sričiai, nes medžiagas, kurios įtraukiamos į Konvencijos lenteles, reikia įtraukti į Sąjungos teisės aktus.

               Numatomu aktu Susitarimo institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama.

               Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.

               4.2.Materialinis teisinis pagrindas

               4.2.1.Principai

               Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.

               4.2.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Pagrindinis numatomo akto tikslas ir turinys yra susiję su bendra prekybos politika.

               Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 207 straipsnis.

               4.3.Išvada

               Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 207 straipsnis kartu su 218 straipsnio 9 dalimi.

               5.Numatomas akto skelbimas

               Kadangi Narkotinių medžiagų komisijos aktu bus iš dalies keičiamos Jungtinių Tautų konvencijos dėl kovos su neteisėta narkotinių ir psichotropinių medžiagų apyvartos lentelės, po priėmimo tikslinga jį paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               2020/0007 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi šešiasdešimt trečiojoje Narkotinių medžiagų komisijos sesijoje, dėl medžiagų įtraukimo į Jungtinių Tautų konvencijos dėl kovos su neteisėta narkotinių ir psichotropinių medžiagų apyvarta I lentelės sąrašą

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Europos ekonominės bendrijos vardu Tarybos sprendimu 90/611/EEB priimta 1988 m. Jungtinių Tautų konvencija dėl kovos su neteisėta narkotinių ir psichotropinių medžiagų apyvarta (toliau – Konvencija)
                  7
               . . įsigaliojo 1990 m. lapkričio 11 d.;

               (2)vadovaujantis Konvencijos 12 straipsnio 2–7 dalimis, į Konvencijos lenteles, kuriose išvardyti narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakai, galima įtraukti papildomų medžiagų;

               (3)2020 m. kovo 2–6 d. Vienoje vyksiančioje šešiasdešimt trečiojoje sesijoje Narkotinių medžiagų komisija turėtų priimti sprendimą dėl vienos naujos medžiagos įtraukimo į Konvencijos lenteles;

               (4)tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Narkotinių medžiagų komisijoje, kadangi sprendimas bus Sąjungai privalomas ir gali stipriai paveikti Sąjungos teisės aktų, konkrečiai, 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 111/2005, nustatančio prekybos narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakais (prekursoriais) tarp Sąjungos ir trečiųjų šalių stebėsenos taisykles
                  8
               , ir 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 273/2004 dėl narkotinių medžiagų pirmtakų (prekursorių)
                  9
               ., turinį;

               (5)remiantis Tarptautinės narkotikų kontrolės valdybos vertinimu, medžiaga metilo alfa fenilacetoacetatas (MAPA) dažnai naudojama amfetaminui ir metamfetaminui neteisėtai gaminti. Yra įrodymų, kad šių neteisėtai pagaminamų narkotinių ir psichotropinių medžiagų kiekis ir jų gamybos mastas kelia rimtų visuomenės sveikatos arba socialinių problemų, todėl šių medžiagų tarptautinė kontrolė yra pateisinama. Nelegaliai pagaminamas amfetaminas ir metamfetaminas sukelia daug visuomenės sveikatos ir socialinių problemų Sąjungoje. Incidentų, susijusių su neteisėta prekyba metilo alfa fenilacetoacetatu (MAPA), mastas ir dažnumas didėja, o Sąjungoje veikiančios organizuotos nusikalstamos grupės taip pat nelegaliai eksportuoja amfetaminą ir metamfetaminą į trečiąsias šalis;

               (6)Sąjungos poziciją turi pareikšti Sąjungos valstybės narės, kurios yra Narkotinių medžiagų komisijos narės,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu Narkotinių medžiagų komisijos šešiasdešimt trečiojoje sesijoje:

               – metilo alfa fenilacetoacetatas (MAPA) turi būti įtrauktas į Konvencijos I lentelę.

               2 straipsnis

               1 straipsnyje nurodytą poziciją pareiškia Sąjungos valstybės narės, kurios yra Narkotinių medžiagų komisijos narės.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        1990 m. spalio 22 d. Tarybos sprendimas dėl Jungtinių Tautų konvencijos dėl kovos su neteisėta narkotinių ir psichotropinių medžiagų apyvarta pasirašymo Europos ekonominės bendrijos vardu (OL L 326, 1990 11 24, p. 56).

                     (2)

                        Austrija, Belgija, Čekija, Ispanija, Italija, Jungtinė Karalystė, Kroatija, Lenkija, Nyderlandai, Prancūzija, Švedija, Vokietija ir Vengrija. Jungtinės Karalystės narystė ES gali pasikeisti dėl Jungtinės Karalystės prašymo išstoti iš ES.

                     (3)

                        1988 m. JT konvencijos 12 straipsnio 7 dalis.

                     (4)

                        2004 m. gruodžio 22 d. TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 111/2005, nustatantis prekybos narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakais (prekursoriais) tarp Sąjungos ir trečiųjų šalių stebėsenos taisykles (OL L 22, 2005 1 26, p. 1), ir 2004 m. vasario 11 d. EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 273/2004 dėl narkotinių medžiagų pirmtakų (prekursorių) (OL L 47, 2004 2 18, p. 1).

                     (5)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64 punktas.

                     (6)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.

                     (7)

                        OL L 326, 1990 11 24, p. 56.

                     (8)

                        OL L 22, 2005 1 26, p. 1.

                     (9)

                        OL L 47, 2004 2 18, p. 1.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 01 17
            COM(2020) 28 final
            2020/0012(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas (ES) 2019/274 dėl Susitarimo dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos pasirašymo Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos vardu
            (Tekstas svarbus EEE)

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

                  2017 m. kovo 29 d. pagal Europos Sąjungos sutarties (ES sutarties) 50 straipsnį Jungtinė Karalystė pranešė Europos Vadovų Tarybai apie ketinimą išstoti iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos. Pagal tą nuostatą Europos Sąjunga su Jungtine Karalyste susiderėjo dėl susitarimo, kuriame nustatoma jos išstojimo iš Sąjungos tvarka (toliau – Susitarimas dėl išstojimo), atsižvelgiant į pagrindinius būsimų jos santykių su Sąjunga principus.

                  2019 m. sausio 11 d. Taryba priėmė Sprendimą (ES) 2019/274, kuriuo įgaliojama pasirašyti Susitarimą dėl išstojimo
                     1
                  , ir Tarybos sprendimo dėl Susitarimo dėl išstojimo sudarymo projektą perdavė pritarti Europos Parlamentui.

               Tačiau Jungtinės Karalystės Vyriausybė negavo iš savo Parlamento reikiamos paramos, kad galėtų Susitarimą dėl išstojimo pasirašyti ir ratifikuoti, ir paprašė Europos Vadovų Tarybos pratęsti ES sutarties 50 straipsnio 3 dalyje nustatytą terminą. Europos Vadovų Taryba tą terminą iš pradžių pratęsė iki 2019 m. balandžio 12 d.
                  2
                Tas terminas dar kartą pratęstas iki 2019 m. spalio 31 d.
                  3
               , o vėliau – iki 2020 m. sausio 31 d.
                  4

               Susitarimo dėl išstojimo 185 straipsnio trečioje pastraipoje numatyta, kad, rengdama rašytinį pranešimą apie būtinų vidaus procedūrų užbaigimą, Sąjunga dėl bet kurios valstybės narės, kuri nurodė priežastis, susijusias su tos valstybės narės nacionalinės teisės pagrindiniais principais, gali pareikšti, kad pereinamuoju laikotarpiu, be Tarybos pagrindų sprendime 2002/584/TVR
                  5
                nurodytų Europos arešto orderio nevykdymo pagrindų, tos valstybės narės vykdančiosios teisminės institucijos gali atsisakyti perduoti savo piliečius Jungtinei Karalystei pagal Europos arešto orderį. Sprendimo (ES) 2019/274 4 straipsnyje nustatyta, kad tos valstybės narės, kurios ketina pasinaudoti Susitarimo dėl išstojimo 185 straipsnio antroje pastraipoje numatyta galimybe, apie tokį savo ketinimą iki 2019 m. vasario 15 d. turi pranešti Komisijai ir Tarybos Generaliniam sekretoriatui
                  6
               .

               Kadangi ES sutarties 50 straipsnio 3 dalyje nustatytas terminas pratęstas kelis kartus, tikslinga nustatyti naują terminą, per kurį valstybės narės, ketinančios pasinaudoti ta galimybe, turėtų apie tai pranešti Komisijai ir Tarybos Generaliniam sekretoriatui.

                  Todėl būtina atitinkamai iš dalies pakeisti Sprendimą (ES) 2019/274 dėl Susitarimo dėl išstojimo pasirašymo.

               2020/0012 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas (ES) 2019/274 dėl Susitarimo dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos pasirašymo Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos vardu

               (Tekstas svarbus EEE)

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 50 straipsnį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)2019 m. sausio 11 d. Taryba priėmė Sprendimą (ES) 2019/274
                  7
                dėl Susitarimo dėl išstojimo pasirašymo;

               (2)Sprendimu (ES) 2019/476
                  8
                Europos Vadovų Taryba, susitarusi su Jungtine Karalyste, nusprendė pagal ES sutarties 50 straipsnio 3 dalį iš pradžių terminą pratęsti iki 2019 m. balandžio 12 d. Europos Vadovų Tarybos sprendimu (ES) 2019/584
                  9
               , priimtu susitarus su Jungtine Karalyste, tas terminas buvo dar kartą pratęstas iki 2019 m. spalio 31 d., o vėliau Europos Vadovų Tarybos sprendimu (ES) 2019/1810
                  10
               , priimtu susitarus su Jungtine Karalyste, buvo pratęstas iki 2020 m. sausio 31 d.;

               (3)pakoreguoto Susitarimo dėl išstojimo
                  11
                185 straipsnio trečioje pastraipoje numatyta, kad, rengdama rašytinį pranešimą apie būtinų vidaus procedūrų užbaigimą, Sąjunga dėl bet kurios valstybės narės, kuri nurodė priežastis, susijusias su tos valstybės narės nacionalinės teisės pagrindiniais principais, gali pareikšti, kad pereinamuoju laikotarpiu, be Tarybos pagrindų sprendime 2002/584/TVR
                  12
                nurodytų Europos arešto orderio nevykdymo pagrindų, tos valstybės narės vykdančiosios teisminės institucijos gali atsisakyti perduoti savo piliečius Jungtinei Karalystei pagal Europos arešto orderį. Sprendimo (ES) 2019/274 4 straipsnyje nustatyta, kad tos valstybės narės, kurios ketina pasinaudoti Susitarimo dėl išstojimo 185 straipsnio trečioje pastraipoje numatyta galimybe, apie tokį savo ketinimą iki 2019 m. vasario 15 d. praneša Komisijai ir Tarybos Generaliniam sekretoriatui;

               (4)kadangi ES sutarties 50 straipsnio 3 dalyje nustatytas terminas pratęstas kelis kartus, tikslinga iš dalies pakeisti Sprendimą (ES) 2019/274, kad būtų nustatytas naujas terminas, per kurį valstybės narės, ketinančios pasinaudoti 185 straipsnio trečioje pastraipoje numatyta galimybe, turėtų apie tai pranešti Komisijai ir Tarybos Generaliniam sekretoriatui. Kartu tikslinga pakoreguoti nuorodą į atitinkamą Susitarimo dėl išstojimo 185 straipsnio pastraipą;

               (5)todėl Sprendimas (ES) 2019/274 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;

               (6)kaip numatyta ES sutarties 50 straipsnio 4 dalyje, Jungtinė Karalystė nedalyvavo Taryboje vykusiose diskusijose dėl šio sprendimo arba jį priimant,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Sprendimo (ES) 2019/274 4 straipsnis pakeičiamas taip:

               „4 straipsnis

               Tos valstybės narės, kurios ketina pasinaudoti Susitarimo 185 straipsnio trečioje pastraipoje numatyta galimybe, apie tokį savo ketinimą iki 2020 m. sausio 28 d. praneša Komisijai ir Tarybos Generaliniam sekretoriatui.“.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        2019 m. sausio 11 d. Tarybos sprendimas (ES) 2019/274 dėl Susitarimo dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos pasirašymo Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos vardu (OL L 47 I, 2019 2 19, p. 1). Prie Sprendimo (ES) 2019/274 pridėtas Susitarimo dėl išstojimo tekstas buvo paskelbtas Oficialiajame leidinyje (OL C 66 I, 2019 2 19, p. 1).

                     (2)

                        2019 m. kovo 22 d. Europos Vadovų Tarybos sprendimas (ES) 2019/476, priimtas susitarus su Jungtine Karalyste, kuriuo pratęsiamas terminas pagal ES sutarties 50 straipsnio 3 dalį (OL L 80 I, 2019 3 22, p. 1).

                     (3)

                        2019 m. balandžio 11 d. Europos Vadovų Tarybos sprendimas (ES) 2019/584, priimtas susitarus su Jungtine Karalyste, kuriuo pratęsiamas terminas pagal ES sutarties 50 straipsnio 3 dalį (OL L 101, 2019 4 11, p. 1).

                     (4)

                        2019 m. spalio 29 d. Europos Vadovų Tarybos sprendimas (ES) 2019/1810, priimtas susitarus su Jungtine Karalyste, kuriuo pratęsiamas terminas pagal ES sutarties 50 straipsnio 3 dalį (OL L 278 I, 2019 10 30, p. 1).

                     (5)

                        2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimas 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos (OL L 190, 2002 7 18, p. 1).

                     (6)

                        Sprendime (ES) 2019/274 daroma į Oficialiajame leidinyje (OL C 66 I, 2019 2 19, p. 1) paskelbto Susitarimo dėl išstojimo 185 straipsnio antrą pastraipą. Tačiau Oficialiajame leidinyje (OL C 384 I, 2019 11 12, p. 1) paskelbtame pakoreguotame Susitarimo dėl išstojimo tekste antra pastraipa tapo trečia pastraipa.

                     (7)

                        2019 m. sausio 11 d. Tarybos sprendimas (ES) 2019/274 dėl Susitarimo dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos pasirašymo Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos vardu (OL L 47I, 2019 2 19, p. 1).

                     (8)

                        2019 m. kovo 22 d. Europos Vadovų Tarybos sprendimas (ES) 2019/476, priimtas susitarus su Jungtine Karalyste, kuriuo pratęsiamas terminas pagal ES sutarties 50 straipsnio 3 dalį (OL L 80 I, 2019 3 22, p. 1).

                     (9)

                        2019 m. balandžio 11 d. Europos Vadovų Tarybos sprendimas (ES) 2019/584, priimtas susitarus su Jungtine Karalyste, kuriuo pratęsiamas terminas pagal ES sutarties 50 straipsnio 3 dalį (OL L 101, 2019 4 11, p. 1).

                     (10)

                        2019 m. spalio 29 d. Europos Vadovų Tarybos sprendimas (ES) 2019/1810, priimtas susitarus su Jungtine Karalyste, kuriuo pratęsiamas terminas pagal ES sutarties 50 straipsnio 3 dalį (OL L 278 I, 2019 10 30, p. 1).

                     (11)

                        Pakoreguotas Susitarimo dėl išstojimo tekstas buvo paskelbtas Oficialiajame leidinyje (OL C 384 I, 2019 11 12, p. 1).

                     (12)

                        2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimas 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos (OL L 190, 2002 7 18, p. 1).