Svarbus teisinis pranešimas

|

52005PC0689

Pasiūlymas Tarybos reglamentas iš dalies keičiantis Reglamentus (EB) Nr. 6/2002 ir (EB) Nr. 40/94, siekiant įgyvendinti Europos bendrijos prisijungimą prie Hagos sutarties Ženevos akto dėl tarptautinio pramoninio dizaino registravimo {SEK(2005)1749}  /* KOM/2005/0689 galutinis - CNS 2005/0274 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 22.12.2005KOM(2005)689 galutinis2005/0274(CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASiš dalies keičiantis Reglamentus (EB) Nr. 6/2002 ir (EB) Nr. 40/94, siekiant įgyvendinti Europos bendrijos prisijungimą prie Hagos sutarties Ženevos akto dėl tarptautinio pramoninio dizaino registravimo {SEK(2005)1749}(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. Įžanga2001 m. gruodžio 12 d. Taryba priėmė Reglamentą (EB) Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino (toliau − Bendrijos dizaino reglamentas)[1].Bendrijos dizaino reglamentas nustato Bendrijos dizaino sistemą, suteikiančią teisę į dizaino apsaugą, kuri vienodai galioja visoje Europos bendrijos teritorijoje. Pagal Reglamentą dizainas gali būti saugomas arba pagal neregistruotąjį Bendrijos dizainą, jei dizainas viešai skelbiamas šiame reglamente nustatyta tvarka, arba pagal registruotąjį Bendrijos dizainą, jei jo registracija atlikta reglamente nustatyta tvarka.Bendrijos dizaino reglamentu Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklai ir dizainas), toliau − Tarnyba[2] , patikima administruoti Bendrijos dizainą. 2003 m. sausio 1 d. Tarnyba pradėjo registruotojo Bendrijos dizaino paraiškų priėmimą; pirmoji paraiška buvo gauta 2003 m. balandžio 1 d.2003 m. gruodžio 23 d. įsigaliojo 1999 m. Hagos sutarties aktas dėl tarptautinio pramoninio dizaino registravimo (toliau − Ženevos aktas), priimtas 1999 m. liepos 2 d. Ženevoje. Pagal Ženevos aktą dizaineriai, pateikę vieną tarptautinę registraciją, gali įgyti dizaino apsaugą keliose šalyse. Taigi, pagal Ženevos aktą, viena tarptautinė paraiška, pateikta Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos (PINO) Tarptautiniam biurui, pakeičia daugybę paraiškų, kurias kitu atveju išduotų skirtingos nacionalinės ar regioninės Tarnybos.Viena pagrindinių Ženevos akto naujovių yra tai, kad tarpvyriausybinės organizacijos, turinčios regionines tarnybas, kurios registruoja dizainą, galiojantį organizacijos teritorijoje, kurioje galioja organizacijos steigimo sutartis, gali tapti Ženevos akto šalimi. Ši naujovė buvo įtraukta į Ženevos aktą, ypač siekiant Bendrijos prisijungimo prie tarptautinės registracijos sistemos, įsigaliojus Bendrijos dizaino sistemai.Siekdama pasirengti Bendrijos prisijungimui prie Ženevos akto, Komisija parengė du pasiūlymus, kurie yra bendrai pateikti Tarybai. Pirmasis Komisijos pasiūlymas susijęs su Bendrijos prisijungimu prie Ženevos akto[3].Antrasis pasiūlymas susijęs su priemonėmis, kurios yra būtinos Bendrijos prisijungimui prie Ženevos akto įgyvendinti.2. Komisijos pasiūlymo struktūraSiūloma, kad priemonės, įgyvendinančios Bendrijos prisijungimą prie Ženevos akto, būtų įtrauktos į Bendrijos dizaino reglamentą, iš dalies pakeičiant galiojančias nuostatas ir įtraukiant naują XIa antraštinę dalį dėl „Tarptautinės dizaino registracijos“[4].Iš esmės pagrindinės nuostatos dėl tarptautinės registracijos, kurioje nurodoma Bendrija, yra tokios pačios kaip Bendrijos dizainui taikomos nuostatos.Todėl tarptautinės registracijos, kuriose nurodoma Europos bendrija ir Bendrijos dizainas, turi būti reglamentuojamos pagal tą patį įstatymą dėl dizaino (II antraštinė dalis); abu yra nuosavybės objektai (III antraštinė dalis), dėl jų gali būti teikiama paraiška dėl negaliojimo paskelbimo (VI antraštinė dalis); skundą galima paduoti dėl Panaikinimo skyriaus sprendimo (VII antraštinė dalis); jurisdikcija ir teisiniai veiksmai, susiję su Bendrijos dizainu, taikomi Europos bendriją nurodančioms tarptautinėms registracijoms taip pat kaip Bendrijos dizainui (IX antraštinė dalis).Dėl šių priežasčių naujoje XIa antraštinėje dalyje pateikiama daug kryžminių nuorodų į kitus Reglamento straipsnius.Naujos antraštinės dalies įtraukimas į Reglamentą palengvina galimybę susipažinti su visomis nuostatomis, kurios yra taikomos dizainui, saugomam visoje Europos bendrijos teritorijoje, nepriklausomai nuo to, ar tai daroma įregistruojant dizainą kaip Bendrijos dizainą ar tarptautinės dizaino registracijos, nurodančios Europos bendriją pagal Ženevos aktą, būdu.Pagal siūlomą struktūrą Komisijos reglamentuose (EB) Nr. 2245/2002[5], Nr. 2246/2002[6] ir Nr. 216/96[7] nustatytos įgyvendinimo priemonės bus iš esmės taikomos mutatis mutandis . Jei reikia, Komisija juos iš dalies pakeis, pavyzdžiui, dėl atsisakymo registruoti pagrindų nagrinėjimo, kaip nurodyta šio pasiūlymo 106e straipsnyje.3. Ženevos aktasŽenevos aktas yra Hagos sistemos dalis, kurios pagrindas yra Hagos sutartis dėl tarptautinio pramoninio dizaino registravimo. Šią sutartį sudaro trys skirtingi Aktai: 1934 m. Londono aktas, 1960 m. Hagos aktas ir 1999 m. Ženevos aktas. Šie trys aktai yra autonomiški ir taikomi kartu, atsižvelgiant į esmines jų nuostatas. Susitariančiosios šalys gali nuspręsti prisijungti tik prie vieno, dviejų ar visų trijų Aktų. Jos automatiškai tampa Hagos sąjungos, kuriai šiuo metu priklauso 42 Susitariančiosios šalys, iš kurių 12 − ES valstybės narės[8], narėmis.Tarptautinės dizaino registracijos sistema buvo sukurta iškilus supaprastinimo ir ekonomiškumo būtinybei. Iš tikrųjų ji leidžia dizaino savininkams, įsikūrusiems Susitariančiojoje šalyje, įgyti dizaino apsaugą mažiausiomis sąnaudomis ir atliekant, kiek įmanoma, mažiau formalumų.Tarptautinę paraišką galima užpildyti viena kalba (anglų arba prancūzų), sumokant mokesčius tik vieną kartą. Pareiškėjas turi įvardyti Susitariančiąsias šalis, kuriose siekia įgyti apsaugą. Tarptautinė paraiška paprastai siunčiama tiesiogiai Tarptautiniam biurui. Gavęs tarptautinę paraišką, Tarptautinis biuras patikrina, ar ji atitinka nustatytus formalius reikalavimus ir tada paskelbia paraišką, tiksliau − registraciją − Tarptautiniame dizaino biuletenyje (PINO interneto tinklapyje). Po paskelbimo kiekviena nacionalinė Tarnyba turi nustatyti tarptautines registracijas, kuriose jos buvo nurodytos, siekiant tęsti išsamų nagrinėjimą, jei to reikalauja jų teisės aktai.Todėl visi esminiai apsaugos aspektai, ypač įskaitant kiekvienos Tarnybos atliekamą išsamų nagrinėjimą, apsaugos sąlygų vertinimą ir tos apsaugos mastą, yra kiekvienos nurodytos Susitariančiosios šalies teisės aktų dalykas.Po nagrinėjimo Tarnyba gali pranešti Tarptautiniam biurui apie atsisakymą suteikti apsaugą savo teritorijoje. Tačiau atsisakymas suteikti tarptautinę registraciją negali būti grindžiamas oficialių reikalavimų neatitikimu. Tokie reikalavimai jau turi būti laikomi įvykdytais po Tarptautinio biuro atlikto nagrinėjimo.Kai tarptautinė paraiška jau priimta, ji vienodai galioja kiekvienoje nurodytoje šalyje, lyg dizainas būtų deponuotas tiesiogiai toje šalyje. Todėl tarptautinė registracija apsaugos mastu ir vykdymo atžvilgiu yra lygiavertė nacionalinei teisei. Tuo pat metu tarptautinė registracija palengvina apsaugos išlaikymą: apsaugai pratęsti reikia atnaujinti tik vieną paraišką, o visi pakeitimai (pvz. nuosavybės ar adreso) registruojami viena paprasta procedūra.Ženevos akto priėmimu 1999 m. buvo siekiama dviejų tikslų, būtent:-  padaryti Hagos sistemą patrauklesne pareiškėjams ir išplėsti sistemą priimant naujas nares; šiuo tikslu 1999 m. aktu į Hagos sistemą buvo įvesta keletas pokyčių, siekiant supaprastinti dizaino nagrinėjimo sistemas naudojančių šalių (pvz. JAV ir Japonijos) įstojimą į Hagos sąjungą;-  susieti tarptautinės registracijos sistemą ir regionines sistemas, sudarant galimybę tarpvyriausybinėms organizacijoms tapti Akto šalimi.Antruoju tikslu Europos bendrijai suteikiama galimybė prisijungti prie Hagos sistemos. Tada ES teritorija Sutarties tikslais būtų laikoma viena šalimi, o Bendrijos dizaino taisyklės − atitinkamais nacionaliniais teisės aktais. OHIM taptų Tarnyba, atsakinga už išsamų tarptautinių paraiškų, kuriose nurodoma Bendrija, nagrinėjimą.Ženevos akto sistema visiškai veikti pradėjo 2004 m. balandžio 1 d. Tą dieną įsigaliojo Ženevos aktas ir atnaujinti Bendrieji reglamentai prie Hagos sutarties, supaprastinantys visas procedūras.Bendrijos dizaino sistema ir tarptautinės registracijos sistema, kaip nustatyta Hagos sutartyje, gali būti laikomi viena kitą papildančiomis. Bendrijos dizaino sistema nustato užbaigtą ir vieningą regioninę dizaino registravimo sistemą, apimančią visą Europos Sąjungos teritoriją. Hagos sutartis yra sutartis, kuri sistemina procedūras, būtinas siekiant įgyti dizaino apsaugą nurodytų Susitariančiųjų šalių teritorijoje.4. Teisinis pagrindasKadangi taisyklės, įgyvendinančios Europos bendrijos prisijungimą prie Hagos sutarties, yra įtrauktos į Reglamentą, į jį įvedant naują ir atskirą antraštinę dalį bei galiojančių Reglamento nuostatų pakeitimus, šio pasiūlymo teisinis pagrindas turi būti toks pat kaip ir Reglamento teisinis pagrindas, t. y. Sutarties 308 straipsnis.5. Straipsniai1 straipsnis, 1 dalis1 straipsnio 1 dalimi iš dalies pakeičiamas 25 straipsnio 1 dalies d punktas, įtraukiant tekstą „arba dizaino teise, įregistruota pagal Ženevos aktą prie Hagos sutarties dėl tarptautinio pramoninio dizaino registravimo, priimto 1999 m. liepos 2 d. (...) ir kuris galioja Bendrijoje, arba paraiška tokiai teisei įgyti”, kaip dar viena anksčiau galiojusi teisė, kuria galima remtis kaip negaliojimo pripažinimo pagrindu. Tokia įtrauka yra reikalinga siekiant paaiškinti, kad tarptautinė paraiška ar registracija turi tokią pačią vertę kaip anksčiau galiojusi teisė į dizainą pagal nacionalinius ir Bendrijos dizaino įstatymus.1 straipsnis, 2 dalisNuostatos, įgyvendinančios Europos bendrijos prisijungimą prie Ženevos akto, yra įtraukiamos į Bendrijos dizaino reglamentą, įtraukiant naują XIa antraštinę dalį dėl tarptautinės dizaino registracijos.1 skirsnis – Bendrosios nuostatos106a straipsnis (Nuostatų taikymas)Paprastai šio Reglamento siūlomo pakeitimo 106a straipsnis numato, kad iš esmės Tarybos reglamentas (EB) Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino ir reglamentų, įgyvendinančių tą Reglamentą, pagal Ženevos aktą yra taikomas tarptautinėms registracijoms, kuriose nurodoma Bendrija.Be to, yra paaiškinama, kad Tarptautinis registras pakeis Tarnybos registrą tais atvejais, kurie yra susiję su tarptautinėmis registracijomis, nurodančiomis Europos bendriją. Visi įrašai Tarptautiniame registre, susiję su tarptautine registracija, kurioje nurodoma Europos Bendrija, turi tokią pačią vertę lyg jie būtų atlikti Tarnybos registre.Toks pats principas galioja ir paskelbimui: visus leidinius, susijusius su tarptautine paraiška, kurioje nurodoma Bendrija, skelbia Tarptautinis biuras ir jie turi tokią pačią vertę kaip Tarnybos išleisti leidiniai. Be to, šis principas taikomas ir Reglamento 98 straipsnyje numatomam kalbiniam režimui.2 skirsnis – Tarptautinės registracijos, kuriose nurodoma Europos bendrija106b straipsnis (tarptautinės paraiškos pateikimo tvarka)Ženevos akto 4 straipsnio 1 dalies a punkte nurodoma, kad pareiškėjas gali pasirinkti pateikti tarptautinę paraišką tiesiogiai Tarptautiniam biurui arba per pareiškėjo Susitariančiosios šalies Tarnybą. Tačiau pagal Ženevos akto 4 straipsnio 1 dalies b punktą Susitariančioji šalis gali paskelbti, kad tarptautinės paraiškos negali būti pateikiamos per jos Tarnybą.Pagrindinis Hagos sistemos privalumas yra jos paprastumas, o priimančių tarnybų vieta dizaino paraiškų teikimui neturi didelės reikšmės. Todėl, siekdama išvengti nereikalingo dvigubo darbo, Europos bendrija turėtų atsisakyti teikti paraišką per Tarnybą. Pirmenybė tiesioginiam paraiškų teikimui per PINO turėtų būti teikiama dar ir dėl to, kad pareiškėjai išvengtų painiavos tarp Bendrijos dizaino registravimo paraiškų ir tarptautinių registracijų paraiškų. Tokia painiava keltų dar didesnių problemų, mokant pagrindinį mokestį už tarptautinės paraiškos pateikimą, kuris bet kuriuo atveju turi būti sumokėtas tiesiogiai Tarptautiniam biurui paraiškos teikimo metu Jei pareiškėjai per klaidą sumokėtų šį mokestį OHIM, Tarnyba turėtų jį grąžinti. Pažymėtina, kad šiuo metu PINO negauna paraiškų, pateikiamų per nacionalines tarnybas, net ir iš tų Susitariančiųjų šalių, kurios leistų atlikti šią procedūrą.Dėl šios priežasties Komisija siūlo, kad Bendrija savo prisijungimo rašte pareikštų, kad tarptautinės paraiškos negali būti teikiamos per jos Tarnybą. Todėl 106b straipsnyje numatoma, kad tarptautinės paraiškos pagal Ženevos akto 4 straipsnio 1 dalį, kuriose nurodoma Bendrija, teikiamos tiesiogiai Tarptautiniam biurui.106c straipsnis (Pateikimo mokesčiai)1.  Ženevos akto 7 straipsnyje numatyta, kad į nustatytus mokesčius įtraukiamas standartinis nurodymo mokestis, kurį turi sumokėti kiekviena Susitariančioji šalis. Be to, kiekviena Susitariančioji šalis, kuri yra tarpvyriausybinė organizacija, gali pareiškimu pranešti, kad teikiant kiekvieną paraišką ir kiekvienos tarptautinės paraiškos, kurioje ji yra nurodoma, pratęsimo atveju, standartinis nurodymo mokestis pakeičiamas individualiu nurodymo mokesčiu, kurio suma nurodoma pareiškime ir gali būti keičiama vėlesniuose pareiškimuose. Nustatyta suma negali viršyti sumos, kurią Susitariančioji šalis turėtų teisę gauti už nacionalinę paraišką ir pratęsimą; ši suma sumažėja dėl taupymo, susijusio su tarptautine procedūra.2.  Komisija siūlo, kad Bendrija savo prisijungimo rašte pareikštų, kad nustatyti nurodymo mokesčiai, minimi Ženevos akto 7 straipsnio 1 dalyje, teikiant ir pratęsiant paraišką, yra pakeičiami individualiais nurodymo mokesčiais. Šiuos mokesčius reikia sumokėti Tarptautiniam biurui, kuris juos perveda OHIM.3.  Komisija taip pat siūlys Reglamento (EB) Nr. 2246/2002 dėl mokesčių, mokamų Vidaus rinkos derinimo tarnybai, pakeitimą, pagal kurį individualūs nurodymo mokesčiai būtų nustatyti, laikantis Bendrųjų reglamentų 7 straipsnio 2 dalies ir 28 taisyklės reikalavimų.106d straipsnis (Tarptautinės registracijos, nurodančios Bendriją, poveikis)1 dalisPagal Bendrijos dizaino reglamento 48 straipsnį Tarnyba registruoja registruotojo Bendrijos dizaino paraišką kaip registruotą Bendrijos dizainą, jei ji atitinka reikalavimus, taikomus registruotajam Bendrijos dizainui ir jei paraiška nebuvo atmesta pagal Bendrijos dizaino reglamento 47 straipsnį.Pagal 47 straipsnį registruotojo Bendrijos dizaino paraiška yra atmetama, jei Tarnyba nustato atsisakymo registruoti pagrindus, t. y. jei dizainas, kurį siekiama apsaugoti, neatitinka 3 straipsnio a punkte pateikto apibrėžimo, arba prieštarauja viešajai tvarkai arba visuotinai pripažintiems moralės principams.Šio siūlomo Reglamento pakeitimo 106d straipsnis užtikrina, kad tarptautinės registracijos, nurodančios Bendriją, apsaugos suteikimui galioja tos pačios sąlygos, kurios taikomos registruotajam Bendrijos dizainui, t. y. tarptautinė registracija, nurodanti Europos bendriją, neturi Bendrijos dizaino registracijos galios Europos bendrijos teritorijoje, kol Tarnyba neišnagrinėjo tarptautinės registracijos atsisakymo registruoti pagrindų.2 dalisŠio siūlomo Reglamento pakeitimo 106d straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad jei Tarnyba neatmeta Europos bendriją nurodančios tarptautinės registracijos poveikio jos teritorijoje pagal Ženevos akto 12 straipsnio 2 dalį, arba jei atsisakymas buvo atšauktas, tarptautinė registracija pradeda galioti registracijos dieną pagal Ženevos akto 10 straipsnio 2 dalį ir turi tokią pačią galią kaip ir registruotasis Bendrijos dizainas.3 dalisKadangi nėra būtina iš naujo skelbti tarptautines registracijas, kurios jau yra įregistruotos Tarnybos tarptautiniame registre, šio siūlomo Reglamento pakeitimo 106d 3 dalimi Tarnyba yra įpareigojama teikti informaciją apie Europos bendriją nurodančias registracijas, suteiktas pagal Ženevos aktą. Tai būtų galima veiksmingai atlikti OHIM tinklapyje pateikiant nuorodą į Hagos sistemą. Tvarka turėtų būti nustatyta įgyvendinimo reglamente.106e straipsnis (Atsisakymo registruoti pagrindai)1 dalisŠio siūlomo Reglamento pakeitimo 106e straipsnyje nustatyti atsisakymo pagrindai yra tokie patys kaip ir atsisakymo registruoti pagrindai pagal 47 straipsnio 1 dalį, todėl užtikrinama, kad tarptautinės registracijos, nurodančios Bendriją, yra nagrinėjamos taip pat kaip ir registruotojo Bendrijos dizaino paraiškos.2 dalisŠio siūlomo Reglamento pakeitimo 106e straipsnio nuostata užtikrina, kad tarptautinės registracijos, nurodančios Bendriją, savininkas turi teisę pateikti pastabas arba atsisakyti tarptautinės registracijos, susijusios su Europos bendrija, pagal Ženevos akto 12 straipsnio 3 dalies b punktą.Be to, atitinkama 47 straipsnio 2 dalies nuostata numato, kad registruotojo Bendrijos dizaino pareiškėjui leidžiama pataisyti paraišką. Tačiau ši galimybė negalioja tarptautinei registracijai, nes atsisakymo pagrindai pagal 1 dalį gali būti panaikinti tik pakeičiant svarstomą dizainą, tuo tarpu Ženevos aktas nenumato tarptautinės registracijos dizaino pakeitimo po to, kai dizainas buvo užregistruotas Tarptautiniame registre.Įprastinė tvarka bus tokia: Tarnyba ex officio išnagrinės atsisakymo pagrindus. Jei Tarnyba, atlikdama nagrinėjimą, nustatys atsisakymo pagrindus, ji apie tai praneš Tarptautiniam biurui, įskaitant pagrindus, kuriais grindžiamas atsisakymas. Toks pranešimas bus paskelbtas per šešis mėnesius nuo tarptautinės registracijos paskelbimo (Bendrųjų reglamentų 18 taisyklės 1 dalis). Tarptautinis biuras nedelsdamas persiunčia pranešimo apie atsisakymą kopiją savininkui (Ženevos akto 12 straipsnio 3 dalis). Per pranešime Tarnybos nurodytą laikotarpį savininkui leidžiama atsisakyti tarptautinės registracijos, susijusios su Bendrija arba pateikti pastabas, siekiant panaikinti atsisakymo pagrindus. Nagrinėjant atsisakymo pagrindus Tarnyba ir savininkas tiesiogiai bendrauja tarpusavyje. Jei savininkui pavyksta panaikinti atsisakymo priežastis, Tarnyba oficialiai atšaukia savo atsisakymą ir apie tai praneša Tarptautiniam biurui.3 dalis106e straipsnio 3 dalyje nurodoma, kad sąlygos, pagal kurias nagrinėjami atsisakymo pagrindai, turėtų būti nustatytos įgyvendinimo reglamente.106f straipsnis (Tarptautinės registracijos negaliojimo paskelbimas)1 dalisŠio siūlomo Reglamento pakeitimo 106f straipsnis įgyvendina Ženevos akto 15 straipsnio 1 dalį, leidžiančią paskelbti tarptautinę registraciją negaliojančia Europos bendrijos teritorijoje.Ši nuostata užtikrina, kad tarptautinės registracijos paskelbimui negaliojančia Europos bendrijos teritorijoje taikomos tos pačios nuostatos kaip ir paraiškai dėl registruotojo Bendrijos dizaino paskelbimo negaliojančiu. Trečiosios šalys gali siekti tarptautinės registracijos paskelbimo negaliojančia Bendrijoje, teikdamos paraišką Tarnybai pagal 52 straipsnį arba priešpriešinį reikalavimą Bendrijos dizaino teismui pagal 81 straipsnio d punktą.Siekiant, kad Tarnyba paskelbtų registraciją negaliojančia, taikomos VI ir VII antraštinės dalys. Be to, savininkas gali pateikti pastabas dėl paraiškos dėl negaliojimo paskelbimo pagal įgyvendinimo reglamento 31 straipsnį. Galutinis Panaikinimo skyriaus sprendimas gali būti skundžiamas (Bendrijos dizaino reglamento 55 straipsnio 1 dalis).Šiuo atžvilgiu yra laikomasi Ženevos akto 15 straipsnio 1 dalies. Pagal šią nuostatą tarptautinės registracijos paskelbimas negaliojančia negali būti paskelbtas, jei savininkui iš anksto nebuvo suteikta galimybė apginti savo teises.2 dalisPagal Ženevos akto 15 straipsnio 2 dalį Susitariančiosios šalies, kurios teritorijoje buvo panaikintas tarptautinės registracijos galiojimas, Tarnyba, sužinojusi apie galiojimo panaikinimą, apie tai praneša Tarptautiniam biurui. Šis įsipareigojimas buvo įtrauktas į 106f straipsnio 2 dalį. Akivaizdu, kad Tarnyba bus informuota apie galiojimo panakinimą, jei toks bus rezultatas pagal galiojimo panaikinimo tvarką Tarnyboje, arba jei Bendrijos dizaino teismas praneš Tarnybai apie negaliojimo paskelbimą pagal Bendrijos dizaino reglamento 86 straipsnio 4 dalį.2 straipsnisBendrijos dizaino reglamento 97 straipsnyje nurodoma, kad jei papildomų nuostatų, susijusių su Tarnyba, antraštinėje dalyje nenurodoma kitaip, Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo XII antraštinė dalis taikoma Tarnybai, atsižvelgiant į jos užduotis pagal šį Reglamentą. Į Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo XII antraštinę dalį įtraukta 134 straipsnio 3 dalis dėl Tarnybos pajamų. Ši nuostata buvo iš dalies pakeista, prisijungiant prie Madrido protokolo, kuriuo buvo sukurtas naujas pajamų šaltinis, t. y. „visi mokesčiai, mokami pagal šio reglamento 140 straipsnyje minimą Madrido protokolą už tarptautinę registraciją, nurodančią Europos Bendrijas...“.EB prisijungus prie Ženevos akto, reikalingas panašus Bendrijos prekių ženklo reglamento pakeitimas. Pagal Ženevos aktą mokami mokesčiai turėtų būti įtraukti kaip naujas Tarnybos pajamų šaltinis.3 straipsnisBendrija įpareigojama Ženevos aktu trys mėnesiai po prisijungimo rašto deponavimo Tarptautinio biuro Generaliniam direktoriui datos.Šiuo atžvilgiu primenama, kad Komisijos pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo antrame straipsnyje, patvirtinančiame Europos bendrijos prisijungimą prie pirmiau minėto Ženevos akto, numatoma, kad Tarybai priėmus tą sprendimą, Taryba gali deponuoti prisijungimo raštą Tarptautinio biuro Generaliniam direktoriui nuo tos dienos, kurią Taryba priėmė būtinas priemones, įgyvendinančias Bendrijos prisijungimą prie Ženevos akto.2005/0274(CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASiš dalies keičiantis Reglamentus (EB) Nr. 6/2002 ir (EB) Nr. 40/94, siekiant įgyvendinti Europos bendrijos prisijungimą prie Hagos sutarties Ženevos akto dėl tarptautinio pramoninio dizaino registravimoEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 308 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[9],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[10],atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[11],kadangi:(1) 2001 m. gruodžio 12 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino[12] sukūrė Bendrijos dizaino sistemą, pagal kurią bendrovės gali vienos procedūrinės sistemos pagalba įgyti teisę į Bendrijos dizainą, kuriam suteikiama visoje Bendrijos teritorijoje galiojanti vienoda apsauga.(2) Po Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos (PINO) inicijuoto ir užbaigto pasirengimo, dalyvaujant valstybėms narėms, esančioms Hagos sąjungos narėmis, valstybės narės, kurios nėra Hagos sąjungos ir Europos bendrijos narės, 1999 m. liepos 2 d. tuo tikslu Ženevoje sušauktoje diplomatinėje konferencijoje priėmė Hagos sutarties Ženevos aktą dėl tarptautinio pramoninio dizaino registravimo (toliau − Ženevos aktas).(3) Tarybos sprendimu [....] Taryba patvirtino Europos bendrijos prisijungimą prie Hagos sutarties Ženevos akto dėl tarptautinio pramoninio dizaino registravimo[13] ir leido Tarybos pirmininkui deponuoti prisijungimo raštą PINO Generaliniam direktoriui nuo tos dienos, kurią Taryba priėmė priemones, būtinas Bendrijos prisijungimui prie Ženevos akto įgyvendinti. Šiame Reglamente tos priemonės yra nurodytos.(4) Atitinkamos priemonės turėtų būti įtrauktos į Reglamentą (EB) Nr. 6/2002, įtraukiant naują antraštinę dalį dėl „Tarptautinės dizaino registracijos“.(5) Taisyklės ir procedūros, susijusios su tarptautine registracija, nurodančia Bendriją, turėtų iš esmės būti tokios pačios kaip taisyklės ir procedūros, taikomos Bendrijos dizaino paraiškoms. Pagal šį principą prieš įgyjant tokią pačią galią kaip registruotasis Bendrijos dizainas, turėtų būti išnagrinėti tarptautinės registracijos, nurodančios Bendriją, atsisakymo registruoti pagrindai. Atitinkamai, tarptautinei registracijai, turinčiai tokią pat galią kaip ir registruotasis Bendrijos dizainas, turėtų būti taikomos tokios pačios taisyklės dėl negaliojimo paskelbimo kaip ir registruotajam Bendrijos dizainui.(6) Todėl Reglamentas (EB) Nr. 6/2002 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas.(7) Bendrijai prisijungus prie Ženevos akto, atsiras naujas Vidaus rinkos derinimo tarnybos (Prekių ženklai ir dizainas) pajamų šaltinis. 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo[14] turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas.PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisReglamentas (EB) Nr. 6/2002 iš dalies keičiamas taip:1. 25 straipsnio 1 dalies d punktas keičiamas taip:„(d) jei yra prieštaravimas tarp Bendrijos dizaino ir ankstesnio dizaino, kuris tapo prieinamas visuomenei po paraiškos padavimo datos arba, jeigu prašoma prioriteto − Bendrijos dizaino prioriteto datos, ir kuris yra saugomas nuo ankstesnės datos negu minėtoji datai) pagal registruotąjį Bendrijos dizainą arba paraišką dėl šio dizaino, arbaii) pagal atitinkamos valstybės narės suteiktą teisę į dizainą arba paraišką dėl tokios teisės, arbaiii) arba dizaino teisę, įregistruotą pagal Ženevos aktą prie Hagos sutarties dėl tarptautinio pramoninio dizaino registravimo, priimtą 1999 m. liepos 2 d., (toliau − Ženevos aktas), patvirtintą Tarybos sprendimu [….][15], ir galiojantį Bendrijoje, arba paraišką tokiai teisei įgyti“;2. Po XI antraštinės dalies įterpiama ši antraštinė dalis:„XIa ANTRAŠTINĖ DALIS:TARPTAUTINĖ DIZAINO REGISTRACIJA1 SKIRSNISBENDROSIOS NUOSTATOS106a straipsnisNuostatų taikymas1. Jei šioje antraštinėje dalyje nenurodyta kitaip, šis Reglamentas ir kiti Reglamentai, įgyvendinantys šį Reglamentą, priimti pagal 109 straipsnį, taikomi mutatis mutandis Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos (toliau − tarptautinė registracija ir Tarptautinis biuras) tarptautinio registro registracijoms, nurodančioms Europos Bendriją pagal Ženevos aktą.2. Kiekvienas tarptautinės registracijos, nurodančios Bendriją, įrašas Tarptautiniame registre turi tokią pačią galią kaip Tarnybos Bendrijos dizaino registre atliktas įrašas, ir kiekvienas tarptautinės registracijos, nurodančios Bendriją, paskelbimas Tarptautinio biuro biuletenyje, turi tokią pačią galią kaip Bendrijos dizaino biuletenyje paskelbtas įrašas.2 SKIRSNISTARPTAUTINĖS REGISTRACIJOS, NURODANČIOS BENDRIJĄ106b straipsnisTarptautinės paraiškos pateikimo tvarkaTarptautinės paraiškos pagal Ženevos akto 4 straipsnio 1 dalį teikiamos tiesiogiai Tarptautiniui biurui.106c straipsnisNurodymo mokesčiaiŽenevos akto 7 straipsnio 1 dalyje minimi nustatyti nurodymo mokesčiai yra pakeičiami individualiu nurodymo mokesčiu.106d straipsnisTarptautinės registracijos, nurodančios Europos bendriją, galiojimas1. Tarptautinė registracija, nurodanti Bendriją, nuo jos registracijos dienos turi tokią pačią galią kaip registruotojo Bendrijos dizaino paraiška.2. Jei nebuvo pranešta apie atsisakymą arba jei toks atsisakymas buvo atšauktas, tarptautinė dizaino registracija, nurodanti Bendriją, nuo 1 dalyje minimos datos galioja taip pat kaip registruotojo Bendrijos dizaino registracija.3. Tarnyba teikia informaciją dėl 2 dalyje minimų tarptautinių registracijų įgyvendinimo reglamente nustatytomis sąlygomis.106e straipsnisAtsisakymo pagrindai1. Jei nagrinėdama tarptautinę registraciją Tarnyba nustato, kad dizainas, kuriam siekiama suteikti apsaugą, neatitinka 3 straipsnio a dalyje pateikto apibrėžimo arba prieštarauja viešajai tvarkai ar visuotinai pripažintiems moralės principams, Tarnyba ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo tarptautinės registracijos paskelbimo datos pateikia Tarptautiniam biurui pranešimą apie atsisakymą pripažinti galiojimą.Pranešime turi būti nurodyti atsisakymo pagrindai.2. paskelbimas apie tarptautinės registracijos negaliojimą Bendrijoje netampa galutiniu, kol savininkui nesuteikiama galimybė atsisakyti tarptautinės registracijos, susijusios su Bendrija, arba pateikti savo pastabas.3. Atsisakymo pagrindų nagrinėjimo sąlygos pateiktos įgyvendinimo reglamente.106f straipsnisTarptautinės registracijos negaliojimo paskelbimas1. Tarptautinę registraciją pripažinti visiškai ar iš dalies negaliojančia Bendrijoje galima VI ir VII antraštinėse dalyse nustatyta tvarka arba Bendrijos dizaino teismo sprendimu, kuris priimtas teisių pažeidimo teisinio nagrinėjimo metu pateiktų priešpriešinių reikalavimų pagrindu.2. Tarnyba, sužinojusi apie paskelbimą negaliojančia, apie tai praneša Tarptautiniam biurui.2 straipsnisReglamento (EB) Nr. 40/94 134 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:“3. Neapribojant kitų pajamų rūšių, pajamos susideda iš visų įmokų, kurias mokėti numato įmokų taisyklės pagal šio Reglamento 140 straipsnyje minimą Madrido protokolą, už tarptautinę registraciją, nurodančią Europos Bendrijas, ir kitų mokėjimų, kuriuos gauna Madrido protokolo Susitariančiosios šalys, visų įmokų, kurias pagal Reglamento (EB) Nr. 6/2002 106c straipsnyje minimą Ženevos aktą reikia mokėti už tarptautinę registraciją, nurodančią Europos bendriją, ir kitų mokėjimų, kuriuos gauna Ženevos akto Susitariančiosios šalys, ir kiek reikia, – iš subsidijų, numatytų bendrojo Europos Bendrijų biudžeto Komisijos dalies konkrečiose skiltyse“.3 straipsnisŠis reglamentas įsigalioja tą dieną, kai įsigalioja Ženevos aktas, atsižvelgiant į Europos bendriją.Šio Reglamento įsigaliojimo data skelbiama Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkasTEISINĘ GALIĄ TURINTI FINANSINĖ PAŽYMAPolitikos sritis: Prekių ir paslaugų vidaus rinka Veikla: Parengti priemones, būtinas Europos bendrijos prisijungimui prie Ženevos akto dėl tarptautinio dizaino registravimo įgyvendinti |VEIKSMO PAVADINIMAS: TARYBOS REGLAMENTO, Iš DALIES KEIčIANčIO REGLAMENTą (EB) NR. 6/2002 IR (EB) NR. 40/94, PASIūLYMAS, SIEKIANT įGYVENDINTI EUROPOS BENDRIJOS PRISIJUNGIMą PRIE HAGOS SUTARTIES ŽENEVOS AKTO DėL TARPTAUTINIO PRAMONINIO DIZAINO REGISTRAVIMO |1. BIUDŽETO EILUTĖ (-ĖS) IR IŠLAIDŲ KATEGORIJA (-OS)2. BENDRI FINANSINIAI DUOMENYS2.1. Bendra veiksmui skirto asignavimo suma (B dalis): mln. EUR įsipareigojimuiNetaikoma2.2. Paraiškos pateikimo laikotarpis:(nurodyti pradžią ir pabaigą)Pradžia: Įsigaliojimo dataGaliojimo pabaiga: Neapibrėžta2.3. Bendroji daugiametė išlaidų sąmata:(a) Asignavimų įsipareigojimams ir asignavimų mokėjimams tvarkaraštis (finansinė intervencija) ( žr. 6.1.1 punktą )Nėra(b) Techninė bei administracinė pagalba ir paramos išlaidos ( žr. 6.1.2 punktą )Nėra(c) Žmogiškųjų išteklių ir kitų administracinių išlaidų bendras finansinis poveikis (žr. 7.2 ir 7.3 punktus)mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | Iš viso |Įsipareigojimai ir (arba) mokėjimai | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.324 |IŠ VISO a+b+c |Įsipareigojimai | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.324 |Mokėjimai | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.324 |2.4. Derėjimas su finansiniu programavimu ir finansine perspektyva[X] Pasiūlymas yra suderintas su dabartiniu finansiniu programavimu.Atsižvelgiant į pasiūlymą reikės perprogramuoti atitinkamą finansinės perspektyvos išlaidų kategoriją.Įgyvendinant pasiūlymą gali tekti taikyti Tarpinstitucinio susitarimo nuostatas.2.5. Finansinis poveikis pajamoms:[X] Pasiūlymas neturi finansinio poveikio (susijęs su priemonės įgyvendinimo techniniais aspektais)ARBAPasiūlymas turi finansinį poveikį – poveikis pajamoms:Netaikoma3. BIUDŽETO CHARAKTERISTIKAIšlaidų rūšis | Nauja | ELPA įnašas | Šalių kandidačių įnašas | Finansinės perspektyvos išlaidų kategorija |NPI | Skirt. | NE | NE | NE | Nr. 5 |4. TEISINIS PAGRINDASEB sutarties 308 straipsnis5. APRAŠYMAS IR PAGRINDIMAS5.1. Bendrijos intervencijos poreikis5.1.1. Siekiami tikslaiPasiūlyme yra numatytos priemonės, būtinos Europos bendrijos prisijungimui prie Ženevos akto įgyvendinti. Atitinkamos priemonės iš esmės turėtų būti įtrauktos į Reglamentą (EB) Nr. 6/2002, įtraukiant naują antraštinę dalį dėl „Tarptautinės dizaino registracijos“. Bendrijai prisijungus prie Ženevos akto, atsiras naujas Vidaus rinkos derinimo tarnybos (Prekių ženklai ir dizainas) − OHIM, pajamų šaltinis ir todėl Reglamentas (EB) Nr. 40/94 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas.5.1.2. Priemonės, susijusios su ex ante vertinimuEuropos bendrija jau parodė didelį susidomėjimą Hagos sistema, nuspręsdama aktyviai dalyvauti tarptautinėse derybose, pasibaigusiose baigėsi diplomatine konferencija Ženevoje 1999 m., kurios metu buvo priimtas naujas aktas. Organizacijos, atstovaujančios potencialius Bendrijos dizaino sistemos ir tarptautinės registracijos sistemos vartotojus, keletą kartų pareiškė esančios suinteresuotos susieti šias dvi sistemas. 2004 m. Komisija pradėjo konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis (valstybėmis narėmis, verslo ir profesinėmis sąjungomis ir privačiomis bendrovėmis) dėl galimo poveikio verslui EB prisijungiant prie Hagos sistemos. Didžioji dauguma beveik vieningai parėmė mintį, kad Bendrija artimiausiu metu turėtų prisijungti prie Ženevos akto.5.1.3. Priemonės, kurių buvo imtasi atlikus ex post vertinimąNetaikoma5.2. Numatomi veiksmai ir susitarimai dėl biudžetinės intervencijosTaisyklės ir procedūros, susijusios su tarptautine registracija, nurodančia Bendriją, turėtų iš esmės būti tokios pačios kaip taisyklės ir procedūros, taikomos Bendrijos dizaino paraiškoms. Pagal šį principą prieš tarptautinei registracijai, nurodančiai Bendriją, suteikiant tokią pačią galią kaip registruotasis Bendrijos dizainas, turėtų būti išnagrinėti jos atsisakymo registruoti pagrindai. Atitinkamai, tarptautinei registracijai, turinčiai tokią pat galią kaip ir registruotasis Bendrijos dizainas, turėtų būti taikomos tokios pačios taisyklės dėl negaliojimo paskelbimo kaip ir registruotajam Bendrijos dizainui. Finansinė parama neskiriama.5.3. Įgyvendinimo metodaiOHIM turės pritakyti savo vidaus procedūras ir darbo metodus, atsižvelgdama į tarptautines paraiškas, nurodančias Bendriją, teikiamas PINO Tarptautiniam biurui, siekiant įgyti apsaugą pagal Bendrijos dizaino sistemą. Atsižvelgdama į atitinkamos Tarybos darbo grupės koordinavimą, arba vietoje vykstančiuose posėdžiuose, rengiamuose PINO darbo proceso eigoje, Komisija Bendrijos vardu turės derėtis Hagos sąjungos asamblėjoje.6. FINANSINIS POVEIKIS6.1. Bendras finansinis poveikis B daliai (per visą programavimo laikotarpį)Netaikoma6.2. Išlaidų apskaičiavimas kiekvienai B dalyje numatytai priemonei (per visą programavimo laikotarpį)Netaikoma7. POVEIKIS DARBUOTOJŲ IR ADMINISTRACINĖMS IŠLAIDOMS7.1. Poveikis žmogiškiesiems ištekliamsPareigybės rūšis | Veiksmams valdyti skiriami darbuotojai naudojant turimus ir (arba) papildomus išteklius | Iš viso | Užduočių, susijusių su veiksmu, aprašymas |Nuolatinių pareigybių skaičius | Laikinų pareigybių skaičius |Pareigūnai arba laikini darbuotojai | A B C | 0,5 A | 0 | 0,5 A | Prireikus, gali būti pridėtas išsamesnis užduočių aprašymas. Derinimas su OHIM. Tarybos ir Parlamento posėdžių rengimas ir dalyvavimas juose siekiant derėtis dėl pasiūlymo priėmimo. Hagos sąjungos posėdžių rengimas ir dalyvavimas juose bei pozicijų derinimas su valstybėmis narėmis. |Kiti žmogiškieji ištekliai | 0 | 0 | 0 |Iš viso | 0,5 | 0 | 0,5 |7.2. Bendras finansinis poveikis žmogiškiesiems ištekliamsŽmogiškųjų išteklių rūšis | Suma (EUR) | Apskaičiavimo metodas * |Pareigūnai Laikini darbuotojai | 54.000 | Metinės išlaidos pareigūnui: 108.000 € |Kiti žmogiškieji ištekliai (nurodykite biudžeto eilutę) |Iš viso | 54.000 |Nurodytos sumos yra bendros išlaidos per 12 mėnesių.7.3. Kitos su veiksmu susijusios administracinės išlaidosNetaikomaNurodytos sumos yra bendros išlaidos per 12 mėnesių.1 Nurodykite komiteto tipą ir grupę, kuriai jis priklauso.I. Iš viso per metus (7.2 + 7.3) II. Veiksmo trukmė III. Bendros veiksmo išlaidos (I x II) | €54.000 2006-2011 €324.000 |8. PRIEŽIŪRA IR VERTINIMAS8.1. Priežiūros tvarkaNetaikoma8.2. Numatyto vertinimo tvarka ir tvarkaraštisTolesnis vertinimas bus atliekamas stebint tarptautinių registracijų, kuriose nurodoma Bendrijos dizaino sistema, kiekį.9. KOVOS SU SUKČIAVIMU PRIEMONĖSFinansinė parama neskiriama.[1] OL L 3, 2002 1 5, p. 1.[2] OHIM įsteigta 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo, OL L 11, 1994 1 14, p. 1.[3] ˇr. KOM(2005)687 galutinis.[4] Panaši struktūra buvo naudojama keičiant Bendrijos prekių ženklo reglamentą, siekiant įgyvendinti Europos bendrijos prisijungimą prie Madrido protokolo (2003 m. spalio 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1992/2003, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 40/94, OL L 296, 2003 11 14, p. 1).[5] 2002 m. spalio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2245/2002, įgyvendinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino, OL L 341, 2002 12 17, p. 28.[6] 2002 m. gruodžio 16 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2246/2002 dėl mokesčių, mokamų Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklai ir dizainas) už Bendrijos dizainų registraciją,OL L 341, 2002 12 17, p. 54.[7] 1996 m. vasario 5 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 216/96, nustatantis Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) Apeliacinių tarybų darbo tvarką, OL L 28, 1996 2 6, p. 11.[8] Belgija, Estija, Graikija, Ispanija, Italija, Latvija, Liuksemburgas, Nyderlandai, Prancūzija, Vengrija, Vokietija, Slovėnija. Penkios ES valstybės narės – iš visų 18 šalių − yra prisijungusios prie Ženevos akto (Estija, Latvija, Ipanija, Vengrija ir Slovėnija). Atnaujinta informacija bus paskelbta WIPO tinklapyje: www.wipo.int.9 OL C […], […], p. […].10 OL C […], […], p. […].11 OL C […], […], p. […].12 OL L 3, 2002 1 5, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2003 m. Stojimo aktu.13 OL L […], […], p. […].[9] OL L 11, 1994 1 14, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 422/2004 (OL L 70, 2004 3 9, p. 1).[10] OL L […], […], p. […].


Svarbus teisinis pranešimas

|

52006PC0084

Pasiūlymas Tarybos reglamentas iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 539/2001, nustatantį trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus  /* KOM/2006/0084 galutinis - CNS 2006/0022 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 13.07.2006KOM(2006) 84 galutinis2006/0022 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASiš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 539/2001, nustatantį trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus(PATEIKTA KOMISIJOS)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASKomisija, siūlydama iš dalies keisti Reglamentą (EB) Nr. 539/2001 [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 851/2005[2], siekia šių tikslų:– reguliariai persvarstant Reglamentą (EB) Nr. 539/2001 užtikrinti, kad dabartinė jo priedų, kuriuose pateikiamas trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami valstybių narių išorės sienas, privalo turėti vizas, sąrašas (I priedas) ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašas (II priedas), sudėtis pirmiausia atitiktų reglamento 5 konstatuojamoje dalyje išdėstytus nelegaliai imigracijai bei viešajai tvarkai taikomus kriterijus, ir prireikus trečiąsias šalis perkelti iš vieno reglamento priedo į kitą;– papildyti abu reglamento priedus taip, kad jie visiškai įgyvendintų Sutarties 62 straipsnio 2 dalies b punkto i papunktyje nustatytą tikslą: reglamentas turi aiškiai apibrėžti, ar trečiosios šalies pilietis privalo turėti vizą, ar jam toks reikalavimas netaikomas;– pakoreguoti pabėgėliams ir asmenims be pilietybės taikomas taisykles taip, kad šiems asmenims ir toliau būtų teikiama bevizio režimo galimybė, jei jie gyvena vienoje iš II priede išvardytų trečiųjų šalių, ir kad jiems automatiškai būtų taikomas bevizis režimas, jei jie gyvena vienoje iš valstybių narių;– į asmenų, kuriems netaikomas vizų režimas, sąrašą įtraukti vietos judėjimo per sieną leidimą turinčius asmenis;– bevizio režimo galimybę suteikti NATO ir „Partnerystės taikos labui“ reikalais keliaujantiems ginkluotųjų pajėgų nariams;– išaiškinti pasų, išskyrus įprastus, kategorijas.Šiame pasiūlyme dėl Reglamento (EB) Nr. 539/2001 pakeitimo nenagrinėjami vizų režimo abipusiškumo nesilaikymo atvejai; jie aptariami Reglamentu (EB) Nr. 851/2005 pakeisto abipusiškumo mechanizmo sąlygose.1. Reglamento priedų peržiūra:1.1. Trečiųjų šalių perkėlimas iš vieno priedo į kitą:Europos Vadovų Taryba Sevilijoje pirmąkart pabrėžė būtinybę peržiūrėti Reglamento (EB) Nr. 539/2001 priedus. Pirmosios peržiūros rezultatai pateikiami Reglamente (EB) Nr. 453/2003[3], kuriuo Ekvadoras iš II priedo perkeltas į I priedą. Rengdamasi naujai reguliariai peržiūrai, Komisija rinko informaciją ir tiesiogiai kreipėsi į valstybes nares, kad galėtų patikrinti, ar dabartinė Reglamento Nr. 539/2001 priedų sudėtis ir toliau atitinka reglamento kriterijus. Komisijos prašymu valstybių narių perduota informacija buvo sutikrinta su kita CIREFI (Informacijos, diskusijų ir keitimosi duomenimis sienų kirtimo ir imigracijos klausimais centro) perduota informacija ir statistiniais duomenimis. Išanalizavusi šiuos skirtingus duomenis, Komisija padarė šias išvadas:Pirma, iš surinktos informacijos galima spręsti apie intensyvios nepaliaujamos migracijos iš Bolivijos spaudimą. Tai rodo keliose valstybėse narėse nustatyti dažni migrantų grąžinimo prie išorės sienų ir išsiuntimo atvejai. Į viešosios tvarkos aspektą taip pat turi būti atsižvelgiama, nes taip pat padaugėjo boliviečių sulaikymo ir nuosprendžių jų atžvilgiu paskelbimo už nusikaltimus ir nelegalią imigraciją, atvejų. Be to, Lotynų Amerikos šalių piliečiai, kurie privalo turėti vizas, bando apeiti šį reikalavimą, neteisėtai įsigydami Bolivijos pasus. Dėl visų šių priežasčių Komisija mano, kad atsižvelgiant į Reglamento Nr. 539/2001 5 konstatuojamosios dalies kriterijus pasiūlymas Boliviją perkelti iš II priedo į I priedą yra pagrįstas.Antra, Komisija nustatė, kad vizų režimas taikomas tam tikrų trečiųjų šalių piliečiams, nors nėra statistinių duomenų ar kitos informacijos, leidžiančios tvirtinti, jog, turint omenyje Reglamento (EB) Nr. 539/2001 5 konstatuojamosios dalies, ypač nelegalios imigracijos ir viešosios tvarkos, kriterijus, šios šalys kelia grėsmę. Tolesnis vizų režimo taikymas nepateisinamas ir regioninio nuoseklumo ar Sąjungos tarptautinių santykių atžvilgiu. Be to, Komisija neapsiribojo vien Reglamentą (EB) Nr. 539/2001 taikančių valstybių pastabomis. Ji taip pat domėjosi Airijos, Jungtinės Karalystės bei Šveicarijos vizų politika ir sėmėsi iš jų patirties imigracijos bei viešosios tvarkos srityje. Todėl siūloma Antigvą ir Barbudą, Bahamas, Barbadosą, Mauricijų, Sent Kitsą ir Nevį bei Seišelius iš I priedo perketi į II priedą. Tai padėtų įveikti praktinius sunkumus, su kuriais šios šalys šiuo metu susiduria dėl to, kad neturi nė vienos kurios nors valstybės narės konsulinės įstaigos (keturios iš šių šalių) arba turi tik vienos valstybės narės konsulinę įstaigą (dvi likusios šalys). Numatyta, kad bevizis režimas trečiųjų šalių piliečiams bus taikomas nuo tada, kai įsigalios susitarimas dėl bevizio režimo su konkrečia trečiąja šalimi, kuriuo bus užtikrintas abipusiškumas ir visų valstybių narių piliečiams suteikta bevizio režimo galimybė.1.2. Tam tikroms specifinėms trečiųjų šalių piliečių kategorijoms taikytino vizų režimo nustatymas:Trečia, Komisija norėjo ištaisyti EB sutarties 62 straipsnio 2 dalies b punkto i papunkčiui ir šios nuostatos pagrindu priimtam Reglamentui (EB) Nr. 539/2001 prieštaraujančią padėtį. Nekyla abejonių, kad šių trečiųjų šalių sąrašai turi būti išsamūs ir į juos turi būti įtraukti visi trečiųjų šalių piliečiai. Tokią išvadą perša pats straipsnio pavadinimas; prireikus tai gali patvirtinti istorinė bendrosios vizų politikos, kurios vienas pirmųjų etapų buvo bendro trečiųjų šalių, kurių piliečiai privalo turėti vizas, sąrašo sudarymas, raida. Tačiau reikia pripažinti, kad tam tikros asmenų, kurie nėra Sąjungos piliečiai, kategorijos nėra nurodytos nei Reglamento (EB) Nr. 539/2001 I priede, nei II priede. Tai British Nationals (Overseas) ir asmenys, kurie daugiau ar mažiau yra „britai“, tačiau Bendrijos teisėje nėra laikomi Jungtinės Karalystės piliečiais[4]. Valstybės narės, susidūrusios su šia Reglamento (EB) Nr. 539/2001 spraga, priėmė įvairius sprendimo būdus – kai kurios iš jų taiko vizų režimą, kitos netaiko. Komisijos informacinis pranešimas apie Reglamentą (EB) Nr. 539/2001[5] perteikia šią Bendrijos teisės nustatytam visapusiškam suderinimui prieštaraujančią realiją.Siekdama ištaisyti padėtį, Komisija siūlo šias asmenų kategorijas įtraukti į I arba II priedą, kad abu sąrašai iš tikrųjų būtų išsamūs. Prieš pasirinkdama vieną ar kitą sąrašą, Komisija atsižvelgė į Reglamento (EB) Nr. 539/2001 5 konstatuojamosios dalies kriterijus.Komisija siūlo British Nationals (Overseas) įtraukti į II priedą. Dauguma šių asmenų, turinčių ryšių su Honkongo teritorija, turi ir Honkongo specialiojo administracinio regiono pasus, todėl valstybės narės jiems netaiko vizų režimo. Nėra duomenų, leidžiančių manyti, kad jie, kaip British Nationals (Overseas) , kelia grėsmę migracijos ar viešosios tvarkos atžvilgiu, kaip valstybės narės ne kartą tvirtino Tarybos darbo grupių diskusijose. British Nationals (Overseas) gali būti priimami atgal į Honkongą. Be to, pasų, jiems išduotų tik pačių britų tarnybų, apsaugos požymiai yra itin patikimi. Dėl visų šių priežasčių vizų režimo netaikymas (kol kas 9 valstybės narės, netaikančios vizų režimo, nesusidūrė su sunkumais) atrodo visiškai pagrįstas. Pasiūlymo 5 straipsnio 2 dalies tikslas – padaryti iš to išvadas ir British Nationals (Overseas) įtraukti į Reglamento (EB) Nr. 539/2001 II priedą. Tačiau būtina numatyti atskirą eilutę, nes jie neturi kurios nors trečiosios šalies pilietybės ir pagal turimą kelionės dokumentą negali būti laikomi Honkongo teritorijos piliečiais.Priešingai, Komisija siūlo British Overseas Territories Citizens (BOTC), British Overseas Citizens (BOC), British Subjects ir British Protected Persons (BPP) įtraukti į I priedą. Jungtinės Karalystės pilietybės suteikimo sąlygos buvo gerokai pakoreguotos 2002 m. British Territories Act , kuriuo daugumai BOTC suteikta galimybė tapti British citizens , taigi ir Sąjungos piliečiais. Kalbant apie BOTC, kurie netapo British citizens , ir apie BOC, British Subjects et BPP, šių asmenų ryšiai su Jungtine Karalyste gali būti laikomi silpnais, nes šie asmenys neturi teisės gyventi šioje šalyje ( right of abode ) ir yra kontroliuojami kaip imigrantai. Be to, jų galimi ryšiai su kita valstybe ir tikslus tokių ryšių pobūdis nėra žinomi. Dėl šių įvairių priežasčių Komisija mano, kad šioms asmenų kategorijoms reikia taikyti vizų režimą, nes jos kelia nelegalios imigracijos grėsmę[6]. Pagal 5 straipsnio 1 dalį jie įtraukiami į I priedą. Tačiau būtina numatyti atskirą eilutę, nes jie neturi kurios nors trečiosios šalies pilietybės.2. Asmenims, turintiems pasus, išskyrus įprastus, taikytinas režimas:Reglamento 4 straipsnio 1 dalis valstybėms narėms palieka galimybę nereikalauti vizos iš „diplomatinius, tarnybinius ir kitus oficialiuosius pasus turinčių asmenų“, o Bendrųjų konsulinių instrukcijų[7] 2 priede minimi „asmenys, turintys diplomatinius, oficialiuosius arba tarnybinius pasus“. Vizomis tvirtinamų kelionės dokumentų vadove[8] nurodomos trys pasų kategorijos: diplomatiniai, oficialieji ir specialieji. Dėl skirtingos įvairiose teisinėse priemonėse taikomos pasų tipologijos gali kilti neaiškumų ir praktinių problemų nustatant konkretų tam tikro paso tipo režimą (vizų režimo taikymas arba netaikymas). Siekdama ištaisyti trūkumus ir išsiaiškinti šį klausimą, Komisija siūlo tiksliau suskirstyti pasų kategorijas („diplomatiniai, tarnybiniai / oficialieji ir specialieji pasai“). Toks pasiūlymo 1 straipsnio 2 dalies uždavinys. Pasai taip pat turėtų būti suskirstyti ir Bendrųjų konsulinių instrukcijų 2 priede bei Kelionės dokumentų vadove. Tam turės būti pateikti atitinkamų sprendimų pasiūlymai.Komisija taip pat ketina išsiaiškinti, koks režimas turėtų būti taikomas asmenų, turinčių specialiuosius pasus, kategorijai. Dabartinė 4 straipsnio 1 dalies a punkto redakcija leidžia daryti prielaidą, kad valstybės narės gali savo nuožiūra spręsti dėl vizų režimo išimčių. Tačiau taip nėra, kaip matyti iš 2001 m. balandžio 24 d. Reglamento (EB) Nr. 789/2001, paliekančio Tarybai įgyvendinimo įgaliojimus dėl tam tikrų išsamių nuostatų ir praktinės tvarkos nagrinėjant prašymus išduoti vizą[9], 1 straipsnio 1 dalies ir 2 straipsnio 1 dalies nuostatų. Todėl pagal šio pasiūlymo 1 straipsnio 2 dalį prie 4 straipsnio 1 dalies a punkto pridedama nuoroda į Reglamentu (EB) Nr. 789/2001 nustatytas procedūras.3. Tam tikrus atvejus, kai valstybės narės gali taikyti vizų režimo išimtis, paversti suderintais vizų režimo netaikymo atvejais:Dabartinės redakcijos Reglamento Nr. 539/2001 3 ir 4 straipsniuose numatyti keli atvejai, kai valstybės narės gali spręsti dėl vizų režimo išimčių. Atsižvelgiant į 5 konstatuojamosios dalies ir ypač nelegalios imigracijos bei viešosios tvarkos kriterijus, yra pagrindo siekti tolesnio tokių atvejų suderinimo ir numatyti atvejus, kai dviem vienoje valstybėje narėje gyvenančių asmenų kategorijoms automatiškai taikomas bevizis režimas.3.1. Asmenys, turintys pabėgėlio statusą, ir asmenys be pilietybės:Reglamento (EB) Nr. 539/2001 3 straipsnyje numatyta, kad asmenims, turintiems pabėgėlio statusą, ir asmenims be pilietybės „gali būti panaikinti vizų reikalavimai, jei trečioji šalis, kurioje jie gyvena ir kuri išdavė jų kelionės dokumentą, yra viena iš trečiųjų šalių, išvardytų II priede“. Paradoksalu, bet 2004 m. gegužės 1 d. į Europos Sąjungą įstojus dešimt naujų narių, sumažėjo bevizio režimo taikymo sritis, nes reglamente nenumatyta asmenims, turintiems pabėgėlio statusą, ir asmenims be pilietybės, kurie gyvena Šengeno acquis iki galo dar neįgyvendinusioje valstybėje narėje, netaikyti vizų režimo[10].Komisija ketina ištaisyti šią keblią padėtį, juo labiau kad to aiškiai prašė Europos Parlamentas ir Taryba derybose dėl Reglamento, nustatančio asmenų judėjimą per valstybių sienas reglamentuojančias taisykles apimantį Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas)[11]. Atsižvelgdama į nelegalios imigracijos ir viešosios tvarkos kriterijus, Komisija mano, kad galima pasiūlyti daugiau nei paprastą vizų režimo netaikymą. Štai kodėl ji siūlo į Reglamento (EB) Nr. 539/2001 1 straipsnį įterpti nuostatą dėl automatiško bevizio režimo taikymo kurioje nors valstybėje narėje gyvenantiems asmenims, turintiems pabėgėlio statusą, ir asmenims be pilietybės. Tai, pavyzdžiui, padės spręsti Latvijos pilietybės neturinčių asmenų, negalinčių kol kas pasinaudoti leidimų gyventi ir vizų lygiavertiškumu, klausimą, nes Taryba dar nepriėmė ad hoc sprendimo dėl Šengeno taisyklių taikymo visa apimtimi naujosioms valstybėms narėms. Taip šio pasiūlymo 1 straipsnio 2 dalyje paliekama bevizio režimo galimybė asmenims, turintiems pabėgėlio statusą, ir asmenims be pilietybės, kurie gyvena vienoje iš II priede išvardytų trečiųjų šalių; ši galimybė numatyta reglamento 4 straipsnio 2 dalyje.3.2. Moksleivių ekskursijose dalyvaujantys moksleiviai:Reglamento (EB) Nr. 539/2001 4 straipsnio 2 dalyje numatyta bevizio režimo galimybė moksleivių ekskursijose dalyvaujantiems moksleiviams, gyvenantiems vienoje iš II priede išvardytų trečiųjų šalių. Kaip ir asmenys, turintys pabėgėlio statusą, bei asmenys be pilietybės, moksleiviai, kurie gyvena Šengeno acquis iki galo dar neįgyvendinusioje valstybėje narėje, negali pasinaudoti beviziu režimu. Siekdama pašalinti kuo daugiau administracinių kliūčių moksleivių kelionėms po Europą organizuoti, Komisija siūlo į Reglamento (EB) Nr. 539/2001 1 straipsnį įterpti nuostatą dėl automatiško bevizio režimo taikymo vienoje iš valstybių narių gyvenantiems moksleiviams, dalyvaujantiems moksleivių ekskursijose. Taip šio pasiūlymo 1 straipsnio 2 dalyje paliekama bevizio režimo galimybė vienoje iš II priede išvardytų trečiųjų šalių gyvenantiems moksleiviams; ši galimybė numatyta reglamento 4 straipsnio 2 dalyje.4. Įterpti naują nuostatą dėl vizų režimo netaikymo asmenims, keliaujantiems vietinio judėjimo per sieną tikslu:2005 m. vasario 22 d. Komisija pateikė Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, nustatančio vietinio eismo per sieną prie valstybių narių išorinių sausumos sienų taisykles ir iš dalies keičiančio Šengeno konvenciją bei Bendrąsias konsulines instrukcijas, pasiūlymą[12]. Per diskusijas Taryboje išryškėjo būtinybė numatyti specialųjį pasienio leidimą, suteikiantį teisę jį turinčiam trečiosios šalies piliečiui, kuriam pagal Reglamentą (EB) Nr. 539/2001 taikomas vizų režimas, judėti pasienio zonoje be vizos. Komisija pasirengusi laikytis tokio požiūrio su sąlyga, kad jis neprieštarauja pagrindiniam reglamento uždaviniui – sudaryti palankesnes sienos kirtimo sąlygas sąžiningiems pasienio gyventojams. Dėl teisinio pagrindo toks bevizio režimo atvejis negali būti įtrauktas į Reglamentą dėl vietinio eismo per sieną, tačiau turėtų papildyti Reglamento (EB) Nr. 539/2001, kurio dabartinėje redakcijoje toks atvejis nenumatytas, 1 straipsnio 2 dalį. Toks šio pasiūlymo 1 straipsnio 1 dalies uždavinys.Reglamentas dėl vietinio eismo per sieną, dėl kurio šiuo metu dar vyksta diskusijos, bus priimtas pagal bendro sprendimų priėmimo procedūrą. Jei Taryba ir Europos Parlamentas galiausiai patvirtintų sistemą, kurioje nėra numatytas bevizis režimas ir judėjimas pasienio zonoje su specialiuoju vietos judėjimo per sieną leidimu, Komisija pakeistų savo pasiūlymą.5. Įterpti nuostatą dėl vizų režimo išimčių NATO ir „Partnerystės taikos labui“ reikalais keliaujantiems ginkluotųjų pajėgų nariams:Valstybių narių galimybė numatyti vizų režimo taikymo išimtį, kuri yra numatyta Reglamento (EB) Nr. 539/2001 4 straipsnio 1 dalies d punkte, sietina tik su tarptautinių organizacijų pareigūnais. Atrodo, kad Reglamentą (EB) Nr. 539/2001 taikančios valstybės narės (išskyrus Austriją, Suomiją, Švediją, Kiprą ir Maltą) prisiėmė įsipareigojimus Šiaurės Atlanto Sutarties Organizacijos (NATO) atžvilgiu dėl ginkluotųjų pajėgų narių judėjimo. 1951 m. birželio 19 d. NATO šalių sudarytos konvencijos dėl jų ginkluotųjų pajėgų statuso III straipsnyje numatyta, kad ginkluotųjų pajėgų nariams „netaikomos pasų ir vizų taisyklės“. Tačiau III straipsnyje numatyta, kad turi būti pateikiama asmens tapatybės kortelė ir individualus ar kolektyvinis sprendimas dėl komandiruotės. 1995 m. birželio 19 d. NATO šalių ir kitų „Partnerystės taikos labui“ programoje dalyvaujančių valstybių susitarimu dėl jų pajėgų statuso bevizio režimo taikymo sritis buvo išplėsta. Šios konvencijos 1 straipsnyje numatyta, kad, išskyrus aiškiai numatytas išimtis, 1951 m. konvencijos nuostatos iš principo galioja ir 1995 m. konvencijai. 1995 m. konvencijoje nenumatyta pirmiau minėto 1951 m. konvencijos III straipsnio išimčių.Todėl pagal 1951 ir 1995 m. konvencijų nuostatas šių konvencijų šalių ginkluotųjų pajėgų nariams netaikomos pasų ir vizų taisyklės kelionės metu. Vizų režimo netaikymo, kurį privalo užtikrinti pirmiau minėtus konvencijas pasirašiusios valstybės narės, Reglamentas (EB) Nr. 539/2001 neperteikia, nors tai gali būti paranku ginkluotųjų pajėgų nariams, kurie yra vienos iš reglamento I priede išvardytų trečiųjų šalių piliečiai. Taigi dėl skaidrumo ir teisinio tikrumo Reglamentą (EB) Nr. 539/2001 reikia papildyti, įtraukiant nuorodą į NATO ir „Partnerystės taikos labui“ konvencijose apibrėžtą vizų režimo netaikymą. Toks reglamento 4 straipsnio 2 dalies papildymo uždavinys.2006/0022 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASiš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 539/2001, nustatantį trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašusEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 62 straipsnio 2 dalies b punkto i papunktį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[13],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[14],kadangi:(1) Dabartinė ir vėlesnė 2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 539/2001, nustatančio trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus[15], I ir II prieduose pateikiamų trečiųjų šalių sąrašų sudėtis turi atitikti Reglamento (EB) Nr. 539/2001 5 konstatuojamojoje dalyje išdėstytus kriterijus. Vadovaujantis nelegalios imigracijos ir viešosios tvarkos kriterijais, trečiąsias šalis būtina perkelti iš vieno priedo į kitą.(2) Bolivija turi būti perkelta į I priedą. Bolivijos piliečiams skirto vizų režimo įgyvendinimo data turi sudaryti valstybėms narėms sąlygas laiku denonsuoti savo dvišalius susitarimus su Bolivija ir imtis administracinių bei organizacinių priemonių, reikalingų minėtam vizų režimui įgyvendinti.(3) Antigvą ir Barbudą, Bahamas, Barbadosą, Mauricijų, Sent Kitsą ir Nevį bei Seišelius reikia perketi į II priedą.Bevizis režimas šių šalių piliečiams turi įsigalioti prieš sudarant dvišalį susitarimą dėl bevizio režimo tarp Europos bendrijos ir vienos iš šių šalių.(4) Abu Reglamento (EB) Nr. 539/2001 priedai turi būti išsamūs. Tam į kiekvieną iš jų reikia įterpti eilutę dėl vizų režimo, kurį valstybės narės turi taikyti tam tikroms kategorijoms asmenų, kuriems kai kurios valstybės narės taikė vizų režimą, o kitos netaikė, nustatymo. Siūloma į reglamento I priedą įtraukti įvairias „britų“, kurie Bendrijos teisėje nėra laikomi Jungtinės Karalystės piliečiais, kategorijas, o į II priedą įtraukti British Nationals (Overseas) .(5) Valstybės narės gali numatyti taikyti vizų režimo išimtis asmenims, turintiems tam tikrus, išskyrus įprastus, pasus. Būtina aiškiau apibrėžti šių pasų pavadinimus. Be to, jeigu taikomos vizų režimo išimtys, Reglamente (EB) Nr. 539/2001 reikia daryti nuorodą į taikytinas procedūras.(6) Valstybės narės turi galimybę netaikyti vizų režimo asmenims, turintiems pabėgėlio statusą, asmenims be pilietybės ir moksleivių ekskursijose dalyvaujantiems moksleiviams, gyvenantiems vienoje iš II priede išvardytų trečiųjų šalių. Reikia įterpti nuostatą dėl automatiško bevizio režimo taikymo šioms dviems asmenų kategorijoms, jei jie gyvena vienoje iš valstybių narių.(7) Per diskusijas dėl vietos judėjimo per sieną nustatymo nuspręsta numatyti, kad vizų režimas nebūtų taikomas asmenims, turintiems vietos judėjimo per sieną leidimą.(8) Nuostatos, kuriomis apibrėžiamas vizų režimo išimčių taikymas, turi perteikti visas realijas. Kai kurios valstybės narės vizų režimo netaiko I priede išvardytų trečiųjų šalių ginkluotųjų pajėgų nariams, keliaujantiems Šiaurės Atlanto organizacijos ar „Partnerystės taikos labui“ reikalais. Tačiau dėl teisinio tikrumo į šiuos vizų režimo netaikymo atvejus, grindžiamus Bendrijos teisės nereglamentuojamais tarptautiniais įsipareigojimais, Reglamente (EB) Nr. 539/2001 turi būti daroma nuoroda.(9) Dėl vieno paskui kitą sekusių Reglamento (EB) Nr. 539/2001 pakeitimų būtina pagerinti jo struktūrą ir suteikti jam daugiau aiškumo jį vėliau pertvarkant.(10) Kalbant apie Islandiją ir Norvegiją, šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos Tarybos ir Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės sudarytame susitarime dėl šių valstybių asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis [16], priklausančios 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos sprendimo 1999/437/EB dėl tam tikrų priemonių taikant minėtą susitarimą[17] 1 straipsnio B punkte nurodytai sričiai.(11) Jungtinė Karalystė ir Airija nėra saistomos Reglamento (EB) Nr. 539/2001. Taigi jos nedalyvauja priimant šį reglamentą, nėra jo saistomos ir neprivalo jo taikyti.(12) Kalbant apie Šveicariją, šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos bei Šveicarijos Konfederacijos sudarytame susitarime dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis [18], priklausančios Tarybos sprendimo 1999/437/EB dėl tam tikrų priemonių taikant minėtą susitarimą 1 straipsnio B punkte ir 2004 m. spalio 25 d. Tarybos sprendimo 2004/860/EB dėl Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis pasirašymo Europos bendrijos vardu ir laikino tam tikrų nuostatų taikymo[19] 4 straipsnio 1 dalyje nurodytai sričiai,PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:1 straipsnisReglamentas (EB) Nr. 539/2001 iš dalies keičiamas taip:1.  1 straipsnis iš dalies keičiamas taip:2.  1 dalis papildoma šia pastraipa:Nepažeidžiant iš 1959 m. balandžio 20 d. Strasbūre pasirašyto Europos sutarties dėl vizų panaikinimo pabėgėliams kylančių įsipareigojimų, asmenys, turintys pabėgėlio statusą, ir asmenys be pilietybės, kirsdami valstybių narių išorės sienas, privalo turėti vizą, jei trečioji šalis, kurioje jie gyvena ir kuri jiems išdavė kelionės dokumentą, yra I priedo sąraše nurodyta trečioji šalis.“3.  2 dalis papildoma šia pastraipa:„Be to, vizų režimas netaikomas:-  I priedo sąraše nurodytos trečiosios šalies piliečiams, turintiems valstybių narių pagal Reglamentą Nr. [...] išduotą vietos judėjimo per sieną leidimą;-  I priedo sąraše nurodytų trečiųjų šalių moksleiviams, gyvenantiems vienoje iš valstybių narių, jei šie moksleiviai dalyvauja moksleivių grupei, keliaujančiai su vienu iš mokslo įstaigos mokytojų, surengtoje moksleivių ekskursijoje;-  asmenims, turintiems pabėgėlio statusą, ir asmenims be pilietybės, gyvenantiems vienoje iš valstybių narių ir turintiems šios valstybės narės išduotą kelionės dokumentą.“-  4 straipsnis iš dalies keičiamas taip:-  1 dalies a punktas pakeičiamas taip:„a) asmenims, turintiems diplomatinius, tarnybinius / oficialiuosius arba specialiuosius pasus, kaip apibrėžta vienoje iš Reglamento (EB) Nr. 789/2001 1 straipsnio 1 dalyje ir 2 straipsnio 1 dalyje numatytų procedūrų“.4.  2 dalis pakeičiama taip:„ 2. Valstybė narė vizų režimo gali netaikyti:a) I priedo sąraše nurodytų trečiųjų šalių moksleiviams, gyvenantiems vienoje iš II priedo sąraše nurodytų trečiųjų šalių, jei šie moksleiviai dalyvauja moksleivių grupei, keliaujančiai su vienu iš mokslo įstaigos mokytojų, surengtoje moksleivių ekskursijoje;b) asmenims, turintiems pabėgėlio statusą, ir asmenims be pilietybės, jei trečioji šalis, kurioje jie gyvena ir kuri jiems išdavė kelionės dokumentą, yra II priede išvardyta trečioji šalis;c) NATO ir „Partnerystės taikos labui“ reikalais keliaujantiems ginkluotųjų pajėgų nariams, turintiems 1951 m. birželio 19 d. Šiaurės Atlanto sutarties šalių konvencijoje dėl šių šalių ginkluotųjų pajėgų statuso numatytus tapatybę patvirtinančius dokumentus ir sprendimą dėl komandiruotės.“5.  I priedas iš dalies keičiamas taip:6.  įterpiamas įrašas apie Boliviją;7.  įrašai apie Antigvą ir Barbudą, Bahamas, Barbadosą, Mauricijų, Sent Kitsą ir Nevį bei Seišelius panaikinami;8.  įterpiamas toks 3 punktas:„3) DIDŽIOSIOS BRITANIJOS PILIEČIAI, KURIE BENDRIJOS TEISĖJE NĖRA LAIKOMI JUNGTINĖS DIDŽIOSIOS BRITANIJOS IR ŠIAURĖS AIRIJOS KARALYSTĖS PILIEČIAIS:British Overseas Territories CitizensBritish Overseas CitizensBritish SubjectsBritish Protected Persons “9.  II priedas iš dalies keičiamas taip:10.  įrašas apie Boliviją panaikinamas;11.  įterpiami tokie įrašai:Antigva ir BarbudaBahamosBarbadosasMauricijusSent Kitsas ir NevisSeišeliai12.  įterpiamas toks 3 punktas:„3) DIDŽIOSIOS BRITANIJOS PILIEČIAI, KURIE BENDRIJOS TEISĖJE NĖRA LAIKOMI JUNGTINĖS DIDŽIOSIOS BRITANIJOS IR ŠIAURĖS AIRIJOS KARALYSTĖS PILIEČIAIS:British Nationals (Overseas) “.2 straipsnisValstybės narės vizų režimą Bolivijos piliečiams įgyvendina nuo ...Valstybės narės vizų režimą Antigvos ir Barbudos, Bahamų, Barbadoso, Mauricijaus, Sent Kitso ir Nevio bei Seišelių piliečiams įgyvendina nuo Europos bendrijos ir susijusios trečiosios šalies susitarimo dėl bevizio režimo įsigaliojimo dienos.3 straipsnisŠis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse pagal Europos bendrijos steigimo sutartį.Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkas[pic][pic][pic][pic][pic][pic] [1] OL L 81, 2001 3 21, p. 2.[2] OL L 141, 2005 6 4, p. 3.[3] OL L 69, 2003 3 13, p. 10.[4] Žr. paskutinę 1983 m. Jungtinės Karalystės deklaraciją (OL C 23, 1983 1 28, p. 1).[5] OL C 68, 2003 3 21, p. 11.[6] Iš pirmiau minėto 2003 m. Komisijos komunikato matyti, kad dauguma valstybių narių BOTC taiko vizų režimą.[7] Paskutinis leidimas: dokumentas 12357/05, VISA 230 COMIX 586, 2005 9 27.[8] Paskutinis leidimas: dokumentas 11599/05, VISA 200 COMIX 527, 2005 7 29.[9] OL L 116, 2001 6 24, p. 2.[10] Priimant techninius Stojimo akto pakeitimus, nuspręsta iš Reglamento Nr. 539/2001 II priedo išbraukti naujosioms valstybėms narėms skirtą įrašą.[11] Deklaracija dėl asmenų, turinčių užsienio pasus ir pilietybės neturinčių asmenų pasus: „Europos Parlamentas ir Taryba ragina Komisiją teikti pasiūlymus dėl Reglamento (EB) Nr. 539/2001 peržiūros siekiant panaikinti vizų reikalavimą kurioje nors valstybėje narėje gyvenantiems asmenims, turintiems užsienio pasus ir pilietybės neturinčių asmenų pasus“.[12] KOM (2005) 56 galutinis.[13] OL C [...], [data], p. [...].[14] OL C [...], [data], p. [...].[15] OL L [...]. ..[16] OL L 176, 1999 7 10, p. 36.[17] OL L 368, 2004 12 15, p. 26.[18] Tarybos dokumentas 13054/044, pateikiamas adresu http://register.consilium.eu.int.[19] OL L 370, 2004 12 17, p. 78.