               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 08 26
            COM(2016) 541 final
            2016/0258(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Ekspertų grupėje, dėl Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos parengto Europos šalių susitarimo dėl kelių transporto priemonių ekipažų, važinėjančių tarptautiniais maršrutais, darbo (AETR)
            (Tekstas svarbus EEE)

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               ES ir AETR taisyklių raida

               Europos šalių susitarimą dėl kelių transporto priemonių ekipažų, važiuojančių tarptautiniais maršrutais, darbo (AETR) pasirašė 51 Europos ir kaimyninės Azijos šalis, kad, suderinus vairavimo ir poilsio trukmės taisykles, įskaitant technines tachografų specifikacijas, būtų sumažintos kliūtys tarptautiniam keleivių ir krovinių transportui.

               Daugiašalio susitarimo rengimą koordinavo Jungtinių Tautų Europos ekonominė komisija (JT EEK). Šis susitarimas paskatino parengti panašias Europos Sąjungos taisykles, t. y. Reglamentą (EB) Nr. 561/2006
                  1
                dėl vairavimo ir poilsio laiko, taip pat Reglamentą (EEB) Nr. 3821/85
                  2
                dėl kelių transporto priemonėse naudojamų tachografų.

               2006 m. Europos Sąjungoje pradėtas naudoti skaitmeninis tachografas – privaloma vairavimo trukmės ir poilsio laikotarpių kontrolės įranga, kuri pakeitė nuo 1985 m. naudotus analoginius tachografus. AETR susitariančiosios šalys paskui susitarė nuo 2011 m. tokius pačius skaitmeninius tachografus įrengti tarptautiniam transportui naudojamose savo transporto priemonėse. Jos susitarė į AETR įrašyti naują 22bis straipsnį, kuriame numatyta, kad tachografo specifikacijos, Europos Sąjungos nustatytos iš dalies keičiant Reglamento (EEB) Nr. 3821/85 IB priedą (nors vienašališkai ir iš anksto nepasikonsultavus su ES nepriklausančiomis susitariančiosiomis šalimis), savaime taikomos visoms AETR susitariančiosioms šalims.

               ES nepriklausančių AETR susitariančiųjų šalių skundai

               2009 m. Komisija priėmė Reglamentą (ES) Nr. 1266/2009
                  3
               , kuriuo, inter alia, išspręstas apvalinimo minutės tikslumu klausimas
                  4
                (su šiuo klausimu susijusios nuostatos  įsigaliojo 2011 m. spalio 1 d.) ir nustatytas reikalavimas įrengti dar vieną judesio jutiklį (nuo 2012 m. spalio 1 d.). Visi tachografai, įrengti transporto priemonėse po šių datų, turėjo arba turės atitikti šiuos naujus techninius reikalavimus. Pagal 22bis straipsnį šie nauji įpareigojimai savaime taikomi visoms ES nepriklausančioms AETR susitariančiosioms šalims.

               Reaguodamos į šiuos pokyčius Europos Sąjungoje, kai kurios ES nepriklausančios AETR susitariančiosios šalys reiškė vis didesnį nepasitenkinimą dėl 22bis straipsnyje nustatyto mechanizmo savaimingumo, kuris, jų nuomone, yra neproporcingas ir nepakankamas norint užtikrinti, kad skaitmeniniai tachografai būtų diegiami darniai. 2011 m. jos paprašė JT EEK kompetentingo organo – Kelių transporto darbo grupės (SC.1) – išspręsti šį klausimą oficialiai. Reaguodama į šį prašymą, 2011 m. rugsėjo mėn. SC.1 nusprendė suburti AETR ekspertų grupę, kuri aptartų esamą AETR įgyvendinimo padėtį ir pateiktų pasiūlymų dėl susitarimo pakeitimo.

               2016 m. vasario mėn. Ekspertų grupės susitikime ES nepriklausančios AETR susitariančiosios šalys ir AETR sekretoriatas teisinėmis priemonėmis sukūrė kliūčių AETR taikymo erdvėje įgyvendinti technines pažangiųjų tachografų specifikacijas, kurias Komisija priėmė 2016 m. kovo mėn. (pagal jas tokie tachografai įrengiami nuo 2019 m. kovo mėn. užregistruotuose sunkvežimiuose). Birželio 27 d. Ženevoje įvykusiame 12-ajame AETR ekspertų grupės posėdyje Rusija pateikė oficialų pasiūlymą pakeisti dabartinę tachografų specifikacijų įgyvendinimo AETR taikymo erdvėje procedūrą.  Pagal šį pasiūlymą dėl techninių skaitmeninio tachografo specifikacijų būsimų pakeitimų pirmiausia balsuotų AETR kelių transporto darbo grupė, o tuomet jis būtų pateiktas susitariančiosioms šalims, kurios per šešis mėnesius galėtų pareikšti prieštaraujančios pasiūlytai priemonei.

               Būtinybė susitarti dėl bendros ES pozicijos AETR klausimu

               Sprendimą dėl Sąjungos pozicijos, kurios turi būti laikomasi AETR ekspertų grupėje
                  5
               , Taryba priėmė 2013 m.  Pozicijoje, be kitų dalykų, aptartas minėtas klausimas dėl skaitmeninio tachografo specifikacijų taikymo AETR susitariančiosiose šalyse, taip pat susitarimo dalinis pakeitimas, kad prie AETR galėtų prisijungti Europos Sąjunga. Atsižvelgiant į pastarojo meto diskusijas Ekspertų grupėje ir į Rusijos pateiktą oficialų pasiūlymą pakeisti AETR, būtina, kad, rengiantis kitiems 2016 m. spalio 24 ir 25 d. įvyksiantiems Ekspertų grupės ir Kelių transporto darbo grupės susitikimams, Taryba priimtų naują ES poziciją.

               2.SIŪLOMI AETR PAKEITIMAI

               a. 22bis straipsnio panaikinimas ir 22 straipsnio procedūros taikymas

               Nuostata, kad AETR susitariančiosioms šalims tachografo specifikacijos taikomos savaime, turėtų būti išbraukta, o būsimiems tų specifikacijų pakeitimams turėtų būti taikoma AETR 22 straipsnyje nustatyta procedūra. Esama procedūra turėtų būti šiek tiek pakeista, kad prieštaravimui tachografo specifikacijų pakeitimams pareikšti neužtektų tik trečdalio susitariančiųjų šalių.

               b. 14 straipsnio pakeitimas, kad prie AETR galėtų prisijungti Europos Sąjunga

               Pagal AETR priimtos taisyklės yra taikomos ES vidaus teisinėje sistemoje.  Europos Sąjungai būtina prisijungti prie AETR, kad būtų garantuojama darni ES teisės aktų ir AETR raida.

               Dėl šio pakeitimo reikėtų iš dalies pakeisti AETR 14 straipsnį, kad galimybę dalyvauti turėtų regioninės integracijos organizacijos. Pats prisijungimas vyktų antruoju etapu; dėl jo būtų priimtas Komisijos pasiūlymu grindžiamas Tarybos sprendimas.

               c. 10 straipsnio pakeitimas įrašant nuorodą į naująjį ES reglamentą, kuriuo remiantis buvo priimtos pažangiojo tachografo specifikacijos, ir naujo techninio specifikacijų priedo įrašymas

               Jei AETR 10 straipsnis būtų pakeistas įrašant į jį nuorodą į Reglamentą (ES) Nr. 165/2014 ir į Reglamento (ES) 2016/799, kuriuo nustatytos naujo pažangiojo tachografo techninės specifikacijos, IC priedą, būtų užtikrinta, kad į naujausius technikos laimėjimus, kurie ES teisės aktais diegiami skaitmeninio tachografo srityje, atsižvelgtų ir AETR susitariančiosios šalys. 10 straipsnio pakeitimas turėtų būti suderintas su naujo priedo dėl pažangiojo tachografo specifikacijų įrašymu į AETR.

               3.c. Naujasis 10bis straipsnis. Vairuotojų kortelių nacionalinių registrų jungtys

               Kad būtų įmanoma keistis informacija apie vairuotojų korteles, Komisija sukūrė ir sėkmingai įdiegė sistemą „TACHOnet“ (vairuotojų kortelių nacionalinių registrų jungčių taikomąją programą), kuria naudojantis visoje Europoje galima patikrinti kortelių unikalumą ir taip išvengti sukčiavimo. Teisinis sistemos „TACHOnet“ pagrindas – Reglamentas (ES) Nr. 165/2014. 2014 m. vasario 28 d. Ekspertų grupė pritarė tam, kad būtų įrašytas 10bis straipsnis, kuriuo susitariančiosios šalys būtų įpareigotos elektroninėmis priemonėmis keistis informacija apie vairuotojų korteles, nes toks reikalavimas taikomas Europos Sąjungoje. Tačiau 10bis straipsnis į susitarimą dar neįrašytas, kadangi nei viena susitariančioji šalis nesiėmė iniciatyvos apie atitinkamą pakeitimą pranešti Jungtinių Tautų generaliniam sekretoriui. Vykdant Europos Sąjungos sutarties 4 straipsnio 3 dalyje nustatytą lojalaus bendradarbiavimo pareigą, toks pranešimas turėtų būti padarytas pagal AETR 21 straipsnio 1 dalyje aprašytą procedūrą.

               4.TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnio 9 dalyje nustatyta, kad „Taryba, remdamasi Komisijos (...) pasiūlymu, priima sprendimą, kuriuo (...) nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

               Dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnio 9 dalies taikymo pasakytina, kad joje numatyta tvarka taikoma, kai įvykdomos ten nustatytos sąlygos. Sąlygos yra šios: a) atitinkama sritis patenka į Sąjungos kompetencijos sritį, b) Sąjungos pozicija yra išreikšta tarptautiniu susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti c) teisinę galią turinčius aktus. Teismo praktikoje išaiškinta, kad Sąjungos narystė atitinkamame organe nėra būtina Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnio 9 dalies taikymo sąlyga.

               Šiuo metu visos ES valstybės narės yra AETR susitariančiosios šalys. Pagal Reglamentą (EB) Nr. 561/2006 AETR ir toliau turėtų būti taikomas krovinių ir keleivių vežimui keliais transporto priemonėmis, užregistruotomis bet kurioje valstybėje narėje arba šalyje, kuri yra AETR susitariančioji šalis, visą reisą, kai tas reisas yra tarp Sąjungos ir trečiosios šalies, išskyrus Šveicariją ir šalių, kurios yra Europos ekonominės erdvės susitarimo šalys, arba per tokią šalį.

                  Siūlomo Tarybos sprendimo teisinis pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 91 straipsnis kartu su 218 straipsnio 9 dalimi.

               2016/0258 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Ekspertų grupėje, dėl Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos parengto Europos šalių susitarimo dėl kelių transporto priemonių ekipažų, važinėjančių tarptautiniais maršrutais, darbo (AETR)

               (Tekstas svarbus EEE)

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 91 straipsnį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)1971 m. kovo 31 d. Sprendime AETR, 22/70, Teisingumo Teismas nurodė, kad kelių transporto priemonių ekipažų darbas priskiriamas Europos Sąjungos išimtinei išorės kompetencijai. Nuo tada remdamiesi šia kompetencija Sąjungos teisės aktų leidėjai priėmė daug teisės aktų, būtent – Europos Parlamento ir Tarybos reglamentus (EB) Nr. 561/2006
                  6
                ir (ES) Nr. 165/2014
                  7
                dėl kelių transporto priemonėse naudojamų tachografų. Reglamento Nr. 561/2006 taikymo sritis apima AETR dalyką, todėl Sąjunga turi teisę derėtis dėl susitarimo ir jį sudaryti;

               (2)pagal AETR Jungtinių Tautų Europos ekonominė komisija įsteigė Ekspertų grupę. Ši grupė yra įgaliota rengti ir teikti AETR, įskaitant jo 22bis straipsnį, keitimo pasiūlymus;

               (3)kitas Ekspertų grupės susitikimas dėl AETR vyks 2016 m. spalio 24 d., o Kelių transporto darbo grupės susitikimas – 2016 m. spalio 25 d. Ekspertų grupė ir Darbo grupė ketina susitikimuose išnagrinėti susitariančiųjų šalių pateiktus pasiūlymus, kuriais remiantis, jei jiems pritars Ekspertų grupė, gali būti iš dalies pakeistas AETR po to, kai bus pradėta ir baigta AETR peržiūros procedūra. Dėl to atsiras teisinių padarinių, nurodytų Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnio 9 dalyje;

               (4)jei Ekspertų grupė pasiūlymus priims, tuomet ES valstybės narės, kaip AETR susitariančiosios šalys, laikydamosi Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2829/77
                  8
                ir vykdydamos Europos Sąjungos sutarties 4 straipsnio 3 dalyje įtvirtintą lojalaus bendradarbiavimo pareigą, bus įpareigotos bendradarbiauti, kad būtų pradėtas taikyti AETR peržiūros mechanizmas, jei Taryba priims sprendimą, kaip numatyta 218 straipsnio 6 dalyje. Siūlomi AETR pakeitimai įsigalios tik užbaigus AETR peržiūrą;

               (5)siekiant visoje Europoje suderinti kelių transporto priemonėse naudojamų tachografų taisykles, būtina taikyti ypatingą sprendimų priėmimo procesą. Taikant tokį procesą turėtų būti atsižvelgiama į Europos Sąjungos ir trečiųjų šalių, kurios yra AETR susitariančios šalys, interesus;

               (6)AETR 22bis straipsnyje numatyta, kad Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3821/85 pakeitimus, susijusius su skaitmeniniu tachografu, savaime perima visos AETR susitariančiosios šalys be jokių oficialių konsultacijų arba balsavimo. Kai kurios AETR susitariančiosios šalys daugiausia yra nepatenkintos tuo, kad jos neturėjo pakankamų galimybių dalyvauti rengiant ir priimant skaitmeninio tachografo technines specifikacijas. Komisijos komunikate „Skaitmeninis tachografas – būsimos veiklos gairės“
                  9
                pripažįstama, kad toks mechanizmas trukdo tinkamai ir darniai diegti skaitmeninius tachografus ES nepriklausančiose susitariančiosiose šalyse. Todėl Europos Sąjungai svarbu pakeisti sprendimų, susijusių su skaitmeniniais tachografais, priėmimo procesą ir pasiūlyti Ekspertų grupei išbraukti 22bis straipsnį, o skaitmeninio tachografo technines specifikacijas keisti laikantis 22 straipsnio 1–3 dalyse nustatytos procedūros;

               (7)atsižvelgiant į tai, kad skaitmeninio tachografo specifikacijų pakeitimai neturėtų paveikti AETR principų ir veikimo, nes tos specifikacijos turėtų būti tik reguliariai atnaujinamos atsižvelgiant į technikos laimėjimus, susitariančiųjų šalių skaičius, kurio reikia, kad būtų pareikštas prieštaravimas tiems pakeitimams, turėtų būti padidintas nuo trečdalio iki bent pusės;

               (8)yra keli argumentai, kodėl Sąjunga turėtų prisijungti prie AETR. Pirma, Teisingumo Teismas savo sprendimu byloje 22/70 patvirtino, kad kelių transporto priemonių ekipažų darbas yra Sąjungos išimtinės kompetencijos dalykas. Antra, prisijungusi prie AETR Sąjunga galėtų užsitikrinti veiksmingą atstovimą savo interesams. Trečia, AETR ir pasiūlyto sprendimų priėmimo proceso specifika pateisina tai, kodėl vietoj valstybių narių susitariančiąja šalimi turėtų būti Sąjunga;

               (9)pagal AETR 14 straipsnį prie susitarimo gali prisijungti tik JT EEK valstybės narės ir valstybės, kurios į JT EEK priimtos patariamojo balso teise. Dėl šios priežasties, siekiant sudaryti sąlygas Sąjungai prisijungti prie AETR, turėtų būti pasiūlyta iš dalies pakeisti 14 straipsnį ir jame numatyti galimybę prie AETR prisijungti regioninės integracijos organizacijoms;

               (10)AETR 10 straipsnyje reikalaujama, kad tachografas, kuris sukonstruotas, įrengtas, naudojamas ir išbandytas pagal Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 3821/85, būtų laikomas atitinkančiu AETR reikalavimus. Šis principas galioja visiems tachografo specifikacijų pakeitimams, nesvarbu, ar jie priimti pagal Reglamentą (EEB) Nr. 3821/85 arba kitą teisės aktą. Todėl jis taikomas Reglamentui (ES) Nr. 165/2014, kuriuo panaikintas ir pakeistas Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3821/85, ir Komisijos įgyvendinimo reglamentui (ES) 2016/799, kuriuo nustatomos naujojo skaitmeninio tachografo techninės specifikacijos
                  10
               . Dėl šių priežasčių AETR 10 straipsnis turėtų būti iš dalies pakeistas į jį įrašant nuorodas į Reglamentą (ES) Nr. 165/2014 ir Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/799, kurie nuo 2019 m. birželio 15 d. bus taikomi vietoje Tarybos reglamento (ES) Nr. 3821/85. Be to, prie AETR turėtų būti pridėtas naujas priedas, į kurį būtų įrašytos Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2016/799 nuostatos ir tos jo nuostatos, kurios bus atnaujintos derinant jas su technine pažanga;

               (11)prie AETR pridėtas skaitmeninio tachografo patvirtinimo sertifikatas turėtų būti pakeistas taip, kad jį būtų galima naudoti pažangiesiems tachografams ir jų sudedamosioms dalims patvirtinti;

               (12)atsižvelgiant į pateiktus motyvus, būtina priimti sprendimą, kuriuo būtų nustatyta, kokios pozicijos Sąjunga laikysis Europos šalių susitarimo dėl kelių transporto priemonių ekipažų, važiuojančių tarptautiniais maršrutais, darbo Ekspertų grupėje ir Kelių transporto darbo grupėje,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               (1)Sąjungos pozicija Europos šalių susitarimo dėl kelių transporto priemonių ekipažų, važinėjančių tarptautiniais maršrutais, darbo (AETR) Ekspertų grupėje ir Kelių transporto darbo grupėje atitinka šio sprendimo priedus, o ją pareikš Sąjungos interesų labui bendrai veikiančios valstybės narės, kurios yra AETR susitariančiosios šalys.

               (2)Apie siūlomus pakeitimus valstybės narės praneša Ekspertų grupei.

               (3)Formaliems ir nedideliems tos pozicijos pakeitimams galima pritarti nereikalaujant iš dalies keisti tą poziciją.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 561/2006 dėl tam tikrų su kelių transportu susijusių socialinių teisės aktų suderinimo ir iš dalies keičiantis Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 3821/85 ir (EB) Nr. 2135/98 bei panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 3820/85 (OL L 102, 2006 4 11, p. 1).

                     (2)
                  1985 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3821/85 dėl kelių transporto priemonėse naudojamų tachografų (OL L 370, 1985 12 31, p. 8).

                     (3)
                  2009 m. gruodžio 16 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 1266/2009, kuriuo dešimtąjį kartą su technikos pažanga derinamas Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3821/85 dėl kelių transporto priemonėse naudojamų tachografų (OL L 339, 2009 12 22, p. 3).

                     (4)
                  Apvalinimas iki 60 sekundžių, kai registruojama vairavimo trukmė dažnų ir trumpalaikių sustojimų atveju.

                     (5)
                  2013 m. vasario 15 d. Tarybos sprendimas Nr. 5826/13.

                     (6)
                  OL L 102, 2006 4 11, p. 1.

                     (7)
                  2014 m. vasario 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 165/2014 dėl kelių transporto priemonėse naudojamų tachografų, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 561/2006 dėl tam tikrų su kelių transportu susijusių socialinių teisės aktų suderinimo (OL L 60, 2014 2 28, p. 1).

                     (8)
                  1977 m. gruodžio 12 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2829/77 dėl Europos šalių susitarimo dėl kelių transporto priemonių ekipažų, važinėjančių tarptautiniais maršrutais, darbo (AETR) įsiteisėjimo (OL L 334, 1977 12 24, p. 11).

                     (9)
                  COM(2011) 454 galutinis.

                     (10)
                  OL L 139, 2016 5 26, p. 1.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 08 26
            COM(2016) 541 final
            PRIEDAI
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Ekspertų grupėje, dėl Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos parengto Europos šalių susitarimo dėl kelių transporto priemonių ekipažų, važinėjančių tarptautiniais maršrutais, darbo (AETR)

               I PRIEDAS

               22 straipsnio pakeitimas ir 22bis straipsnio išbraukimas

               1)
                     22 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

               a)
                     22 straipsnio 1 ir 2 dalys pakeičiamos taip:

               „1.
                     Šio Susitarimo priedo 1, 1B, 1C ir 2 priedėliai gali būti keičiami šiame straipsnyje nustatyta tvarka.

               2.
                     Susitariančiosios Šalies prašymu bet kokias pataisas, siūlomas šio Susitarimo priedo 1, 1B, 1C arba 2 priedėliams, svarsto Europos ekonomikos komisijos Kelių transporto pagrindinė darbo grupė.“

               b)
                     4 dalis pakeičiama taip:

                  „4.
                     Pataisa priimama, jeigu Generaliniam Sekretoriui per šešis mėnesius po pranešimo paskelbimo dienos apie prieštaravimą pataisai praneša mažiau kaip pusė Susitariančiųjų Šalių kompetentingų įstaigų.“

               c)
                     Įrašoma nauja 6 dalis:

               „6.
                     Jeigu dėl siūlomos šio Susitarimo 1B arba 1C priedėlio pataisos reikia iš dalies pakeisti kitas Susitarimo nuostatas, 1B arba 1C priedėlio pataisos negali įsigalioti anksčiau, nei įsigalioja tų kitų nuostatų pataisos, padarytos pagal 21 straipsnį. Tokiu atveju, jei 1B arba 1C priedėlio pataisos pateikiamos kartu su kitų Susitarimo nuostatų pataisomis, įsigaliojimo diena yra diena, nustatyta pritaikius 21 straipsnyje aprašytą procedūrą.“

               2)
                     22bis straipsnis išbraukiamas.

               II PRIEDAS

               14 straipsnio pakeitimas

               14 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

               a)
                     Po 1 dalies įrašoma ši 1a dalis:

               „1a.
                     Šį Susitarimą taip pat gali pasirašyti regioninės integracijos organizacijos. Šiame Susitarime regioninės integracijos organizacija – bet kuri tam tikro regiono suverenių valstybių įkurta organizacija, kurios kompetencijai priklauso tam tikri šiuo susitarimu reglamentuojami klausimai ir kuri tinkamai įgaliota šį susitarimą pasirašyti, ratifikuoti, priimti, patvirtinti arba prie jo prisijungti.

               Regioninės integracijos organizacijos, kuri yra Susitarimo Susitariančioji Šalis, atstovas balsuodamas atiduoda organizacijos valstybių narių balsus, todėl nebūtina, kad tos valstybės narės dalyvautų balsavime. “

               b)
                     5 dalis pakeičiama taip:

               „5.
                     Kiekvienoje valstybėje arba regioninės integracijos organizacijoje, kuri ratifikuoja šį Susitarimą arba prisijungia prie jo po to, kai aštuntasis ratifikavimo arba prisijungimo dokumentas, minimas šio straipsnio 4 dalyje, yra perduodamas saugoti, šis Susitarimas įsigalioja praėjus šimtui aštuoniasdešimčiai dienų po to, kai ta valstybė arba regioninės integracijos organizacija įteikia saugoti ratifikavimo arba prisijungimo dokumentą.“

               III PRIEDAS

               10 straipsnio pakeitimas

               10 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:

               „3.
                     Jei transporto priemonės, kuri pirmą kartą užregistruota iki 2019 m. birželio 14 d., tachografo konstrukcija, įrengimas, naudojimas ir bandymas atitinka 1985 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3821/85 ir šio Susitarimo 1B priedėlio reikalavimus, laikoma, kad toks tachografas atitinka šio Susitarimo reikalavimus.

               Jei transporto priemonės, kuri pirmą kartą užregistruota 2019 m. birželio 15 d. ir vėliau, tachografo konstrukcija, įrengimas, naudojimas ir bandymas atitinka 2014 m. vasario 4 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 165/2014 ir šio Susitarimo 1C priedėlio reikalavimus, laikoma, kad toks tachografas atitinka šio Susitarimo reikalavimus.“

               IV PRIEDAS

               1C priedėlis

               Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2016/799 IC priedas įtraukiamas į AETR priedą kaip 1C priedėlis.

               V PRIEDAS

               Gaminių patvirtinimo sertifikatas pagal 1B arba 1C priedėlį

               2 priedėlio III skyrius „III. Gaminių patvirtinimo sertifikatas pagal 1B priedėlį“ pakeičiamas taip:

               „III. Gaminių patvirtinimo sertifikatas pagal 1B arba 1C priedėlį (1)

               Susitariančioji Šalis įformina patvirtinimą ir prašymo pateikėjui išduoda patvirtinimo sertifikatą, parengtą pagal čia toliau pateiktą pavyzdį. Naudodamosi šio dokumento kopijomis, Susitariančiosios Šalys kitoms Susitariančiosioms Šalims praneša apie išduotus arba anuliuotus patvirtinimus.

               Gaminių patvirtinimo sertifikatas pagal 1B arba 1C priedėlį (1)

               Kompetentingos įstaigos pavadinimas

               Pranešimas apie (2):

               patvirtinimą

               patvirtinimo anuliavimą

               tachografo modelio

               tachografo sudedamosios dalies (3)

               vairuotojo kortelės

               dirbtuvių kortelės

               įmonės kortelės

               tikrintojo kortelės

               Patvirtinimo Nr.

               (1)Gamintojas arba prekės ženklas

               (2)Modelio pavadinimas

               (3)Gamintojo pavadinimas

               (4)Gamintojo adresas

               (5)Pateikimo tvirtinti data………………………………………

               (6)Bandymo laboratorija arba laboratorijos

               (7)Ataskaitų datos ir numeriai………………………………………..

               (8)Patvirtinimo data

               (9)Patvirtinimo anuliavimo data

               (10)Tachografo sudedamosios (-ųjų) dalies (-ių), su kuria (-iomis)

                   bus naudojama sudedamoji dalis, modelis…………………………………….

               (11)Vieta
                     .

               (12)Data…………………………………………………………….

               (13)Pridėti aprašomieji dokumentai……………………………….

               (14)Pastabos (įskaitant plombų tvirtinimo vietą, jei taikytina)…………

                  ………………………………………………………………………..

                  ………………………………………………………………………..

                     ………………………..

                     (Parašas)

               (1) Nurodyti, ar tai 1B, ar 1C priedas

               (2) Pažymėti atitinkamus langelius

               (3) Nurodyti su pranešimu susijusią sudedamąją dalį.


				|

		52012PC0044

			Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Europos Sąjungos prašymo iš dalies pakeisti Nykstančių laukinės faunos ir floros rūšių tarptautinės prekybos konvencijos (CITES) III priedą /* COM/2012/044 final - 2012/0020 (NLE) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO APLINKYBĖS
Atlantinis
silkiaryklis (Lamna nasus) yra paplitęs visame Šiaurės Atlante
ir plačioje pasaulį juosiančioje juostoje pietų
pusrutulyje. Lamna nasus žuvys yra aktyvios, šiltakraujės,
santykinai lėtai augančios, vėlai bręstančios ir ilgaamžės,
taip pat susilaukia labai nedaug palikuonių. Ši rūšis patenka į
FAO pažeidžiamiausių vandens gyvūnų rūšių mažiausio
produktyvumo kategoriją. Atlanto išteklių vertinimuose aprašoma, kad
šios rūšies ištekliai labai sumažėjo praeityje ir labai mažėja
šiuo metu. Išteklių naudojimas kituose pietų pusrutulio vandenynuose
yra dažniausiai nevaldomas ir vargu, ar gali būti tvarus. Šiai rūšiai
itin kenkia pernelyg intensyvi žvejyba. Dėl mažo produktyvumo Lamna
nasus rūšis patiria neigiamą žvejybos poveikį. Per
pastaruosius dešimtmečius ji sparčiai nyko šiaurės Atlante,
ypač šiaurės rytų Atlante, dėl to ES uždraudė šios
rūšies žvejybą. Šis draudimas taikomas ES laivams, taip pat laivams
su užsienio vėliava, vykdantiems veiklą ES vandenyse. Žvejybos
šiaurės rytų Atlante komisijos (NEAFC) sprendimu atlantinių
silkiaryklių žvejyba taip pat uždrausta šiaurės rytų Atlante.
Žvejyba toliau vykdoma šiaurės vakarų Atlante bei pietų
pusrutulyje. Be NEAFC šiuo metu nėra arba yra labai mažai regioninės
žuvininkystės valdymo organizacijų (RŽVO) priimtų
priemonių, susijusių su atlantinių silkiaryklių
išteklių valdymu ir išsaugojimu, ir turima mažai informacijos apie esamus
nacionalinius teisės aktus kitose arealo valstybėse. Taip pat manoma,
kad informacija apie daugelį atlantinių silkiaryklių žvejybos
atvejų yra nepateikiama.
Šiomis
aplinkybėmis 2007 ir 2010 m. ES pasiūlė atlantinį
silkiaryklį įtraukti į CITES konvencijos II priedą. Šiems
siūlymams pritarė dauguma CITES šalių, tačiau nebuvo pasiekta
2/3 riba, reikalinga jiems priimti. 2009 ir 2010 m. ES taip pat pateikė
pasiūlymą uždrausti žvejybą Tarptautinėje Atlanto tunų
apsaugos komisijoje (ICCAT), tačiau jis buvo atmestas.
Duomenų apie
tarptautinės prekybos atlantiniais silkiarykliais mastą ir jos
poveikį šios rūšies būklei yra nedaug. Šiuo metu nėra
tarptautiniu mastu suderintų konkrečių duomenų apie
atlantinių silkiaryklių egzempliorius, kurie leistų kiekybiškai
įvertinti tarptautinės prekybos šia rūšimi apimtį.
Tačiau esama aiškių požymių, kad atlantinių silkiaryklių
dalys arba jo produktai yra tarptautinės prekybos objektas ir kad
egzistuoja didelė tarptautinė tokių produktų kaip mėsa
ir pelekai rinka. ES yra laikoma viena iš pagrindinių atlantinių
silkiaryklių rinkų, todėl jai tenka didelė atsakomybė
užtikrinant, kad tokia prekyba būtų tvari.
Tarptautinės prekybos atlantiniais
silkiarykliais duomenys yra būtini, norint įvertinti
tarptautinės prekybos poveikį šios rūšies išsaugojimui. Renkant
duomenis apie tarptautinę prekybą reikia bendradarbiauti tarptautiniu
mastu. Geriausias būdas užtikrinti tokį bendradarbiavimą yra
valstybėms narėms įtraukti šią rūšį į CITES
konvencijos III priedą. Tai taip pat visiškai atitinka Europos Bendrijos
veiksmų planą dėl ryklių, kurį Komisija
priėmė 2009 m.
Pagal konvencijos XVI straipsnį bet kuri
šalis gali bet kada pateikti sekretoriatui į III priedą
įtrauktinų rūšių sąrašą. III priedo dalinis
pakeitimas automatiškai įsigalioja po 90 dienų nuo tada, kai
sekretoriatas praneša šalims apie paraiškos pateikimą.
Rūšies įtraukimo į III priedą
poveikis yra tas, kad eksportuojant atlantinius silkiaryklius iš ES reikės
pateikti eksporto leidimą, kuriuo patvirtinamas jo žvejybos
teisėtumas. Vykdant kito tipo prekybą (eksportą į ES arba
prekybą tarp ES nepriklausančių šalių), eksportuojanti
valstybė turėtų pateikti kilmės sertifikatą.
Įtraukimas
į III priedą užtikrintų, kad visos CITES šalys turėtų
(bent jau) duomenis apie prekiaujamų egzempliorių kilmę ir
kiekį; tai pagerins žinių apie veiksnius, turinčius įtakos
atlantinio silkiaryklio rūšies išsaugojimui, bazę, atsižvelgiant
į galimas išsaugojimo ir (arba) prekybos priemones, kurių
valstybės arba tarptautinės organizacijos gali norėti imtis
ateityje.
Įtraukus į
III priedą būtų užtikrinta, kad visos CITES šalys skirs
ypatingą dėmesį sąlygoms, kuriomis atlantinių
silkiaryklių egzemplioriai yra žvejojami ir jais prekiaujama, ir
galėtų paskatinti priimti išsaugojimo priemones ten, kur jų dar
nėra, kad būtų užtikrintas tvarus jų naudojimas.
2.           KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
ŠALIMIS REZULTATAI IR POVEIKIO VERTINIMAS
Pasiūlymas įtraukti atlantinį
silkiaryklį į CITES konvencijos III priedą buvo ne kartą
svarstytas su ES valstybėmis narėmis ES prekybos laukine fauna ir
flora komiteto susitikimuose 2010 m. birželio 11 d., 2010 m. rugsėjo
15 d., 2010 m. gruodžio 6 d., 2011 m. kovo 22 d. ir 2011 m. liepos 26 d. Šiame
komitete buvo iš esmės pritarta atlantinio silkiaryklio įtraukimui
į CITES III priedą.
CITES šalys taip pat buvo informuotos apie
galimą ES ketinimą įtraukti atlantinį silkiaryklį
į CITES III priedą 2011 m. gegužės 27 d. išsiųstu raštu.
Išskyrus Japoniją ir Kiniją (kurios užginčijo, kad
jūrinėmis rūšimis turėtų būti rūpinamasi
CITES sistemoje), Europos Komisijai persiųsti pastebėjimai buvo gana
palankūs (ypač iš JAV, Naujosios Zelandijos, Turkijos, Kroatijos,
Juodkalnijos, tačiau Australija atkreipė dėmesį į tai,
kad šis įtraukimas galėtų sumažinti galimybę ateityje
priimti pasiūlymą dėl įtraukimo į CITES II priedą).
Šio įtraukimo pasekmės
būtų ribotos socialiniu-ekonominiu ir administracinių
išlaidų požiūriu: reikėtų, kad ES valstybės narės
eksportuodamos atlantinius silkiaryklius pateiktų eksporto leidimą, taip
patvirtindamos, kad jie buvo sužvejoti teisėtai. Turint omenyje, kad
atlantinių silkiaryklių žvejyba yra uždrausta didžiojoje ES
vandenų dalyje, greičiausiai jos mastas būtų nedidelis.
Kitos šalys, prekiaujančios atlantiniais silkiarykliais, turėtų
išduoti kilmės sertifikatą.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
CITES konvencija ES įgyvendinama pagal
1996 m. gruodžio 9 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 338/97
dėl laukinės faunos ir floros rūšių apsaugos kontroliuojant
jų prekybą[1].
Įtraukus atlantinį silkiaryklį į CITES III priedą, ši
rūšis bus įtraukta ir į Tarybos reglamento (EB) Nr. 338/97 C
priedą, kuris bus taikomas kai tik įsigalios įtraukimas į
konvencijos III priedą. Kadangi tai turės įtakos ES aplinkos ir
prekybos politikai, esminis Tarybos sprendimo teisinis pagrindas
turėtų būti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 192
straipsnio 1 dalis ir 207 straipsnis. Procedūrinis teisinis pagrindas
turėtų būti 218 straipsnio 9 dalis, nes šis sprendimas yra
susijęs su ES pozicijos dėl CITES konvencijos priedo pakeitimo, kuris
turį teisinį poveikį, nustatymu.
2012/0020 (NLE)
Pasiūlymas
TARYBOS SPRENDIMAS
dėl Europos Sąjungos prašymo iš
dalies pakeisti Nykstančių laukinės faunos ir floros
rūšių tarptautinės prekybos konvencijos (CITES) III priedą
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 192 straipsnio 1 dalį
ir 207 straipsnį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
pasiūlymą,
kadangi:
(1)
Nykstančių laukinės faunos ir floros
rūšių tarptautinės prekybos konvencija (CITES) yra
įgyvendinama Europos Sąjungoje (toliau – ES) 1996 m. gruodžio 9 d.
Tarybos reglamentu (EB) Nr. 338/97[2];
(2)
dėl nedidelio Lamna nasus dauginimosi
aktyvumo žvejyba šiai rūšiai daro didelį neigiamą poveikį.
Per pastaruosius dešimtmečius ši rūšis sparčiai nyko šiaurės
Atlante, ypač šiaurės rytų Atlante, dėl to Sąjunga
uždraudė šios rūšies žvejybą. Draudimas taikomas Sąjungos
laivams, taip pat laivams su užsienio vėliava, vykdantiems veiklą
Sąjungos vandenyse. Išteklių naudojimas kituose pietų pusrutulio
vandenynuose yra dažniausiai nevaldomas ir vargu, ar gali būti tvarus;
(3)
kadangi Sąjunga laikė, kad šiai
rūšiai gali grėsti išnykimas pasaulio mastu, jei tarptautinė
prekyba nebus griežtai reglamentuojama, siekdama išvengti naudojimo,
nesuderinamo su jos išgyvenimu, ŠK14 (2007 m.) ir ŠK15 (2010 m.) ji
pasiūlė įtraukti ją į CITES II priedą. Šie
pasiūlymai nesusilaukė 2/3 šalių pritarimo, kuris pagal CITES
konvenciją yra būtinas, kad pasiūlymas būtų priimtas.
Kadangi nėra jokių duomenų, kad šios rūšies būklė
gerėtų, ir nėra tarptautinės jos valdymo ir išsaugojimo
visame jos pasiskirstymo rajone tvarkos, šiai rūšiai apsaugoti reikalingi
tolesni Sąjungos veiksmai;
(4)
manoma, kad tarptautinė prekyba turėjo
didelės įtakos atlantinių silkiaryklių išteklių
pereikvojimui. Šiuo metu nėra jokių tarptautiniu mastu suderintų
konkrečių duomenų apie prekybą atlantiniais silkiarykliais,
o tokius prekybos duomenis surinkti yra būtina, kad būtų galima įvertinti
tarptautinės prekybos poveikį šios rūšies išsaugojimui. Siekiant
skatinti tarptautinį bendradarbiavimą kontroliuojant prekybą Lamna
nasus rūšies egzemplioriais, visos valstybės narės turi tai
įtraukti į CITES konvencijos III priedą;
(5)
pagal CITES konvencijos XVI straipsnį III
priedo pakeitimas automatiškai įsigalioja po 90 dienų nuo tada, kai
sekretoriatas praneša šalims apie paraiškos pateikimą. Šis konvencijos
priedų pakeitimas turės įtakos susijusiems Sąjungos
teisės aktams, nes eksportuojant atlantinius silkiaryklius iš
Sąjungos reikės pateikti eksporto leidimą, kuriuo patvirtinamas
žvejybos teisėtumas. Vykdant kito tipo prekybą (eksportą į
Sąjungą arba prekybą tarp Sąjungai
nepriklausančių šalių), eksportuojanti valstybė turėtų
pateikti kilmės sertifikatą;
(6)
kadangi CITES konvencijos „Gaborono pataisa“ dar
neįsigaliojo, Sąjunga kol kas nėra laikoma Konvencijos šalimi;
(7)
tokiomis aplinkybėmis Sąjungos
sprendimą įtraukti Lamna nasus į CITES konvencijos III
priedą turėtų išreikšti valstybės narės, drauge
veikiančios Sąjungos interesais, laikydamosi reikalavimo siekti vieningo
išorės atstovavimo Sąjungai;
(8)
todėl bendrą prašymą įtraukti Lamna
nasus į CITES konvencijos III priedą CITES sekretoriatui
turėtų siųsti Europos Sąjungos Taryboje pirmininkaujanti
valstybė narė, veikianti kaip valstybių narių atstovė,

PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Valstybės narės, vadovaudamosi
Europos Sąjungos interesais, drauge pateikia CITES sekretoriatui
prašymą įtraukti Lamna nasus rūšį į CITES
konvencijos III priedą. Šį bendrą prašymą CITES
sekretoriatui siunčia Europos Sąjungos Taryboje pirmininkaujanti
valstybė narė, kaip aprašyta šio sprendimo priede.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms
narėms.
Priimta Briuselyje,
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
PRIEDAS
ES valstybių narių vardu teikiamas [Europos Sąjungos
Taryboje pirmininkaujančios valstybės narės] prašymas CITES
sekretoriatui įtraukti Lamna nasus į CITES konvencijos III
priedą
Pagal konvencijos XVI straipsnio 1 dalį, pasitarusi su kitomis
suinteresuotomis CITES šalimis, [Europos Sąjungos Taryboje
pirmininkaujanti valstybė narė] pateikia prašymą įtraukti Lamna
nasus į konvencijos III priedą.
Todėl 27 ES valstybių narių
(Belgijos, Bulgarijos, Čekijos, Danijos, Vokietijos, Estijos, Airijos,
Graikijos, Ispanijos, Prancūzijos, Italijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos,
Liuksemburgo, Vengrijos, Maltos, Nyderlandų, Austrijos, Lenkijos,
Portugalijos, Rumunijos, Slovėnijos, Slovakijos, Suomijos, Švedijos,
Jungtinės Karalystės) vardu sekretoriato prašoma į CITES
konvencijos III priedą įtraukti toliau nurodytas rūšis:
FAUNA
     Chondrichthyes
(poklasė – Elasmobranchii)
     Lamniformes

     Lamnidae
     Lamna
nasus (Bonnaterre, 1788 m.).
1 pav. Atlantinis silkiaryklis (Lamna
nasus)
(Šaltinis: FAO rūšių
identifikavimo forma)
1 priede
pridedama Europos Sąjungos priemonių, skirtų konf. 9.25
rezoliucijos (persv. ŠK15) rekomendacijoms įgyvendinti, apžvalga.
Pagarbiai
1 priedas
Europos Sąjungos priemonės, skirtos konf.
9.25 rezoliucijos (persv. ŠK15) rekomendacijoms įgyvendinti
–
ES vidaus reglamentai, taikomi atlantinių
silkiaryklių populiacijos valdymui, išsaugojimui ir prekybai
ES vidaus reglamentai, skirti atlantinių silkiaryklių žvejybai
uždrausti arba apriboti ir prekybai juo kontroliuoti, siekiant išsaugoti
šią rūšį:
·
2011 m. sausio 18 d. Tarybos reglamentas (ES)
Nr. 57/2011, kuriuo draudžiama atlantinių
silkiaryklių žvejyba[3].
Jis taikomas ES laivams, taip pat laivams su užsienio vėliava, vykdantiems
veiklą ES vandenyse.
·
2009 m. lapkričio 20 d. Tarybos reglamentas
(EB) Nr. 1224/2009, kuriuo nustatomos priemonės,
skirtos ES bendrosios žuvininkystės politikos[4] taisyklių kontrolei,
vykdymo užtikrinimui ir sankcijoms už jų pažeidimus. Atlantiniam
silkiarykliui jis taikomas kaip ir visoms kitoms rūšims, kurioms taikoma
ES bendroji žuvininkystės politika;
·
2008 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentas
(EB) Nr. 1005/2008[5], kuriuo nustatomos taisyklės, taikomos importuojant žuvininkystės
produktus į ES.
Be to, Žvejybos šiaurės rytų Atlante komisija (NEAFC)
metiniame susitikime 2010 m. lapkričio mėn. susitarė 2011 m.
savo reguliuojamoje akvatorijoje uždrausti bet kokią specializuotą
atlantinių silkiaryklių žvejybą.
Europos Sąjungos reglamentai tiesiogiai
taikomi visose Europos Sąjungos valstybėse narėse.
[1]               OL L 61, 1997 3 3, p. 1.
[2]               OL L 61, 1997 3 3, p. 1.
[3]               Žr. pridedamą
nuorodą į Reglamentą http://eurlex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2011:024:0001:0125:EN:PDF Atlantiniam silkiarykliui taikoma 5 straipsnio 1 dalis kartu su IA
priedu, p.29, ir 8 straipsnio 1 dalies e punktas.
[4]               Žr.
pridedamą nuorodą į reglamentą http://eurlex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2009:343:0001:0050:EN:PDF
[5]               Žr.
pridedamą nuorodą į reglamentą http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2008:286:0001:0032:EN:PDF


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 03 17
            COM(2017) 132 final
            2017/0058(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios turėtų būti laikomasi Europos Sąjungos vardu aštuntojoje Stokholmo konvencijos dėl patvariųjų organinių teršalų šalių konferencijos sesijoje, dėl pasiūlymų iš dalies pakeisti A ir C priedus

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

                  2001 m. gegužės mėn. pagal Jungtinių Tautų aplinkos programą (JTAP) priimta Stokholmo konvencija dėl patvariųjų organinių teršalų (POT)
                     1
                  . Europos Sąjunga ir jos valstybės narės
                     2
                   yra Konvencijos šalys
                     3
                  , o Konvencijos nuostatos į Sąjungos teisę perkeltos 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 850/2004 dėl patvariųjų organinių teršalų ir iš dalies keičiančiu Direktyvą 79/117/EEB
                     4
                   (toliau – POT reglamentas).

                  Bendras Stokholmo konvencijos tikslas – apsaugoti žmonių sveikatą ir aplinką nuo POT. Atskirai nurodytas atsargumo principas, nustatytas 1992 m. Rio de Žaneiro deklaracijos dėl aplinkos ir plėtros 15 principe. Šis principas įgyvendintas Konvencijos 8 straipsniu, kuriame nustatytos papildomų cheminių medžiagų įtraukimo į Konvencijos priedus taisyklės.

                  2017 m. balandžio–gegužės mėn. vyksiančioje aštuntojoje Šalių konferencijos sesijoje (COP8) turėtų būti priimti trys sprendimai: įrašyti dekabromdifenileterį (komercinį mišinį „c-decaBDE“) ir trumposios grandinės chlorintuosius alkanus į A priedą (panaikinimas), o heksachlorbutadieną į C priedą (netikslinis susidarymas). Heksachlorbutadienas jau įrašytas į A priedą ir remiantis Patvariųjų organinių teršalų kontrolės komiteto (POTKK) rekomendacija turėtų būti įrašytas ir į C priedą, nes yra dažnai išmetamas netikslingai.

                  Minėtų trijų medžiagų gamyba, tiekimas rinkai, naudojimas ir netikslinis susidarymas Sąjungoje jau yra nutraukti arba smarkiai sumažinti, tačiau negalima atmesti galimybės, kad jos vis dar gaminamos, tiekiamos rinkai, naudojamos ir (arba) dideli jų kiekiai netikslingai išmetami į į aplinką kitose šalyse. Kadangi šios cheminės medžiagos gali būti toli pernešamos aplinkoje, priemonių, kurių imamasi nacionaliniu ar Sąjungos mastu, nepakanka, kad būtų užtikrinta aukšto lygio aplinkos ir žmonių sveikatos apsauga, todėl reikia imtis tarptautinių veiksmų.

               POTKK rekomendacijos

               Dekabromdifenileteris (komercinis mišinys „c-decaBDE“)

               11-ajame posėdyje POTKK priėmė dekabromdifenileterio (komercinio mišinio „c-decaBDE“) rizikos valdymo vertinimą. Šiame rizikos valdymo vertinime, be kita ko, daromos toliau pateiktos išvados.

               –„C-decaBDE“ – specialiai gaminama cheminė medžiaga, kurią sudaro visiškai brominti dekaBDE giminingi junginiai arba BDE-209 (≥ 90–97 %) ir nedideli kiekiai nona- ir oktabromdifenileterių. Daugiau kaip dešimtmetį tiriamas galimas „c-decaBDE“ poveikis sveikatai ir aplinkai, kai kuriose šalyse ir regionuose, taip pat kai kuriose bendrovėse šiai medžiagai taikomi apribojimai ir imamasi savanoriškų rizikos valdymo veiksmų. Nepaisant to, kai kuriose pasaulio šalyse „c-decaBDE“ tebėra gaminamas.

               –Į aplinką „c-decaBDE“ išmetamas visuose jo būvio ciklo etapuose, tačiau manoma, kad daugiausia jo į aplinką patenka naudojimo metu ir atliekų šalinimo etapu. Iš stebėsenos duomenų matyti, kad „c-decaBDE“ koncentracija paprastai didžiausia netoli nuotekų išleidimo vietų ir vietovėse aplink elektronikos atliekų perdirbimo įrenginius. Elektros ir elektroninė įranga vidutiniškai naudojama 10 metų, vadinasi ateinančiais metais „c-decaBDE“  naudojant gaminius ir toliau bus išmetamas į aplinką. Veiksmingiausia išmetamo „c-decaBDE“ ir pagrindinės jo sudedamosios dalies BDE-209 kiekio mažinimo kontrolės priemonė būtų įrašyti BDE-209 („c-decaBDE“) į Konvencijos A priedą netaikant jokių specifinių išimčių.

               12-ame posėdyje POTKK, remdamasis Konvencijos 8 straipsnio 9 dalimi, nusprendė Šalių konferencijai rekomenduoti įrašyti „c-decaBDE“ esantį dekabromdifenileterį (BDE-209; dekaBDE) į Konvencijos A priedą, taikant specifines išimtis tam tikroms svarbiausioms atsarginėms automobilių ir orlaivių bei erdvėlaivių dalims, kurias dar reikia patikslinti.

               POTKK rekomendavo apriboti „c-decaBDE“ gamybą ir naudojimą automobilių pramonėje, leidžiant jį naudoti tik tam tikrose atsarginėse dalyse, kurios naudojamos senose transporto priemonėse. Senos transporto priemonės – tokios transporto priemonės, kurios jau masiškai nebegaminamos, o atsarginės dalys apibrėžiamos pagal vieną ar kelias iš šių kategorijų:

               a) galios pavaros ir po variklio dangčiu esantys įtaisai, kaip antai akumuliatoriaus masės laidas, akumuliatoriaus sujungimo laidas, kilnojamosios oro kondicionavimo įrangos (MAC) vamzdis, išmetimo kolektoriaus įdėklai, po variklio dangčiu montuojama izoliacija, po variklio dangčiu montuojami laidai ir diržai (variklio laidai ir pan.), greičio jutikliai, žarnelės, ventiliatoriaus moduliai ir detonacijos jutikliai;

               b) kuro sistemos įtaisai, kaip antai kuro žarnos, kuro bakai ir dugno kuro bakai;

               c) pirotechnikos prietaisai ir įtaisai, kuriems poveikį daro pirotechnikos prietaisai, kaip antai oro pagalvių išskleidimo laidai, sėdynių užvalkalai ir audiniai (tik jei susiję su oro pagalvėmis) ir oro pagalvės (priekinės ir šoninės).

               Plačiai palaikomas laipsniškas „c-decaBDE“ pašalinimas iš orlaivių ir erdvėlaivių pramonės iki 2018 m., tačiau Europos ir Šiaurės Amerikos orlaivių ir erdvėlaivių bei gynybos pramonės sektoriai pateikė prieštaringą informaciją, susijusią su laipsnišku dekaBDE pašalinimu iš jau esamų tipų orlaivių ir iš esamų tipų orlaivių atsarginių dalių. Yra informacijos, iš kurios matyti, kad būtų galima iki 2018 m. laipsniškai pašalinti „c-decaBDE“, tačiau taip pat buvo pateiktas prašymas išimties tvarka leisti toliau naudoti „c-decaBDE“ visose atsarginėse esamų tipų orlaivių dalyse per visą likusį jų naudojimo laiką. PTOKK padarė išvadą, kad remdamasis apie atsargines dalis, kuriose yra „c-decaBDE“ ir kurios naudojamos esamų tipų orlaiviuose, pateikta informacija, komitetas negali patikslinti, kurios atsarginės dalys yra svarbiausios.

               Trumposios grandinės chlorintieji alkanai (SCCP)

               Dvyliktajame posėdyje POTKK priėmė trumposios grandinės chlorintųjų alkanų (SCCP) rizikos valdymo vertinimą. Šiame rizikos valdymo vertinime, be kita ko, daromos toliau pateiktos išvados.

               –SCCP į aplinką gali būti išmetami visuose būvio ciklo etapuose – SCCP ir gaminių, kuriuose yra SCCP, gamybos, laikymo, transportavimo, naudojimo ir atliekų šalinimo metu. Nors duomenų yra mažai, pagrindiniai SCCP išmetimo šaltiniai veikiausiai yra gaminių, kuriuose yra SCCP, pvz., PVC plastikų, medžiagų derinimas ir gamyba, taip pat jų naudojimas metalo apdirbimo skysčiuose.

               –Įrašius SCCP į Konvencijos A arba B priedą ir taip sustabdžius arba apribojus jų gamybą ir naudojimą tikimasi teigiamo poveikio žmonių sveikatai, aplinkai, žemės ūkiui ir biotai. SCCP naudojimo atsisakymas arba apribojimas turi didelių privalumų, kadangi toliau gaminant ir naudojant SCCP veikiausiai atsiras su dideliu neigiamu poveikiu žmonių sveikatai ir aplinkai susijusių išlaidų.

               12-ame posėdyje POTKK, remdamasis Konvencijos 8 straipsnio 9 dalimi, nusprendė Šalių konferencijai rekomenduoti įrašyti trumposios grandinės chlorintuosius alkanus į Konvencijos A priedą, įskaitant kontrolės priemones, skirtas SCCP kitų chlorintųjų alkanų mišiniuose riboti, taikant specifines išimtis arba jų netaikant. POTKK nuomone, ES jau yra ėmusis priemonių SCCP kiekiui kitų chlorintųjų alkanų mišiniuose riboti, tai rodo, kad techniškai įmanoma kontroliuoti netikslinį susidarymą. ES leidžiama gaminti, tiekti rinkai ir naudoti tik tas chemines medžiagas arba preparatus, kurių sudėtyje SCCP koncentracija yra mažesnė nei 1 % masės, arba gaminius, kurių sudėtyje SCCP koncentracija yra mažesnė nei 0,15 % masės. Tačiau 12-ajame posėdyje priimtame sprendime POTKK jokių konkrečių ribų nenurodė.

               Heksachlorbutadienas (HCBD)

               Devintajame posėdyje POTKK priėmė heksachlorbutadieno (HCBD) rizikos valdymo vertinimą. Šiame rizikos valdymo vertinime, be kita ko, daromos toliau pateiktos išvados.

               –HCBD susidaro kaip netikslinis šalutinis pramonės gamybos (visų pirma kitų chlorintųjų angliavandenilių ir magnio gamybos) procesų produktas. Priemonės, padedančios labai sumažinti gamybos procese išmetamą šios medžiagos kiekį , yra žinomos ir jau taikomos Stokholmo konvencijos šalyse.

               –HCBD netikslingai susidaro vykstant degimo ir kitiems šiluminiams procesams ir pramoniniams procesams. Vykstant šiems procesams netikslingai išmetamo POT kiekio mažinimo priemonės padės dar labiau sumažinti išmetamą HCBD kiekį. HCBD stebėsena gali papildomai kainuoti.

               HCBD išsiskiria iš buvusių sąvartynų, tačiau nežinoma, kokiu mastu. Tačiau yra kontrolės priemonių, kuriomis tokį išmetimą galima sumažinti iki minimumo. POTKK savo devintajame posėdyje 2013 m. spalio mėn. rekomendavo HCBD įrašyti į Konvencijos A ir C priedus be jokių išimčių.

               Pagal Konvencijos 8 straipsnio 9 dalį POTKK pateikė šias rekomendacijas apsvarstyti 2015 m. gegužės mėn. vyksiančioje septintojoje Šalių konferencijos sesijoje (COP7). COP7 nusprendė įrašyti HCBD į Konvencijos A priedą ir paprašė surinkti daugiau duomenų, susijusių su netikslinio HCBD išmetimo šaltiniais, kad remiantis šia informacija COP8 būtų galima priimti sprendimą dėl galimo įrašymo į C priedą. POTKK paprašyta įvertinti minėtą informaciją ir savo 12-ajame posėdyje jis padarė išvadą, kad nepaisant to, kad netikslinis susidarymas ir išmetimas pastaraisiais dešimtmečiais sumažėjo, esami ir likę netikslinio HCBD susidarymo ir išmetimo šaltiniai tebėra svarbūs. Vykdant kontrolę ir toliau mažinant išmetamą kiekį stiprų teigiamą poveikį turi GPGB ir GAP taikymas. Laikoma, kad HCBD išmetimo mažinimo, vykdymo užtikrinimo ir priežiūros priemonės kainuos nedaug, nes jau taikomos kitų netikslingai susidarančių POT kontrolės priemonės.

               Kiti galimi Šalių konferencijos veiksmai

               Perfluoroktansulfonrūgštis (PFOS)

               Perfluoroktansulfonrūgštis (PFOS), jos druskos ir perfluoroktano sulfonilfluoridas (PFOS-F) įrašyti į Konvencijos B priedą nustatant priimtinas reikmes, kurioms šias medžiagas tebeleidžiama gaminti ir naudoti. POTKK savo dvyliktajame posėdyje pritarė konsoliduotoms gairėms dėl perfluoroktansulfonrūgšties (PFOS) ir su ja susijusių cheminių medžiagų alternatyvų. Minėtose gairėse pateikiamos su alternatyvų naudojimu susijusios rekomendacijos tiems PFOS naudojimo atvejams, kai jos naudojimas pagal Konvenciją vis dar leidžiamas kaip naudojimas priimtiniems tikslams.

               Gairėse daroma išvada, kad beveik visais dabartinio PFOS naudojimo atvejais yra fluorintų arba nefluorintų alternatyvių medžiagų. Nors šios alternatyvios medžiagos iš pradžių gali būti kiek brangesnės ir ne tokios veiksmingos, jos gali kelti mažesnį pavojų, tačiau tai reikia atitinkamai įvertinti. Kadangi vertinimas yra gana sudėtingas, POTKK manymu, gali prireikti dažniau pasinaudoti Konvencijos 9 straipsnio 1 dalies b punktu, kuriame teigiama, kad kiekviena Šalis padeda arba įsipareigoja keistis informacija apie patvariųjų organinių teršalų alternatyvias medžiagas, įskaitant informaciją apie jų keliamą riziką ir ekonomines bei socialines sąnaudas dėl jų.

               Vertinant alternatyvias medžiagas reikėtų atsižvelgti į tai, kad cheminės medžiagos, kurių struktūra panaši  į PFOS medžiagų, įtrauktų į sąrašą, struktūrą, gali kelti panašių problemų, kaip ir tos medžiagos. Todėl POTKK pabrėžė, kad prireiks vis daugiau pastangų toksikologinėms ir su aplinka susijusioms alternatyvių medžiagų savybėms tirti, taip pat užtikrinti, kad gauta informacija būtų vieša ir patikima. Išteklių galima sutaupyti ir procesą paspartinti daugiau bendradarbiaujant tarptautiniu mastu ir didinant privačiojo sektoriaus skaidrumą.

               POTKK padarė išvadą, kad yra PFOS naudojimo priimtinais tikslais alternatyvų fotografijos vaizdo sukūrimo, gaisro gesinimo putų, tam tikrų medicinos prietaisų (pvz., etileno tetrafluoretileno kopolimero (ETFE) sluoksnių ir spinduliuotės nepraleidžiančio ETFE gamybos, in vitro diagnostikos medicinos prietaisų ir CCD spalvų filtrų) ir metalų dangų (kietųjų metalų dangų) tik uždarojo ciklo sistemose srityse.

               POTKK nenusprendė, ar techniškai įmanoma naudoti alternatyvas, kai PFOS naudojama toliau išvardytais priimtinais tikslais, nes informacija apie alternatyvias chemines medžiagas buvo nepakankama: aviacijos hidraulinių skysčių, fotorezistų ir puslaidininkių antirefleksinių dangų, sudėtinių puslaidininkių ėsdinimo medžiagų ir keraminių filtrų srityse.

               Dėl PFOS naudojimo vabzdžių masalui, skirtam lapgraužių skruzdėlių (Atta spp. ir Acromyrmex spp.) kontrolei, POTKK nusprendė, kad kai kuriose šalyse galima naudoti alternatyvas, tačiau dar ne visose.

               Sprendimu SC-7/5 Konvencijos sekretoriato prašoma parengti dokumentą, kuriame numatomi galimi Šalių konferencijos veiksmai tuo atveju, jei būtų nuspręsta, kad nebėra poreikio naudoti į B priedą įrašytų perfluoroktansulfonrūgšties, jos druskų ir perfluoroktano sulfonilfluorido įvairioms priimtinoms reikmėms, kad Šalių konferencija juos galėtų apsvarstyti savo aštuntojoje sesijoje.

               •Suderinamumas su Sąjungos politikos sritimis

               dekaBDE ir Sąjungos teisė

               Direktyva 2011/65/ES (Direktyva dėl pavojingų medžiagų naudojimo apribojimo) ribojamas dekabromdifenileterio naudojimas elektros ir elektroninėje įrangoje
                  5
               . Pagal Komisijos reglamentą (ES) 2017/227 ribojama dekabromdifenileterio (dekaBDE) kaip atskiros medžiagos ar kaip kitos medžiagos, mišinio arba gaminio sudėtyje esančios medžiagos gamyba, pateikimas rinkai ir naudojimas, juo įrašomas naujas 67-as įrašas į Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 (REACH)
                  6
                XVII priedą. Pagal 67 įrašą dekabromdifenileterio gamyba, pateikimas rinkai ir naudojimas leidžiami tik orlaivių
                  7
                gamybai iki 2027 m. kovo 2 d., atsarginėms orlaivių, kurie pagaminti iki to laikotarpio pabaigos, dalims ir atsarginių dalių, skirtų iki 2019 m. kovo 2 d. pagamintų motorinių transporto priemonių, žemės ūkio ir miškininkystės transporto priemonių ir mašinų
                  8
               , gamybai. Be to, išimtis taikoma ir elektros ir elektroninei įrangai, kuriai taikoma Direktyva dėl pavojingų medžiagų naudojimo apribojimo, ir gaminiams, kurie rinkai pateikiami iki 2019 m. kovo 2 d. 2017 m. vasario 10 d. apribojimai paskelbti Oficialiajame leidinyje
                  9
               .

               Jei dekaBDE būtų įrašytas į Konvencijos A priedą nurodant tokią taikymo sritį, kaip siūlo POTKK, reikėtų iš dalies pakeisti POT reglamento A priedą ir būtų padarytas poveikis Sąjungos teisei, nes reikėtų išbraukti tam tikras nukrypti leidžiančias REACH nuostatas. Nors pagal Konvenciją vykdomame peržiūros procese galėjo dalyvauti visų pramonės sektorių atstovai, negalima manyti, kad jei žemės ir miškų ūkio transporto priemonių ir mašinų sektorių atstovai nepateikė jokių komentarų, tai iš to galima spręsti, kad neseniai pagal REACH leistos taikyti nukrypti leidžiančios nuostatos tiems sektoriams nebereikalingos. Todėl prieš COP8 Komisija konsultuosis su atitinkamomis suinteresuotosiomis šalimis, kurios dalyvauja procese pagal REACH, kad jos galėtų pateikti daugiau paaiškinimų. Jei bus galima įrodyti, kad pagal REACH suteiktų išimčių reikia, Sąjunga COP8 turėtų pateikti prašymą tokias išimtis suteikti.

               SCCP ir Sąjungos teisė

               SCCP įrašyti į Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvencijos protokolą dėl POT, taigi Šalys raginamos nutraukti jo gamybą ir naudojimą. Remiantis Komisijos reglamentu (ES) 2015/2030
                  10
               , kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 850/2004, SCCP gamyba, pateikimas rinkai ir naudojimas Sąjungoje draudžiami.

               Tačiau, nukrypstant nuo reikalavimų, vis dar leidžiama gaminti, tiekti rinkai ir naudoti chemines medžiagas arba preparatus, kurių sudėtyje SCCP koncentracija yra mažesnė nei 1 % masės, arba gaminius, kurių sudėtyje SCCP koncentracija yra mažesnė nei 0,15 % masės. Be to, galima ir toliau naudoti: a) kalnakasybos pramonei skirtas konvejerio juostas ir užtvankų sandariklius, kurių sudėtyje yra SCCP ir kurie pradėti naudoti iki 2015 m. gruodžio 4 d. imtinai; b) gaminius (išskyrus a punkte nurodytus gaminius), kurių sudėtyje yra SCCP ir kurie jau buvo naudojami iki 2012 m. liepos 10 d. imtinai.

               Įrašius SCCP į A priedą, nurodant tokią taikymo sritį, kokią siūlo POTKK, keisti Sąjungos teisės tikriausiai nereikėtų, nes SCCP gamyba, pateikimas rinkai ir naudojimas jau draudžiami, o gamybos procesuose susidarančių SCCP kiekio kitų chlorintų alkanų mišiniuose ribinės vertės jau nustatytos.

               HCBD ir Sąjungos teisė

               Pagal Vandens pagrindų direktyvą ( Direktyvą 2000/60/EB)
                  11
                HCBD yra prioritetinė kenksminga medžiaga. Be to, HCBD yra įrašytas į JT EEK tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvencijos protokolą dėl POT, taigi Šalys raginamos nutraukti jo gamybą ir naudojimą. Sąjungos teisėje šis draudimas įgyvendintas Komisijos reglamentu (ES) Nr. 519/2012
                  12
               . Vis dėlto, išlieka atliekų ir užterštos žemės problema, taip pat reikėtų apsvarstyti, kokiomis priemonėmis užtikrinti, kad HCBD nebūtų vėl pradėtas naudoti.

               Nors HCBD gamyba Sąjungoje draudžiama, jis vis tiek gali netikslingai susidaryti vykdant tam tikrą pramonės veiklą. Jei vykdant tokią veiklą pasiekiamos tam tikros Direktyvoje dėl pramoninių išmetamųjų teršalų (Direktyva 2010/75/ES
                  13
               ) nustatytos ribos, reikalaujama taikyti geriausius prieinamus gamybos būdus (GPGB), kad šių teršalų būtų išmetama mažiau arba jų visai nebūtų išmetama ir kartu būtų sumažinamas poveikis aplinkai arba jo apskritai nebūtų.  Norint eksploatuoti pramonės įrenginį reikia gauti valstybės narės kompetentingos institucijos leidimą. Šiuose leidimuose turi būti nurodytos Direktyvos 2010/75/ES II priede išvardytų išmetamųjų teršalų ir kitų medžiagų, kurių didelis kiekis gali būti išmetamas iš atitinkamo įrenginio, ribinės vertės, kurios nustatomos atsižvelgiant į teršalų savybes ir jų pernašos iš vienos terpės į kitą galimybes.

               Įrašius HCBD į C priedą, nurodant tokią taikymo sritį, kokią siūlo POTKK, keisti Sąjungos teisės tikriausiai nereikėtų, nes netikslinio HCBD išmetimo prevencija ir mažinimas jau numatyti Direktyvoje 2010/75/ES.

               PFOS ir Sąjungos teisė

               Reglamentu (EB) Nr. 850/2004 PFOS gamyba, pateikimas rinkai ir naudojimas yra uždrausti, tačiau Konvencijos B priede nurodytais priimtinais tikslais leidžiama taikyti tam tikras išimtis, jos užregistruotos pagal Konvenciją. Atsižvelgiant į tai, ar COP8 atlikus peržiūrą, per kurią bus svarstomas ir tolesnis priimtinų tikslų poreikis Sąjungoje, bus nustatyta, kad priimtinų tikslų ir toliau reikia, gali prireikti peržiūrėti Sąjungos teisę ir išbraukti tas nukrypti leidžiančias nuostatas, kurios gali būti nebetaikomos, nes Šalims, įskaitant Sąjungą, jų nebereikia.

               Kaip reikalaujama Konvencijoje, pastaraisiais metais Komisija bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis nuolat analizavo, ar Sąjungoje vis dar reikia nukrypti leidžiančių nuostatų, siekdama nustatyti, kurios jų jau nebereikalingos. Naujausiame (dar nepaskelbtame) tyrime nustatyta, kad Sąjungoje vis dar reikia trijų priimtinų tikslų, nes pramonė dar nenustojo naudoti PFOS tais tikslais: fotorezistų ir puslaidininkių antirefleksinių dangų, sudėtinių puslaidininkių ėsdinimo medžiagų ir keraminių filtrų ir metalų dangų (kietųjų metalų dangų) tik uždarojo ciklo sistemose srityse. Artimiausiais metais išimtys tokiam naudojimui turėtų ir toliau būti taikomos.

               Priimtini PFOS naudojimo vaizdo sukūrimo ir aviacijos hidraulinių skysčių srityse tikslai, kuriuos ES šiuo metu yra įregistravusi pagal Konvenciją, yra nebereikalingi, nes pramonėje naudojamos alternatyvios medžiagos.

               Yra tinkamų PFOS naudojimo vabzdžių masalui, skirtam lapgraužių skruzdėlių (Atta spp. ir Acromyrmex spp.) kontrolei, gaisro gesinimo putoms, tam tikriems medicinos prietaisams (pvz., etileno tetrafluoretileno kopolimero (ETFE) sluoksnių ir spinduliuotės nepraleidžiančio ETFE gamybai, in vitro diagnostikos medicinos prietaisams ir CCD spalvų filtrams)  alternatyvų, todėl šiuos priimtinus tikslus, kurių ES pagal Konvenciją nėra užregistravusi, reikėtų išbraukti.

               Naujų POT įtraukimo į Konvencijos priedus ir tų priedų keitimo procedūra

               Pagal Konvencijos 8 straipsnį bet kuri Šalis sekretoriatui gali pateikti pasiūlymą įrašyti cheminę medžiagą į A, B ir (arba) C priedus. Pasiūlymą turi išnagrinėti Patvariųjų organinių teršalų kontrolės komitetas (POTKK).

               Jei išnagrinėjęs pasiūlymą POTKK nusprendžia, kad aplinkoje toli pernešama cheminė medžiaga gali padaryti tokį didelį neigiamą poveikį žmonių sveikatai ir (arba) aplinkai, dėl kurio prireiktų imtis visuotinių veiksmų, pasiūlymas svarstomas toliau ir rengiamas rizikos valdymo įvertinimas, įskaitant galimų kontrolės priemonių ir galimybių naudoti alternatyvias medžiagas analizę. Tuo remdamasis POTKK teikia rekomendaciją, ar  Šalių konferencija (COP) turėtų svarstyti cheminės medžiagos įtraukimą į A, B ir (arba) C priedus. Galutinį sprendimą priima COP.

               Sąjungoje A, B ir (arba) C priedo pakeitimai įsigalioja po metų nuo dienos, kurią depozitaras praneša, kad COP juos priėmė.

               POTKK rekomendacijos ir Sąjungos teisė

               Jei 2017 m. balandžio – gegužės mėn. COP laikysis POTKK rekomendacijos, tarptautiniu mastu bus uždrausta gaminti, teikti rinkai, importuoti, eksportuoti ir naudoti „c-decaBDE“ ir SCCP, išskyrus atsarginėms motorinių transporto priemonių ir galbūt orlaivių dalims skirtą „c-decaBDE“ gamybą ir naudojimą. COP gali prireikti apsvarstyti kitų specifinių išimčių poreikį, nes Šalys COP gali pateikti prašymų.

               Įrašius „c-decaBDE“ į Konvencijos A priedą nurodant tokią taikymo sritį, kokią siūlo POTKK, reikėtų iš dalies pakeisti POT reglamento A priedą ir galėtų būti padarytas poveikis Sąjungos teisei.

               Įrašius SCCP į Konvencijos A priedą, o HCBD į C priedą, nurodant tokią taikymo sritį, kokią siūlo POTKK, keisti esamų POT reglamento priedų įrašų tikriausiai nereikėtų, tačiau reikėtų perkelti minėtas chemines medžiagas į atitinkamą POT reglamento priedą.

               Reglamento 14 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad į Konvenciją įtraukus chemines medžiagas, reglamento priedų pakeitimus galima atlikti laikantis komiteto procedūrų, nustatytų Sprendimo 1999/468/EB
                  14
                5a straipsnyje, ir atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 182/2011 10 ir 11 straipsnius
                  15
               .

               Europos Sąjungos pozicija

               Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta pirmiau, aštuntojoje Stokholmo konvencijos šalių konferencijos sesijoje Sąjunga turėtų pritarti:

               dekaBDE įrašymui į A priedą,  su Sąjungos teisės aktais suderinus specifinių išimčių taikymą atsarginėms automobilių ir orlaivių bei erdvėlaivių dalims, taip pat specifines išimtis orlaiviams ir atsarginėms žemės ir miškų ūkio transporto priemonių dalims ir tam tikroms mašinoms. Laikantis POTKK rekomendacijų, galėtų būti pritarta įrašymui netaikant specifinių išimčių orlaiviams ir atsarginėms žemės ir miškų ūkio transporto priemonių dalims ir tam tikroms mašinoms, jei atitinkamos suinteresuotosios šalys, kurios dalyvauja procese pagal REACH, iki COP8 negalės įrodyti, kad minėtų išimčių vis dar reikia;

               SCCP įrašymui į A priedą, taikant su Sąjungos teisės aktais suderintas sąlygas ir išimtis;

               HCBD įrašymui į C priedą, kaip jau pritarta COP7, suderintai su Sąjungos teisės aktais.

               Be to, Sąjunga turėtų pritarti Šalims nebereikalingų PFOS ir jos darinių priimtinų naudojimo tikslų išbraukimui, išskyrus fotorezistų ir puslaidininkių antirefleksinių dangų, sudėtinių puslaidininkių ėsdinimo medžiagų ir keraminių filtrų ir metalų dangų (kietųjų metalų dangų) tik uždarojo ciklo sistemose srityse.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               Siūlomo Tarybos sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis, kuria remiantis dera priimti teisės aktą, kuriuo nustatoma Europos Sąjungos pozicija „tarptautiniu susitarimu įsteigtame organe“ (tokiame kaip Stokholmo konvencijos šalių konferencija), kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus.

               Materialinis teisinis pagrindas – SESV 192 straipsnio 1 dalis, nes priemonėmis, dėl kurių susitarta pagal Stokholmo konvenciją, daugiausia siekiama su aplinka susijusių tikslų (t. y., pašalinti patvariuosius organinius teršalus).

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

               Kadangi SCCP jau įrašyti į Reglamentą (EB) Nr. 850/2004 dėl POT, manoma, kad tolesnės konsultacijos Sąjungoje nereikalingos. Kadangi HCBD jau įrašyti į Stokholmo konvencijos A priedą ir į Reglamentą (EB) Nr. 850/2004 dėl POT, manoma, kad tolesnės konsultacijos Sąjungoje nereikalingos.

               Kadangi, remiantis Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 (REACH) XVII priedo 67 įrašu, „c-decaBDE“ pateikimas rinkai ir naudojimas Sąjungoje yra ribojimas, ir yra jo ir POTKK rekomendacijų neatitikimų, būtinos tolesnės konsultacijos, siekiant gauti informacijos ir išsiaiškinti, ar neseniai pagal REACH leistos taikyti nukrypti leidžiančios nuostatos orlaiviams ir žemės ir miškų ūkio transporto priemonių atsarginėms dalims ir tam tikroms mašinoms yra nebereikalingos.

               Pastaraisiais metais Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis ir konsultuodamasi su suinteresuotosiomis šalimis, nuolat analizavo, ar Sąjungoje vis dar reikia nukrypti leidžiančių nuostatų, inter alia, atlikdama tyrimus, kuriuose analizuojama, ar Sąjungoje vis dar reikia nukrypti leidžiančių nuostatų, ir rengdama diskusijas kompetentingų institucijų posėdžiuose, kuriuose dalyvavo suinteresuotosios šalys. Valstybės narės ir suinteresuotosios šalys pritarė analizei, įskaitant padarytas išvadas, į kurią atsižvelgta ir Sąjungos pozicijoje ankstesnėse COP sesijose.

               POTKK atliekant vertinimą, su suinteresuotosiomis šalimis iš viso pasaulio vyko atviros konsultacijos dėl visų medžiagų, be to, suinteresuotosios šalys galėjo dalyvauti POTKK svarstymuose.

               •Poveikio vertinimas

                  Prieš pateikdamas savo rekomendacijas dėl cheminės medžiagos pagal Stokholmo konvencijos 8 straipsnio 9 dalį POTKK sudaro kiekvienos cheminės medžiagos rizikos profilį ir įvertina jos rizikos valdymą.

                  Patvarieji organiniai teršalai (POT) kelia riziką žmonių sveikatai ir aplinkai, o kadangi jie gali būti pernešami ilgais atstumais, siekiant sumažinti išmetamą POT kiekį arba jų išvis nebeišmesti, reikia imtis pasaulinio masto veiksmų. Atsižvelgiant į šį tikslą ir į Stokholmo konvencijos 8 straipsnio 7 dalies a punkto reikalavimus, POTKK įvertina rizikos valdymą, vertindamas galimas cheminių medžiagų, kurias svarstoma įtraukti į Konvenciją, kontrolės priemones, atsižvelgiant į visas su ta chemine medžiagas susijusias galimybes, įskaitant valdymą ir panaikinimą. Šio vertinimo rengimo tikslais tiek Konvencijos šalys, tiek stebėtojai raginami POTKK pateikti atitinkamą informaciją apie socialinius ir ekonominius aspektus, susijusius su galimomis tokios cheminės medžiagos kontrolės priemonėmis.

                  Remiantis Stokholmo konvencijos F priedu, iš tokios pateiktos informacijos turi matytis, kad yra tinkamai atsižvelgta į skirtingus Šalių gebėjimus ir sąlygas, ir turi būti nurodyti tokie dalykai:

                  a) galimų kontrolės priemonių veiksmingumas ir našumas, siekiant rizikos mažinimo tikslų;

                  b) alternatyvos (gaminiai ir procesai);

                  c) teigiamas ir (arba) neigiamas galimų kontrolės priemonių įgyvendinimo poveikis visuomenei;

                  d) atliekų ir jų šalinimo padariniai (ypač senų pesticidų sankaupos ir užterštų vietovių valymas);

                  e) informacijos ir visuomenės švietimo prieinamumas;

                  f) kontrolės ir monitoringo pajėgumų būklė ir

                  g) taikomi nacionaliniai ir regioniniai kontrolės veiksmai, įskaitant informaciją apie alternatyvas ir kitokią svarbią rizikos valdymo informaciją.

                  Remdamasis parengtais trijų cheminių medžiagų, kurias COP8 siūloma įrašyti į Stokholmo konvencijos priedus, rizikos profiliais ir rizikos valdymo vertinimais, POTKK savo 12-ame posėdyje rekomendavo priemones (kaip paaiškinta pirmiau), kurių reikėtų imtis dėl kiekvienos iš šių cheminių medžiagų, kad būtų pasiekti Konvencijos tikslai, kartu atsižvelgdamas ir į minėtų priemonių socialinį ir ekonominį poveikį.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Kaip Konvencijos šalis, Sąjunga privalo mokėti metinį įnašą į Stokholmo konvencijos patikos fondą. Šis įnašas keisis priklausomai nuo to, kokios išvados bus padarytos aštuntojoje Šalių konferencijos sesijoje svarstant 2018–2019 m. biudžetą. 2016 m. metinis Sąjungos įnašas, kuris sudaro apie 113 000 EUR, buvo įtrauktas į dabartinį finansinį paketą.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

                  Stokholmo konvencijoje reikalaujama, kad Šalys parengtų įgyvendinimo planą ir reguliariai tą planą iš naujo svarstytų, atsižvelgdamos į naujai įrašytas chemines medžiagas. Taip pat Konvencijoje pateikiami stebėsenos, veiksmingumo vertinimo ir ataskaitų teikimo reikalavimai. Į visus minėtus elementus atsižvelgta Reglamente (EB) Nr. 850/2004, kuriuo įgyvendinama Konvencija.

               2017/0058 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios turėtų būti laikomasi Europos Sąjungos vardu aštuntojoje Stokholmo konvencijos dėl patvariųjų organinių teršalų šalių konferencijos sesijoje, dėl pasiūlymų iš dalies pakeisti A ir C priedus

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 192 straipsnio 1 dalį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Stokholmo konvencija dėl patvariųjų organinių teršalų (toliau – Konvencija) Europos bendrijos vardu patvirtinta 2004 m. spalio 14 d. Tarybos sprendimu 2006/507/EB
                  16
               ;

               (2)Konvencijos įpareigojimai Sąjungos teisėje įgyvendinti Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 850/2004
                  17
               ;

               (3)Sąjunga pabrėžia, kad, vadovaujantis atsargumo principu, į Konvencijos A, B ir (arba) C priedus būtina laipsniškai įtraukti naujas chemines medžiagas, atitinkančias priskyrimo prie patvariųjų organinių teršalų (POT) kriterijus, kad būtų įgyvendintas Konvencijos tikslas ir 2002 m. Johanesburgo pasauliniame aukščiausiojo lygio susitikime darnaus vystymosi klausimais visų vyriausybių prisiimtas įsipareigojimas iki 2020 m. kuo labiau sumažinti neigiamą cheminių medžiagų poveikį;

               (4)pagal Konvencijos 22 straipsnį Šalių konferencija (toliau – COP) gali priimti sprendimus, kuriais iš dalies keičiami Konvencijos A, B ir (arba) C priedai. Tokie sprendimai įsigalioja praėjus vieniems metams nuo dienos, kurią depozitaras praneša apie priedo pakeitimą, išskyrus toms Konvencijos šalims (toliau – Šalys), kurios nusprendė pakeitimo nepriimti;

               (5)2013 m. gavęs Norvegijos pasiūlymą įtraukti dekabromdifenileterį („c-decaBDE“), pagal Konvenciją įsteigtas Patvariųjų organinių teršalų kontrolės komitetas (POTKK) baigė savo darbą, susijusį su „c-decaBDE“. POTKK padarė išvadą, kad „c-decaBDE“ atitinka Konvencijoje nustatytus įrašymo į A priedą kriterijus. Tikimasi, kad savo aštuntojoje sesijoje COP nuspręs įrašyti „c-decaBDE“ į Konvencijos A priedą;

               (6)pagal Komisijos reglamentą (ES) 2017/227
                  18
                ribojama dekabromdifenileterio kaip atskiros medžiagos ar kaip kitos medžiagos, mišinio arba gaminio sudėtyje esančios medžiagos gamyba, pateikimas rinkai ir naudojimas, juo įrašomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 (REACH)
                  19
                XVII priedo 67 įrašas. Pagal 67 įrašą dekabromdifenileterio gamyba, pateikimas rinkai ir naudojimas leidžiami tik ribotą laiką naujuose orlaiviuose ir orlaivių , motorinių transporto priemonių, žemės ir miškų ūkio transporto priemonių ir tam tikrose mašinų atsarginėse dalyse;

               (7)2006 m. Sąjungai pasiūlius įrašyti į Konvenciją trumposios grandinės chlorintuosius alkanus (SCCP), POTKK padarė išvadą, kad SCCP atitinka Konvencijoje nustatytus įrašymo į A priedą kriterijus. Tikimasi, kad savo aštuntojoje sesijoje COP nuspręs įrašyti SCCP į Konvencijos A priedą;

               (8)Reglamentu (EB) Nr. 850/2004 su pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (ES) 2015/2030
                  20
               , SCCP gamyba, pateikimas rinkai ir naudojimas yra draudžiami, taikant išimtis tam tikriems Sąjungoje jau naudojamiems produktams. Minėtame Reglamente taip pat nustatytos gamybos procesuose susidarančių SCCP kiekio kitų chlorintųjų alkanų mišiniuose ribinės vertės. Kadangi SCCP gali būti toli pernešami aplinkoje, Sąjungos piliečiams būtų naudingiau, kad šią medžiagą naudoti būtų laipsniškai atsisakyta visame pasaulyje, o ne tik Sąjungoje pagal Reglamentą (EB) Nr. 850/2004;

               (9)2011 m. Sąjungai pasiūlius įrašyti į Konvenciją heksachlorbutadieną (HCBD), POTKK padarė išvadą, kad HCBD atitinka Konvencijoje nustatytus įrašymo į A ir C priedus kriterijus. Savo septintojoje sesijoje COP nusprendė įrašyti HCBD į A priedą. Tačiau COP priėmė sprendimą SC-7/11, pagal kurį POTKK paprašyta nuodugniau įvertinti HCBD remiantis naujausia informacija, susijusia su jo įrašymu į C priedą, bei pateikti COP rekomendacijas dėl HCBD įrašymo į C priedą, kurias COP galėtų apsvarstyti savo aštuntojoje sesijoje;

               (10)Reglamentu (EB) Nr. 850/2004 su pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (ES) Nr. 519/2012
                  21
               , HCBD gamyba, pateikimas rinkai ir naudojimas yra draudžiami, tačiau vykdant tam tikrą pramonės veiklą jis gali susidaryti netikslingai. Tokiai veiklai taikoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/75/ES
                  22
               , pagal kurią turi būti taikomos tam tikros teršalų išmetimo valdymo priemonės. Kadangi HCBD gali būti toli pernešamas aplinkoje, Sąjungos piliečiams būtų naudingiau, jei veiksmų dėl netikslingo šios medžiagos susidarymo būtų imtasi visame pasaulyje, o ne tik Sąjungoje pagal Reglamentą (EB) Nr. 850/2004;

               (11)perfluoroktansulfonrūgštis (PFOS) ir jos dariniai jau įrašyti į Konvencijos B priedą, nurodant keletą priimtinų tikslų. COP bus paprašyta išnagrinėti, ar tų priimtinų tikslų tebereikia. Reglamentu (EB) Nr. 850/2004 PFOS gamyba, pateikimas rinkai ir naudojimas yra draudžiami, tačiau taikomos naudojimo tam tikroms reikmėms, kurių Sąjungoje vis dar reikia, išimtys. Taigi Sąjunga turėtų pritarti Šalims nebereikalingų PFOS ir jos darinių priimtinų naudojimo tikslų išbraukimui, išskyrus fotorezistų ir puslaidininkių antirefleksinių dangų, sudėtinių puslaidininkių ėsdinimo medžiagų, keraminių filtrų ir metalų dangų (kietųjų metalų dangų) tik uždarojo ciklo sistemose srityse,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               1. Pozicija, kurios turėtų laikytis Sąjunga septintojoje Stokholmo konvencijos šalių konferencijos sesijoje, yra, laikantis Patvariųjų organinių teršalų kontrolės komiteto rekomendacijų
                  23
               , pritarti:

               –komercinio dekabromdifenileterio sudėtyje esančio dekabromdifenileterio (BDE-209) įrašymui į Konvencijos A priedą. Sąjunga pritaria įrašymui taikant specifines išimtis dekaBDE naudojimui atsarginėse automobilių ir orlaivių ir erdvėlaivių dalyse, orlaiviuose ir atsarginėse žemės ir miškų ūkio transporto priemonių ir tam tikrų mašinų dalyse. Laikydamasi POTKK rekomendacijų, Sąjunga gali pritarti įrašymui netaikant specifinių išimčių orlaiviams ir atsarginėms žemės ir miškų ūkio transporto priemonių ir tam tikrų mašinų dalims, jei jokia kita Šalis arba tiesiogiai susiję suinteresuotieji subjektai negalės įrodyti, kad jiems to reikia;

               –trumposios grandinės chlorintųjų alkanų (SCCP) įrašymui į Konvencijos A priedą;

               –heksachlorbutadieno (HCBD) įrašymui į Konvencijos C priedą;

               –toliau išvardytų priimtinų tikslų išbraukimui iš perfluoroktansulfonrūgščiai (PFOS) ir jos dariniams skirto įrašo Konvencijos B priede: vaizdo sukūrimas, aviacijos hidrauliniai skysčiai, tam tikri medicinos prietaisai (pvz., etileno tetrafluoretileno kopolimero (ETFE) sluoksnių ir spinduliuotės nepraleidžiančio ETFE gamyba, in vitro diagnostikos medicinos prietaisai ir CCD spalvų filtrai), gaisro gesinimo putos, vabzdžių masalas, skirtas lapgraužių skruzdėlių (Atta spp. ir Acromyrmex spp.) kontrolei.

               2. Neesminiams šios pozicijos pakeitimams Sąjungos atstovai, atsižvelgdami į aštuntosios Stokholmo konvencijos šalių konferencijos sesijos eigą, gali pritarti be papildomo Tarybos sprendimo.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                     http://www.pops.int/documents/convtext/convtext_en.pdf

                  .

                     (2)
                  Konvencijos dar nėra ratifikavusi viena ES valstybė narė (Italija).

                     (3)
                  2004 m. spalio 14 d. Tarybos sprendimas 2006/507/EB dėl Stokholmo konvencijos dėl patvariųjų organinių teršalų sudarymo Europos bendrijos vardu (OL L 209, 2006 7 31, p. 1).

                     (4)
                  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 850/2004 dėl patvariųjų organinių teršalų ir iš dalies keičiantis Direktyvą 79/117/EEB (OL L 158, 2004 4 30, p. 7).

                     (5)
                  2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/65/ES dėl tam tikrų pavojingų medžiagų naudojimo elektros ir elektroninėje įrangoje apribojimo (OL L 174, 2011 7 1, p. 88).

                     (6)
                  2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiantis Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiantis Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB ir 2000/21/EB (OL L 396, 2006 12 30, p. 1).

                     (7)
                  Sąvoka „orlaiviai“ įraše yra apibrėžta.

                     (8)
                  Motorinės transporto priemonės, kurioms taikoma Direktyva 2007/46/EB, žemės ir miškų ūkio transporto priemonės, kurioms taikomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 167/2013, arba mašinos, kurioms taikoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/42/EB.

                     (9)
                  2017 m. vasario 9 d. Komisijos reglamentas (ES) 2017/227, kuriuo dėl bis(pentabromfenil)eterio iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH) XVII priedas (OL L 35, 2017 2 10, p. 6).

                     (10)
                  2015 m. lapkričio 13 d. Komisijos reglamentas (ES) 2015/2030, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 850/2004 dėl patvariųjų organinių teršalų I priedas (OL L 298, 2015 11 14, p. 1).

                     (11)
                  2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/60/EB, nustatanti Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (OL L 327, 2000 12 22, p. 1).

                     (12)
                  2012 m. birželio 19 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 519/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 850/2004 dėl patvariųjų organinių teršalų I priedas (OL L 159, 2012 6 20, p. 1).

                     (13)
                  2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/75/ES dėl pramoninių išmetamų teršalų (taršos integruotos prevencijos ir kontrolės) (OL L 334, 2010 12 17, p. 17).

                     (14)
                  1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimas 1999/468/EB, nustatantis Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (OL L 184, 1999 7 17, p. 23).

                     (15)
                  2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (OL L 55, 2011 2 28, p. 13).

                     (16)
                  2004 m. spalio 14 d. Tarybos sprendimas 2006/507/EB dėl Stokholmo konvencijos dėl patvariųjų organinių teršalų sudarymo Europos bendrijos vardu (OL L 209, 2006 7 31, p. 1).

                     (17)
                  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 850/2004 dėl patvariųjų organinių teršalų ir iš dalies keičiantis Direktyvą 79/117/EEB (OL L 158, 2004 4 30, p. 7).

                     (18)
                  2017 m. vasario 9 d. Komisijos reglamentas (ES) 2017/227, kuriuo dėl bis(pentabromfenil)eterio iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH) XVII priedas (OL L 35, 2017 2 10, p. 6).

                     (19)
                  2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiantis Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiantis Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB ir 2000/21/EB (OL L 396, 2006 12 30, p. 1).

                     (20)
                  2015 m. lapkričio 13 d. Komisijos reglamentas (ES) 2015/2030, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 850/2004 dėl patvariųjų organinių teršalų I priedas (OL L 298, 2015 11 14, p. 1).

                     (21)
                  2012 m. birželio 19 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 519/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 850/2004 dėl patvariųjų organinių teršalų I priedas (OL L 159, 2012 6 20, p. 1).

                     (22)
                  2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/75/ES dėl pramoninių išmetamų teršalų (taršos integruotos prevencijos ir kontrolės) (OL L 334, 2010 12 17, p. 17).

                     (23)
                  Sprendimai POPRC-12/3, POPRC-12/4, POPRC-12/5.