				|

		52013PC0288

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo dėl tam tikrų patekimo į rinką sąlygų iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 528/2012 dėl biocidinių produktų tiekimo rinkai ir jų naudojimo /* COM/2013/0288 final - 2013/0150 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS
MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
Pasiūlymas
susijęs su neseniai priimtu Reglamentu (ES) Nr. 528/2012 (Biocidinių
produktų reglamentu), kuris dar nėra taikomas. Analizuojant
Biocidinių produktų reglamentą paaiškėjo, kad tam tikros jo
nuostatos turės nenumatytų pasekmių.
Nustatyta, kad
pagrindinė problema yra ta, jog taikant Biocidinių produktų
reglamente numatytas pereinamojo laikotarpio taisykles, bus nenumatytai iki
vienuolikos metų rinkoje „įšaldyti“ gaminiai, apdoroti
biocidinėmis medžiagomis, kurios teisėtai tiekiamos ES rinkai, bet
dar nėra įvertintos ES lygmeniu. Nustatyta ir kitų
nenumatytų rinkos kliūčių tam tikroms bendrovėms.
Galiausiai Biocidinių produktų reglamente nenustatytas duomenų,
susijusių su produktais, kurių rizikos profilis palankiausias,
apsaugos laikotarpis.
2.           KONSULTACIJŲ
SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Keliuose Biocidinių
produktų kompetentingų institucijų ekspertų grupės
posėdžiuose konsultuotasi su suinteresuotosiomis šalimis ir ekspertais.
Dauguma tų posėdžių dalyvių pasiūlymui pritarė.
3.           TEISINIAI
PASIŪLYMO ASPEKTAI
Pasiūlyme yra
nuostatų, kuriomis bus panaikintos rinkos kliūtys naujų
biocidiniais produktais apdorotų gaminių tiekėjams ir daugeliui
biocidinių veikliųjų medžiagų tiekėjų. Be to,
jame nustatomas duomenų, susijusių su produktais, kurių rizikos
profilis geriausias, apsaugos laikotarpis.
2013/0150 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
kuriuo dėl tam tikrų patekimo
į rinką sąlygų iš dalies keičiamas Reglamentas (ES)
Nr. 528/2012 dėl biocidinių produktų tiekimo rinkai ir
jų naudojimo
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS
PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į
Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114
straipsnį,
atsižvelgdami į Europos
Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros
procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams
parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių
reikalų komiteto nuomonę[1],
laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)       Reglamento (ES)
Nr. 528/2012[2]
19 straipsnio 4 dalies c punktu biocidinio produkto neleidžiama autorizuoti plačiosios
visuomenės naudojimo reikmėms, jei jis atitinka 2006 m. gruodžio
18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl
cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir
apribojimų (REACH), įsteigiančio Europos cheminių
medžiagų agentūrą, iš dalies keičiančio Direktyvą
1999/45/EB bei panaikinančio Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93,
Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB
ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB[3], XIII priede nustatytus kriterijus, pagal
kuriuos jis klasifikuojamas kaip patvarus, bioakumuliacinis ir toksiškas
(toliau – PBT) arba labai patvarus ir didelės bioakumuliacijos (toliau –
vPvB) produktas. Tačiau, nors biocidiniai produktai dažnai yra mišiniai, o
kartais ir gaminiai, šie kriterijai taikomi tik medžiagoms. Todėl
Reglamento (ES) Nr. 528/2012 19 straipsnio 4 dalies c punkte turėtų
būti paminėti biocidiniai produktai, kurie sudaryti, kurių
sudėtyje yra arba iš kurių susidaro minėtus kriterijus
atitinkančios veikliosios medžiagos;
(2)       Reglamento (ES) Nr. 528/2012
19 straipsnio 1 dalies e punkte ir 19 straipsnio 7 dalyje reikėtų paaiškinti,
kad ribinės vertės, kurias reikalaujama nustatyti pagal 2004 m.
spalio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr.
1935/2004 dėl žaliavų ir gaminių, skirtų liestis su maistu[4], yra konkrečios išsiskyrimo
ribinės vertės;
(3)       Reglamento (ES) Nr. 528/2012
VI priedu nėra reglamentuojami lyginamieji vertinimai, todėl
reikėtų panaikinti to reglamento 23 straipsnio 3 dalyje pateiktą
nuorodą į tą priedą;
(4)       Remiantis Reglamento (ES) Nr.
528/2012 35 straipsnio 3 dalimi, jei visos atitinkamos valstybės
narės susitaria su referencine valstybe nare dėl abipusio
pripažinimo, produktas turi būti autorizuojamas pagal 33 straipsnio 4 dalį
arba 34 straipsnio 6 dalį. Tačiau nuostatos dėl sprendimų
išduoti autorizacijos liudijimus pagal abipusio pripažinimo principą,
kuriuos priima visos atitinkamos valstybės narės, išdėstytos 33
straipsnio 3 dalyje ir 34 straipsnio 6 dalyje. Todėl 35 straipsnio
3 dalį reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti;
(5)       Reglamento (ES) Nr. 528/2012
45 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje reikalaujama, kad teikiant
paraišką pratęsti Sąjungos autorizacijos liudijimo
galiojimą būtų sumokami pagal 80 straipsnio 1 dalį
mokėtini mokesčiai. Tačiau mokesčiai gali būti
sumokėti tik po to, kai Europos cheminių medžiagų agentūra
(toliau – Agentūra) pagal 45 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą
pateikia informaciją apie jų dydį. Todėl siekiant, kad
nebūtų prieštaraujama 7 straipsnio 1 daliai, 13 straipsnio 1 daliai
ir 43 straipsnio 1 daliai, reikėtų panaikinti 45 straipsnio 1 dalies
antrą pastraipą;
(6)       Reglamento (ES) Nr. 528/2012
60 straipsnio 3 dalies pirmoje ir antroje pastraipose minimi autorizacijos
liudijimai, išduodami pagal 30 straipsnio 4 dalį, 34 straipsnio 6
dalį arba 44 straipsnio 4 dalį. Tačiau nuostatos dėl
sprendimų išduoti autorizacijos liudijimus yra išdėstytos 30
straipsnio 1 dalyje, 33 straipsnio 3 dalyje, 33 straipsnio 4 dalyje, 34
straipsnio 6 dalyje, 34 straipsnio 7 dalyje, 36 straipsnio 4 dalyje, 37
straipsnio 2 dalyje, 37 straipsnio 3 dalyje ir 44 straipsnio 5 dalyje. Be to,
60 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje nenurodytas joks 20 straipsnio 1
dalies b punkte minimų duomenų, kurie turi būti pateikti
teikiant paraišką pagal 26 straipsnio 1 dalį, apsaugos laikotarpis.
Todėl 60 straipsnio 3 dalyje turėtų būti nuorodos į 26
straipsnio 3 dalį, 30 straipsnio 1 dalį, 33 straipsnio 3 dalį,
33 straipsnio 4 dalį, 34 straipsnio 6 dalį, 34 straipsnio 7
dalį, 36 straipsnio 4 dalį, 37 straipsnio 2 dalį, 37 straipsnio
3 dalį ir 44 straipsnio 5 dalį;
(7)       siekiant sudaryti
sąlygas produktų autorizacijos paraiškas parengti iki veikliosios
medžiagos patvirtinimo datos, numatytos Reglamento (ES) Nr. 528/2012 89
straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje, reikėtų to reglamento 67
straipsnyje numatytą elektroninę prieigą prie informacijos apie
veikliąsias medžiagas visuomenei suteikti nuo dienos, kurią Komisija
priima reglamentą, kuriuo patvirtinama veiklioji medžiaga;
(8)       Reglamento (ES) Nr. 528/2012
77 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje numatyta, kad galima apskųsti
Agentūros sprendimus, priimtus pagal 26 straipsnio 2 dalį.
Tačiau 26 straipsnio 2 dalimi Agentūra nėra įgaliojama
priimti jokio sprendimo, todėl 77 straipsnio 1 dalyje reikėtų
panaikinti nuorodą į minėtą straipsnį;
(9)       Reglamento (ES) Nr. 528/2012
86 straipsnyje minimos veikliosios medžiagos, įrašytos į 1998 m.
vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/8/EB dėl
biocidinių produktų pateikimo į rinką[5] I priedą. Reikėtų
paaiškinti, kad ta nuostata taikoma visoms veikliosioms medžiagoms, dėl
kurių įrašymo į minėtą priedą Komisija yra
priėmusi direktyvą, kad įrašymo sąlygos taikomos
patvirtinimui ir kad patvirtinimo data laikoma įrašymo data;
(10)     Reglamento (ES) Nr. 528/2012
89 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje valstybėms narėms
leidžiama savo esamas sistemas taikyti ne ilgiau nei dvejus metus nuo
veikliosios medžiagos patvirtinimo dienos. 89 straipsnio 3 dalies pirmoje
pastraipoje reikalaujama, jog valstybės narės užtikrintų, kad
produktų autorizacijos liudijimai būtų išduodami, keičiami
ar panaikinami per dvejus metus nuo veikliosios medžiagos patvirtinimo dienos.
Tačiau atsižvelgiant į tai, kiek laiko trunka įvairūs
autorizacijos proceso etapai, visų pirma tais atvejais, kai valstybės
narės nesutaria dėl abipusio pripažinimo ir todėl Komisija turi
priimti su tuo susijusį sprendimą, reikėtų tuos galutinius
terminus pratęsti iki trejų metų ir tai nurodyti 37 straipsnio 3
dalies antroje pastraipoje;
(11)     Reglamento (ES) Nr. 528/2012
89 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje valstybėms narėms
leidžiama esamoms veikliosioms medžiagoms taikyti savo esamas sistemas.
Biocidinio produkto sudėtyje gali būti patvirtintų naujų
veikliųjų medžiagų ir dar nepatvirtintų esamų
veikliųjų medžiagų derinys. Kad suteikiant tokiems produktams
galimybę pateikti į rinką būtų skatinamos inovacijos,
valstybėms narėms turėtų būti leista tokiems
produktams taikyti savo esamas sistemas, kol bus patvirtinta esama veiklioji
medžiaga ir tokie produktai bus laikomi atitinkančiais autorizavimo pagal
Reglamentą (ES) Nr. 528/2012 reikalavimus;
(12)     Reglamento (ES) Nr. 528/2012
89 straipsnio 4 dalyje ir 93 straipsnio 2 dalyje numatyti laipsniško
neautorizuotų biocidinių produktų pašalinimo iš rinkos
laikotarpiai. Tie patys laikotarpiai turėtų būti taikomi
laipsniškai šalinant iš rinkos jau jai tiekiamos formos autorizuotą
produktą, jei to produkto autorizacijos liudijimas išduotas, bet jame
nustatytos sąlygos, dėl kurių būtina pakeisti
produktą;
(13)     93 straipsnio 2 dalies pirmoje
ir antroje pastraipose reikėtų paaiškinti, kad jose numatyta
leidžianti nukrypti nuostata taikoma tik laikantis valstybių narių
nacionalinių taisyklių;
(14)     Reglamento (ES) Nr. 528/2012
94 straipsnio 1 dalimi siekiama leisti pateikti rinkai gaminius, apdorotus
biocidiniais produktais, kurių sudėtyje yra veikliųjų
medžiagų, kurios dar nėra patvirtintos, tačiau jų
vertinimas atliekamas pagal 89 straipsnio 1 dalyje nurodytą darbo
programą arba remiantis pagal 94 straipsnio 1 dalį pateikta paraiška.
Tačiau nuorodą į visą 58 straipsnį galima suprasti
kaip netyčinę nuo 58 straipsnio 3 ir 4 dalyse nurodytų
ženklinimo etiketėmis ir informacijos teikimo reikalavimų nukrypti
leidžiančią nuostatą. Todėl 94 straipsnio
1 dalyje reikėtų pateikti nuorodą į 58 straipsnio 2
dalį;
(15)     Reglamento (ES) Nr. 528/2012
94 straipsnio 1 dalis taikoma tik rinkai jau pateiktiems apdorotiems gaminiams,
todėl ja nenumatytai būtų uždrausta daugumą naujų
apdorotų gaminių pateikti rinkai nuo 2013 m. rugsėjo 1 d. iki
tol, kol bus patvirtinta paskutinė tų gaminių sudėtyje
esanti veiklioji medžiaga. Todėl tos straipsnio dalies taikymo sritis
turėtų būti išplėsta įtraukiant ir naujus apdorotus
gaminius. 94 straipsnio 1 dalyje reikėtų numatyti laipsniško
apdorotų gaminių, kurių sudėtyje esančių
veikliųjų medžiagų patvirtinimo atitinkamam produktų tipui paraiška
nebus pateikta iki 2016 m. rugsėjo 1 d. Kad būtų
paprasčiau, 94 straipsnio 2 dalį reikėtų sujungti su 94
straipsnio 1 dalimi;
(16)     Reglamento (ES) Nr. 528/2012 95
straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodoma pateikti išsamų medžiagos
dokumentų rinkinį. Reikėtų paaiškinti, kad į tokį
išsamų dokumentų rinkinį galima įtraukti Direktyvos 98/8/EB
IIIA arba IVA priede nurodytus duomenis;
(17)     Reglamento (ES) Nr. 528/2012 95
straipsnio 1 dalies trečioje pastraipoje ketinama išplėsti teisę
remtis 63 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje nurodytais duomenimis per
visus tyrimus, kurių reikia atliekant poveikio žmonių sveikatai ir
aplinkai vertinimą, kad būtų galima potencialius atitinkamus
asmenis įrašyti į 95 straipsnio 2 dalyje nurodytą
sąrašą. Neturint tokios teisės naudotis duomenimis, daugeliui potencialių
atitinkamų asmenų nepakaks laiko pradėti laikytis 95 straipsnio
1 dalies reikalavimų iki termino, iki kurio reikia pradėti laikytis
minėtų reikalavimų norint būti įrašytam į
tokį sąrašą iki 95 straipsnio 3 dalyje nurodytos datos.
Tačiau 95 straipsnio 1 dalies trečioje pastraipoje nepaminėti
išlikimo ir elgsenos aplinkoje tyrimai. Be to, potencialūs atitinkami
asmenys mokės už teisę naudotis duomenimis pagal 63 straipsnio 3
dalį, todėl jiems turėtų būti suteikta galimybė
visapusiškai naudotis ta teise ją perduodant produkto autorizacijos
paraiškos teikėjams. Todėl šį straipsnį reikėtų
atitinkamai iš dalies pakeisti;
(18)     Reglamento (ES) Nr. 528/2012 95
straipsnio 1 dalies penktoje pastraipoje ketinama apriboti duomenų,
kuriais galima dalytis jau nuo 2013 m. rugsėjo 1 d., siekiant laikytis 95
straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos reikalavimų, apsaugos
laikotarpį, prieš tai, kol jais bus dalijamasi siekiant pagrįsti
produktų autorizacijos paraiškas. Toks atvejis būtų, kai
duomenys yra susiję su medžiagų ir (arba) produktų tipų
deriniais, dėl kurių įrašymo į Direktyvos 98/8/EB I
priedą 2013 m. rugsėjo 1 d. dar nebuvo priimtas sprendimas.
Todėl to reglamento 95 straipsnyje turėtų būti nurodyta ta
data;
(19)     remiantis Reglamento (ES) Nr.
528/2012 95 straipsnio 2 dalimi, Agentūros paskelbtame sąraše turi
būti nurodomi asmenų, kurie dalyvauja 89 straipsnio 1 dalyje
nurodytoje darbo programoje, vardai ir pavardės. Šia nuostata siekiama
leisti tiems programos dalyviams pasinaudoti 95 straipsnyje nustatytomis
išlaidų kompensavimo priemonėmis. Tokią galimybę
reikėtų suteikti visiems asmenims, pagal Reglamentą (ES) Nr.
528/2012 arba Direktyvą 98/8/EB pateikusiems išsamų dokumentų
rinkinį arba sutikimo raštą, kuriuo leidžiama naudotis tokiu dokumentų
rinkiniu. Ši nuostata turėtų būti taikoma ir pateiktiems bet
kokios medžiagos, kuri savaime nėra veiklioji medžiaga, bet iš kurios
susidaro tokios veikliosios medžiagos, dokumentų rinkiniams;
(20)     Reglamento (ES) Nr. 528/2012
95 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje draudžiama rinkai pateikti
biocidinius produktus, kurių sudėtyje yra veikliųjų
medžiagų, kurių gamintojas arba importuotojas („atitinkamas asmuo“)
nėra įrašytas į tame straipsnyje nurodytą sąrašą.
Remiantis 89 straipsnio 2 dalimi ir 93 straipsnio 2 dalimi, tam tikros
biocidiniuose produktuose esančios veikliosios medžiagos bus teisėtai
pateiktos rinkai, nors dar nebus pateiktas išsamus tų medžiagų
dokumentų rinkinys. Šis draudimas neturėtų būti taikomas
tokioms medžiagoms. Be to, jei sąraše nėra nurodytas veikliosios
medžiagos, kurios išsamus dokumentų rinkinys pateiktas, gamintojas arba
importuotojas, pateikti rinkai biocidinius produktus, kurių sudėtyje
yra tokios medžiagos, turėtų būti leista kitam asmeniui, jei jis
arba to biocidinio produkto gamintojas ar importuotojas pateikia dokumentų
rinkinį arba sutikimo leisti naudotis tuo dokumentų rinkiniu
raštą;
(21)     Reglamento (ES) Nr. 528/2012
95 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje numatytas biocidinių
produktų naudojimo laipsniško nutraukimo laikotarpis turėtų
priklausyti nuo medžiagos įrašymo į sąrašą laiko;
(22)     Reglamento (ES) Nr. 528/2012
95 straipsnio 4 dalyje numatyta, kad 95 straipsnis taikomas veikliosioms
medžiagoms, kurios I priede priskirtos prie 6 kategorijos. Tos medžiagos įrašytos
į I priedą remiantis pateiktais išsamiais dokumentų rinkiniais,
kurių savininkams turėtų būti suteikta teisė
pasinaudoti tame straipsnyje nustatytomis išlaidų kompensavimo
priemonėmis. Ateityje remiantis tokiais pateiktais dokumentų
rinkiniais į I priedą gali būti įrašomos kitos medžiagos.
Todėl visos tokios medžiagos turėtų būti reglamentuojamos pagal
to reglamento I priede nurodytą 6 kategoriją;
(23)     Reglamento (ES) Nr. 528/2012 V
priede pateiktame produktų, naudojamų su maistu
besiliečiančiose medžiagose, aprašyme turėtų būti
laikomasi Reglamente (EB) Nr. 1935/2004 vartojamų terminų;
(24)     Reglamento (ES) Nr. 528/2012
96 straipsnio pirmoje pastraipoje reikėtų paaiškinti, kad Direktyva
98/8/EB panaikinama nepažeidžiant jokių Reglamento (ES) Nr. 528/2012
nuostatų, kuriose daroma nuorodą į tą direktyvą;
(25)     Todėl Reglamentą
(ES) Nr. 528/2012 reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti,
PRIĖMĖ
ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (ES) Nr.
528/2012 iš dalies keičiamas taip:
(1)
19 straipsnis iš dalies
keičiamas taip:
a) 1 dalies e punktas
pakeičiamas taip:
„e) prireikus pagal 1993 m.
vasario 8 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 315/93, nustatantį
Bendrijos procedūras dėl maisto teršalų*, 2005 m. vasario 23 d.
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 396/2005 dėl
didžiausių pesticidų likučių kiekių augalinės ir
gyvūninės kilmės maiste ir pašaruose ar ant jų**, 2009 m.
gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr.
470/2009, nustatantį Bendrijos farmakologiškai aktyvių medžiagų
leistinų liekanų kiekių nustatymo gyvūninės
kilmės maisto produktuose tvarką***, ar 2002 m. gegužės 7 d.
Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/32/EB dėl nepageidaujamų
medžiagų gyvūnų pašaruose**** buvo nustatyti didžiausi leistini biocidinio
produkto sudėtyje esančių veikliųjų medžiagų
liekanų kiekiai maiste ir pašaruose arba pagal 2004 m. spalio 27
d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1935/2004
dėl žaliavų ir gaminių, skirtų liestis su maistu*****, buvo
nustatytos konkrečios tokių veikliųjų medžiagų
išsiskyrimo ribinės vertės.
* OL L 37, 1993 2 13, p. 1.
** OL L 70, 2005 3 16, p. 1.
*** OL L 152, 2009 6 16, p.
11.
**** OL L 140, 2002 5 30, p.
10.
***** OL L 338, 2004 11 13, p.
4.“;
b) 4 dalies c punktas
pakeičiamas taip:
„c)     jį sudaro, jo
sudėtyje yra arba iš jo susidaro veiklioji medžiaga, atitinkanti
Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 XIII priede nustatytus kriterijus, pagal kuriuos
ji klasifikuojama kaip PBT arba vPvB medžiaga;“;
c) 7 dalis pakeičiama
taip:
„7. Atitinkamais atvejais
potencialus autorizacijos liudijimo turėtojas arba jo atstovas kreipiasi,
kad pagal Reglamentą (EEB) Nr. 315/93, Reglamentą (EB) Nr. 396/2005,
Reglamentą (EB) Nr. 470/2009 ar Direktyvą 2002/32/EB būtų
nustatyti didžiausi leistini biocidiniame produkte esančių
veikliųjų medžiagų liekanų kiekiai arba kad pagal
Reglamentą (EB) Nr. 1935/2004 būtų nustatytos konkrečios
tokių medžiagų išsiskyrimo ribinės vertės.“;
(2)
23 straipsnio 3 dalies
įvadinis sakinys pakeičiamas taip:
„Gaunančioji
kompetentinga institucija arba, jei sprendžiama dėl paraiškos išduoti
Sąjungos autorizacijos liudijimą – Komisija, uždraudžia tiekti rinkai
ar naudoti biocidinį produktą, kuriame yra galimai keistinos
veikliosios medžiagos, arba apriboja jo tiekimą rinkai ar naudojimą,
jei lyginamojo vertinimo, atliekamo pagal 24 straipsnyje nurodytus techninius
nurodymus, rezultatai patvirtina, kad įvykdyti abu šie kriterijai:“;
(3)
35 straipsnio 3 dalies
ketvirtas sakinys pakeičiamas taip:
„Tuomet procedūra laikoma
baigta, o referencinė valstybė narė ir kiekviena iš
atitinkamų valstybių narių autorizuoja biocidinį
produktą vadovaudamosi atitinkamai 33 straipsnio 3 dalimi arba 34
straipsnio 6 dalimi.“;
(4)
37 straipsnio 3 dalies antra
pastraipa pakeičiama taip:
„Kol vyksta pagal šį
straipsnį vykdoma procedūra, 89 straipsnio 3 dalies pirmoje
pastraipoje nurodyta valstybės narės pareiga autorizuoti biocidinį
produktą per trejus metus nuo patvirtinimo dienos, nurodytos 89 straipsnio
3 dalies pirmoje pastraipoje, laikinai sustabdoma.“;
(5)
45 straipsnio 1 dalies antra
pastraipa išbraukiama;
(6)
60 straipsnio 3 dalies pirma ir
antra pastraipos pakeičiamos taip:
„Duomenų, pateiktų
siekiant biocidinio produkto, kuriame yra tik esamų veikliųjų
medžiagų, autorizacijos, apsaugos laikotarpis baigiasi praėjus 10 metų
nuo pirmosios mėnesio, einančio po pirmo sprendimo dėl produkto
autorizacijos priėmimo pagal 26 straipsnio 3 dalį, 30 straipsnio 1
dalį, 33 straipsnio 3 dalį, 33 straipsnio 4 dalį, 34 straipsnio
6 dalį, 34 straipsnio 7 dalį, 36 straipsnio 4 dalį, 37 straipsnio
2 dalį, 37 straipsnio 3 dalį ar 44 straipsnio 5 dalį
mėnesio, dienos.
Duomenų, pateiktų
siekiant biocidinio produkto, kuriame yra naujos veikliosios medžiagos, autorizacijos,
apsaugos laikotarpis baigiasi praėjus 15 metų nuo pirmosios
mėnesio, einančio po pirmo sprendimo dėl produkto autorizacijos
priėmimo pagal 26 straipsnio 3 dalį, 30 straipsnio 1 dalį, 33
straipsnio 3 dalį, 33 straipsnio 4 dalį, 34 straipsnio 6 dalį,
34 straipsnio 7 dalį, 36 straipsnio 4 dalį, 37 straipsnio 2
dalį, 37 straipsnio 3 dalį ar 44 straipsnio 5 dalį mėnesio,
dienos.“;
(7)
67 straipsnio 1 dalies
įvadinis sakinys pakeičiamas taip:
„Nuo dienos, kurią
Komisija pagal 9 straipsnio 1 dalies a punktą priima reglamentą,
visuomenė gali nemokamai ir lengvai susipažinti su šia Agentūros ar
Komisijos turima naujausia informacija apie tą veikliąją
medžiagą:“;
(8)
67 straipsnio 3 dalies
įvadinis sakinys pakeičiamas taip:
„Nuo dienos, kurią
Komisija pagal 9 straipsnio 1 dalies a punktą priima reglamentą,
Agentūra, išskyrus atvejus, kai duomenų teikėjas pagal 66
straipsnio 4 dalį pateikia pagrindimą, kodėl toks paskelbimas
galėtų pakenkti jo ar kurios nors kitos suinteresuotosios šalies
komerciniams interesams, ir tokį pagrindimą kompetentinga institucija
arba Agentūra pripažįsta tinkamu, viešai ir nemokamai paskelbia
šią naujausią informaciją apie veikliąsias medžiagas:“;
(9)
77 straipsnio 1 dalies pirma
pastraipa pakeičiama taip:
„Apeliacinei komisijai,
įsteigtai pagal Reglamentą (EB) Nr. 1907/2006, galima apskųsti
Agentūros sprendimus, priimtus pagal 7 straipsnio 2 dalį, 13
straipsnio 3 dalį, 43 straipsnio 2 dalį, 45 straipsnio 3 dalį,
54 straipsnio 3 dalį , 54 straipsnio 4 dalį ir 54 straipsnio 5 dalį,
63 straipsnio 3 dalį ir 64 straipsnio 1 dalį.“;
(10)
86 straipsnis pakeičiamas
taip:
„86 straipsnis
Į Direktyvos
98/8/EB I priedą įrašyta veiklioji medžiaga
Veikliosios medžiagos,
dėl kurių įrašymo į Direktyvos 98/8/EB I priedą
Komisija priima direktyvą, laikomos jų įrašymo į tą
priedą dieną patvirtintomis pagal šį reglamentą ir įrašomos
į 9 straipsnio 2 dalyje nurodytą sąrašą. Patvirtinimas
suteikiamas tik jei tenkinamos tose Komisijos direktyvose nustatytos
sąlygos.“;
(11)
89 straipsnis iš dalies
keičiamas taip:
a) 2 dalies pirma pastraipa
pakeičiama taip:
„Nukrypstant nuo šio
reglamento 17 straipsnio 1 dalies, 19 straipsnio 1 dalies ir 20 straipsnio 1
dalies bei nedarant poveikio šio straipsnio 1 ir 3 dalių taikymui,
valstybė narė gali dar ne ilgiau nei trejus metus nuo paskutinės
veikliosios medžiagos, esančios tame biocidiniame produkte, patvirtinimo
taikyti savo esamą konkretaus biocidinio produkto tiekimo rinkai
sistemą ar praktiką. Ji gali, vadovaudamasi savo nacionalinėmis
taisyklėmis, leisti savo teritorijoje tiekti rinkai tik biocidinius
produktus, kuriuose yra tik esamų veikliųjų medžiagų, kurios
yra įvertintos arba vertinamos pagal 2007 m. gruodžio 4 d. Komisijos
reglamentą (EB) Nr. 1451/2007 dėl Direktyvos 98/8/EB 16 straipsnio 2
dalyje nurodytos 10 metų programos antrojo etapo*, tačiau kurios dar
nėra patvirtintos tam produktų tipui, arba tokių medžiagų
ir veikliųjų medžiagų, patvirtintų pagal šį
reglamentą, derinys.
* OL C 325, 2007 12 11, p.
3.“;
b) 3 dalies pirma pastraipa
pakeičiama taip:
„Priėmus sprendimą
patvirtinti tam tikrą veikliąją medžiagą atitinkamam
produktų tipui, valstybės narės užtikrina, kad biocidinių
produktų, kurie priskiriami tam produktų tipui ir kurių
sudėtyje yra tos veikliosios medžiagos, autorizacijos liudijimai būtų
atitinkamai išduodami, keičiami ar panaikinami pagal šį
reglamentą per trejus metus nuo patvirtinimo dienos.“;
c) 4 dalis pakeičiama
taip:
„4. Tuo atveju, jei
valstybės narės kompetentinga institucija nusprendžia atmesti pagal 3
dalį pateiktą biocidinio produkto autorizacijos paraišką,
neišduoti autorizacijos liudijimo arba nustatyti tam tikras autorizacijos
sąlygas, dėl kurių būtina pakeisti produktą, taikomos
šios nuostatos:
a) neautorizuotas biocidinis
produktas arba, atitinkamais atvejais, autorizacijos sąlygų
neatitinkantis biocidinis produktas nebetiekiamas rinkai praėjus 180
dienų po institucijos sprendimo priėmimo dienos;
b) turimos biocidinio produkto
atsargos gali būti šalinamos ir naudojamos ne ilgiau kaip 365 dienas po
institucijos sprendimo priėmimo dienos.“;
(12)
93 straipsnio 2 dalies pirma ir
antra pastraipos pakeičiamos taip:
„Nukrypstant nuo 17 straipsnio
1 dalies, valstybė narė gali toliau taikyti savo esamą šio
straipsnio 1 dalyje nurodytų biocidinių produktų, dėl
kurių buvo pateikta paraiška pagal šio straipsnio 1 dalį, tiekimo
rinkai sistemą arba praktiką iki sprendimo, kuriuo produktas autorizuojamas,
priėmimo dienos. Tuo atveju, jei priimamas sprendimas, kuriuo atsisakoma
autorizuoti produktą arba nustatomos autorizacijos sąlygos, dėl
kurių būtina pakeisti produktą, neautorizuotas biocidinis
produktas arba, atitinkamais atvejais, autorizacijos sąlygų
neatitinkantis biocidinis produktas nebetiekiamas rinkai praėjus 180
dienų po tokio sprendimo priėmimo dienos.
Nukrypstant nuo 17 straipsnio
1 dalies, valstybė narė gali toliau taikyti savo esamą šio
straipsnio 1 dalyje nurodytų biocidinių produktų, dėl kurių
nebuvo pateikta paraiška pagal šio straipsnio 1 dalį, tiekimo rinkai
sistemą arba praktiką 180 dienų po 2017 m. rugsėjo 1 d.“
(13)
94 ir 95 straipsniai
pakeičiami taip:
„94 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio priemonės, taikomos apdorotiems gaminiams
Nukrypstant nuo 58 straipsnio
2 dalies, gaminys, kuris yra apdorotas biocidiniu produktu arba kuriame yra
biocidinio produkto, kurio sudėtyje yra tik 89 straipsnio 2 dalyje
nurodytų veikliųjų medžiagų, arba kurio patvirtinimo atitinkamam
produktų tipui paraiška pateikta ne vėliau kaip 2016 m. rugsėjo
1 d., arba tik tokių medžiagų ir 58 straipsnio 2 dalyje nurodytų
veikliųjų medžiagų derinys, gali būti pateiktas rinkai iki
vienos iš šių datų:
1.
jei nėra priimtas
sprendimas nepatvirtinti vienos iš veikliųjų medžiagų naudojimo
atitinkama paskirtimi, – iki patvirtinimo atitinkamam produktų tipui ir leidžiant
naudoti paskutinę biocidinio produkto sudėtyje esančią
veikliąją medžiagą dienos,
2.
jei yra priimtas sprendimas
nepatvirtinti vienos iš veikliųjų medžiagų naudojimo atitinkama
paskirtimi, – 180 dienų po tokio sprendimo priėmimo dienos.
Toliau nukrypstant nuo 58
straipsnio 2 dalies, gaminys, kuris yra apdorotas arba kuriame yra biocidinio
produkto, kurio sudėtyje yra bet kokios kitos medžiagos, nepaminėtos
tame straipsnyje arba šio straipsnio 1 dalyje, gali būti pateiktas rinkai
iki 2017 m. kovo 1 d.
95 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio priemonės, susijusios su galimybe naudotis
veikliųjų medžiagų dokumentacija
1. Nuo 2013 m. rugsėjo 1
d. Agentūra viešai skelbia ir reguliariai atnaujina visų
veikliųjų medžiagų ir visų medžiagų, iš kurių
susidaro veiklioji medžiaga, su kuriomis susijęs dokumentų rinkinys,
atitinkantis šio reglamento II priedo arba Direktyvos 98/8/EB IVA arba IIA
priedo ir, atitinkamais atvejais, tos direktyvos IIIA priedo reikalavimus
(toliau –išsamus dokumentų rinkinys) buvo pateiktas ir valstybės
narės priimtas arba patvirtintas šiame reglamente arba toje direktyvoje
numatyta tvarka (toliau – atitinkamos medžiagos). Tame sąraše nurodomi
visi asmenys, pateikę išsamų kiekvienos atitinkamos medžiagos dokumentų
rinkinį arba tokį rinkinį pateikę Agentūrai pagal šios
dalies antrą pastraipą, ir jų vaidmuo, kaip nurodyta toje
pastraipoje, taip pat medžiagos įrašymo į sąrašą data.
Sąjungoje
įsisteigęs asmuo, gaminantis arba importuojantis atitinkamą
medžiagą atskirai arba biocidiniuose produktuose (toliau – medžiagos
tiekėjas), gali bet kuriuo metu Agentūrai pateikti išsamų
medžiagos dokumentų rinkinį, sutikimo leisti naudotis išsamiu
medžiagos dokumentų rinkiniu raštą arba nuorodą į
išsamų dokumentų rinkinį, kurio visi duomenų apsaugos
laikotarpiai baigėsi.
Jei į pirmoje pastraipoje
nurodytą sąrašą nėra įrašytas atitinkamos medžiagos
tiekėjas, Sąjungoje įsisteigęs asmuo, gaminantis
biocidinį produktą, kurį sudaro, kurio sudėtyje yra arba iš
kurio susidaro atitinkama medžiaga, arba pateikiantis jį rinkai (toliau –
produkto tiekėjas), gali pateikti tokią informaciją.
Agentūra informuoja
paraišką teikiantį tiekėją apie pagal 80 straipsnio 1
dalį mokėtinus mokesčius ir, jei pareiškėjas nesumoka
šių mokesčių per 30 dienų, paraišką atmeta. Ji apie
tai informuoja tą tiekėją.
Gavusi pagal 80 straipsnio 1
dalį mokėtinus mokesčius, Agentūra priima paraišką ir
patikrina, ar pateikta paraiška atitinka šios dalies antros pastraipos
reikalavimus, ir apie tai informuoja tą tiekėją.
2. Nuo 2015 m. rugsėjo 1
d. rinkai netiekiami ir nenaudojami biocidiniai produktai, kuriuos sudaro,
kurių sudėtyje yra arba iš kurių susidaro atitinkama į 1
dalyje nurodytą sąrašą įrašyta medžiaga, išskyrus tuo
atveju, jei medžiagos arba produkto tiekėjas yra įrašytas 1 dalyje
nurodytą sąrašą.
3. Teikiant paraišką
pagal 1 dalies antrą pastraipą, šio reglamento 63 straipsnio 3 dalis
taikoma visiems Reglamento (EB) Nr. 1451/2007 II priede išvardytų
medžiagų toksikologiniams ir ekotoksikologiniams tyrimams, taip pat
išlikimo ir elgsenos aplinkoje tyrimams, įskaitant tyrimus, kuriuos
atliekant nedaromi bandymai su stuburiniais gyvūnais.
4. Į 1 dalyje
nurodytą sąrašą įrašytas medžiagos arba produkto
tiekėjas, kuriam, taikant šį straipsnį, išduotas sutikimo
naudotis veikliosios medžiagos dokumentais raštas arba pagal 3 dalį
suteikta teisė naudotis tyrimo duomenimis, turi teisę leisti
biocidinio produkto autorizacijos paraišką pateikusiems asmenims daryti
nuorodą į tą sutikimo raštą ar tą tyrimą taikant 20
straipsnio 1 dalį.
5. Nukrypstant nuo šio
reglamento 60 straipsnio, visi duomenų apsaugos laikotarpiai, taikomi
medžiagų ir (arba) produktų tipų deriniams, kurie išvardyti
Reglamento (EB) Nr. 1451/2007 II priede, tačiau dėl kurių įrašymo
į Direktyvos 98/8/EB I priedą sprendimas nepriimamas iki 2013 m.
rugsėjo 1 d., nustoja galioti 2025 m. gruodžio 31 d.
6. Nukrypstant nuo 2 dalies, turimos
biocidinių produktų, kuriuos sudaro, kurių sudėtyje yra
arba iš kurių susidaro atitinkama medžiaga, kurios tiekėjas ir
produkto tiekėjas nėra įrašyti į 1 dalyje nurodytą
sąrašą, atsargos gali būti šalinamos ir naudojamos iki 2016 m.
rugsėjo 1 d. arba vienus metus po medžiagos įrašymo į tą sąrašą,
atsižvelgiant į tai, kuri data vėlesnė.
7. 1–6 dalys netaikomos
medžiagoms, įrašytoms į I priedą ir priskirtoms prie 1–5 ir 7
kategorijų, ar biocidiniams produktams, kurių sudėtyje yra tik
tokių medžiagų.“;
(14)
96 straipsnio pirma pastraipa
pakeičiama taip:
„Nedarant poveikio šio
reglamento 86, 89, 93 ir 95 straipsnių taikymui, Direktyva 98/8/EB
panaikinama nuo 2013 m. rugsėjo 1 d.“
(15)
I priedo įrašas „6
kategorija“ pakeičiamas taip:
„6 kategorija. Medžiagos,
kurių išsamus dokumentų rinkinys pateiktas“;
(16)
V priedo antraštinės
dalies „4 produktų tipas. Maisto ir pašarų sritis“ antra pastraipa
pakeičiama taip:
„Produktai, naudojami
medžiagose, kurios gali susiliesti su maistu.“.
2 straipsnis
Šis reglamentas
įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos
Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas
privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos
Parlamento vardu                           Tarybos vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
[1]               OL C 347,2010 12 18, p. 62.
[2]               OL C 167, 2012 6 27, p. 1.
[3]               OL C 396, 2006 12 30, p. 1.
[4]               OL C 338, 2004 11 13, p. 4.
[5]               OL
L 150, 2002 6 8, p. 71.


|

52011PC0470

Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomas daugiametis Baltijos lašišų išteklių ir tuos išteklius naudojančios žvejybos valdymo planas  /* KOM/2011/0470 galutinis - 2011/0206 (COD) */

	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPasiūlymo aplinkybės-  Pasiūlymo pagrindas ir tikslaiTarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos (TJTT) mokslinėse rekomendacijose teigiama, kad maždaug 30 laukinių lašišų upių išteklių, kuriems priklauso Baltijos lašišų ištekliai, neatitinka saugių biologinių ribų ir kyla genetinės įvairovės sumažėjimo rizika. 2010 m. baigė galioti 1997 m. Tarptautinės žvejybos Baltijos jūroje komisijos nustatytas neprivalomas valdymo planas, o be naujo plano nebus išteklių valdymo tikslų ir žvejams bei turizmo verslo subjektams bus sunku jį prognozuoti. Todėl valstybės narės, Baltijos jūros regiono patariamoji taryba ir suinteresuotosios šalys jau ne kartą prašė Europos Komisijos pateikti pasiūlymą dėl naujos valdymo sistemos.Pasiūlymo tikslas – nustatyti daugiametį lašišų išteklių žvejybos Baltijos jūroje valdymo planą siekiant užtikrinti, kad visų Baltijos jūros lašišų išteklių, t. y. apimančių ir visus lašišų išteklius upėse, apsaugos būklė būtų gera ir ištekliai būtų naudojami tausiai. Konkrečiais šios iniciatyvos tikslais siekiama užtikrinti, kad:a) Baltijos lašišų ištekliai būtų naudojami tausiai, remiantis didžiausio tausaus leidžiamo sužvejoti kiekio principu;b) būtų išsaugotas genetinis Baltijos lašišų išteklių vientisumas ir įvairovė.-  Bendrosios aplinkybės-  Dabartinis Baltijos lašišų išteklių valdymas apima kasmetinį bendro leidžiamo sužvejoti kiekio nustatymą ir technines apsaugos priemones, pvz., ribotą sezoną ir mažiausią leidžiamą iškrauti dydį. Draudimas naudoti dreifuojančius tinklus, taikomas siekiant apsaugoti Baltijos jūros paprastųjų jūros kiaulių populiaciją, turėjo ribojamąją įtaką ir lašišų žvejybai pagrindiniame baseine. Lašišos yra ES svarbos rūšis, kaip apibrėžta Buveinių direktyvoje[1], o jos buveinės vidaus vandenyse saugomos Vandens pagrindų direktyva[2]. Be to, Baltijos jūros aplinkos apsaugos komisija (HELCOM)[3] apibrėžė tam tikrus tikslus rūšims, kurioms taikomas HELCOM Baltijos jūros veiksmų planas[4].-  Remiantis bendru bendros žuvininkystės politikos (BŽP) užmoju saugoti žuvų išteklius ir ypač atsižvelgiant į 2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal Bendrąją žuvininkystės politiką (pagrindinio reglamento), kuriame reikalaujama parengti daugiamečius planus, 5 ir 6 straipsnius, pagrindiniai plano elementai yra šie:-  tikslai ir tiksliniai rodikliai (per dešimt metų nuo šio reglamento įsigaliojimo pasiekti 75 % galimo lašišų rituolių prieaugio kiekvienoje laukinių lašišų upėje);-  bendras leidžiamas sužvejoti kiekis, grindžiamas nuolatiniu mirtingumo dėl žvejybos koeficientu 0,1. Bendras leidžiamas sužvejoti kiekis bus taikomas tik jūrų žvejybai, tačiau jo privalės laikytis ir nežvejybinių laivų, teikiančių rekreacinės žvejybos paslaugas, kapitonai;-  valstybių narių pareiga ne vėliau kaip per 24 mėnesius nuo plano įsigaliojimo apibrėžti ir įgyvendinti technines apsaugos priemones, pvz., uždaras zonas ir ribotus sezonus, siekiant apsaugoti migruojančias pateles pakrančių vandenyse;-  siekiant išsaugoti genetinę laukinių lašišų išteklių įvairovę laipsniškai mažinamas lašišų išleidimas upėse su žmogaus sudarytomis kliūtimis, kur laukinių lašišų populiacijos negali tvariai atsikurti;-  kaip laukinių lašišų apsaugos priemonė bus teikiama finansinė Europos žuvininkystės fondo (EŽF) parama laukinių lašišų išteklių tiesioginiam atkūrimui upėse, kuriose yra galimybės išsilaikyti savarankiškoms laukinių lašišų populiacijoms.-  Pasiūlymo srityje galiojančios ES nuostatosPagrindiniame reglamente išdėstoma bendra BŽP sistema ir įvardijami atvejai, kai Taryba priima daugiamečius planus.-  Pažymėtina, kad, atsižvelgiant į artėjančią BŽP reformą, tam tikros šio pasiūlymo projekto nuostatos ateityje gali būti keičiamos.2005 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 2187/05 išdėstomos techninės apsaugos priemonės Baltijos jūroje, t. y. mažiausias leidžiamas iškrauti dydis ir ribotas lašišų žvejybos sezonas.Tarybos reglamentu kasmet nustatant tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių žvejybos Baltijos jūroje galimybes ir su jomis susijusias sąlygas nustatomas bendras leidžiamas sužvejoti lašišų kiekis (pvz., 2010 m. lapkričio 29 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1124/2010 nustatomos 2011 m. tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių žvejybos Baltijos jūroje galimybės).Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1224/2009, nustatančiu Bendrijos kontrolės sistemą žvejybai, nustatomas bendras kontrolės reikalavimas žvejybai ir konkretūs reikalavimai daugiamečiams planams.-  Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslaisPasiūlymo tikslai atitinka Europos Sąjungos aplinkos politiką, ypač Buveinių direktyvos, Vandens pagrindų direktyvos ir Jūrų strategijos pagrindų direktyvos tikslus.KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMASKonsultacijų metodai, pagrindiniai tiksliniai sektoriai ir bendras respondentų apibūdinimasKadangi lašišos yra visuotinės svarbos rūšis, svarbi ne tik komercinės, bet ir rekreacinės žvejybos vykdytojams, turizmo bendrovėms ir upių interesų grupėms, stengtasi į konsultacijų procesą įtraukti visas interesų grupes. Internete buvo pateiktas atviras konsultacijų dokumentas, išverstas į visas Baltijos šalių kalbas. 2009 m. balandžio 28 d. Briuselyje vykusiame konsultaciniame posėdyje dalyvavo Baltijos jūros regiono valstybių narių žvejybos ir aplinkos administravimo institucijų ir pagrindinių suinteresuotųjų šalių atstovai. Sukurtoje administracinėje poveikio vertinimo iniciatyvinėje grupėje dalyvavo 6 generalinių direktoratų – Aplinkos generalinio direktorato, Užimtumo, socialinių reikalų ir lygių galimybių generalinio direktorato, Regioninės politikos generalinio direktorato, Ekonomikos ir finansų generalinio direktorato, Prekybos generalinio direktorato – ir generalinio sekretoriato atstovai.Susijusios mokslo ir (arba) tiriamųjų duomenų sritysPasiūlyme remiamasi mokslinėmis Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos (TJTT) rekomendacijomis dėl ekologiniais rodikliais[5], Suomijos medžioklės ir žvejybos mokslinių tyrimų instituto rekomendacijomis dėl socialinių ir ekonominių analizių[6] ir Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komiteto (ŽMTEK) vertinimais ir rekomendacijomis[7].Atsakymų santrauka ir kaip į juos atsižvelgtaMokslinių rekomendacijų ir konsultacijų santrauka pateikiama prie šio pasiūlymo pridedamoje Poveikio vertinimo ataskaitoje.Ekspertų patarimų paskelbimas visuomeneiVisos rekomendacijos ir įnašai į konsultavimosi procesą pateikti Jūrų reikalų ir žuvininkystės generalinio direktorato interneto svetainėje: http://ec.europa.eu/fisheries/cfp/governance/consultations_en.htm-  Poveikio vertinimasJeigu siūlomos priemonės bus gerai įgyvendintos ir bus taikomos kartu laikantis teisinių vidaus vandenų aplinkosaugos pareigų, jomis bus pasiekti šie tikslai:a) susiję su Baltijos lašišų ištekliais-  ribojant žvejybos poveikį menkiems lašišų ištekliams upėse, bus atkurti visi laukinių Baltijos lašišų ištekliai upėse iki saugių biologinių ribų ir geros apsaugos būklės;-  bus atkurtos tvarios lašišų populiacijos upėse, kuriose populiacijos išnaikintos arba labai menkos, taip padidinant bendrą laukinių lašišų prieaugį;-  bus išsaugota genetinė laukinių lašišų įvairovė, nes išteklius sudarys gerokai mažiau ūkiuose išaugintų lašišų, galinčių turėti neigiamą genetinį poveikį;b) susiję su komercinės žvejybos sektoriumi-  žvejybos galimybės taps prognozuojamos dėl aiškių žvejybos kontrolės taisyklių;-  didesnis laukinių lašišų prieaugis ir visų laukinių lašišų išteklių upėse atsikūrimas ilguoju laikotarpiu teiks didesnių žvejybos galimybių;c) susiję su rekreacinės žvejybos sektoriumi-  didesnis laukinių lašišų prieaugis ir visų laukinių lašišų išteklių upėse atsikūrimas ilguoju laikotarpiu teiks didesnių žvejybos galimybių;d) susiję su turizmo sektoriumi-  galimybės augti esant didesnėms laukinių lašišų žvejybos galimybėms ir jūroje, ir upėse.TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI-  Teisinis pagrindasŠio pasiūlymo teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 43 straipsnio 2 dalis[8].-  Subsidiarumo principasRemiantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 3 straipsnio 1 dalies d punktu, pasiūlymas priklauso išimtinei Europos Sąjungos kompetencijai. Nors Baltijos lašišos yra anadrominė rūšis, ji kvalifikuotina kaip „biologiniai jūrų ištekliai“, nurodyti SESV 3 straipsnio 1 dalies d punkte. Šia nuostata siekiama užtikrinti veiksmingą jūrų išteklių apsaugą per visą jų migracijos ciklą. Todėl subsidiarumo principas netaikomas.-  ProporcingumasSiūlomos priemonės atitinka proporcingumo principą, nes neviršija to, kas reikalinga norint pasiekti tikslą išsaugoti Baltijos lašišų išteklius pagal bendrą žuvininkystės politiką, ir yra tinkamos ilgalaikiam žvejybos tausumui užtikrinti.POVEIKIS BIUDžETUINaujo poveikio biudžetui nėra.PAPILDOMA INFORMACIJA-  Peržiūros, persvarstymo, laikino galiojimo sąlygaPasiūlyme numatyta peržiūros ir persvarstymo sąlyga.2011/0206 (COD)PasiūlymasEUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTASkuriuo nustatomas daugiametis Baltijos lašišų išteklių ir tuos išteklius naudojančios žvejybos valdymo planasEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[9],atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę[10],perdavę pasiūlymą nacionaliniams parlamentams,laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,kadangi:1.  2010 m. baigė galioti 1997 m. Tarptautinės žvejybos Baltijos jūroje komisijos patvirtintas Lašišų išteklių valdymo veiksmų planas. Baltijos jūros aplinkos apsaugos komisijos (HELCOM) šalys narės ragino ES parengti ilgalaikį Baltijos lašišų išteklių valdymo planą.2.  Naujausiose Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos (TJTT) ir Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komiteto (ŽMTEK) rekomendacijose teigiama, kad Baltijos lašišų ištekliai upėse neatitinka saugių biologinių ribų ir kad Europos lygmeniu reikėtų parengti daugiametį planą.3.  Remiantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 3 straipsnio 1 dalies d punktu, biologinių jūrų išteklių apsauga priklauso išimtinei Europos Sąjungos kompetencijai. Lašišos yra anadrominė rūšis, todėl jūroje esančių Baltijos lašišų išteklių negalima apsaugoti nesiimant priemonių joms apsaugoti tuo laikotarpiu, kai jos gyvena upėse. Todėl, siekiant užtikrinti veiksmingą jūrų išteklių apsaugą per visą jų migracijos ciklą, šios priemonės irgi priklauso išimtinei ES kompetencijai ir jų klausimas turėtų būti sprendžiamas daugiamečiame plane.4.  Direktyvoje 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos[11] lašišos priskiriamos Europos Sąjungos svarbos rūšims, o priemonėmis, kurių imamasi pagal šią direktyvą, turėtų būti siekiama užtikrinti, kad šių išteklių naudojimas atitiktų teigiamą apsaugos būklę. Todėl reikia užtikrinti, kad lašišų apsaugos priemonės, kurių imamasi pagal šį reglamentą, derėtų ir būtų koordinuojamos su priemonėmis, kurių imamasi pagal minėtąją direktyvą.5.  Direktyva 2000/60/EB, nustatančia Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus[12], ketinama apsaugoti, išsaugoti ir gerinti vandens aplinką, kur lašišos praleidžia dalį savo gyvavimo ciklo. Įgyvendinant daugiametį Baltijos lašišų išteklių valdymo planą turėtų būti prisidedama prie Direktyvos 2000/60/EB tikslų įgyvendinimo. Priemonės, kurių pagal šią direktyvą jau reikalaujama, pvz., upių baseinų valdymo planai, neturėtų būti dubliuojamos šiuo reglamentu, tačiau reikia užtikrinti, kad priemonės, kurių imamasi pagal šį reglamentą, derėtų ir būtų koordinuojamos su minėtoje direktyvoje nurodytomis priemonėmis lašišų buveinėms vidaus vandenyse saugoti ir gerinti.6.  2002 m. Johanesburge vykusiame Pasaulio aukščiausiojo lygio susitikime tvaraus vystymosi klausimais suderintame įgyvendinimo plane teigiama, kad visi komerciniai ištekliai turėtų būti atkurti tiek, kad iki 2015 m. susidarytų didžiausias tausus leidžiamas sužvejoti kiekis. TJTT mano, kad šis kiekis, taikomas Baltijos lašišų ištekliams upėse, atitinka 60–75 % galimo prieaugio įvairiose laukinių lašišų upėse. Tokios mokslinės rekomendacijos turėtų būti daugiamečio plano tikslų ir tikslinių rodiklių nustatymo pagrindas.7.  Kaip teigiama mokslinėse rekomendacijose, genetinė Baltijos lašišų išteklių tarša gali lemti blogesnius išgyvenimo rodiklius, vietinių populiacijų gausą ir genetinio atsparumo ligoms ir kintančioms vietos aplinkos sąlygoms mažėjimą. Todėl siekiant apsaugoti šiuos išteklius genetinio Baltijos lašišų išteklių vientisumo ir įvairovės išsaugojimas atlieka itin svarbų vaidmenį ir turėtų būti įtrauktas į daugiamečio plano tikslus.8.  Mirtingumo dėl žvejybos jūroje ir upėse koeficientas turėtų būti toks, kad laikantis nustatytų tikslinių rodiklių per nustatytus laikotarpius iš laukinių lašišų išteklių būtų gaunamas didžiausias tausus leidžiamas sužvejoti kiekis. Mirtingumo dėl žvejybos jūroje koeficientas turėtų būti nustatytas remiantis ŽMTEK rekomendacijomis.9.  Siekiant veiksmingiau įgyvendinti planą ir tikslingiau reaguoti į kiekvieno lašišų ištekliaus upėse ypatumus, atitinkamoms valstybėms narėms turėtų būti suteikti įgaliojimai nustatyti lašišų mirtingumo dėl žvejybos koeficientą, bendrą leidžiamą sužvejoti kiekį ir tam tikras technines apsaugos priemones jų upėse, kaip numatyta SESV 2 straipsnio 1 dalyje.10.  Tvirtindamos priemones pagal šį reglamentą, valstybės narės turėtų visapusiškai laikytis savo tarptautinių įsipareigojimų, ypač numatytų 1982 m. gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos[13] 66 straipsnyje, kuriame, inter alia , reikalaujama, kad anadrominių rūšių kilmės valstybė ir kitos atitinkamos valstybės tarpusavyje bendradarbiautų siekdamos išsaugoti ir valdyti šiuos išteklius.11.  Reikėtų numatyti, kad Komisija, vadovaudamasi daugiamečiame plane nustatytais tiksliniais rodikliais ir tikslais, periodiškai vertintų valstybių narių priemonių pakankamumą ir veiksmingumą.12.  Mokslinėse rekomendacijose teigiama, kad įžuvinimo procedūros gali turėti didelių padarinių genetinei Baltijos lašišų išteklių įvairovei ir kad kyla rizika, jog didelis kasmet į Baltijos jūrą išleidžiamų užaugintų žuvų kiekis daro poveikį genetiniam laukinių lašišų vientisumui ir šios praktikos reikėtų laipsniškai atsisakyti. Todėl žuvų išleidimo sąlygos turėtų būti nustatytos daugiamečiame plane.13.  Tiesioginis išteklių atkūrimas, laikantis tam tikrų sąlygų, upėse, kuriose gali gyventi lašišos, laikomas apsaugos priemone, nes jis turės teigiamą poveikį bendram lašišų skaičiui ir žvejybai – taip gali būti atkurtos savarankiškos lašišų populiacijos. Reikėtų nustatyti, kad tiesioginis išteklių atkūrimas konkrečiomis nustatytomis sąlygomis būtų finansuotinas pagal Reglamento (EB) Nr. 1198/2006 dėl Europos žuvininkystės fondo[14] 38 straipsnio 2 dalį.14.  Vis dėlto lašišų išleidimas šiuo metu tam tikrose valstybėse narėse gali būti privalomas ir valstybėms narėms norima suteikti laiko prisitaikyti prie šių reikalavimų, todėl įžuvinimui ir tiesioginiam žuvų išteklių atkūrimui neskirtas lašišas turėtų būti leidžiama išleisti pereinamuoju laikotarpiu – septynerius metus nuo šio reglamento įsigaliojimo.15.  Siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi šiuo reglamentu nustatytų priemonių, turėtų būti numatytos specialios kontrolės priemonės, taikomos kartu su priemonėmis, numatytomis 2009 m. lapkričio 20 d. Tarybos reglamente Nr. 1224/2009, nustatančiame Bendrijos kontrolės sistemą, kuria užtikrinamas bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių laikymasis[15].16.  Nemažai pakrančių laivų, žvejojančių lašišas, yra trumpesni nei 10 m. Dėl šios priežasties įpareigojimo naudoti žvejybos žurnalą, kaip reikalaujama Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 14 straipsnyje, ir teikti išankstinį pranešimą, kaip reikalaujama to reglamento 17 straipsnyje, taikymas turėtų būti išplėstas, kad tas įpareigojimas būtų taikomas visiems laivams.17.  Siekiant užtikrinti, kad sužvejotos lašišos nebūtų klaidingai nurodomos kaip jūriniai upėtakiai ir neišvengtų deramos kontrolės, reikia įpareigojimą teikti išankstinius pranešimus pagal Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 17 straipsnį taikyti visiems laivams, kuriuose yra jūrinių upėtakių.18.  Siekiant gauti geresnių ir daugiau duomenų apie lašišų išteklius turėtų būti leidžiama elektrožūklė.19.  Remiantis naujausiomis mokslinėmis rekomendacijomis, rekreacinė lašišų žvejyba jūroje turi didelį poveikį lašišų ištekliams, nors šios srities duomenys nėra labai tikslūs. Ypač rekreacinė žvejyba iš laivų, kuriuos eksploatuoja pelno siekiančios paslaugų įmonės, gali sudaryti didelę sužvejojamų Baltijos lašišų kiekio dalį. Todėl siekiant, kad daugiametis planas būtų veiksmingas, tikslinga į jį įtraukti konkrečias valdymo priemones šiai veiklai kontroliuoti.20.  Norint veiksmingai pasiekti šiame reglamente nustatytus tikslinius rodiklius ir sugebėti greitai reaguoti į išteklių būklės pokyčius, Komisijai pagal Sutarties 290 straipsnį turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti teisės aktus dėl neesminių šio reglamento nuostatų, kaip numatyta jo 6, 7, 11 ir 25 straipsniuose. Šie įgaliojimai turėtų apimti galimybę iš dalies keisti mirtingumo dėl žvejybos jūroje koeficientą, iš dalies keisti laukinių lašišų upių sąrašą ir tam tikrą šio reglamento prieduose nurodytą techninę informaciją, taip pat tvirtinti Baltijos upių ištekliams taikytinas priemones, kai valstybių narių priemonės pagal 9 konstatuojamojoje dalyje minėtus įgaliojimus nėra patvirtintos arba laikomos neveiksmingomis.21.  Komisija, rengdamasi deleguotiesiems aktams ir juos rengdama, turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų laiku, vienu metu ir deramai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai.22.  Siekiant užtikrinti vienodas sąlygas įgyvendinti šio reglamento 12 straipsnyje numatyto įžuvinimo lašišomis nuostatas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Šie įgaliojimai turėtų būti vykdomi laikantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai[16].PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:I SKYRIUS DALYKAS, TAIKYMO SRITIS IR SĄVOKŲ APIBRĖŽTYS1 straipsnisDalykasŠiuo reglamentu nustatomas daugiametis Baltijos lašišų išteklių apsaugos ir valdymo planas (toliau – planas).2 straipsnisTaikymo sritis1. Planas taikomas:a) komercinei žvejybai Baltijos jūroje ir su ja susisiekiančiose upėse, esančiose valstybių narių (toliau – atitinkamos valstybės narės) teritorijoje;b) rekreacinei lašišų žvejybai Baltijos jūroje, kai ši žvejyba atliekama iš paslaugas teikiančių laivų.3 straipsnisSąvokų apibrėžtys1. Šiame reglamente taikomos sąvokų apibrėžtys, nustatytos Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 3 straipsnyje, Direktyvos 2000/60/EB 2 straipsnyje ir Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 4 straipsnyje.2. Taip pat taikomos šios sąvokų apibrėžtys:23.  „Baltijos jūra“ – 22–32 TJTT pakvadračiai;24.  „Baltijos upės“ – su Baltijos jūra susisiekiančios upės, esančios valstybių narių teritorijoje;25.  „Baltijos lašišų ištekliai“ – visi lašišų (ir laukinių, ir užaugintų) ištekliai Baltijos jūroje ir Baltijos upėse;26.  „laukinių lašišų upė“ – upė, kurioje gyvena savarankiškos lašišų populiacijos ir į kurią neišleidžiama išaugintų lašišų, kaip nurodyta I priede, arba šių išaugintų lašišų išleidžiama mažai;27.  „upė, kurioje gali gyventi lašišos“ – upė, kurioje istoriškai gyveno lašišų populiacijos, o natūrali reprodukcija dabar nevyksta arba ji menka, ir kurioje gali atsikurti savarankiška lašišų populiacija;28.  „galimas rituolių prieaugis“ – rituolių prieaugio galimybė, apskaičiuota kiekvienai upei remiantis atitinkamais konkrečios upės rodikliais;29.  „techninės apsaugos priemonės“ – priemonės, kuriomis reguliuojama sužvejotų žuvų kiekio sudėtis pagal rūšis bei žuvų dydį ir žvejybos veiklos poveikis ekosistemų komponentams nustatant žvejybos įrankių naudojimo sąlygas bei jų struktūrą ir ribojant prieigą prie žvejybos rajonų;30.  „įžuvinimas“ – sąmoningas rituolių arba jaunų užaugintų lašišų išleidimas į laukinių lašišų upes;31.  „tiesioginis išteklių atkūrimas“ – rituolių arba jaunų užaugintų lašišų išleidimas į upes, kuriose gali gyventi lašišos;32.  „paslaugas teikiantis laivas“ – laivas, kurį rekreacinei lašišų žvejybai Baltijos jūroje eksploatuoja įmonė, teikianti paslaugas, įskaitant žvejybos įrangą, transportą ir (arba) konsultacijas;33.  „bendras leidžiamas sužvejoti kiekis“ – Baltijos lašišų kiekis, kurį kasmet leidžiama sužvejoti ir iškrauti.II SKYRIUSTIKSLAI4 straipsnisTikslaiPlanu siekiama užtikrinti, kad:a) Baltijos lašišų ištekliai būtų naudojami tausiai, remiantis didžiausio tausaus leidžiamo sužvejoti kiekio principu;b) būtų išsaugotas genetinis Baltijos lašišų išteklių vientisumas ir įvairovė.III SKYRIUS TIKSLINIAI RODIKLIAI5 straipsnisLaukinių lašišų telkiniams upėse taikytini tiksliniai rodikliai34.  Laukinių lašišų upėse, kuriose iki šio reglamento įsigaliojimo rituolių prieaugis pasiekė 50 % galimo rituolių prieaugio, per penkerius metus nuo šio reglamento įsigaliojimo laukinių lašišų rituolių prieaugis kiekvienoje upėje turi siekti 75 % galimo rituolių prieaugio.35.  Laukinių lašišų upėse, kuriose iki šio reglamento įsigaliojimo rituolių prieaugis nepasiekė 50 % galimo rituolių prieaugio, per penkerius metus nuo šio reglamento įsigaliojimo kiekvienoje upėje laukinių lašišų rituolių prieaugis turi siekti 50 %, o per dešimt metų – 75 % galimo rituolių prieaugio.36.  Praėjus dešimčiai metų nuo šio reglamento įsigaliojimo laukinių lašišų rituolių prieaugis kiekvienoje laukinių lašišų upėje turi ir toliau sudaryti bent 75 % galimo laukinių lašišų rituolių prieaugio.37.  Atitinkamos valstybės narės gali kiekvienai laukinių lašišų upei nustatyti kitus griežtesnius tikslinius rodiklius.IV SKYRIUS ŽVEJYBOS TAISYKLĖS6 straipsnisBendro upėse leidžiamo sužvejoti kiekio nustatymas38.  Metinis bendras upėse leidžiamas sužvejoti laukinių lašišų kiekis neviršija lygio, atitinkančio 2 dalyje nurodytą mirtingumo dėl žvejybos koeficientą.39.  Laukinių lašišų upėse esančių laukinių lašišų išteklių mirtingumo dėl žvejybos koeficientą nustato kiekviena valstybė narė, remdamasi 5 straipsnyje nustatytais tiksliniais rodikliais ir ŽMTEK bei TJTT ekspertų nuomonėmis, kurias šios organizacijos peržiūri, kai tampa prieinama daugiau informacijos arba pakinta upės savybės. Tuo tikslu valstybės narės atsižvelgia į kiekvienos upės galimą rituolių prieaugį, kurį TJTT apskaičiuoja pagal tam tikrus konkrečios upės parametrus ir reguliariai iš naujo įvertina, kai tampa prieinama daugiau informacijos arba pakinta upės savybės.40.  Atitinkamos valstybės narės laukinių lašišų upėms taikomą mirtingumo dėl žvejybos koeficientą ir atitinkamą bendrą leidžiamą sužvejoti laukinių lašišų kiekį ne vėliau kaip per metus nuo šio reglamento įsigaliojimo paskelbia pagal Reglamento 1224/2009 114 straipsnį įsteigtos savo oficialios interneto svetainės viešai prieinamoje dalyje ir kasmet juos atnaujina.41.  Komisija, remdamasi 4 ir 5 straipsniuose išdėstytais tikslais ir tiksliniais rodikliais, kas trejus metus vertina pagal šį straipsnį valstybių narių įgyvendintų priemonių suderinamumą ir veiksmingumą.42.  Jei atitinkamos valstybės narės iki nustatyto termino po šio reglamento įsigaliojimo datos nepaskelbia apie tokias 1, 2 ir 3 dalyse numatytas priemones, Komisija įgaliojama priimti deleguotuosius teisės aktus pagal 26 straipsnį, kad nustatytų mirtingumą dėl žvejybos ir (arba) atitinkamą bendrą leidžiamą sužvejoti kiekį laukinių lašišų upėse ir (arba) nutraukti atitinkamą žvejybą.43.  Komisija įgaliojama priimti deleguotuosius teisės aktus pagal 26 straipsnį, kad nustatytų mirtingumą dėl žvejybos ir (arba) atitinkamą bendrą leidžiamą sužvejoti kiekį laukinių lašišų upėse ir (arba) nutraukti atitinkamą žvejybą, jei atlikus vertinimą pagal 4 dalį, nustatoma, kad valstybių narių priemonės yra nesuderinamos su 4 ir 5 straipsniuose nustatytais tikslais arba manoma, kad jomis nebus pasiekti minėti tikslai ir tiksliniai rodikliai.44.  Komisijos priimamų priemonių tikslas – užtikrinti, kad būtų pasiekti 4 ir 5 straipsnyje nustatyti tikslai ir tiksliniai rodikliai. Komisijai priėmus deleguotąjį teisės aktą, valstybės narės priemonės netenka galios.7 straipsnisBendro jūroje leidžiamo sužvejoti kiekio nustatymas45.  Metinis bendras jūroje leidžiamas sužvejoti lašišų išteklių kiekis neviršija lygio, atitinkančio 0,1 dydžio mirtingumo dėl žvejybos koeficientą.46.  Kai aiškiai matyti, kad išteklių būklė pakito ir (arba) esamas mirtingumo dėl žvejybos koeficientas netinkamas 4 straipsnyje nurodytiems tikslams pasiekti, Komisija pagal 26 straipsnį priimtais deleguotaisiais aktais gali iš dalies pakeisti 1 dalyje nurodytą mirtingumo dėl žvejybos koeficientą.47.  Jeigu staiga išplinta ligos, kritiškai neišgyvena rituoliai arba pastebimos kitos nenumatytos tendencijos, Taryba nusprendžia taikyti mažesnį bendrą leidžiamą sužvejoti kiekį negu būtų taikomas atsižvelgiant į 1 dalyje nurodytą mirtingumo dėl žvejybos koeficientą.8 straipsnisKaip paslaugas teikiantys laivai naudoja nacionalinę kvotąPaslaugas teikiančių laivų jūroje sugautos lašišos kiekis atimamas iš nacionalinės kvotos.V SKYRIUSTECHNINĖS APSAUGOS PRIEMONĖS9 straipsnisValstybių narių priemonės menkiems lašišų ištekliams upėse apsaugoti48.  Laukinių lašišų upėms, kuriose iki šio reglamento įsigaliojimo rituolių prieaugis nepasiekė 50 % galimo rituolių prieaugio, ne vėliau kaip per dvejus metus nuo šio reglamento įsigaliojimo atitinkamos valstybės narės nustato nacionalines technines apsaugos priemones.49.  1 dalyje nurodytos techninės apsaugos priemonės grindžiamos konkrečiai upei taikomais reikalavimais, kuriais padedama siekti 4 ir 5 straipsniuose nurodytų tikslų ir tikslinių rodiklių. Šių priemonių taikymo vieta nustatoma remiantis geriausia turima informacija apie lašišų migracijos maršrutus jūroje.10 straipsnisPriemonės kitiems lašišų ištekliams upėse apsaugotiValstybės narės gali nustatyti technines apsaugos priemones savo Baltijos upėse esantiems lašišų ištekliams, nepaminėtiems šio reglamento 9 straipsnyje. Tos priemonės turi padėti pasiekti 4 ir 5 straipsniuose nustatytus tikslus ir tikslinius rodiklius.11 straipsnisKomisijos priemonės50.  Komisija, remdamasi 4 ir 5 straipsniuose išdėstytais tikslais ir tiksliniais rodikliais, kas trejus metus vertina valstybių narių pagal 9 ir 10 straipsnius įgyvendintų priemonių suderinamumą ir veiksmingumą, ypač tais atvejais, kai laukinių lašišų upės teka per kelias valstybes nares.51.  Jei atitinkamos valstybės narės iki nustatyto termino po šio reglamento įsigaliojimo nenustato 9 straipsnyje numatytų priemonių, Komisija įgaliojama priimti deleguotuosius teisės aktus pagal 26 straipsnį, kad nustatytų tokias reikiamas technines apsaugos priemones.52.  Komisija įgaliojama priimti deleguotuosius teisės aktus pagal 26 straipsnį, kad nustatytų tokias reikiamas technines apsaugos priemones, jei atlikus vertinimą pagal 1 dalį, nustatoma, kad valstybių narių priemonės yra nesuderinamos su 4 ir 5 straipsniuose nustatytais tikslais arba manoma, kad jomis nebus pasiekti minėti tikslai ir tiksliniai rodikliai.53.  Komisijos priimamų priemonių tikslas – užtikrinti, kad būtų pasiekti 4 ir 5 straipsnyje nustatyti tikslai ir tiksliniai rodikliai. Komisijai priėmus deleguotąjį teisės aktą, valstybės narės priemonės netenka galios.VI SKYRIUS ŽUVŲ IŠLEIDIMAS12 straipsnisĮžuvinimas54.  Įžuvinimas lašišomis gali būti atliekamas tik laukinių lašišų upėje. Kiekvienoje upėje išleidžiamų rituolių skaičius neturi viršyti prognozuojamo galimo rituolių prieaugio toje upėje.55.  Įžuvinimas turi būti atliekamas taip, kad būtų išsaugota genetinė įvairių upėse esančių lašišų išteklių įvairovė, atsižvelgiant į esamas žuvų bendrijas įžuvinamoje upėje ir kaimyninėse upėse ir kartu siekiant kuo didesnio įžuvinimo poveikio.56.  Komisija įgyvendinimo aktais, priimtais 27 straipsnio 2 dalyje nustatyta nagrinėjimo tvarka, gali nustatyti išsamias šio straipsnio taikymo taisykles.13 straipsnisTiesioginis išteklių atkūrimasTiesioginis upių, kuriose gali gyventi lašišos, išteklių atkūrimas atliekamas tik tuo atveju, jei:a) upė turi laisvus migracinius vandens kelius, tinkamos kokybės vandenį ir buveinę, tinkamą lašišoms veistis ir augti;b) tiesioginio išteklių atkūrimo tikslas – užveisti arba sustiprinti gyvybingą savarankišką laukinių lašišų populiaciją;c) prieš žuvų išleidimą ir po jo vykdoma stebėjimo programa su vertinimu;d) vykdomos tinkamos ir pakankamos apsaugos ir valdymo priemonės, kad būtų lengviau atkurti tvarią lašišų populiaciją upėje.Taikant Reglamento (EB) Nr. 1198/2006 dėl Europos žuvininkystės fondo 38 straipsnio 2 dalį tiesioginis išteklių atkūrimas, atliekamas pagal 1 dalį, laikomas apsaugos priemone.14 straipsnisPereinamasis laikotarpisIšleisti lašišas ne pagal 12 ir 13 straipsnius galima dar septynerius metus nuo šio reglamento įsigaliojimo.VII SKYRIUSKONTROLĖ IR VYKDYM O UŽTIKRINIMAS15 straipsnisRyšys su Reglamentu (EB) Nr. 1224/2009Šiame skyriuje numatytos kontrolės priemonės taikomos papildomai, kartu su jau nurodytomis Reglamente (EB) Nr. 1224/2009, jeigu kitaip nenumatyta šio skyriaus straipsniuose.16 straipsnisŽurnalaiNukrypstant nuo Reglamento 1224/2009 14 straipsnio, bet kokio ilgio Europos Sąjungos žvejybos laivai, turintys lašišų žvejybos leidimą, pildo savo operacijų žurnalą, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 14 straipsnyje nustatytose taisyklėse.17 straipsnisIšankstinis pranešimasNukrypstant nuo Reglamento 1224/2009 17 straipsnio 1 dalies įvadinio sakinio, bet kokio ilgio Europos Sąjungos žvejybos laivų, kuriuose yra lašišų ir (arba) jūrinių upėtakių, kapitonai, baigę žvejybos operaciją, savo vėliavos valstybės narės kompetentingoms institucijoms nedelsiant pateikia Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 17 straipsnio 1 dalyje nurodytą informaciją.18 straipsnisLeidimai specialiajai veiklai57.  Paslaugas teikiantys laivai privalo turėti lašišų žvejybos leidimą specialiajai veiklai, išduotą remiantis šio reglamento II priedu.58.  Atitinkamos valstybės narės leidimus specialiajai veiklai įtraukia į žvejybos leidimų sąrašą, esantį elektroninėje duomenų bazėje, sukurtoje pagal Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 116 straipsnio 1 dalies d punktą. Be to, jos duomenis apie leidimus specialiajai veiklai įtraukia į kompiuterizuotą patvirtinimo sistemą, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 109 straipsnyje.19 straipsnisLaimikio deklaracija59.  Paslaugas teikiančio laivo kapitonas pagal III priedą užpildo laimikio deklaraciją ir iki paskutinės kiekvieno mėnesio dienos pateikia ją paslaugas teikiančio laivo vėliavos valstybės narės kompetentingai institucijai.60.  Iki kiekvieno mėnesio 15 dienos atitinkamos valstybės narės praėjusio mėnesio laimikio deklaracijose įrašytą informaciją užregistruoja savo elektroninėje duomenų bazėje, sukurtoje pagal Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 116 straipsnio 1 dalies f punktą, ir kompiuterizuotoje patvirtinimo sistemoje, nurodytoje Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 109 straipsnyje. Elektroniniai duomenys ir laimikio deklaracijos saugomos 3 metus.20 straipsnisIškrovimo patikrinimaiAtitinkamos valstybės narės tikrina laimikio deklaracijose įrašytos informacijos tikslumą atlikdamos iškrovimo patikrinimus. Tikrinama bent 10 % visų iškrovimų.21 straipsnisNacionalinės kontrolės veiksmų programosNacionalinėse kontrolės veiksmų programose, numatytose Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 46 straipsnyje, nurodoma atlikti bent jau šiuos veiksmus:a) taikyti technines apsaugos priemones, nustatytas vadovaujantis šio reglamento V skyriumi;b) paslaugas teikiantiems laivams – laikytis kvotos panaudojimo, leidimo veiklai ir laimikio deklaravimo taisyklių;c) kontroliuoti, kaip laikomasi įžuvinimo ir tiesioginio išteklių atkūrimo taisyklių.VIII SKYRIUSDUOMENŲ RINKIMAS22 straipsnisSiekiant surinkti duomenis visose laukinių lašišų upėse kiekvienas lašišų jauniklių būrys gali būti stebimas prieš virtimą rituoliais naudojant elektrožūklės aparatą.IX SKYRIUS TOLESNI VEIKSMAI23 straipsnisValstybių narių ataskaitos61.  Trečiaisiais metais nuo šio reglamento įsigaliojimo, o vėliau – kas trejus metus, atitinkamos valstybės narės Komisijai praneša apie technines apsaugos priemones, patvirtintas pagal V skyrių, ir apie tai, kaip jos įgyvendina 4 straipsnyje išdėstytus tikslus.62.  Šeštaisiais metais nuo šio reglamento įsigaliojimo, o vėliau – kas šešerius metus atitinkamos valstybės narės Komisijai praneša apie šio reglamento įgyvendinimą ir 5 straipsnyje nustatytų tikslų įgyvendinimą. Valstybės narės ataskaitoje visų pirma pateikiama ši informacija:a) nacionalinės žvejybos raida, įskaitant informaciją, kokia sužvejojamų žuvų dalis sužvejojama atviroje jūroje, pakrančių vandenyse ir upėse, kokią jo dalį sužvejoja komerciniai žvejai, paslaugas teikiantys laivai ir kiti rekreaciniai žvejai;b) margiukių ir rituolių prieaugis kiekvienoje laukinių lašišų upėje ir geriausia turima galimo rituolių prieaugio prognozė;c) turima genetinė informacija apie kiekvieną laukinių lašišų išteklių upėse;d) įžuvinimas lašišomis ir tiesioginis jų išteklių atkūrimas;e) nacionalinės kontrolės veiksmų programos, nurodytos Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 46 straipsnyje, įgyvendinimas.24 straipsnisPlano vertinimasRemdamasi šio reglamento 23 straipsnyje nurodytomis valstybių narių ataskaitomis ir mokslinėmis rekomendacijomis, Komisija kitais metais, negu gautos valstybių narių ataskaitos, įvertina valdymo priemonių poveikį Baltijos lašišų ištekliams ir tų išteklių žvejybai.X SKYRIUSPRIEDŲ PAKEITIMAI25 straipsnis Priedų pakeitimai63.  1. Komisija pagal 26 straipsnį priimamais deleguotaisiais aktais gali iš dalies keisti I priede išvardytų laukinių lašišų upių sąrašą, kad jis atitiktų naujausią mokslinę informaciją.64.  2. Komisija pagal 26 straipsnį priimamais deleguotaisiais aktais gali iš dalies keisti II ir III priedus siekdama užtikrinti veiksmingą kontrolę.XI SKIRSNISPROCEDŪRINĖS NUOSTATOS26 straipsnisDeleguotų įgaliojimų vykdymas65.  Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.66.  Įgaliojimai priimti 6, 7, 11 ir 25 straipsniuose nurodytus deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami neribotam laikui.67.  Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 6, 7, 11 ir 25 straipsniuose nurodytą įgaliojimų delegavimą. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų delegavimas. Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną . Jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui jis poveikio neturi.68.  Priėmusi deleguotąjį aktą, Komisija iškart ir vienu metu apie jį praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.69.  Pagal 6, 7, 11 ir 25 straipsnius priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jei per 2 mėnesius nuo pranešimo apie jį Europos Parlamentui ir Tarybai nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimo arba jeigu prieš baigiantis tam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba informavo Komisiją, kad neprieštaraus. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.27 straipsnisĮgaliojimų panaikinimasJei atitinkamos valstybės narės iki nustatyto termino nenustato arba nepaskelbia 6 arba 11 straipsnyje nurodytų priemonių, arba jei, atlikus vertinimą pagal 6 straipsnio 4 dalį arba 11 straipsnio 1 dalį, paaiškėja, kad tos priemonės yra nepakankamos arba neveiksmingos, Komisija panaikina atitinkamų valstybių narių įgaliojimus, nurodytus 6 arba 11 straipsnyje. Sprendime dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų delegavimas. Jis įsigalioja kitą dieną po to sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę tame sprendime nurodytą dieną.28 straipsnisKomiteto procedūra70.  Komisijai padeda Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 30 straipsniu įsteigtas Žuvininkystės ir akvakultūros komitetas. Tas komitetas reiškia ir Reglamente (ES) Nr. 182/2011 nurodytą komitetą.71.  Darant nuorodą į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.XII SKYRIUSBAIGIAMOSIOS NUOSTATOS2 9 straipsnisĮsigaliojimasŠis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dienos.Šis reglamentas taikomas nuo XXX.Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta Briuselyje,Europos Parlamento vardu Tarybos varduPirmininkas PirmininkasI PRIEDASLaukinių lašišų upės Baltijos jūros regioneSuomija-  SimojokiSuomija/Švedija-  Tornionjoki/TorneälvenŠvedija-  Kalixälven, Råneälven, Piteälven, Åbyälven, Byskeälven, Rickleån, Sävarån, Ume/Vindelälven, Öreälven, Lögdeälven, Emån, Mörrumsån, LjunganEstija-  Pärnu, Kunda, Keila, VasalemmaLatvija-  Salaca, Vitrupe, Peterupe, Irbe, Uzava, SakaLatvija/Lietuva-  Barta/BartuvaLietuva-  Nemuno upės baseinas (Žeimena)II PRIEDASBŪTINOJI INFORMACIJA DĖL LEIDIMŲ SPECIALIAJAI VEIKLAI1. DUOMENYS APIE LAIVĄLaivo pavadinimas[17]Vėliavos valstybėRegistracijos uostas (pavadinimas ir nacionalinis kodas)Išorinis žymėjimasTarptautinis radijo šaukinys (IRCS[18])2. LEIDIMO TURĖTOJAS, LAIVO SAVININKAS IR KAPITONAS[19]Fizinio ar juridinio asmens vardas, pavardė (pavadinimas) ir adresas3. LAIVO CHARAKTERISTIKOSVariklio galia (kW)[20]Tonažas (GT)Bendras ilgis4. ŽVEJYBOS SĄLYGOS1. Išdavimo data:2. Galiojimo laikotarpis3. Leidimo sąlygos, kai aktualu, įskaitant rūšis, zoną ir žvejybos įrankį:III PRIEDASLAIMIKIO DEKLARACIJOSKiekviena atitinkama valstybė narė savo paslaugas teikiantiems laivams išduoda oficialią laimikio deklaracijos formą, kurią reikia užpildyti. Šioje formoje nurodoma bent jau tokia informacija:a) leidimo specialiajai veiklai, išduoto remiantis šio reglamento 18 straipsniu, numeris;b) fizinio arba juridinio asmens, turinčio leidimą specialiajai veiklai, išduotą remiantis šio reglamento 18 straipsniu, vardas ir pavardė (pavadinimas);c) paslaugas teikiančio laivo kapitono vardas, pavardė ir parašas;d) išvykimo iš uosto ir atvykimo į jį data bei laikas ir žvejybos kelionės trukmė;e) kiekvienos žvejybos kelionės laimikio iškrovimo vieta ir laikas;f) žvejybos operacijoms naudojamas įrankis;g) kiekvienos rūšies žuvų, iškrautų po kiekvienos žvejybos kelionės, kiekis;h) kiekvienos rūšies žuvų, išmestų atgal į jūrą per kiekvieną žvejybos kelionę, kiekis;i) kiekvienos žvejybos kelionės laimikio sužvejojimo plotas, išreikštas TJTT statistiniais stačiakampiais.[1] OL L 206, 1992 7 22, p. 7. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2006/105/EB (OL L 363, 2006 12 20, p. 368).[2] OL L 327, 2000 12 22, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 2455/2001/EB (OL L 331, 2001 12 15, p. 1).[3] 1992 m. Baltijos jūros baseino jūrinės aplinkos apsaugos konvencija (įsigaliojo 2000 m. sausio 17 d.).[4] Priimtas 2007 m. lapkričio 15 d. Krokuvoje (Lenkija) vykusiame neeiliniame HELCOM ministrų susitikime.[5] 2008 m. ICES specialiosios rekomendacijos, 8.3.3.3: prašymas ICES pateikti rekomendacijas dėl Baltijos jūros lašišų išteklių valdymo.[6] Suomijos medžioklės ir žvejybos mokslinių tyrimų institutas, 2008 m. Duomenų analizė siekiant padėti parengti Baltijos jūros lašišų išteklių valdymo veiksmų planą, SI2.491891, FISH/2007/03 – Lot 6.[7] Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komiteto 31-ojo plenarinio posėdžio ataskaita: (PLEN-09-02), 2009 m. liepos 13–17 d., Kopenhaga.[8] OL NO C, 2008 5 9, p. 1.[9] OL C , , p. .[10] OL C , , p. .[11] OL L 206, 1992 7 22, p. 7. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2006/105/EB (OL L 363, 2006 12 20, p. 368).[12] OL L 327, 2000 12 22, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 2455/2001/EB (OL L 331, 2001 12 15, p. 1).[13] OL L 179, 1998 6 23, p. 1–2.[14] OL L 223, 2006 8 15, p. 1–44.[15] OL L 343, 2009 12 22, p. 1–50.[16] OL L 55, 2011 2 28, p. 13.[17] Kai laivas turi pavadinimą.[18] Kai laivas privalo turėti tarptautinį radijo šaukinį.[19] Nurodyti kiekvieną asmenį, kuriam tai taikytina.[20] Remiantis Reglamentu (EB) Nr. 2930/86.