               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2021 03 30
            COM(2021) 150 final
            2021/0074(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi AKR ir ES ambasadorių komitete, dėl AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimo Nr. 3/2016 dalinio pakeitimo dėl Įmonių plėtojimo centro (ĮPC)

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.Pasiūlymo dalykas

               Šis pasiūlymas teikiamas dėl sprendimo, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi AKR ir ES ambasadorių komitete dėl numatomo sprendimo, kuriuo iš dalies keičiamas AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimas Nr. 3/2016, priėmimo, kad kuratorius galėtų užtikrinti Įmonių plėtojimo centro (ĮPC) pasyviojo etapo įgyvendinimą, kol ĮPC įvykdys visus įsipareigojimus ir perleis visą turtą.

               2.Pasiūlymo aplinkybės

               2.1.Kotonu partnerystės susitarimas

               Nuo 2000 m. Kotonu partnerystės susitarimas (KPS)
                  1
                yra ES santykių su 79 Afrikos, Karibų jūros ir Ramiojo vandenyno (AKR) šalimis pagrindas. Susitarimas sudarytas 20 metų laikotarpiui nuo 2000 m. kovo 1 d. iki 2020 m. vasario 29 d.  2005 m. ir 2010 m. jis persvarstytas.

               2020 m. gruodžio 4 d. Kotonu partnerystės susitarimo nuostatų taikymas AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimu dėl pereinamojo laikotarpio priemonių antrą kartą pratęstas iki 2021 m. lapkričio 30 d. arba iki naujo susitarimo įsigaliojimo dienos, arba iki Sąjungos ir AKR valstybių naujo susitarimo laikino taikymo dienos, pasirenkant ankstesniąją datą
                  2
               .

               2.2.AKR IR ES AMBASADORIŲ KOMITETAS

               Ambasadorių komitetas įsteigtas KPS 16 straipsniu. Ambasadorių komitetą sudaro kiekvienos ES valstybės narės nuolatinis atstovas bei Komisijos atstovas ir kiekvienos AKR valstybės atstovybės ES vadovas.

               Ambasadorių komitetas padeda Ministrų tarybai atlikti jos užduotis ir vykdo visus įgaliojimus, kuriuos jam patikėjo Taryba  (KPS 16 straipsnio 2 dalis). Šiuo atžvilgiu Ministrų Taryba gali perduoti įgaliojimus Ambasadorių komitetui (KPS 15 straipsnio 4 dalis). Jis taip pat kontroliuoja šio Susitarimo įgyvendinimą ir pažangą siekiant jame nustatytų tikslų.

               Pagal Ambasadorių komiteto darbo tvarkos taisyklių 1 straipsnį
                  3
                jis posėdžiauja reguliariai, visų pirma tam, kad parengtų Ministrų Tarybos posėdžius, ir kai tai yra būtina vienos iš Šalių prašymu. Ambasadorių komiteto darbo tvarkos taisyklių 5 straipsnyje taip pat numatyta rašytinė procedūra.

               2.3.Numatomas AKR ir ES ambasadorių komiteto aktas

               2014 m. birželio 19–20 d. Nairobyje vykusiame 39-ame posėdyje AKR ir ES ministrų taryba bendroje deklaracijoje susitarė tęsti organizuotą AKR ir EB partnerystės susitarimo III priedu įsteigto bendro techninio organo, Įmonių plėtojimo centro (ĮPC), uždarymo procesą. Šioje bendroje deklaracijoje Ministrų Taryba pagal KPS 15 straipsnio 4 dalį perdavė įgaliojimus AKR ir ES ambasadorių komitetui priimti būtinus sprendimus, „įskaitant atitinkamą Kotonu susitarimo III priedo pakeitimą“
                  4
               .

               Sprendime Nr. 4/2014
                  5
                AKR ir ES ambasadorių komitetas įgaliojo ĮPC vykdomąją tarybą imtis visų reikiamų priemonių tam, kad būtų pasiruošta ĮPC uždarymui. Po to ĮPC vykdomoji taryba su kuratoriumi pasirašė sutartį, kuri galiojo iki 2016 m. gruodžio 31 d.

               Pagal AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimą Nr. 3/2016 (toliau – Sprendimas Nr. 3/2016)
                  6
                pasibaigus uždarymo etapui prasidėjo pasyvusis etapas, kai ĮPC veikia tik jo likvidavimo tikslais.

               Sprendimu Nr. 3/2016 padaryti būtini AKR ir ES partnerystės susitarimo III priedo pakeitimai ir nuo 2017 m. sausio 1 d. sukuriama nauja ĮPC teisinė sistema (Sprendimo Nr. 3/2016 3 straipsnio 1 dalis).

               Šiuo pasyviuoju kuratoriaus administruojamu etapu atliekamos administracinės užduotys, be kita ko, tvarkomi ĮPC archyvai, administraciniai formalumai arba sprendžiami likę ginčai, kurie negalėjo būti išspręsti uždarymo etape.  Pasyvusis etapas prasidėjo kitą dieną po uždarymo etapo pabaigos, t. y. 2017 m. sausio 1 d. Pagal Sprendimo Nr. 3/2016 konstatuojamąsias dalis AKR ir ES ambasadorių komitetas siekė, kad pasyvusis etapas baigtųsi po ketverių metų arba kai ĮPC bus įvykdęs visus įsipareigojimus ir perleidęs visą turtą, atsižvelgiant į tai, kas įvyks anksčiau.

               Pagal Sprendimo Nr. 3/2016 2 straipsnio 1 dalį, prieš pasibaigiant uždarymo etapui, t. y. 2016 m. gruodžio 31 d., Europos Komisija turėtų sudaryti sutartį su kuratoriumi, kuris užtikrina pasyviojo etapo įgyvendinimą nuo 2017 m. sausio 1 d. ketverių metų laikotarpiui arba iki tada, kai ĮPC bus įvykdęs visus įsipareigojimus ir perleidęs visą turtą, atsižvelgiant į tai, kas įvyks anksčiau. 2016 m. gruodžio 21 d. Komisija su kuratoriumi pasirašė paslaugų sutartį pradiniam ketverių metų įgyvendinimo laikotarpiui.

               Paskutiniais 2020 m. mėnesiais paaiškėjo, kad ĮPC iki 2020 m. gruodžio 31 d. nebus įvykdęs visų įsipareigojimų ir nebus perleidęs viso turto.

               Todėl AKR ir ES ambasadorių komitetas turi priimti Sprendimo Nr. 3/2016 2 straipsnio 1 dalies pakeitimą, kad kuratorius galėtų užtikrinti ĮPC pasyviojo etapo įgyvendinimą, kol ĮPC bus įvykdęs visus įsipareigojimus ir perleidęs visą turtą. Tai užtikrins, kad kuratoriaus valdomas pasyvusis etapas būtų tinkamai užbaigtas. AKR valstybių organizacijos Ambasadorių komiteto nariai 2021 m. sausio mėn. pranešė pritariantys tokiam pakeitimui.

               3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu

               Komisija siūlo Sąjungai pritarti numatomam Sprendimo Nr. 3/2016 2 straipsnio 1 dalies pakeitimui. Siūloma Sąjungos pozicija turi būti priimta AKR ir ES ambasadorių komiteto posėdyje arba atitinkamai taikant rašytinę procedūrą.

               4.Teisinis pagrindas

               4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas

               4.1.1.Principai

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

               Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“
                  7
               .

               4.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               AKR ir ES ambasadorių komitetas yra susitarimu, konkrečiai – Kotonu partnerystės susitarimu – įsteigtas organas.

               Aktas, kurį turi priimti AKR ir ES ambasadorių komitetas, yra teisinę galią turintis aktas. Numatomas aktas bus privalomas pagal tarptautinę teisę, vadovaujantis KPS 15 ir 16 straipsniais. Pagal KPS 15 straipsnio 3 dalį Ministrų Taryba gali priimti Susitarimo Šalims privalomus sprendimus, o pagal KPS 15 straipsnio 4 dalį Ministrų Taryba gali perduoti įgaliojimus Ambasadorių komitetui. Ambasadorių komitetas yra įsteigtas pagal KPS 16 straipsnį. Pagal KPS 16 straipsnio 2 dalį Ambasadorių komitetas gali priimti arba iš dalies keisti Šalims privalomus sprendimus neviršydamas Ministrų tarybos jam suteiktų įgaliojimų.

               Europos Sąjunga kartu su valstybėmis narėmis yra pasirašiusi Kotonu partnerystės susitarimą, todėl Ambasadorių komiteto numatomas sprendimas jai bus privalomas.

               Numatomu aktu Susitarimo institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama.

               Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.

               4.2.Materialinis teisinis pagrindas

               4.2.1.Principai

               Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.

               4.2.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Tarybos sprendimo materialinis teisinis pagrindas turėtų būti toks pats kaip priimant 2016 m. liepos 4 d. Tarybos sprendimą (ES) 2016/1098 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi AKR ir ES ambasadorių komitete dėl AKR ir ES partnerystės susitarimo III priedo peržiūros
                  8
               , t. y. SESV 209 straipsnio 2 dalis.

               4.3.Išvada

               Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 209 straipsnio 2 dalis kartu su SESV 218 straipsnio 9 dalimi.

               5.Numatomo akto paskelbimas

               AKR ir ES ambasadorių komiteto aktu bus iš dalies pakeistas AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimas Nr. 3/2016, todėl tikslinga priimtą aktą  paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               2021/0074 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi AKR ir ES ambasadorių komitete, dėl AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimo Nr. 3/2016 dalinio pakeitimo dėl Įmonių plėtojimo centro (ĮPC)

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 209 straipsnio 2 dalį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Partnerystės susitarimą tarp Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių (toliau – AKR ir ES partnerystės susitarimas),

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)AKR ir ES partnerystės susitarimo 15 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad AKR ir ES ministrų taryba gali perduoti įgaliojimus AKR ir ES ambasadorių komitetui;

               (2)2014 m. birželio 19–20 d. Nairobyje vykusiame 39-ame posėdyje AKR ir ES ministrų taryba bendroje deklaracijoje susitarė tęsti organizuotą Įmonių plėtojimo centro (toliau – ĮPC) uždarymo procesą. Todėl AKR ir ES ministrų taryba nusprendė AKR ir ES ambasadorių komitetui suteikti įgaliojimus priimti būtinus sprendimus;

               (3)AKR ir ES partnerystės susitarimo III priedo peržiūra buvo priimta 2016 m. liepos 12 d. AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimu Nr. 3/2016
                  9
               , kuriuo padaryti būtini AKR ir ES partnerystės susitarimo III priedo pakeitimai, taip pat nuo 2017 m. sausio 1 d. nustatyta nauja ĮPC teisinė sistema, kai jis kaip teisinis subjektas veikia tik jo likvidavimo tikslais;

               (4)Sprendimo Nr. 3/2016 2 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad kuratorius turėtų užtikrinti pasyviojo etapo įgyvendinimą nuo 2017 m. sausio 1 d. ketverių metų laikotarpiu arba iki tada, kai ĮPC bus įvykdęs visus įsipareigojimus ir perleidęs visą turtą, atsižvelgiant į tai, kas įvyks anksčiau;

               (5)ĮPC iki 2020 m. gruodžio 31 d. neįvykdė visų įsipareigojimų ir neperleido viso turto. Todėl manoma, kad būtina iš dalies pakeisti AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimą Nr. 3/2016 siekiant užtikrinti tinkamą pasyviojo etapo įgyvendinimą valdant kuratoriui;

               (6)AKR ir ES ambasadorių komitetas viename iš posėdžių arba taikydamas rašytinę procedūrą turi priimti Sprendimo Nr. 3/2016 pakeitimą;

               (7)tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi AKR ir ES ambasadorių komitete, nes numatomas aktas  bus privalomas Sąjungai,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Pozicija, kurios Sąjunga turi laikytis AKR ir ES ambasadorių komitete dėl ĮPC, yra tokia:

               –pakeisti AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimo Nr. 3/2016 2 straipsnio 1 dalį taip: „Europos Komisija sudaro sutartį su kuratoriumi, kuris užtikrina pasyviojo etapo įgyvendinimą iki tada, kai ĮPC bus įvykdęs visus įsipareigojimus ir perleidęs visą turtą“;

               –AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimas, kuriuo iš dalies keičiamas AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimas Nr. 3/2016, taikomas nuo 2021 m. sausio 1 d.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimtas AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        Susitarimas, kuriuo antrą kartą iš dalies keičiamas 2000 m. birželio 23 d. Kotonu pasirašytas Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimas (OL 2000 L 317, 2000 12 15, p. 3; OL L 287, 2005 10 28, p. 4; OL L 287, 2010 11 4, p. 3).

                     (2)

                        2020 m. gruodžio 4 d. AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimas Nr. 2/2020,  kuriuo iš dalies keičiamas AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimas Nr. 3/2019 patvirtinti pereinamojo laikotarpio priemones pagal AKR ir ES partnerystės susitarimo 95 straipsnio 4 dalį (OL 2020 L 420,  2020 12 14, p. 32).

                     (3)

                        2005 m. kovo 8 d. AKR ir ES ministrų tarybos sprendimas Nr. 3/2005 dėl AKR ir EB ambasadorių komiteto darbo tvarkos taisyklių priėmimo (OL L 95, 2005 4 14, p. 51).

                     (4)

                        2014 m. liepos 3 d. AKR ir ES bendra deklaracija dėl Įmonių plėtojimo centro (ĮPC), ACP-UE 2120/14.

                     (5)

                        2014 m. spalio 23 d. AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimas Nr. 4/2014 dėl Įmonių plėtojimo centro (ĮPC) vykdomajai tarybai suteiktinų įgaliojimų (OL L 330, 2014 11 15, p. 61).

                     (6)

                        AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimas Nr. 3/2016 dėl AKR ir ES partnerystės susitarimo III priedo peržiūros (OL L 192, 2016 7 16, p. 77).

                     (7)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.

                     (8)

                        OL L 182, 2016 7 7, p. 39–43.

                     (9)

                        AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimas Nr. 3/2016 dėl AKR ir ES partnerystės susitarimo III priedo peržiūros (OL L 192, 2016 7 16, p. 77).


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2021 05 26
            COM(2021) 257 final
            2021/0130(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinėje vynuogių ir vyno organizacijoje (OIV)

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.Pasiūlymo dalykas

               Šis pasiūlymas susijęs su sprendimu, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinės vynuogių ir vyno organizacijos (OIV) 2021 m. liepos 12 d. generalinės asamblėjos posėdyje dėl numatomo OIV rezoliucijų, galinčių turėti teisinį poveikį Sąjungos teisei, priėmimo.

               2.Pasiūlymo aplinkybės

               2.1.Ypatingas ES statusas OIV

               Šiuo metu OIV priklauso 48 valstybės, iš kurių 20 valstybių yra Sąjungos valstybės narės. ES nėra OIV narė. Tačiau nuo 2017 m. spalio 20 d. OIV suteikė Sąjungai ypatingą jos Darbo tvarkos taisyklių 4 straipsnyje numatytą statusą, kuris suteikia jai galimybę dalyvauti komisijų, pakomisių ir ekspertų grupių veikloje ir generalinės asamblėjos ir vykdomojo komiteto posėdžiuose.

               2.2.OIV

               Tarptautinė vynuogių ir vyno organizacija (angl. International Organisation of Vine and Wine, OIV) yra tarpvyriausybinė mokslinė ir techninė organizacija, vykdanti veiklą vynuogių, vyno, vyno gėrimų, valgomųjų vynuogių, razinų ir kitų vynuogių produktų sektoriuje. OIV tikslai yra: i) informuoti apie priemones, kurios padeda atsižvelgti į gamintojams, vartotojams ir kitiems vynuogių ir vyno produktų sektoriaus dalyviams rūpimus klausimus, ii) teikti pagalbą kitoms standartizavimo veiklą vykdančioms tarptautinėms organizacijoms ir iii) padėti tarptautiniu mastu derinti esamus metodus ir standartus.

               2.3.Numatomas OIV aktas

               Kitas OIV generalinės asamblėjos posėdis įvyks 2021 m. liepos 12 d. Šiomis aplinkybėmis ir atsižvelgiant į diskusijas, vykusias ekspertų grupės vaizdo susitikimuose 2021 m. kovo ir balandžio mėn., tikėtina, kad į generalinės asamblėjos darbotvarkę bus įtrauktos šios teisinį poveikį Sąjungos teisei darančios rezoliucijos:

               –rezoliucijų OENO-TECHNO 14-541A, 14-541B ir 15-581A, kuriomis nustatomi nauji vynininkystės metodai, projektai;

               –rezoliucijų OENO-SPECIF 17-625 ir 17-629, kuriomis nustatomos naujos tam tikrų vyno gamyboje naudojamų medžiagų identifikavimo specifikacijos, projektai; rezoliucijos OENO-SPECIF 20-673, kuria iš dalies keičiamos vyno gamyboje naudojamos medžiagos atitinkamos identifikavimo specifikacijos, projektas ir rezoliucijos OENO-SPECIF 20-682, kuria atnaujinami OIV tekstai, susiję su tam tikrais vyno gamybos procesais, projektas;

               –rezoliucijos OENO-MICRO 18-632, kuria atnaujinami kai kurių vynininkystės metodų analitinės ir mikrobiologinės kontrolės metodai, projektas;

               –rezoliucijų OENO-SCMA 16-601A, 16-601B, 18-636, 18-637 ir 19-661, kuriomis nustatomi nauji analizės metodai, projektai.

               Kaip ir ankstesniais metais, galima tikėtis, kad OIV generalinės asamblėjos darbotvarkė dar bus keičiama. ir kad į ją bus įtraukta ir kitų Sąjungos teisei teisinį poveikį darančių rezoliucijų. Siekdama užtikrinti veiksmingą generalinės asamblėjos darbą ir laikytis Sutartyse nustatytų taisyklių, Komisija tinkamu laiku papildys arba iš dalies pakeis šį pasiūlymą, kad Taryba galėtų priimti poziciją, kurios turės būti laikomasi ir dėl šių rezoliucijų.

               3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu

               Rezoliucijų projektus, kurie bus pateikti balsuoti per kitą OIV generalinės asamblėjos posėdį, išsamiai aptarė vyno sektoriaus mokslo ir technikos ekspertai. Šių rezoliucijų projektai padeda tarptautiniu mastu derinti vyno standartus ir jais bus nustatyta sistema, kurią taikant bus užtikrinta sąžininga konkurencija vyno sektoriaus produktų prekybos srityje. Todėl jiems turėtų būti pritarta.

               4.Teisinis pagrindas

               4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas

               4.1.1.Principai

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

               SESV 218 straipsnio 9 dalis taikoma neatsižvelgiant į tai, ar Sąjunga yra organo narė arba susitarimo šalis
                  1
               .

               Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“
                  2
               .

               4.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Tarptautinė vynuogių ir vyno organizacija (OIV) yra tarpvyriausybinė mokslinė ir techninė organizacija, vykdanti veiklą vynuogių, vyno, vyno gėrimų, valgomųjų vynuogių, razinų ir kitų vynuogių produktų sektoriuje. Šiuo metu OIV priklauso 48 valstybės, iš kurių 20 valstybių yra Sąjungos valstybės narės. ES nėra OIV narė. Tačiau nuo 2017 m. spalio 20 d. OIV suteikė Sąjungai ypatingą jos Darbo tvarkos taisyklių 4 straipsnyje numatytą statusą, kuris suteikia jai galimybę dalyvauti komisijų, pakomisių ir ekspertų grupių veikloje ir generalinės asamblėjos ir vykdomojo komiteto posėdžiuose.

               Vadovaujantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1308/2013 ir Komisijos deleguotuoju reglamentu (EB) 2019/934, tam tikros OIV priimtos ir paskelbtos rezoliucijos daro teisinį poveikį Sąjungos teisei. Sąjungos poziciją dėl tų rezoliucijų, kurios susijusios su Sąjungos kompetencijai priskirtais klausimais, turėtų priimti Taryba, o ją išreikšti per OIV posėdžius turėtų OIV priklausančios valstybės narės, kartu gindamos Sąjungos interesus.

               Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.

               4.2.Materialinis teisinis pagrindas

               4.2.1.Principai

               Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys, ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.

               4.2.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Pagrindinis numatomų rezoliucijų projektų tikslas yra susijęs su vyno standartų suderinimu ir atitinkamai – bendrosios žemės ūkio politikos įgyvendinimu. Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra SESV 43 straipsnis.

               4.3.Išvada

               Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 43 straipsnis kartu su 218 straipsnio 9 dalimi.

               5.Numatomo akto skelbimas

               Netaikoma.

               2021/0130 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinėje vynuogių ir vyno organizacijoje (OIV)

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Tarptautinė vynuogių ir vyno organizacija (OIV) kitame savo generalinės asamblėjos posėdyje, kuris įvyks 2021 m. liepos 12 d., svarstys ir galbūt priims rezoliucijas, kurios turės teisinį poveikį SESV 218 straipsnio 9 dalies tikslams;

               (2)Sąjunga nėra OIV narė. Tačiau 2017 m. spalio 20 d. OIV suteikė Sąjungai ypatingą jos Darbo tvarkos taisyklių 4 straipsnyje numatytą statusą;

               (3)OIV priklauso 20 ES valstybių narių. Tos valstybės narės turi galimybę siūlyti OIV rezoliucijų projektų pakeitimus, o per kitą OIV generalinės asamblėjos posėdį, kuris įvyks 2021 m. liepos 12 d., jų bus paprašyta tuos pakeitimus priimti;

               (4)Sąjungos poziciją dėl tų rezoliucijų, kurios susijusios su Sąjungos kompetencijai priskirtais klausimais, turėtų priimti Taryba, o ją išreikšti per OIV posėdžius turėtų OIV priklausančios valstybės narės, kartu gindamos Sąjungos interesus;

               (5)vadovaujantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1308/2013
                  3
                ir Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) 2019/934
                  4
               , tam tikros OIV priimtos ir paskelbtos rezoliucijos turės teisinį poveikį;

               (6)Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 80 straipsnio 3 dalies a punkte nustatyta, kad Komisija, suteikdama leidimą naudoti vynininkystės metodus, turi atsižvelgti į OIV rekomenduojamus ir paskelbtus vynininkystės ir analizės metodus;

               (7)Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 80 straipsnio 5 dalyje nustatyta, kad Komisijos nustatomi analizės metodai, taikomi nustatant vyno sektoriaus produktų sudėtį, turi būti grindžiami atitinkamais OIV rekomenduojamais ir paskelbtais metodais, išskyrus tuos atvejus, kai, atsižvelgiant į Sąjungos siekiamą tikslą, OIV metodai būtų neveiksmingi arba netinkami;

               (8)Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 90 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad į Sąjungą importuojami vyno sektoriaus produktai turi būti gaminami laikantis Sąjungos pagal šį reglamentą patvirtintų vynininkystės metodų arba – iki metodų patvirtinimo – laikantis OIV rekomenduojamų ir paskelbtų vynininkystės metodų;

               (9)Deleguotojo reglamento (ES) 2019/934 9 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad, tais atvejais, kai Komisija nėra nustačiusi taikant vynininkystės metodus naudojamų medžiagų grynumo ir identifikavimo specifikacijų, tokiomis specifikacijomis laikomos to reglamento I priedo A dalies 2 lentelės 4 skiltyje nurodytos specifikacijos, kuriose daromos nuorodos į OIV rekomendacijas;

               (10)rezoliucijų OENO-TECHNO 14-541A, 14-541B ir 15-581A projektuose nustatyti nauji vynininkystės metodai. Atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 80 straipsnio 3 dalies a punktą ir 90 straipsnio 2 dalį, šios rezoliucijos turės teisinį poveikį;

               (11)rezoliucijų OENO-SPECIF 17-625 ir 17-629 projektuose nustatytos naujos tam tikrų medžiagų, kurios yra naudojamos vyno gamyboje, identifikavimo specifikacijos. Rezoliucijos OENO-SPECIF 20-673 projekte atnaujinamos medžiagos, kuri yra naudojama vyno gamyboje, identifikavimo specifikacijos; rezoliucijos OENO-SPECIF 20-682 projekte atnaujinami OIV tekstai, susiję su tam tikrais vyno gamybos procesais. Atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 80 straipsnio 3 dalies a punktą ir 90 straipsnio 2 dalį ir į Deleguotojo reglamento (ES) 2019/934 9 straipsnio 1 dalį, šios rezoliucijos turės teisinį poveikį;

               (12)rezoliucijos OENO-MICRO 18-632 projekte atnaujinami kai kurių vynininkystės metodų analitinės ir mikrobiologinės kontrolės metodai. Atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 80 straipsnio 3 dalies a punktą ir 90 straipsnio 2 dalį, ši rezoliucija turės turės teisinį poveikį;

               (13)rezoliucijų OENO-SCMA 16-601A, 16-601B, 18-636, 18-637 ir 19-661 projektuose nustatyti nauji analizės metodai. Atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 80 straipsnio 3 dalies a punktą ir 80 straipsnio 5 dalį, šios rezoliucijos turės teisinį poveikį;

               (14)tuos rezoliucijų projektus išsamiai apsvarstė vyno sektoriaus mokslo ir technikos ekspertai. Tie rezoliucijų projektai padeda tarptautiniu mastu derinti vyno standartus ir jais bus nustatyta sistema, kurią taikant bus užtikrinta sąžininga konkurencija vyno sektoriaus produktų prekybos srityje. Todėl jiems turėtų būti pritarta;

               (15)siekiant užtikrinti reikiamą lankstumą prieš 2021 m. liepos 12 d. OIV generalinės asamblėjos posėdį vykstančiose derybose, OIV priklausančioms valstybėms narėms turėtų būti leista pritarti šių rezoliucijų pakeitimams, jeigu jais nekeičiama rezoliucijų esmė,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Sąjungos pozicija išdėstyta priede ir ją 2021 m. liepos 12 d. OIV generalinėje asamblėjoje išreiškia OIV priklausančios valstybės narės, kartu veikdamos Sąjungos interesų labui.

               2 straipsnis

               1.Jei 1 straipsnyje nurodytai pozicijai gali turėti įtakos nauja mokslinė arba techninė informacija, pateikta prieš arba per OIV posėdžius, OIV priklausančios valstybės narės prašo atidėti balsavimą OIV generalinės asamblėjos posėdyje iki tol, kol remiantis nauja informacija bus nustatyta Sąjungos pozicija.

               2.Suderinusios nuomones, OIV priklausančios valstybės narės, kartu veikdamos Sąjungos interesų labui, gali be papildomo Tarybos sprendimo, kuriuo nustatoma Sąjungos pozicija, pritarti priede nurodytų rezoliucijų projektų pakeitimams, jeigu jais nekeičiama rezoliucijų esmė.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai ir valstybėms narėms.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64 punktas.

                     (2)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo byloje Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.

                     (3)

                        2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1308/2013, kuriuo nustatomas bendras žemės ūkio produktų rinkų organizavimas ir panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 922/72, (EEB) Nr. 234/79, (EB) Nr. 1037/2001 ir (EB) Nr. 1234/2007 (OL L 347, 2013 12 20, p. 671).

                     (4)

                        2019 m. kovo 12 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2019/934, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1308/2013 nuostatos dėl vynuogių auginimo zonų, kuriose galima padidinti alkoholio koncentraciją, leidžiamų vynininkystės metodų ir apribojimų, taikytinų vynuogių produktų gamybai ir laikymui, mažiausios procentinės alkoholio koncentracijos šalutiniuose produktuose bei tų produktų šalinimo ir OIV bylų paskelbimo (OL L 149, 2019 6 7, p. 1).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2021 05 26
            COM(2021) 257 final
            PRIEDAS
            prie
            Pasiūlymo dėlTARYBOS SPRENDIMO
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinėje vynuogių ir vyno organizacijoje (OIV)

               PRIEDAS

               Kartu veikdamos Sąjungos interesų labui, valstybės narės su sąlyga, kad įvykus naujų pokyčių bus atliekama peržiūra, pritaria tik toliau nurodytiems 7 etapo rezoliucijų dėl vynininkystės metodų, dėl taikant vynininkystės metodus naudojamų medžiagų grynumo ir identifikavimo specifikacijų ir dėl analizės metodų, kuriais nustatoma vyno sektoriaus produktų sudėtis, projektams.

               –OENO-TECHNO 14-541A. Proteasų naudojimas siekiant sumažinti drumstumą sukeliančių baltymų koncentraciją vynuogių misoje

               –OENO-TECHNO 14-541B. Proteasų naudojimas siekiant sumažinti drumstumą sukeliančių baltymų koncentraciją vyne

               –OENO-TECHNO 15-581A. Vyno apdorojimas fumaro rūgštimi. Tikslas – mikrobiologinis stabilizavimas

               –OENO-SPECIF 17-625. Proteazės aktyvumo (aspergilo pepsino I) lyginamasis vertinimas fermentų preparatuose

               –OENO-SPECIF 17-629. Giluminių filtrų lakštų monografija

               –OENO-SPECIF 20-673. Kalio kazeinato monografijos atnaujinimas

               –OENO-SPECIF 20-682. Nuorodų ir duomenų, susijusių su galaktanazės aktyvumu, pašalinimas iš OIV dokumentų

               –OENO-MICRO 18-632. COEI-2-CONBAC dokumentacijos atnaujinimas dėl analizės metodų ir mikrobiologinės kontrolės – visoms monografijoms bendros analizės

               –OENO-SCMA 16-601A. Metodų OIV-MA-AS2-01A ir OIV-MA-AS2-01B – „Tankis ir savitasis sunkis 20 °C temperatūroje“ peržiūra

               –OENO-SCMA 16-601B. Metodų OIV-MA-AS312-01A ir OIV-MA-AS312-01B – „Alkoholio koncentracija tūrio procentais“ peržiūra

               –OENO-SCMA 18-636. Saldiklių nustatymo vyne metodai

               –OENO-SCMA 18-637. Elementų analizė taikant MP-AES

               –OENO-SCMA 19-661. Tarplaboratorinio lyginamojo tyrimo metodo patvirtinimas bendram SO2 kiekiui nustatyti. Tarplaboratorinis tyrimas.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2021 05 31
            COM(2021) 268 final
            2021/0131(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios turi būti laikomasi Europos Sąjungos vardu, dėl numatomo Susitarimo dėl oficialiai remiamų eksporto kreditų dalyvių sprendimo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.Pasiūlymo dalykas

               Šis pasiūlymas teikiamas dėl sprendimo, kuriuo nustatoma pozicija, kurios, atsižvelgdama į Susitarimą dėl oficialiai remiamų eksporto kreditų (toliau – Susitarimas), Europos Sąjungos vardu turi laikytis Komisija, dėl numatomo sprendimo iš dalies pakeisti Susitarimo nuostatas dėl palūkanų normų. Šiomis nuostatomis nustatomos minimalios komercinės palūkanų orientacinės normos (CIRR), taikomos eksporto kreditų oficialiai finansavimo paramai. Numatomu sprendimu būtų suderinta Susitarimo šalių praktika ir užtikrintos sąlygos, atitinkančios privačių finansų rinkų sąlygas.

               2.Pasiūlymo aplinkybės

               2.1.Susitarimas dėl oficialiai remiamų eksporto kreditų

               Susitarimas – tai ES, JAV, Kanados, Japonijos, Korėjos, Norvegijos, Šveicarijos, Australijos, Naujosios Zelandijos ir Turkijos savanoriškas susitarimas, kuriuo siekiama nustatyti tinkamo oficialiai remiamų eksporto kreditų naudojimo sistemą. Praktiškai tai reiškia, kad sudaromos vienodos sąlygos (t. y. konkurencija grindžiama eksportuojamų prekių ir paslaugų kaina ir kokybe, o ne suteiktomis finansinėmis sąlygomis) ir kartu siekiama panaikinti subsidijas ir prekybos iškraipymus, susijusius su oficialiai remiamais eksporto kreditais. Susitarimas įsigaliojo 1978 m. balandžio mėn., jis yra neribotos trukmės ir, nors jam teikiama EBPO sekretoriato administracinė parama, jis nėra EBPO aktas
                  1
               .

               Susitarimas reguliariai atnaujinamas, atsižvelgiant į finansų rinkos ir politikos pokyčius, darančius poveikį oficialiai remiamų eksporto kreditų teikimui. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1233/2011 Susitarimas perkeltas į ES teisę ir atitinkamai yra teisiškai privalomas ES
                  2

                  3
               . Pagal to reglamento 2 straipsnį Susitarimo sąlygų pakeitimai į ES teisę įtraukiami deleguotaisiais aktais.

               2.2.Susitarimo dėl oficialiai remiamų eksporto kreditų dalyvės

               Susitarimo dalyvių (toliau – dalyvės) susitikimuose, taip pat rašytinėse procedūrose, kurias dalyvės taiko priimdamos sprendimus, Sąjungai atstovauja Europos Komisija. Sprendimai dėl visų Susitarimo pakeitimų priimami bendru sutarimu. Sąjungos poziciją priima Taryba, o valstybės narės ją svarsto Tarybos eksporto kreditų darbo grupėje
                  4
               .

               Susitarimo 63 straipsnio a punkte nustatyta, kad „[d]alyvės reguliariai peržiūri CIRR nustatymo sistemą, kad užtikrintų, jog paskelbtos normos atitiktų esamas rinkos sąlygas ir galiojančių normų nustatymo tikslus. Taip pat peržiūrima marža, kuri pridedama taikant šias normas.“

               2.3.Numatomas Susitarimo dėl oficialiai remiamų eksporto kreditų dalyvių aktas

               CIRR sistemos peržiūra vykdoma nuo 2014 m. pradžios. CIRR yra fiksuotos minimalios palūkanų normos, kurios gali būti taikomos pagal vyriausybės remiamą eksporto finansavimo sutartį. Nustatomos kiekvienos Susitarimo dalyvės valiutos CIRR. 2014 m. birželio mėn. surengtame 127-ajame susitikime dalyvės techninių ekspertų grupei pavedė peržiūrėti Susitarimo CIRR principus.

               CIRR reforma būtų visapusiška reforma, apimanti praktinius aspektus (pvz., palūkanų normų turėjimo ir nustatymo sąlygas), taip pat struktūrinius aspektus (pvz., bazines normas, maržas ir papildomus mokesčius). CIRR reformos tikslas – suderinti dalyvių skolinimo praktiką ir priartinti CIRR prie rinkos palūkanų normų. Numatomos CIRR nuostatos būtų taikomos visiems sandoriams, išskyrus sandorius, kuriems taikomas Sektorių susitarimas dėl laivų ir Sektorių susitarimas dėl civilinių orlaivių.

               2019 m. birželio mėn. vykusiame 141-ajame dalyvių susitikime techninių ekspertų grupės pirmininkas pristatė pirmininko pasiūlymo dėl CIRR reformos projektą, kuriuo siekiama užtikrinti skirtingų interesų ir požiūrių, išdėstytų atliekant techninį darbą, pusiausvyrą. Pirmininko pasiūlymo projektas sulaukė plataus dalyvių palaikymo, tačiau dar reikėjo išspręsti keletą smulkių klausimų. Praėjusių metų lapkričio mėn. vykusiame susitikime dalyvės suderino pozicijas. Sprendimą dėl kompromisinio pasiūlymo projekto Susitarimo dalyvės turi priimti pagal rašytinę procedūrą.

               3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu

               PPO sutartyje dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių (SKP sutartis) nustatyta Susitarimo išimtis, susijusi su eksporto subsidijų pavyzdiniu sąrašu, pagal kurią Susitarimo nuostatas atitinkanti eksporto kreditų praktika nelaikoma SKP sutartimi draudžiama eksporto subsidija. Tai reiškia, kad jei PPO narė yra Susitarimo šalis ir jos eksporto kreditų praktika yra suderinta su Susitarimu arba jei praktiškai PPO narė palūkanų normų praktiką taiko pagal Susitarimo nuostatas, eksporto kreditų praktika nelaikoma eksporto subsidija. Tai suteikia ypatingą svarbą Susitarimo nuostatoms dėl palūkanų normų.

               CIRR nuostatos ilgą laiką nesikeitė, todėl jas reikia visapusiškai reformuoti. Priimant sprendimus dėl apsirūpinimo ištekliais pasaulinės prekybos srityje prekybos finansavimas turi vis didesnę lemiamą įtaką, todėl privačiose finansų rinkose siūlomi įvairūs finansiniai produktai ir sutarčių struktūros. Siekiant užtikrinti atitiktį, Susitarimo nuostatos dėl palūkanų normų turi būti reguliariai pritaikomos prie kintančios rinkos praktikos. Susitarime tik išdėstomi bendrieji principai, susiję su vyriausybės remiamu skolinimu fiksuotomis palūkanų normomis, ir daugiausia dėmesio skiriama struktūriniams aspektams. Kadangi valstybės narės CIRR taiko didesniu mastu nei dauguma kitų dalyvių ir siekdamos suderinti praktiką ES, valstybės narės neoficialiai susitarė dėl Susitarimo nuostatas papildančio taisyklių rinkinio, kuris apima CIRR sistemos praktinius aspektus. Be Susitarimo ir neformalių ES gairių, dauguma valstybių narių priėmė nacionalines CIRR taisykles.

               Numatomu sprendimu dėl CIRR reformos Susitarimo XVI priedas būtų atnaujintas išsamiau ir visapusiškiau. Jis apimtų tiek skolintojo išlaidas, patiriamas prieš pirkėjui pasirašant eksporto sutartį (pvz., minimalių mokesčių už palūkanų normos siūlymą ir nustatymą taisyklės), taip pat palūkanų normos, kuri atitinka vyriausybės obligacijos pajamingumą ir kitoms finansavimo išlaidoms padengti skirtą maržą, apskaičiavimo taisykles. Įtraukiant finansavimo išlaidoms įtakos turinčius komponentus CIRR reforma siekiama labiau suderinti eksporto kreditų agentūrų siūlomas sąlygas ir taip užtikrinti vienodas sąlygas Susitarimo dalyvėms. Taigi reforma susiaurintų ES valstybių narių galimybes CIRR nuostatas nacionaliniu lygmeniu pritaikyti prie konkrečių vidaus pramonės poreikių. Numatomas dvejų metų pereinamasis laikotarpis, kad eksporto kreditų agentūros, siūlančios tiesioginį skolinimą, turėtų laiko prisitaikyti prie naujųjų gairių.

               Apibendrinant, numatomas sprendimas dėl CIRR reformos apima tiek su praktiniais, tiek su struktūriniais aspektais susijusias taisykles, kuriomis būtų užtikrintas didesnis politikos nuoseklumas ir vienodesnės sąlygos dalyvėms. Todėl rekomenduojama Sąjungos pozicija – patvirtinti numatomą Susitarimo dalyvių sprendimą, priimamą pagal rašytinę procedūrą, priimti naujas gaires dėl CIRR.

               4.Teisinis pagrindas

               4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas

               4.1.1.Principai

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

               Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“
                  5
               .

               4.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Numatomas aktas gali stipriai paveikti ES teisės aktų turinį, visų pirma 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1233/2011 dėl tam tikrų gairių taikymo oficialiai remiamiems eksporto kreditams, kuriuo panaikinami Tarybos sprendimai 2001/76/EB ir 2001/77/EB, nuostatas. Taip yra todėl, kad šio reglamento 2 straipsnyje nustatyta, jog „[i]š dalies pakeitus gaires, kaip susitarta Susitarimo dalyvių, Komisija, remdamasi 3 straipsniu, priima deleguotuosius aktus, susijusius su daliniu II priedo pakeitimu“.

               Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.

               4.2.Materialinis teisinis pagrindas

               4.2.1.Principai

               Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.

               4.2.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Pagrindinis numatomo akto tikslas ir turinys yra susiję su eksporto kreditais, o tai patenka į bendros prekybos politikos taikymo sritį. Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra SESV 207 straipsnis.

               4.3.Išvada

               Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 207 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa kartu su 218 straipsnio 9 dalimi.

               2021/0131 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios turi būti laikomasi Europos Sąjungos vardu, dėl numatomo Susitarimo dėl oficialiai remiamų eksporto kreditų dalyvių sprendimo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1233/2011
                  6
                Susitarime dėl oficialiai remiamų eksporto kreditų (toliau – Susitarimas) pateiktos gairės perkeltos į ES teisę ir atitinkamai yra teisiškai privalomos ES;

               (2)Susitarimo 63 straipsnyje nustatyta, kad Susitarimo dalyvės (toliau – dalyvės) turėtų reguliariai peržiūrėti komercinių palūkanų orientacinių normų (CIRR) nustatymo sistemą, kad užtikrintų, jog paskelbtos normos atitiktų esamas rinkos sąlygas ir galiojančių normų nustatymo tikslus. Taip pat turėtų būti peržiūrima marža, kuri pridedama taikant šias normas;

               (3)dalyvės, taikydamos rašytinę procedūrą, turi priimti sprendimą dėl numatomo sprendimo iš dalies pakeisti Susitarimo nuostatas dėl CIRR;

               (4)numatomu sprendimu reformuoti CIRR nuostatas turėtų būti užtikrintas didesnis politikos nuoseklumas ir suderinta skolinimo praktika, taip dalyvėms užtikrinant vienodesnes sąlygas. Be to, juo fiksuotosios palūkanų normos, taikomos oficialiai remiamų eksporto kreditų sandoriuose, turėtų būti priartintos prie rinkos palūkanų normų ir užtikrinta, kad jos būtų labiau pritaikytos prie privačioje finansų rinkoje siūlomų sąlygų. Dvejų metų pereinamasis laikotarpis turėtų suteikti eksporto kreditų agentūroms laiko priimti ir išplatinti naujas gaires;

               (5)tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi dėl sprendimo, kurį turi priimti Susitarimo dalyvės pagal rašytinę procedūrą, nes numatomas sprendimas pagal Reglamento (ES) Nr. 1233/2011 2 straipsnį gali stipriai paveikti Sąjungos teisės aktų turinį,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Šio sprendimo priede pateikiama pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Susitarimo dėl oficialiai remiamų eksporto kreditų dalyvėms taikant rašytinę procedūrą, dėl numatomo sprendimo iš dalies pakeisti CIRR nuostatas.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        Kaip apibrėžta EBPO konvencijos 5 straipsnyje.

                     (2)

                        2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1233/2011 dėl tam tikrų gairių taikymo oficialiai remiamiems eksporto kreditams, kuriuo panaikinami Tarybos sprendimai 2001/76/EB ir 2001/77/EB (OL L 326, 2011 12 8, p. 45).

                     (3)

                        Ankstesnės EBPO susitarimo redakcijos į ES teisę perkeltos Tarybos sprendimais.

                     (4)

                        Tarybos sprendimas dėl Politikos koordinavimo kreditų draudimo, kreditų garantijų ir finansinių kreditų klausimais grupės sudarymo (OL 66, 1960 10 27, p. 1339).

                     (5)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimas Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.

                     (6)

                        2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1233/2011 dėl tam tikrų gairių taikymo oficialiai remiamiems eksporto kreditams, kuriuo panaikinami Tarybos sprendimai 2001/76/EB ir 2001/77/EB (OL L 326, 2011 12 8, p. 45) (toliau – Reglamentas (ES) Nr. 1233/2011).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2021 05 31
            COM(2021) 268 final
            PRIEDAS
            prie
            Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
            dėl pozicijos, kurios turi būti laikomasi Europos Sąjungos vardu, dėl numatomo Susitarimo dėl oficialiai remiamų eksporto kreditų dalyvių sprendimo

               PRIEDAS

               PASIŪLYMAS

               XVII PRIEDAS

               1 SKIRSNIS.CIRR NUSTATYMAS

               1.Nustatoma kiekvienos dalyvės valiutos CIRR, jei Sekretoriatui pateikiami reikiami duomenys. Dalyvė arba šalis, kuri nėra dalyvė, gali prašyti nustatyti šalies, kuri nėra dalyvė, valiutos CIRR. Pasitarę su suinteresuotąja šalimi, kuri nėra dalyvė, dalyvė arba Sekretoriatas tos šalies, kuri nėra dalyvė, vardu gali pateikti pasiūlymą dėl CIRR nustatymo ta valiuta.

               2.Kitos dalyvės taiko konkrečiai valiutai nustatytą CIRR, jei nusprendžia finansuoti ta valiuta.

               3.CIRR sudaro bazinė norma ir marža.

               4.Minimali bet kurios valiutos CIRR turi būti ne mažesnė kaip 15 bazinių punktų.

               I.BAZINĖS NORMOS NUSTATYMAS

               5.CIRR normos apskaičiuojamos kas mėnesį ir įsigalioja kiekvieno mėnesio 15-ą dieną.

               6.CIRR bazinės normos apskaičiuojamos pagal vyriausybės obligacijų pajamingumą.

               7.Kiekvienam sandoriui naudotinas vyriausybės obligacijos išpirkimo terminas nustatomas pagal šią formulę: išmokėjimo laikotarpis + 0,5 grąžinimo laikotarpis + 0,5 grąžinimo periodiškumas metais
                  1
                (standartiniams grąžinimo modeliams). Nestandartinių grąžinimo modelių sandoriams taikoma ši formulė: DP + [∑ ( − ) ∗ ] / ∑   =1  =1 ∗ 1/365]
                  2
               . Rezultatas suapvalinamas iki artimiausių metų: viršutinė riba – dešimt metų, apatinė riba – treji metai.

               8.Dalyvės obligacijų pajamingumą apskaičiuoja pagal praėjusio kalendorinio mėnesio visų 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ir 10 metų vyriausybės obligacijų kiekvienos dienos pajamingumo aritmetinį vidurkį savo atitinkamomis valiutomis. Apie šį pajamingumą pranešama Sekretoriatui ne vėliau kaip per penkias dienas nuo kiekvieno mėnesio pabaigos ir jis kas mėnesį viešai paskelbiamas.

               9.Skaičiuodamos reikiamą pajamingumą dalyvės gali taikyti tiesinę interpoliaciją, jei ji yra 2, bet ne daugiau kaip 15 metų vyriausybės obligacijų interpoliacijos ribose. Ekstrapoliuoti mažesnio ar didesnio obligacijų pajamingumo kryptimi neleidžiama.

               10.Tuo atveju, kai duomenų apie vieną ar daugiau reikiamų vyriausybės obligacijų nebuvo galima gauti (pagal 8 ir 9 straipsnius), sandorių, kuriems būtini tokie išpirkimo terminai, CIRR ta valiuta nebus (žr. 7 straipsnį), nebent trūkstami duomenys būtų susiję su trumpesniais išpirkimo terminais, o su ilgesniais išpirkimo terminais (iki 10 metų) susiję duomenys buvo pateikti. Tokiu atveju bazinėms normoms, kurioms būtini tokie trumpesni išpirkimo terminai, apskaičiuoti naudojamas artimiausios didesnės vyriausybės obligacijos pajamingumas.

               II.MARŽOS NUSTATYMAS

               11.Marža apskaičiuojama kas ketvirtį (atitinkamai kiekvienų metų sausio 15 d., balandžio 15 d., liepos 15 d. ir spalio 15 d.) pagal penkerių metų apsikeitimo sandorių vertės skirtumų pajamingumą (skirtumą tarp penkerių metų vyriausybės obligacijų palūkanų normos ir penkerių metų apsikeitimo sandorių palūkanų normos).

               12.Marža apskaičiuojama taikant šią formulę: 0,5 * (kiekvienos dienos penkerių metų apsikeitimo sandorių vertės skirtumų pajamingumo trijų mėnesių vidurkis) + 80 bazinių punktų. Rezultatas suapvalinamas iki artimiausio bazinio punkto ir negali būti didesnis kaip 120 bazinių punktų arba mažesnis kaip 80 bazinių punktų.

               13.Kiekvienos dienos penkerių metų apsikeitimo sandorių vertės skirtumų trijų mėnesių vidurkis nustatomas apskaičiuojant paskutinių trijų kalendorinių mėnesių kiekvienos dienos penkerių metų apsikeitimo sandorių skirtumo aritmetinį vidurkį atitinkamomis valiutomis. Apie juos Sekretoriatui pranešama ne vėliau kaip per penkias dienas nuo kiekvieno ketvirčio pabaigos.

               14.Jei rinkoje nėra duomenų apie penkerių metų apsikeitimo sandorių skirtumą tam tikra valiuta, nustatoma 100 bazinių punktų marža.

               15.Atitinkamos maržos skelbiamos viešai kiekvieno ketvirčio pradžioje.

               2 SKIRSNIS.CIRR TAIKYMAS

               16.Jei oficiali finansavimo parama teikiama paskoloms su kintamosiomis palūkanų normomis, bankai ir kitos finansų įstaigos negali visam paskolos laikotarpiui siūlyti normos, mažesnės nei CIRR (galiojančios pradinės sutarties metu) arba trumpalaikės rinkos palūkanų normos.

               I.CIRR GALIOJIMO LAIKOTARPIS

               17.CIRR gali būti užfiksuota iki finansinės sutarties dienos (DFC), tą dieną arba po jos.

               18.Kai CIRR yra užfiksuojama ir įsigalioja iki DFC, galiojimo laikotarpis negali viršyti 12 iš eilės einančių mėnesių
                  3
               , sprendimas dėl galiojimo laikotarpio trukmės priimamas ne vėliau kaip siūlymo dieną (DoQ), o prie taikytinos CIRR pridedamas papildomas skirtumas pagal toliau pateiktą lentelę.

                        Galiojimo laikotarpis (mėnesiais)

                        Galiojimo laikotarpio išlaidos

                        1 mėn.

                        20 bazinių punktų

                        2 mėn.

                        20 bazinių punktų

                        3 mėn.

                        20 bazinių punktų

                        4 mėn.

                        20 bazinių punktų

                        5 mėn.

                        20 bazinių punktų

                        6 mėn.

                        20 bazinių punktų

                        7 mėn.

                        23 baziniai punktai

                        8 mėn.

                        26 baziniai punktai

                        9 mėn.

                        30 bazinių punktų

                        10 mėn.

                        34 baziniai punktai

                        11 mėn.

                        39 baziniai punktai

                        12 mėn.

                        44 baziniai punktai

               19.Jeigu galiojimo laikotarpis baigiasi iki DFC, CIRR norma gali būti iš karto arba vėliau perskaičiuota ir taikoma naują galiojimo laikotarpį. Jeigu komercinės sutarties pasirašymas (SCC) įvyko prieš perskaičiavimą, perskaičiuota norma turi būti ne mažesnė už paskutinę anksčiau užfiksuotą normą. CIRR perskaičiavimo kartų skaičius neribojamas.

               20.Pasikeitus palūkanų skaičiavimo laikotarpiui iki DFC arba DFC, perskaičiuojama CIRR bazinė norma. Toks perskaičiavimas grindžiamas naujuoju palūkanų skaičiavimo laikotarpiu, taikant pradinę DoQ galiojusias bazines normas; jis nelaikomas CIRR normos perskaičiavimu ar atsisakymu.

               II.ĮSIPAREIGOJIMO MOKESTIS

               21.Tiesioginiams kreditams taikomas įsipareigojimo mokestis. Jei CIRR užfiksuota iki DFC arba DFC, įsipareigojimo mokestis taikomas iš karto po DFC. Jei CIRR užfiksuota po DFC, įsipareigojimo mokestis taikomas iš karto po DoQ.

               22.Dalyvės taiko ne mažesnį įsipareigojimo mokestį nei taikomas komercinėje rinkoje, jei tokia informacija yra prieinama.

               III.SAVANORIŠKAS ATSISAKYMAS IR SAVANORIŠKAS IŠANKSTINIS MOKĖJIMAS

               23.Jei CIRR normos savanoriškai atsisakoma, bet kuri paskesnė CIRR norma, kuri pasiūloma tam pačiam sandoriui ir tam pačiam eksportuotojui, negali būti mažesnė už paskutinę anksčiau pasiūlytą CIRR.

               24.Iki DFC CIRR normos atsisakymas ar perėjimas prie kintamosios palūkanų normos yra nemokamas.

               25.DFC arba po jos ir neatsižvelgiant į tai, kada nustatyta CIRR, paskolos ar bet kurios jos dalies savanoriško atsisakymo arba savanoriško išankstinio mokėjimo atveju paskolos gavėjas kompensuoja oficialią paramą teikiančiai valstybės institucijai visas išlaidas ir nuostolius, patirtus dėl tokio išankstinio mokėjimo arba savanoriško atsisakymo. Kompensacija apima valstybės institucijos išlaidas, patirtas dėl išankstinio mokėjimo pakeitus numatytų pajamų iš fiksuotosios palūkanų normos dalį.

               3 SKIRSNIS.PERŽIŪRA IR PEREINAMOJO LAIKOTARPIO SUSITARIMAI

               26.Šiame priede išdėstytos nuostatos įsigalioja praėjus dvejiems metams po susitarimo dėl reformos dienos, ir taikomos sandoriams, dėl kurių įsipareigota nuo tos dienos.

               27.Dalyvės atlieka išsamią šiame priede išdėstytų CIRR nuostatų peržiūrą ne vėliau kaip po ketverių metų nuo susitarimo dėl reformos dienos.

               II.XV PRIEDO (APIBRĖŽTYS) PAPILDYMAS

               ·Finansinės sutarties diena (DFC) – visų finansinės sutarties šalių įsipareigojimo diena, atsižvelgiant į visus susijusius teisinius įsipareigojimus.

               ·Siūlymo diena (DoQ) – CIRR užfiksavimo diena.

               ·Galiojimo laikotarpis – laikotarpis, kurio pradžia – DoQ, pabaiga – DFC.

               ·Palūkanų skaičiavimo laikotarpis – laikotarpis, kuriuo skaičiuojamos palūkanos (t. y. nuo pirmo išmokėjimo iki paskutinio pagrindinės sumos grąžinimo: išmokėjimo laikotarpis + grąžinimo laikotarpis).

               III.20 STRAIPSNIO KEITIMAS ĮSIGALIOJUS REFORMAI

               20.CIRR NUSTATYMAS IR TAIKYMAS

               (a)Oficialios finansavimo paramos, numatytos Susitarime ir visuose jo prieduose, išskyrus Sektorių susitarime dėl eksporto kreditų laivams civiliniams orlaiviams (III priedas), CIRR nustatoma ir taikoma pagal XVI priedo nuostatas.

               (b)Oficialios finansavimo paramos, numatytos Susitarime ir visuose jo prieduose, išskyrus Sektorių susitarimą dėl eksporto kreditų laivams (I priedas) ir Sektorių susitarimą dėl eksporto kreditų civiliniams orlaiviams (III priedas), CIRR nustatoma ir taikoma pagal XVII priedo nuostatas.

                     (1)

                        Grąžinimo kas metus grąžinimo periodiškumas = 1, kas šešis mėnesius = 0,5, kas tris mėnesius = 0,25.

                     (2)

                        tli = i-os įmokos data; tsp = kredito pradžios data; Dli = i-os įmokos suma.

                     (3)

                        Jei CIRR perskaičiuojama, mėnesių skaičius vėl tampa lygus nuliui.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2021 06 02
            COM(2021) 275 final
            2021/0132(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Europos plėtros fondo šalių finansinių įnašų, įskaitant antrąją 2021 m. įnašo dalį, Europos plėtros fondui finansuoti

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

                  Šis pasiūlymas susijęs su Tarybos sprendimo dėl Europos Plėtros fondo (EPF) šalių į 11-ąjį EPF 2021 m. mokėtinos antrosios finansinių įnašų dalies projektu.

                  11-ojo EPF ir kitų EPF (t. y. 8-ojo, 9-ojo ir 10-ojo EPF) vis dar naudojamos lėšos valdomos remiantis taisyklių rinkiniu, kurį sudaro:

                  dabartinis Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno (AKR) valstybių grupės ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimas (toliau – AKR ir ES partnerystės susitarimas) su paskutiniais pakeitimais
                     1
                  ,

                  2020 m. gruodžio 4 d. AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimas Nr. 2/2020
                     2
                  , kuriuo iš dalies keičiamas AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimas Nr. 3/2019
                     3
                   patvirtinti pereinamojo laikotarpio priemones pagal AKR ir ES partnerystės susitarimo 95 straipsnio 4 dalį, kad AKR ir ES partnerystės susitarimo nuostatų taikymas būtų pratęstas iki 2021 m. lapkričio 30 d. arba kol įsigalios naujasis susitarimas, arba kol Sąjungos ir AKR valstybių naujasis susitarimas (toliau – naujasis Susitarimas) bus pradėtas laikinai taikyti, priklausomai nuo to, kuri diena ankstesnė,

                  Tarybos sprendimas (ES) 2020/2233 dėl grįžtamųjų lėšų, gaunamų iš AKR investicinės priemonės operacijų įgyvendinant 9-ąjį, 10-ąjį ir 11-ąjį Europos plėtros fondus, skyrimo
                     4
                  ,

                  Taryboje posėdžiavusių Europos Sąjungos valstybių narių vyriausybių atstovų vidaus susitarimas dėl Europos Sąjungos pagalbos finansavimo pagal 2014–2020 m. daugiametę finansinę programą vadovaujantis AKR ir ES partnerystės susitarimu ir dėl finansinės paramos skyrimo užjūrio šalims ir teritorijoms, kurioms taikoma Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo ketvirtoji dalis
                     5
                   (toliau – Vidaus susitarimas dėl 11-ojo EPF),

                  Tarybos reglamentas (ES) 2018/1877 dėl 11-ajam Europos plėtros fondui taikomo finansinio reglamento
                     6
                   (toliau – 11-ajam EPF taikomas finansinis reglamentas).

                  Į pirmiau minėtus dokumentus įtraukti EPF šalių daugiamečiai įsipareigojimai finansiškai remti EPF iždą. 11-ajam EPF taikomame finansiniame reglamente nustatyta, kad EPF šalys reguliariai moka įnašus į EPF iždą pagal iš anksto nustatytus finansinius įsipareigojimus. Reguliarūs įnašai mokami pagal techninius Tarybos sprendimus, kuriais įgyvendinami anksčiau priimti finansiniai įsipareigojimai.

               Todėl kai kurios aiškinamojo memorandumo antraštės nėra taikomos tokiems kaip šis reguliariems kvietimams sumokėti įnašus.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  Pagal 11-ajam EPF taikomo finansinio reglamento 19 straipsnio 3 dalį Taryba turi priimti sprendimą dėl šio pasiūlymo ne vėliau kaip per 21 kalendorinę dieną nuo tos dienos, kai Europos Komisija, veikdama Europos Sąjungos vardu, pateikė pasiūlymą.

               2021/0132 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Europos plėtros fondo šalių finansinių įnašų, įskaitant antrąją 2021 m. įnašo dalį, Europos plėtros fondui finansuoti

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

               atsižvelgdama į Taryboje posėdžiavusių Europos Sąjungos valstybių narių Vyriausybių atstovų vidaus susitarimą dėl Europos Sąjungos pagalbos finansavimo pagal 2014–2020 m. daugiametę finansinę programą vadovaujantis AKR ir ES partnerystės susitarimu ir dėl finansinės paramos skyrimo užjūrio šalims ir teritorijoms, kurioms taikoma Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo ketvirtoji dalis
                  7
               , ypač į jo 7 straipsnio 2 dalį kartu su 14 straipsnio 3 dalimi,

               atsižvelgdama į 2018 m. lapkričio 26 d. Tarybos reglamentą (ES) 2018/1877 dėl 11-ajam Europos plėtros fondui (EPF) taikomo finansinio reglamento, kuriuo panaikinamas reglamentas (ES) 2015/323
                  8
                (toliau – 11-ajam EPF taikomas finansinis reglamentas), ypač į jo 19 straipsnio 3 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)pagal Tarybos reglamento (ES) 2018/1877
                  9
                19–22 straipsniuose nustatytą tvarką ne vėliau kaip 2021 m. birželio 15 d. Komisija turi pateikti pasiūlymą, kuriame nurodoma antrosios 2021 m. įnašo dalies suma ir patikslinta metinė 2021 m. įnašo suma, jei suma neatitinka realių poreikių;

               (2)pagal Reglamento (ES) 2018/1877 46 straipsnį 2021 m. balandžio 6 d. Europos investicijų bankas (EIB) pateikė Komisijai atnaujintas jo valdomų priemonių įsipareigojimų ir mokėjimų sąmatas;

               (3)Reglamento (ES) 2018/1877 20 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad kvietimuose sumokėti įnašus pirmiausia turi būti panaudojamos sumos, nustatytos ankstesniems Europos plėtros fondams (toliau – EPF). Todėl turėtų būti teikiamas kvietimas pagal Reglamentą (ES) 2018/1877 skirti lėšų EIB ir Komisijai;

               (4)Susitarimo dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos (toliau – susitarimas dėl išstojimo) 152 straipsnyje nustatyta, kad Jungtinė Didžiosios Britanijos iš Šiaurės Airijos Karalystė (toliau – Jungtinė Karalystė) turi likti EPF šalimi iki 11‐ojo EPF ir visų ankstesnių neužbaigtų EPF pabaigos. Tačiau pagal susitarimo dėl išstojimo 153 straipsnį Jungtinei Karalystei tenkanti 11-ojo EPF ar ankstesnių EPF projektams nepaskirtų lėšų dalis negali būti pakartotinai naudojama, jei tos lėšos nepaskirtos iki 2020 m. gruodžio 31 d.;

               (5)Tarybos sprendime (ES) 2020/1708
                  10
                nustatyta, kad valstybių narių Europos Komisijai ir Europos investicijų bankui mokėtino 2021 m. EPF metinio įnašo sumos viršutinė riba yra atitinkamai 3 700 000 000 EUR ir 300 000 000 EUR;

               (6)siekiant sudaryti sąlygas nedelsiant taikyti šiame sprendime nustatytas priemones, šis sprendimas turėtų įsigalioti jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Kiekvienos Europos plėtros fondo šalies Europos Komisijai ir Europos investicijų bankui mokėtinos Europos plėtros fondo antrosios 2021 m. įnašų dalys pateikiamos priede.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

                     (2)

                        OL L 420, 2020 12 14, p. 32.

                     (3)

                        OL L 1, 2020 1 3, p. 3.

                     (4)

                        OL L 438, 2020 12 28, p.188–191.

                     (5)

                        OL L 210, 2013 8 6, p. 1.

                     (6)

                        OL L 307, 2018 12 3, p. 1–21.

                     (7)

                        OL L 210, 2013 8 6, p. 1.

                     (8)

                        OL L 58, 2015 3 3, p. 17–38.

                     (9)

                        2018 m. lapkričio 26 d. Tarybos reglamentas (ES) 2018/1877 dėl 11-ajam Europos plėtros fondui taikomo finansinio reglamento, panaikinantis Reglamentą (ES) 2015/323 (OL L 307, 2018 12 3, p. 7).

                     (10)

                        2020 m. lapkričio 13 d. Tarybos sprendimas (ES) 2020/1708 dėl valstybių narių į Europos plėtros fondą mokėtinų finansinių įnašų, įskaitant 2022 m. sumos viršutinę ribą, metinę 2021 m. sumą, pirmąją įnašo 2021 m. dalį ir preliminarią neprivalomą tikėtinų metinių įnašų 2023 m. ir 2024 m. sumų prognozę (OL L 385, 2020 11 13, p. 13).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2021 06 02
            COM(2021) 275 final
            PRIEDAS
            prie
            KOMISIJOS SPRENDIMO pasiūlymo
            dėl Europos plėtros fondo šalių finansinių įnašų, įskaitant antrąją 2021 m. įnašo dalį, Europos plėtros fondui finansuoti

               PRIEDAS

                        VALSTYBĖS NARĖS IR JK

                        11-asis EPF %

                        Antroji 2021 m. įnašo dalis (EUR)

                        Iš viso

                        EIB

                        Komisija

                        11-asis EPF

                        11-asis EPF

                        BELGIJA

                        3,24927

                        4 224 051,00

                        38 991 240,00

                        43 215 291,00

                        BULGARIJA

                        0,21853

                        284 089,00

                        2 622 360,00

                        2 906 449,00

                        ČEKIJA

                        0,79745

                        1 036 685,00

                        9 569 400,00

                        10 606 085,00

                        DANIJA

                        1,98045

                        2 574 585,00

                        23 765 400,00

                        26 339 985,00

                        VOKIETIJA

                        20,57980

                        26 753 740,00

                        246 957 600,00

                        273 711 340,00

                        ESTIJA

                        0,08635

                        112 255,00

                        1 036 200,00

                        1 148 455,00

                        AIRIJA

                        0,94006

                        1 222 078,00

                        11 280 720,00

                        12 502 798,00

                        GRAIKIJA

                        1,50735

                        1 959 555,00

                        18 088 200,00

                        20 047 755,00

                        ISPANIJA

                        7,93248

                        10 312 224,00

                        95 189 760,00

                        105 501 984,00

                        PRANCŪZIJA

                        17,81269

                        23 156 497,00

                        213 752 280,00

                        236 908 777,00

                        KROATIJA

                        0,22518

                        292 734,00

                        2 702 160,00

                        2 994 894,00

                        ITALIJA

                        12,53009

                        16 289 117,00

                        150 361 080,00

                        166 650 197,00

                        KIPRAS

                        0,11162

                        145 106,00

                        1 339 440,00

                        1 484 546,00

                        LATVIJA

                        0,11612

                        150 956,00

                        1 393 440,00

                        1 544 396,00

                        LIETUVA

                        0,18077

                        235 001,00

                        2 169 240,00

                        2 404 241,00

                        LIUKSEMBURGAS

                        0,25509

                        331 617,00

                        3 061 080,00

                        3 392 697,00

                        VENGRIJA

                        0,61456

                        798 928,00

                        7 374 720,00

                        8 173 648,00

                        MALTA

                        0,03801

                        49 413,00

                        456 120,00

                        505 533,00

                        NYDERLANDAI

                        4,77678

                        6 209 814,00

                        57 321 360,00

                        63 531 174,00

                        AUSTRIJA

                        2,39757

                        3 116 841,00

                        28 770 840,00

                        31 887 681,00

                        LENKIJA

                        2,00734

                        2 609 542,00

                        24 088 080,00

                        26 697 622,00

                        PORTUGALIJA

                        1,19679

                        1 555 827,00

                        14 361 480,00

                        15 917 307,00

                        RUMUNIJA

                        0,71815

                        933 595,00

                        8 617 800,00

                        9 551 395,00

                        SLOVĖNIJA

                        0,22452

                        291 876,00

                        2 694 240,00

                        2 986 116,00

                        SLOVAKIJA

                        0,37616

                        489 008,00

                        4 513 920,00

                        5 002 928,00

                        SUOMIJA

                        1,50909

                        1 961 817,00

                        18 109 080,00

                        20 070 897,00

                        ŠVEDIJA

                        2,93911

                        3 820 843,00

                        35 269 320,00

                        39 090 163,00

                        JUNGTINĖ KARALYSTĖ

                        14,67862

                        19 082 206,00

                        176 143 440,00

                        195 225 646,00

                        IŠ VISO ES 27 IR JK

                        100,00

                        130 000 000,00

                        1 200 000 000,00

                        1 330 000 000,00


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2021 06 02
            COM(2021) 282 final
            2021/0137(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo nustatyta, kad valstybės narės savo ekonominę politiką ir užimtumo skatinimą vertina kaip bendro intereso reikalą ir savo veiksmus koordinuoja Taryboje. 148 straipsnyje taip pat nustatyta, kad Taryba priima užimtumo gaires, o 121 straipsnyje nurodyta, kad jos turi atitikti bendras ekonominės politikos gaires.

               Bendrų ekonominės politikos gairių galiojimo laikotarpis nenustatomas, o užimtumo gairės turi būti rengiamos kasmet. Šios gairės pirmą kartą bendrai (kaip integruotas dokumentų rinkinys) priimtos 2010 m. pagal strategiją „Europa 2020“. Iki 2014 m. integruotos gairės nesikeitė. 2015 m. priimtos peržiūrėtos integruotos gairės. Siekiant paskatinti nacionalinio lygmens reformas ir nustatyti atnaujinto konvergencijos proceso visoje Europoje kryptį, 2018 m. užimtumo gairės buvo suderintos su 2017 m. lapkričio mėn. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtais Europos socialinių teisių ramsčio principais. Gairės nebuvo keičiamos iki 2019 m. Jos buvo pakeistos 2020 m., kad būtų įtraukti elementai, susiję su COVID-19 krizės padariniais, žaliąja ir skaitmenine pertvarka ir JT darnaus vystymosi tikslais.

               Užimtumo gairės drauge su bendromis ekonominės politikos gairėmis buvo pristatytos Tarybos sprendime dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (Integruotų gairių II dalis); jos suteikia pagrindą konkrečioms šalims skirtoms rekomendacijoms atitinkamose srityse.

               Visi užimtumo politikos gairėse nurodyti tikslai ir svarbiausi uždaviniai lieka galioti. Remiantis SESV 148 straipsnio 2 dalimi, gairių galiojimas 2021 m. turi būti patvirtintas Tarybos sprendimu, pasikonsultavus su Europos Parlamentu, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu, Regionų komitetu bei Užimtumo komitetu.

               Užimtumo gairės yra tokios:

               5 gairė. Darbo jėgos paklausos didinimas

               6 gairė. Darbo jėgos pasiūlos didinimas ir galimybių įsidarbinti, įgūdžių bei kompetencijos gerinimas

               7 gairė. Darbo rinkų veikimo ir socialinio dialogo veiksmingumo gerinimas

               8 gairė. Lygių galimybių visiems skatinimas, socialinės įtraukties didinimas ir kova su skurdu

               2021/0137 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 148 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (
                  1
               ),

               atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (
                  2
               ),

               atsižvelgdama į Regionų komiteto nuomonę (
                  3
               ),

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę (
                  4
               ),

               kadangi:

               (1)valstybės narės ir Sąjunga turi siekti parengti suderintą užimtumo strategiją, skirtą visų pirma kvalifikuotai, tinkamai parengtai, gebančiai prisitaikyti darbo jėgai bei į ateitį orientuotoms ir į ekonomikos pokyčius reaguojančioms darbo rinkoms skatinti, kad būtų pasiekti Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnyje nustatyti visiško užimtumo ir socialinės pažangos, subalansuoto ekonomikos augimo ir aukšto lygio aplinkos apsaugos ir aplinkos kokybės gerinimo tikslai. Valstybės narės užimtumo skatinimą turi laikyti bendro intereso reikalu ir savo veiksmus šiuo atžvilgiu derinti Taryboje, atsižvelgdamos į nacionalinę praktiką, susijusią su vadovybės ir darbuotojų pareigomis;

               (2)Sąjunga turi kovoti su socialine atskirtimi ir diskriminacija bei skatinti socialinį teisingumą ir apsaugą, moterų ir vyrų lygybę, kartų solidarumą ir vaiko teisių apsaugą. Nustatydama ir įgyvendindama savo politiką ir veiksmus, Sąjunga turi atsižvelgti į reikalavimus, susijusius su didelio užimtumo skatinimu, tinkamos socialinės apsaugos užtikrinimu, kova su skurdu bei socialine atskirtimi, taip pat susijusius su kokybišku švietimu bei mokymu ir žmonių sveikatos apsauga, kaip nustatyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 9 straipsnyje;

               (3)vadovaudamasi SESV, Sąjunga parengė ir įgyvendino ekonominės ir užimtumo politikos derinimo priemones. Kaip šių priemonių dalis, Tarybos sprendimo (ES) 2020/1512 (
                  5
               ) priede išdėstytos valstybių narių užimtumo politikos gairės (toliau – „Gairės“) kartu su Tarybos rekomendacijoje (ES) 2015/1184 (
                  6
               ) nustatytomis valstybių narių ir Sąjungos ekonominės bendromis politikos bendromis gairėmis sudaro integruotas gaires. Jomis turi būti vadovaujamasi įgyvendinant politiką valstybėse narėse ir Sąjungoje, atspindint valstybių narių tarpusavio priklausomybę. Tokiu būdu suderinta Europos ir nacionalinė politika bei reformos turi sudaryti tinkamą bendrą tvarų ekonominės ir užimtumo politikos priemonių derinį, kuriuo turėtų būti užtikrintas teigiamas šalutinis poveikis;

               (4)gairės atitinka Stabilumo ir augimo paktą, galiojančius Sąjungos teisės aktus ir įvairias Sąjungos iniciatyvas, įskaitant 2020 m. spalio 30 d. Tarybos rekomendaciją (
                  7
               ), 2016 m. vasario 15 d. Tarybos rekomendaciją (
                  8
               ), 2016 m. gruodžio 19 d. Tarybos rekomendaciją (
                  9
               ), 2018 m. kovo 15 d. Tarybos rekomendaciją (
                  10
               ), 2018 m. gegužės 22 d. Tarybos rekomendaciją dėl bendrųjų mokymosi visą gyvenimą gebėjimų (
                  11
               ), 2019 m. gegužės 22 d. Tarybos rekomendaciją (
                  12
               ), 2019 m. lapkričio 8 d. Tarybos rekomendaciją (
                  13
               ), 2014 m. kovo 10 d. Tarybos rekomendaciją (
                  14
               ), 2020 m. lapkričio 24 d. Tarybos rekomendaciją (
                  15
               ), 2021 m. kovo 4 d. Komisijos rekomendaciją dėl veiksmingos aktyvios paramos užimtumui po COVID-19 sukeltos krizės (EASE) (
                  16
               ) ir [Tarybos rekomendaciją dėl Europos vaiko garantijų sistemos nustatymo (
                  17
               )];

               (5)Europos semestras skirtingas priemones sujungia į visa apimančią integruotos daugiašalės ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo ir priežiūros sistemą. Siekiant aplinkos tvarumo, našumo, teisingumo ir stabilumo, į Europos semestrą įtraukti Europos socialinių teisių ramsčio principai ir Europos semestro stebėsenos priemonė – socialinių rodiklių suvestinė, drauge numatant tvirtą bendradarbiavimą su socialiniais partneriais, pilietine visuomene ir kitais suinteresuotaisiais subjektais. Tai padeda siekti darnaus vystymosi tikslų. Sąjungos ir valstybių narių užimtumo ir ekonominė politika turėtų būti derinama su Europos perėjimu prie neutralaus poveikio klimatui, aplinkos atžvilgiu tvarios ir skaitmeninės ekonomikos, didinant konkurencingumą, užtikrinant tinkamas darbo sąlygas, skatinant inovacijas, propaguojant socialinį teisingumą ir lygias galimybes, taip pat kovojant su nelygybe ir regioniniais skirtumais;

               (6)klimato kaita ir su aplinka susiję iššūkiai, globalizacija, skaitmenizacija, dirbtinis intelektas, nuotolinis darbas, platformų ekonomika ir demografiniai pokyčiai pakeis Europos ekonomiką ir visuomenę. Sąjunga ir jos valstybės narės turėtų bendradarbiauti, kad veiksmingai reaguotų į šiuos struktūrinius veiksnius ir prireikus pritaikytų esamas sistemas, pripažindamos glaudžią valstybių narių ekonomikos ir darbo rinkų bei susijusios politikos tarpusavio priklausomybę. Tam reikia imtis suderintų, plataus užmojo ir veiksmingų politikos veiksmų tiek Sąjungos, tiek nacionaliniu lygmenimis, vadovaujantis SESV ir Sąjungos nuostatomis dėl ekonomikos valdymo. Politikos veiksmai turėtų apimti postūmį tvarioms investicijoms, atnaujintą įsipareigojimą nuosekliai vykdyti ekonomikos augimą, kokybiškų darbo vietų kūrimą ir produktyvumą skatinančias reformas, tinkamas darbo sąlygas, socialinę ir teritorinę sanglaudą, aukštynkryptę konvergenciją, atsparumą ir fiskalinę atsakomybę. Jais turėtų būti derinamos pasiūlos ir paklausos valdymo priemonės, kartu atsižvelgiant į jų poveikį aplinkai, užimtumui ir visuomenei;

               (7)Europos Parlamentas, Taryba ir Komisija paskelbė Europos socialinių teisių ramstį (
                  18
               ) (toliau – ramstis). Ramsčio dokumente nustatyta dvidešimt principų ir teisių, kuriais siekiama remti gerai veikiančias ir sąžiningas darbo rinkas bei socialinės gerovės sistemas ir kurie skirstomi į tris kategorijas: lygios galimybės ir galimybė įsidarbinti, tinkamos darbo sąlygos ir socialinė apsauga ir įtrauktis. Principai ir teisės suteikia Sąjungos strategijai kryptį ir užtikrina, kad perėjimas prie neutralaus poveikio klimatui ir aplinkos tvarumo, skaitmeninė transformacija ir demografiniai pokyčiai būtų socialiai sąžiningi ir teisingi. Ramstis ir susijusi socialinių rodiklių suvestinė sudaro orientacinę sistemą, padedančią stebėti valstybių narių užimtumo ir socialinės srities rezultatus, skatinti nacionalinio, regioninio ir vietos lygmens reformas ir derinti šiandieninės modernios ekonomikos socialinį ir rinkos aspektus, be kita ko, skatinant socialinę ekonomiką. 2021 m. kovo 4 d. Komisija pateikė Europos socialinių teisių ramsčio veiksmų planą (
                  19
               ), kuriame nustatyti didelių užmojų, bet realistiški užimtumo, įgūdžių, švietimo ir socialinės srities pagrindiniai ir papildomi tikslai, kuriuos tikimasi pasiekti iki 2030 m.;

               (8)2021 m. gegužės 8 d. Porto socialinių reikalų aukščiausiojo lygio susitikime ES vadovai (
                  20
               ) pripažino, kad Europos socialinių teisių ramstis yra esminis ekonomikos atsigavimo elementas ir pažymėjo, kad jo įgyvendinimas sustiprins Sąjungos skaitmeninės, žaliosios ir sąžiningos pertvarkos siekį ir padės siekti aukštynkryptės socialinės ir ekonominės konvergencijos bei spręsti demografines problemas. Jie pabrėžė, kad socialinis aspektas, socialinis dialogas ir aktyvus socialinių partnerių dalyvavimas – konkurencingos socialinės rinkos ekonomikos šerdis. Valstybių narių nuomone, Komisijos pateiktas Europos socialinių teisių ramsčio veiksmų planas suteikė naudingų ramsčio įgyvendinimo gairių, be kita ko, užimtumo, įgūdžių, sveikatos ir socialinės apsaugos srityse. ES lyderiai palankiai įvertino naujuosius iki 2030 m. pasiektinus ES pagrindinius tikslus užimtumo srityje (dirbti turėtų 78 proc. 20–64 m. gyventojų), įgūdžių srityje (mokymuose kasmet dalyvauti turėtų 60 proc. suaugusiųjų) ir skurdo mažinimo srityje (skurstančiųjų turėtų sumažėti bent 15 mln., iš jų – 5 mln. vaikų) ir peržiūrėtą socialinių rodiklių suvestinę, padedančią stebėti pažangą įgyvendinant socialinių teisių ramsčio principus laikantis politikos koordinavimo tvarkos Europos semestro kontekste. Be to, jie pažymėjo, kad Europai palaipsniui atsigaunant po COVID-19 pandemijos pirmenybė bus teikiama perėjimui nuo darbo vietų išsaugojimo prie jų kūrimo ir darbo vietų kokybės didinimui, ir pabrėžė, kad bus labai svarbu įgyvendinti Europos socialinių teisių ramsčio principus, siekiant užtikrinti, kad įtraukiojo ekonomikos atsigavimo kontekste būtų kuriama daugiau ir geresnių darbo vietų visiems. Galiausiai valstybės narės pabrėžė, kad svarbu atidžiai stebėti, įskaitant aukščiausiu lygmeniu, pažangą įgyvendinant Europos socialinių teisių ramsčio principus ir siekiant ES pagrindinių tikslų iki 2030 m.;

               (9)darbo rinkos, įskaitant nacionalinius darbo užmokesčio nustatymo mechanizmus, reformos turėtų būti vykdomos pagal nacionalinę socialinio dialogo praktiką, siekiant sąžiningo darbo užmokesčio, kuriuo užtikrinamas deramas gyvenimo lygis ir tvarus ekonomikos augimas. Taip pat turėtų būti suteikiama galimybė plačiai apsvarstyti socialinius ir ekonominius klausimus, įskaitant tvarumo, konkurencingumo, inovacijų, kokybiškų darbo vietų kūrimo, darbo sąlygų, dirbančiųjų skurdo, švietimo ir įgūdžių, visuomenės sveikatos ir įtraukties bei realiųjų pajamų gerinimo. Valstybės narės ir Sąjunga turėtų užtikrinti, kad COVID-19 krizės socialinis ir ekonominis poveikis bei jos poveikis užimtumui būtų sumažintas ir kad pokyčiai būtų sąžiningi ir socialiai teisingi. Reikėtų siekti stiprinti atsigavimą ir siekį kurti įtraukią ir atsparią visuomenę, kurioje žmonės būtų apsaugoti ir įgalinti numatyti bei valdyti pokyčius ir kurioje jie galėtų būti aktyvūs visuomenės ir ekonomikos dalyviai. Suderintas aktyvios darbo rinkos politikos krypčių rinkinys, kuris apima laikinosios samdos ir veiklos keitimo paskatas, įgūdžių politiką ir geresnes užimtumo tarnybų paslaugas yra reikalingas tam, kad būtų remiamas su veiklos keitimu susijęs judėjimas darbo rinkoje, kaip pabrėžta Komisijos rekomendacijoje (ES) dėl veiksmingos aktyvios paramos užimtumui po COVID-19 sukeltos krizės (EASE);

               (10)turėtų būti kovojama su visų formų diskriminacija, užtikrinama lyčių lygybė ir remiamas jaunimo užimtumas. Turėtų būti užtikrinta prieiga ir galimybės visiems ir turėtų būti mažinamas skurdas bei socialinė atskirtis, be kita ko, vaikų, visų pirma užtikrinant veiksmingą darbo rinkų veikimą ir adekvačias bei įtraukias socialinės apsaugos sistemas ir šalinant švietimo, mokymo ir dalyvavimo darbo rinkoje kliūtis, be kita ko, investuojant į ikimokyklinį ugdymą ir priežiūrą bei į skaitmeninius įgūdžius. Atsižvelgiant į COVID-19 krizę ir visuomenės senėjimą, itin svarbu laiku suteikti lygias teises į įperkamas ilgalaikės priežiūros bei sveikatos priežiūros paslaugas, įskaitant prevenciją ir sveikatos priežiūros skatinimą. Turėtų būti toliau išnaudojamas neįgaliųjų potencialas prisidėti prie ekonomikos augimo ir socialinio vystymosi. Sąjungos darbo vietose įsitvirtinant naujiems ekonomikos ir verslo modeliams, darbo santykiai taip pat kinta. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad dėl naujų darbo formų atsiradę darbo santykiai palaikytų ir stiprintų Europos socialinį modelį;

               (11)integruotos gairės turėtų būti konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų, kurias Taryba gali pateikti valstybėms narėms, pagrindas. Atsižvelgiant į tai, kad ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planai yra visapusiški ir juose remiamasi perspektyvia politika, 2021 m. Komisijai nereikėjo teikti rekomendacijų tokius planus pateikusioms valstybėms narėms. Vis dėlto 2021 m. Komisija pateikė rekomendacijų dėl valstybių narių biudžeto būklės, kaip numatyta Stabilumo ir augimo pakte;

               (12)siekdamos paskatinti užimtumą, socialines investicijas, socialinę įtrauktį, prieinamumą, darbuotojų kvalifikacijos kėlimo ir perkvalifikavimo galimybes, mokymąsi visą gyvenimą ir kokybišką švietimą ir mokymą visiems, įskaitant skaitmeninį raštingumą ir įgūdžius, valstybės narės turėtų visapusiškai pasinaudoti iniciatyva REACT-EU (
                  21
               ), pagal kurią iki 2023 m. skiriama sanglaudos politikos lėšų, „Europos socialiniu fondu +“, naująja Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemone (
                  22
               ) ir kitais Sąjungos fondais, įskaitant Teisingos pertvarkos fondą ir „InvestEU“. Nors integruotos gairės yra skirtos valstybėms narėms ir Sąjungai, jos turėtų būti įgyvendinamos palaikant partnerystę su visomis nacionalinėmis, regioninėmis ir vietos valdžios institucijomis, glaudžiai įtraukiant parlamentus, socialinius partnerius ir pilietinės visuomenės atstovus;

               (13)Užimtumo komitetas ir Socialinės apsaugos komitetas, vadovaudamiesi atitinkamais Sutartyje nustatytais savo įgaliojimais, turėtų stebėti, kaip, atsižvelgiant į užimtumo politikos gaires, įgyvendinama atitinkama politika. Šie komitetai ir kiti Tarybos parengiamieji organai, susiję su ekonominės ir socialinės politikos koordinavimu, turėtų glaudžiai tarpusavyje bendradarbiauti. Europos Parlamentas, Taryba ir Komisija turėtų tęsti dialogą politikos klausimais, visų pirma dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių;

               (14)buvo pasikonsultuota su Socialinės apsaugos komitetu,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Tarybos sprendimo (ES) 2020/1512 priede išdėstytos valstybių narių užimtumo politikos gairės toliau taikomos 2021 m., o valstybės narės į jas atsižvelgia įgyvendindamos užimtumo politiką ir reformų programas.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL C , , p. .

                     (2)

                        OL C , , p. .

                     (3)

                        OL C , , p. .

                     (4)

                        OL C , , p. .

                     (5)

                        2020 m. spalio 13 d. Tarybos sprendimas (ES) 2020/1512, dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 344, 2020 10 19, p. 22–28).

                     (6)

                        2015 m. liepos 14 d. Tarybos rekomendacija (ES) 2015/1184 dėl valstybių narių ir Europos Sąjungos ekonominės politikos bendrų gairių (OL L 192, 2015 7 18, p. 27).

                     (7)

                        2020 m. spalio 30 d. Tarybos rekomendacija „Tiltas į darbo rinką. Sustiprinta Jaunimo garantijų iniciatyva“, kuria pakeičiama 2013 m. balandžio 22 d. Tarybos rekomendacija dėl Jaunimo garantijų iniciatyvos nustatymo 2020/C 372/01 (OL C 372, 2020 11 4, p. 1–9).

                     (8)

                        2016 m. vasario 15 d. Tarybos rekomendacija dėl ilgalaikių bedarbių integracijos į darbo rinką (OL C 67, 2016 2 20, p. 1).

                     (9)

                        2016 m. gruodžio 19 d. Tarybos rekomendacija dėl įgūdžių tobulinimo krypčių (OL C 484, 2016 12 24, p. 1).

                     (10)

                        2018 m. kovo 15 d. Tarybos rekomendacija dėl kokybiškos ir veiksmingos pameistrystės europinės sistemos (OL C 153, 2018 5 2, p. 1).

                     (11)

                        2018 m. gegužės 22 d. Tarybos rekomendacija dėl bendrųjų mokymosi visą gyvenimą gebėjimų (OL C 189, 2018 6 4, p. 1).

                     (12)

                        2019 m. gegužės 22 d. Tarybos rekomendacija dėl kokybiškų ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros sistemų (OL C 189, 2019 6 5, p. 4).

                     (13)

                        2019 m. lapkričio 8 d. Tarybos rekomendacija dėl darbuotojų ir savarankiškai dirbančių asmenų socialinės apsaugos galimybių (OL C 387, 2019 11 15, p. 1).

                     (14)

                        2014 m. kovo 10 d. Tarybos rekomendacija dėl stažuočių kokybės sistemos (OL C 88, 2014 3 27, p. 1).

                     (15)

                        2020 m. lapkričio 24 d. Tarybos rekomendacija dėl profesinio rengimo ir mokymo siekiant tvaraus konkurencingumo, socialinio sąžiningumo ir atsparumo 2020/C 417/01 (OL C 417, 2020 12 2, p. 1–16).

                     (16)

                        2021 m. kovo 4 d. Komisijos rekomendacija (ES) 2021/402 dėl veiksmingos aktyvios paramos užimtumui po COVID-19 sukeltos krizės (EASE) C/2021/1372 (OL L 80, 2021 3 8, p. 1–8).

                     (17)

                        …

                     (18)

                        Tarpinstitucinė deklaracija dėl Europos socialinių teisių ramsčio (OL C 428, 2017 12 13, p. 10).

                     (19)

                        Komisijos komunikatas Europos Parlamentui ir Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Europos socialinių teisių ramsčio veiksmų planas“ (COM(2021) 102 final).

                     (20)

                        Europos Vadovų Taryba,
                  Porto deklaracija
                  , 2021 m. gegužės 8 d.

                     (21)

                        2020 m. gruodžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/2221, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su papildomais ištekliais ir įgyvendinimo taisyklėmis, siekiant suteikti paramą COVID-19 pandemijos sukeltai krizei ir jos socialiniams padariniams įveikti skirtiems veiksmams skatinti ir pasirengti žaliajam, skaitmeniniam ir atspariam ekonomikos atgaivinimui (REACT-EU) (OL L 437, 2020 12 28, p. 30–42).

                     (22)

                        2021 m. vasario 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2021/241, kuriuo nustatoma ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonė (OL L 57, 2021 2 18, p. 17–75).