				|

		52013PC0028

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo dėl šalių keleivinio geležinkelių transporto paslaugų rinkų atvėrimo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1370/2007 /* COM/2013/028 final - 2013/0028 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO APLINKYBĖS
2011 m. kovo 28 d. priimtoje
2011 m. baltojoje knygoje dėl transporto politikos[1] Komisija
paskelbė savo viziją sukurti bendrą Europos geležinkelių
erdvę su geležinkelių vidaus rinka, kurioje Europos geležinkelio
įmonės galėtų teikti paslaugas be nereikalingų
techninių ir administracinių kliūčių.
Keliose politikos iniciatyvose pripažinta, kad
geležinkelių infrastruktūra gali būti vidaus rinkos pagrindas ir
tvarų augimą skatinantis veiksnys. 2012 m. sausio mėn.
Europos Vadovų Tarybos išvadose pabrėžiama, kad svarbu išnaudoti
visiškai integruotos bendrosios rinkos augimo potencialą, įskaitant
su tinklų pramonės šakomis susijusias priemones. 2012 m.
gegužės 30 d. priimtame Komisijos komunikate „Stabilumo, ekonomikos
augimo ir darbo vietų kūrimo užtikrinimo veiksmai“ pabrėžiama,
kad geležinkelių sektoriuje svarbu toliau mažinti reguliavimo naštą
ir kliūtis patekti į rinką. Analogiškai 2012 m. birželio
6 d. priimtame Komisijos komunikate dėl geresnio bendrosios rinkos
valdymo[2]
taip pat pabrėžiama transporto sektoriaus svarba.
Pastarąjį dešimtmetį trimis
geležinkelių dokumentų rinkiniais siekta atverti nacionalines rinkas
ir užtikrinti didesnį geležinkelių sektoriaus konkurencingumą ir
sąveikumą ES lygmeniu. 2007 m. gruodžio mėn. paskelbtu
Reglamentu (EB) Nr. 1370/2007 dėl keleivinio geležinkelių ir
kelių transporto viešųjų paslaugų nustatyta
viešųjų paslaugų sutarčių sudarymo ir kompensavimo už
viešųjų paslaugų įsipareigojimus reguliavimo sistema, bet
bendro keleivinio geležinkelių transporto sutarčių sudarymo
metodo nenustatyta. Nepaisant naujų ES teisės aktų,
geležinkelių, kaip transporto rūšies, dalis ES vidaus transporto
rinkoje išliko nedidelė.
1.2       Spręstinos problemos
Suinteresuotosios šalys mano, kad pagal esamą
teisinę sistemą teikiant keleivinio geležinkelių transporto
paslaugas neužtikrinama pakankama paslaugų kokybė ir veiklos
efektyvumas. 54 % 2012 m. Eurobarometro apklausos respondentų
nebuvo patenkinti savo nacionaline arba regionine geležinkelių sistema. Iš
2011 m. vartotojų rinkos rezultatų suvestinės[3] matyti,
kad traukinių keleiviai paslaugas įvertino 6,7 iš 10 – gerokai
prasčiau, nei daugelį vartojimo prekių ir paslaugų.
Geležinkelių paslaugas vartotojai vertina prasčiau, nei bet kurios
kitos rūšies transporto paslaugas (pvz., miestų transportas ir oro
transportas vertinami geriau) – 30 paslaugų rinkų lentelėje jos
užima 27-ą vietą. Veiklos efektyvumo atžvilgiu yra didelis
atotrūkis tarp geriausiai ir prasčiausiai veikiančių
geležinkelių sistemų. Šis atotrūkis rodo, kad ištekliai, tokie
kaip geležinkelių riedmenys ir infrastruktūra, naudojami labai
skirtingai, taip pat labai skiriasi darbo našumas. Dėl šių veiklos
efektyvumo skirtumų atsiranda didelis (palyginti su kitais ekonomikos
sektoriais) viešojo finansavimo poreikis (neatsižvelgiant į
infrastruktūros finansavimą), nes daugelis geležinkelio
įmonių yra nuostolingos.
Geležinkelio įmonių paslaugų
kokybės gerinimą ir veiklos efektyvumo didinimą apsunkina
įvairios kliūtys. Jos visų pirma susijusios su patekimu į
šalių keleivinio transporto paslaugų rinkas ir konkurencinio spaudimo
nebuvimu. Daugelyje valstybių narių ši rinka yra uždara
konkurencijai; taip ne tik ribojamas augimas, bet ir sudaromos nevienodos
sąlygos savo rinkas atvėrusiose ir jų neatvėrusiose
valstybėse narėse. Kadangi valstybių narių požiūris
į šalies keleivinio geležinkelių transporto paslaugų rinkos
atvėrimą nevienodas, negali atsirasti tikra keleivinio
geležinkelių transporto paslaugų vidaus rinka.
Tačiau didžioji dauguma šalies keleivinio
transporto paslaugų teikiama ne komerciniais pagrindais, o pagal
viešųjų paslaugų sutartis. Kadangi bendrų tokių
sutarčių sudarymo ES taisyklių nenustatyta, kai kuriose
valstybėse narėse šios sutartys sudaromos konkurso tvarka, o kitose –
tiesiogiai. Dėl tokio reguliavimo sistemų susiskaidymo Europos
Sąjungoje geležinkelio įmonėms sudėtinga pasinaudoti
visomis veiklos vidaus rinkoje galimybėmis. Todėl šiuo teisės
aktų rinkiniu sprendžiami ir konkursų dėl viešųjų
paslaugų sutarčių sudarymo, ir kliūčių
konkurencijai, kaip antai galimybės potencialiems konkurso dalyviams
naudotis tinkamais geležinkelių riedmenimis, ir nediskriminacinės
prieigos prie informacinių sistemų ir integruotojo bilietų
pardavimo sistemų, kai tai naudinga keleiviams, klausimai.
1.3       Bendrieji tikslai
Pagrindinis Europos Sąjungos transporto
politikos tikslas – sukurti transporto vidaus rinką, kuri skatintų
aukštą konkurencijos lygį ir darnią, proporcingą ir
tvarią ekonominės veiklos plėtrą. 2011 m. baltojoje
knygoje dėl transporto politikos numatyta, kad iki 2050 m.
geležinkelių transportas turėtų sudaryti didžiąją
vidutinių nuotolių keleivinio transporto dalį. Toks transporto
rūšių proporcijų pasikeitimas prisidės prie Europos
pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijoje „Europa 2020“[4] numatyto
tikslo 20 proc. sumažinti išmetamųjų šiltnamio efektą
sukeliančių dujų kiekį. Baltojoje knygoje pateikta išvada,
kad jokie dideli pokyčiai transporto srityje nebus įmanomi, jei nebus
tinkamos geležinkelių infrastruktūros ir jei ja nebus naudojamasi
sumaniau.
Bendras šio ketvirtajame geležinkelių
dokumentų rinkinyje teikiamo pasiūlymo tikslas – pagerinti keleivinio
geležinkelių transporto paslaugų kokybę ir padidinti šio
sektoriaus veiklos efektyvumą ir taip siekti, kad geležinkelių sektorius
taptų konkurencingesnis ir patrauklesnis kitų transporto
rūšių atžvilgiu ir kad būtų toliau plėtojama bendra
Europos geležinkelių erdvė.
1.4       Konkretūs tikslai
Šis pasiūlymas apima bendras keleivinio
geležinkelių transporto viešųjų paslaugų sutarčių
sudarymo taisykles, taip pat papildomas priemones, kuriomis siekiama, kad
konkursų rezultatai būtų geresni.
Viešųjų paslaugų
sutarčių sudarymu privaloma konkurso tvarka siekiama padidinti
konkurencinį spaudimą šalių geležinkelių transporto
rinkose, kad būtų siūloma daugiau geresnės kokybės
keleivinio transporto paslaugų. Geležinkelių transporto paslaugų
sutartis sudarant konkurso tvarka taip pat bus užtikrintas geresnis kainos ir
kokybės santykis viešojo transporto paslaugų sektoriuje. Bendros
konkursų tvarkos taisyklės padės sudaryti panašesnes
geležinkelio įmonių verslo sąlygas. Šiuos pasiūlymus reikia
nagrinėti atsižvelgiant į siūlomus 2012 m. lapkričio
21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/34/ES, kuria sukuriama
bendra Europos geležinkelių erdvė (nauja redakcija)[5],
pakeitimus, kuriais nustatomos atviros prieigos teisės geležinkelio
įmonėms ir sutvirtinamos nuostatos dėl nediskriminacinės
prieigos prie geležinkelių infrastruktūros.
2.           KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Kad Komisija galėtų atlikti poveikio
vertinimą, išorės konsultanto paprašyta parengti
patvirtinamąjį tyrimą ir atlikti tikslines konsultacijas.
Tyrimas pradėtas 2011 m. gruodžio mėn., o galutinė ataskaita
pateikta 2012 m. rugsėjo mėn.
Siekiant sužinoti suinteresuotųjų
šalių nuomonę pasirinktas įvairių tikslinių
konsultacijų metodų derinys, o ne viešos konsultacijos. 2012 m.
kovo 1 d. – balandžio 16 d. 427-ioms su geležinkelių sektoriumi
susijusioms suinteresuotosioms šalims (geležinkelio įmonėms,
infrastruktūros valdytojams, viešojo transporto ministerijoms, saugos
institucijoms, ministerijoms, atstovaujančioms institucijoms,
darbuotojų organizacijoms ir t. t.) išsiųsti kiekvienai
respondentų grupei specialiai pritaikyti klausimynai. Keleivių
nuomonės gautos atlikus Eurobarometro apklausą, per kurią
25-iose geležinkelius turinčiose valstybėse narėse lygiomis
dalimis apklausta 25 000 respondentų. Vietos ir regioninių
valdžios institucijų nuomonė sužinota pasinaudojant Regionų
komiteto tinklu.
Be konsultacijų, 2012 m.
gegužės 29 d. surengtas susitikimas su suinteresuotosiomis šalimis
(apie 85 dalyviai), 2012 m. rugsėjo 24 d. – konferencija (apie
420 dalyvių) ir visus 2012 m. – pokalbiai su konkrečiomis
suinteresuotosiomis šalimis. Komisijos tarnybų atstovai susitiko su
Europos geležinkelių bendrijos (atstovaujančios geležinkelio
įmonėms), Europos keleivinio transporto operatorių, Europos
transporto darbuotojų federacijos, Europos keleivių federacijos,
Europos geležinkelių infrastruktūros valdytojų ir UITP
(Tarptautinės viešojo transporto sąjungos) atstovais. Specialūs
susitikimai su suinteresuotosiomis šalimis taip pat organizuoti
Prancūzijoje, Vokietijoje, Nyderlanduose, Lenkijoje, Švedijoje ir
Jungtinėje Karalystėje.
Dauguma (60 proc.) respondentų
sutiko, kad papildomos naujos atviros prieigos teisės, privaloma
konkursų tvarka arba abiejų šių priemonių derinys
galėtų skatinti rinkos integraciją. Atvira šalies keleivinio
geležinkelių transporto prieiga atsižvelgiant į ekonominės
pusiausvyros testo, kuriuo vertinamas galimas poveikis viešųjų
paslaugų sutarčių gyvybingumui, rezultatus vertinta
palankiausiai (pritarė 55 proc. respondentų). Dabartinė
tvarka vertinta itin nepalankiai (jai pritarė tik 20 proc.
respondentų). Darbuotojų atstovų nuomone, dėl bet kokio
šalies keleivinio geležinkelių transporto paslaugų rinkos
atvėrimo pablogėtų darbo sąlygos ir būtų daugiau
streikuojama.
Dėl privalomos konkursų tvarkos
45 proc. respondentų pritarė lankstumo priemonėms,
panašioms į tas, kurios taikomos viešojo pirkimo derybose, ir
pereinamiesiems laikotarpiams, per kuriuos būtų nuosekliai pereita
prie to, kad visos viešųjų paslaugų sutartys būtų
sudaromos konkurso tvarka (pritarė 80 proc. respondentų).
Dauguma (60 proc.) respondentų
sutiko, kad sukūrus geležinkelių riedmenų nuomos bendroves
būtų daugiau galimybių naudotis geležinkelių riedmenimis,
ir didžioji dauguma (75 proc.) teigė, kad infrastruktūros
valdytojai turėtų suteikti visą techninę informaciją.
Dėl integruotojo bilietų pardavimo palankiau vertintos
neprivalomosios nuostatos arba nuostatos, kuriomis būtų suteikiami
įgaliojimai sudaryti savanoriškus susitarimus, o ne privalomos
priemonės ES arba valstybių narių lygmeniu.
Kovo 26 d. ir birželio 19 d.
konsultuotasi su geležinkelių sektoriaus socialinio dialogo komitetu,
visų pirma dėl politikos alternatyvų ir jų socialinio
poveikio vertinimo.
Remdamasi minėtu išorės tyrimu ir
konsultacijų proceso rezultatais, Komisija atliko kokybinį ir
kiekybinį įvairių esamos reguliavimo sistemos modernizavimo
alternatyvų poveikio vertinimą.
Atlikus poveikio vertinimą
paaiškėjo, kad geriausias ekonominis, aplinkosauginis ir socialinis
poveikis, kurio grynoji dabartinė vertė per 2019–2035 m.
laikotarpį siektų 21–29 mlrd. EUR, būtų gautas kartu
taikant šias priemones:
–
plačiai apibrėžti atviros prieigos
teises, suteikiamas atsižvelgiant į jų poveikio viešųjų
paslaugų sutarčių ekonominei pusiausvyrai testo rezultatus;
–
viešųjų paslaugų sutartis sudaryti
konkurso tvarka;
–
savanoriškai diegti nacionalines integruotojo
bilietų pardavimo sistemas; ir
–
įpareigoti valstybes nares geležinkelio
įmonėms, norinčioms dalyvauti viešajame konkurse, užtikrinti
nediskriminacinę prieigą prie tinkamų geležinkelių
riedmenų.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
3.1       Vietos kompetentingos institucijos
apibrėžtis (2 straipsnio c punktas)
Dėl šio pakeitimo apibrėžtis tampa
teisiškai aiškesnė, nes nurodoma, kad vietos kompetentingos institucijos
veikia miestų aglomeracijose ar kaimo vietovėse, o ne didelėse
valstybės teritorijos dalyse.
3.2       Reikalavimai, pagal kuriuos
kompetentingos institucijos nustato viešųjų paslaugų
įsipareigojimus ir geografinę viešųjų paslaugų
sutarčių taikymo sritį (2 straipsnio e punktas ir naujas 2a
straipsnis)
Šiuo straipsniu nustatoma lanksti, bet
oficialiai įforminta ir skaidri procedūra, pagal kurią nustatomi
viešųjų paslaugų įsipareigojimai ir geografinė
viešųjų paslaugų sutarčių taikymo sritis, jei
kompetentingos institucijos mano, kad, siekiant užtikrinti politiniu
požiūriu pageidaujamą judumo jų atsakomybės sričiai
priklausančioje teritorijoje lygį, reikalingas valstybės
įsikišimas. Straipsnyje reikalaujama, kad kompetentingos institucijos
sudarytų viešojo transporto planus, kuriuose būtų nustatyti
viešojo keleivinio transporto politikos tikslai ir viešojo keleivinio transporto
paslaugų teikimo ir veiklos modeliai. Be to, jame reikalaujama, kad
kompetentingos institucijos, atsižvelgdamos į viešojo transporto planuose
nustatytus tikslus, pagrįstų viešųjų paslaugų
įsipareigojimų, kuriuos jos ketina taikyti viešojo transporto operatoriams,
rūšį ir apimtį ir viešųjų paslaugų sutarties
taikymo sritį. Jos turi vadovautis kriterijais, nustatytais remiantis
bendraisiais Sutarties principais, kaip antai tinkamumo, būtinumo ir
proporcingumo, taip pat ekonominiais kriterijais, kaip antai ekonomiškumo ir
finansinio tvarumo. Šiame straipsnyje taip pat reikalaujama, kad kompetentinga
institucija užtikrintų, kad būtų tinkamai konsultuojamasi su
suinteresuotosiomis šalimis, pvz., keleivių ir darbuotojų
organizacijomis ir transporto operatoriais. Jame reikalaujama, kad
geležinkelių sektoriuje šios procedūros teisinę
peržiūrą užtikrintų nepriklausomos geležinkelių sektoriaus
reguliavimo institucijos. Be to, siekiant užtikrinti veiksmingą
konkurenciją ir kartu atsižvelgti į tai, kad keleivinio geležinkelių
transporto rinkų dydis ir administracinė struktūra
valstybėse narėse yra skirtingi, šiame straipsnyje lanksčiai
apibrėžiama keleiviniam geležinkelių transportui taikoma didžiausios
pagal kiekvieną viešųjų paslaugų sutartį teikiamų
transporto paslaugų apimties riba.
3.3       Keleivinio transporto veiklos,
techninės ir finansinės informacijos teikimas skelbiant konkursą
dėl viešųjų paslaugų sutarties sudarymo (4 straipsnio 6
dalis ir nauja 4 straipsnio 8 dalis)
Šia nauja 4 straipsnio 8 dalies nuostata kompetentingos
institucijos įpareigojamos potencialiems konkurso dėl
viešųjų paslaugų sutarties sudarymo dalyviams pateikti tam
tikrus veiklos, techninius ir finansinius duomenis, kad jie galėtų
parengti pasiūlymą remdamiesi išsamia informacija ir taip būtų
stiprinama konkurencija. Iš dalies pakeičiant 4 straipsnio 6 dalį
paaiškinama, kad kompetentingos institucijos turi konkurso dokumentuose aiškiai
nurodyti, ar jos reikalaus, kad viešųjų paslaugų operatoriai
laikytųsi socialinių standartų arba atitiktų socialinius
kriterijus.
3.4       Viršutinės ribos, taikomos
tiesiogiai sudarant mažos apimties sutartis ir sutartis su mažosiomis arba
vidutinėmis įmonėmis (5 straipsnio 4 dalis)
Šia nuostata nustatomos konkrečios
viršutinės ribos, taikomos tiesiogiai sudarant sutartis dėl mažos
apimties geležinkelių transporto paslaugų. Esamos ribos labiau
pritaikytos autobusų transportui ir kitų rūšių
bėginiam transportui, o ne geležinkeliui. Riba, kurią siūloma
taikyti geležinkelių atveju, nustatyta remiantis logika, kad, jei konkurso
organizavimo išlaidos nusveria numatomą konkurso naudą, sutartis
turėtų būti leidžiama sudaryti tiesiogiai. Atitinkama riba,
išreikšta traukinio nuvažiuotais kilometrais, nustatyta atsižvelgiant į
vidutines geležinkelių transporto paslaugų teikimo vieneto
sąnaudas.
3.5       Geležinkelių transporto
sutarčių sudarymas privaloma konkurso tvarka (5 straipsnio 6 dalis ir
4 straipsnis)
Išbraukus 5 straipsnio 6 dalį
kompetentingoms institucijoms atimama galimybė spręsti, ar
geležinkelių transporto viešųjų paslaugų sutartį
sudaryti tiesiogiai, ar konkurso tvarka. Bendroji taisyklė dėl
sutarčių sudarymo konkurso tvarka bus taikoma ir geležinkelių
sektoriui.
3.6       Sutarčių
sudarymo apribojimai (nauja 5 straipsnio 6 dalis)
Kad geležinkelių transporto paslaugų
sutartis pradėjus sudaryti konkurso tvarka būtų sustiprinta
konkurencija, šia nuostata kompetentingoms institucijoms suteikiama
galimybė nuspręsti, kad keleivinio geležinkelių transporto
paslaugų sutartys, susijusios su to paties tinklo arba maršrutų
rinkinio dalimis, bus sudaromos su skirtingomis geležinkelio
įmonėmis. Tuo tikslu kompetentingos institucijos gali nuspręsti
apriboti su ta pačia geležinkelio įmone konkurso tvarka sudaromų
sutarčių skaičių.
3.7       Galimybė naudotis
geležinkelių riedmenimis (naujas 5a straipsnis ir naujas 9a straipsnis)
Valstybes nares įpareigojant, kad
operatoriams, kurie nori teikti viešojo keleivinio geležinkelių transporto
paslaugas, būtų veiksmingai ir nediskriminuojant užtikrinama
galimybė naudotis tinkamais geležinkelių riedmenimis, pašalinama
didžiausia kliūtis veiksmingai konkurencijai dėl viešųjų
paslaugų sutarčių sudarymo. Valstybėse narėse, kuriose
nėra gerai veikiančios geležinkelių riedmenų nuomos rinkos,
kompetentingos institucijos savo nuožiūra imasi priemonių, kad
užtikrintų galimybę naudotis geležinkelių riedmenimis ir taip
atvertų rinką. Tačiau, kadangi aplinkybės ir poreikiai
įvairiose šalyse gali būti skirtingi, nauja nuostata kompetentingoms
institucijoms paliekama laisvė rinktis tinkamiausias priemones tikslui
pasiekti ir nurodomos dažniausiai taikomos priemonės. Išsami tvarka ir
priemonės, kuriomis užtikrinama galimybė naudotis geležinkelių
riedmenimis, nustatomos įgyvendinimo aktais pagal šio reglamento 9a
straipsnyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
3.8       Tam tikros informacijos apie
viešųjų paslaugų sutartis skelbimas (7 straipsnio 1 ir 2 dalys)
Šia nuostata kompetentingos institucijos
įpareigojamos metinėse viešųjų paslaugų
įsipareigojimų ataskaitose, taip pat išankstiniuose pranešimuose apie
numatomus skelbti konkursus, pateikti informaciją apie viešųjų
paslaugų sutarčių įsigaliojimo datą ir galiojimo
trukmę. Ši papildoma informacija ir valstybėms narėms taikomas
įpareigojimas užtikrinti, kad būtų lengviau gauti metines
kompetentingų institucijų skelbiamas ataskaitas, padidins
sudarytų viešųjų paslaugų sutarčių ir galimo
tokių sutarčių sudarymo ateityje skaidrumą, todėl
transporto operatoriams bus lengviau pasirengti būsimiems konkursams.
3.9       Pereinamasis laikotarpis dėl
sutarčių sudarymo konkurso tvarka (8 straipsnio 2 dalis)
Šia nuostata paaiškinama, kad dešimties
metų pereinamasis laikotarpis iki 2019 m. gruodžio 2 d. yra
susijęs tik su 5 straipsnio 3 dalimi dėl kompetentingų
institucijų įpareigojimo sutartis sudaryti konkurso tvarka. Visos
kitos 5 straipsnio nuostatos (pvz., dėl galimybės tiesiogiai sudaryti
sutartį su vidaus operatoriumi, kai sutarties vertė maža arba kai ji
sudaroma kaip neatidėliotina priemonė, ir dėl sprendimo sudaryti
sutartį teisinės peržiūros) taikomos iškart.
3.10     Pereinamasis laikotarpis dėl
galiojančių tiesiogiai sudarytų geležinkelių transporto
paslaugų sutarčių (nauja 8 straipsnio 2a dalis)
Šia nuostata nustatomas papildomas
pereinamasis laikotarpis, taikomas geležinkelių transporto
viešųjų paslaugų sutartims, tiesiogiai sudarytoms 2013 m.
sausio 1 d. – 2019 m. gruodžio 2 d. Tos sutartys gali toliau
galioti iki jose numatyto termino, bet ne ilgiau kaip iki 2022 m. gruodžio
31 d. Taip geležinkelio įmonėms, su kuriomis viešųjų
paslaugų sutartis buvo sudaryta tiesiogiai, skiriama pakankamai laiko
prisitaikyti prie naujos tvarkos ir pasirengti privalomai konkurso tvarkai.
3.11     Reglamento (EB) Nr. 1370/2007
nuostatų dėl pranešimo apie valstybės pagalbą netaikymo ir
valstybės pagalbos suderinamumo sąlygų pritaikymas atsižvelgiant
į Sutarties reikalavimus
Reglamento (EB) Nr. 994/98
(Įgaliojimų suteikimo reglamento)[6] pakeitimų projekte Komisija
pasiūlė iš dalies pakeisti ir Reglamentą (EB)
Nr. 1370/2007, kad Sutarties 93 straipsnyje numatyta valstybės
pagalba, skiriama transporto koordinavimo reikmėms arba kaip kompensacija
už tam tikrus įsipareigojimus, siejamus su viešosios paslaugos
sąvoka, Sutarties 108 straipsnio 4 dalyje ir 109 straipsnyje numatyta
tvarka būtų įtraukta į Įgaliojimų suteikimo
reglamento taikymo sritį. Šiuo metu Komisija tikisi, kad bus priimtas
susijęs bendrosios išimties reglamentas, kuriame iš esmės
būtų atkurta dabartinė išimtis, išskyrus tiek, kiek šiuo su
geležinkelių sektoriumi susijusio teisės akto pasiūlymu bus
pakeistas Reglamentas (EB) Nr. 1370/2007.
2013/0028 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
kuriuo dėl šalių keleivinio
geležinkelių transporto paslaugų rinkų atvėrimo iš dalies
keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1370/2007
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 91 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
teisės akto projektą perdavus
nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[7],
atsižvelgdami į Regionų komiteto
nuomonę[8],

laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)       per pastarąjį
dešimtmetį keleivinio geležinkelių transporto apimtis didėjo
nepakankamai, kad jo dalis, palyginti su automobilių ir oro transporto
dalimi, didėtų. Keleivinis geležinkelių transportas, kaip
transporto rūšis, Europos Sąjungoje sudarė 6 %, ir ši dalis
beveik nesikeitė. Keleivinio geležinkelių transporto paslaugų
prieinamumas ir kokybė atsiliko nuo vis didėjančių
reikalavimų;
(2)       Sąjungos tarptautinio keleivinio
geležinkelių transporto paslaugų rinka konkurencijai atverta nuo
2010 m. Be to, kai kurios valstybės narės atvėrė
konkurencijai savo keleivinio transporto rinkas – suteikė teisę
laisvai patekti į rinką, viešųjų paslaugų sutartis
pradėjo sudaryti konkurso tvarka arba pradėjo taikyti abi šias
priemones;
(3)       Komisija 2011 m. kovo
28 d. baltojoje knygoje dėl transporto politikos[9]
paskelbė apie savo ketinimą užbaigti kurti geležinkelių vidaus
rinką ir taip užtikrinti Sąjungos geležinkelio įmonėms galimybę
teikti visų rūšių geležinkelių transporto paslaugas be
nereikalingų techninių ir administracinių
kliūčių;
(4)       kompetentingos institucijos,
organizuodamos savo viešojo keleivinio transporto paslaugų teikimą,
turi užtikrinti, kad viešųjų paslaugų įsipareigojimai ir
geografinė viešųjų paslaugų sutarčių taikymo
sritis būtų tinkami, būtini ir proporcingi atsižvelgiant į
jų teritorijoje įgyvendinamos viešojo keleivinio transporto politikos
tikslus. Ši politika turėtų būti nustatoma viešojo transporto
planuose, paliekant galimybę taikyti rinka grindžiamus transporto
sprendimus. Viešojo transporto planų ir viešųjų paslaugų
įsipareigojimų nustatymo procesas turėtų būti skaidrus
susijusioms suinteresuotosioms šalims, įskaitant potencialius naujus rinkos
dalyvius;
(5)       kad būtų
užtikrintas patikimas viešojo transporto finansavimas, būtinas viešojo
transporto planuose numatytiems tikslams pasiekti, kompetentingos institucijos
turi nustatyti tokius viešųjų paslaugų įsipareigojimus, kad
viešojo transporto tikslai būtų pasiekti ekonomiškai, atsižvelgiant
į tų įsipareigojimų vykdymo grynojo finansinio rezultato
kompensaciją, taip pat jos turi užtikrinti ilgalaikį pagal
viešųjų paslaugų sutartis teikiamo viešojo transporto
finansinį tvarumą;
(6)       siekiant užtikrinti
sklandų viešojo keleivinio geležinkelių transporto rinkos
veikimą itin svarbu, kad kompetentingos institucijos, nustatydamos
viešųjų paslaugų įsipareigojimus ir viešųjų
paslaugų sutarčių taikymo sritį, laikytųsi šių
kriterijų, nes atviros prieigos transporto veikla turi būti gerai
koordinuojama su transporto paslaugomis, teikiamomis pagal viešųjų
paslaugų sutartį. Dėl šios priežasties nepriklausoma
geležinkelių sektoriaus reguliavimo institucija turėtų
užtikrinti, kad šis procesas būtų tinkamai taikomas ir skaidrus;
(7)       siekiant skatinti
konkurenciją dėl šių sutarčių sudarymo ir kartu
kompetentingoms institucijoms užtikrinti galimybę optimizuoti apimtį
atsižvelgiant į ekonomines ir veiklos aplinkybes, turi būti nustatyta
didžiausia keleivinio geležinkelių transporto viešųjų
paslaugų sutarties metinė apimtis;
(8)       kad būtų lengviau
rengti konkurso pasiūlymus ir taip būtų skatinama konkurencija,
kompetentingos institucijos turi užtikrinti, kad visi suinteresuoti pateikti
tokį pasiūlymą viešųjų paslaugų operatoriai
gautų tam tikrą informaciją apie transporto paslaugas ir
infrastruktūrą, su kuriomis yra susijusi viešųjų
paslaugų sutartis;
(9)       tam tikros viršutinės
ribos, taikomos tiesiogiai sudarant geležinkelių transporto
viešųjų paslaugų sutartis, turi būti pritaikytos prie
konkrečių ekonominių sąlygų, kuriomis šiame sektoriuje
vyksta konkursas;
(10)     siekiant sukurti keleivinio
geležinkelių transporto paslaugų vidaus rinką, šiame sektoriuje
būtina nustatyti bendras konkursų dėl viešųjų
paslaugų sutarčių sudarymo taisykles, kurios būtų vienodai
taikomos visose valstybėse narėse;
(11)     siekiant sukurti pagrindines
sąlygas, kuriomis visuomenė gautų didžiausią naudą iš
veiksmingo šalių keleivinio geležinkelių transporto paslaugų
rinkos atvėrimo, svarbu, kad valstybės narės užtikrintų
tinkamą viešųjų paslaugų operatorių darbuotojų
socialinės apsaugos lygį;
(12)     kai rinka viešųjų
paslaugų operatoriams neužtikrina prieigos prie geležinkelio riedmenų
tinkamomis ekonominėmis ir nediskriminacinėmis sąlygomis,
tokią prieigą turi palengvinti kompetentingos institucijos, imdamosi
tinkamų ir veiksmingų priemonių;
(13)     kad rinkos dalyviai
galėtų organizuočiau dalyvauti konkurse, būtina užtikrinti
visišką tam tikrų svarbiausių rengiamo konkurso dėl
viešųjų paslaugų sutarčių sudarymo tvarkos
elementų skaidrumą;
(14)     remiantis Reglamento (EB)
Nr. 1370/2007 teksto logika reikėtų aiškiai nurodyti, kad
pereinamasis laikotarpis iki 2019 m. gruodžio 2 d. yra susijęs
tik su įpareigojimu viešųjų paslaugų sutartis sudaryti
konkurso tvarka;
(15)     geležinkelio įmonėms
reikia šiek tiek daugiau laiko pasirengti privalomam viešųjų
paslaugų sutarčių sudarymui konkurso tvarka, kad
įmonės, su kurioms anksčiau tokios sutartys buvo sudarytos
tiesiogiai, galėtų imtis veiksmingų ir tvarių vidaus
restruktūrizavimo priemonių. Todėl sutarčių, kurios
tiesiogiai sudaromos nuo šio reglamento įsigaliojimo iki 2019 m.
gruodžio 3 d., atveju reikalingos pereinamojo laikotarpio priemonės;
(16)     atvėrus šalies keleivinio
geležinkelių transporto paslaugų rinką, kompetentingoms
institucijoms gali reikėti imtis priemonių, kad būtų
užtikrintas aukštas konkurencijos lygis – apriboti sutarčių, kurias
jos sudaro su viena geležinkelio įmone, skaičių, todėl
turėtų būti numatytos atitinkamos nuostatos;
(17)     kad šio reglamento 5a
straipsnis būtų įgyvendinamas vienodomis sąlygomis,
Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo
įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi
vadovaujantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos
reglamentu (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių
vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais
kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai[10];
(18)     atsižvelgdama į
Reglamento (EB) Nr. 994/98 (Įgaliojimų suteikimo reglamentas)[11]
pakeitimus, Komisija pasiūlė iš dalies pakeisti ir Reglamentą
(EB) Nr. 1370/2007 (COM(2012) 730/3). Siekiant suderinti
požiūrį į valstybės pagalbos srities bendrosios išimties
reglamentus, Sutarties 93 straipsnyje numatyta valstybės pagalba, skiriama
transporto koordinavimo reikmėms arba kaip kompensacija už tam tikrus
įsipareigojimus, siejamus su viešosios paslaugos sąvoka, Sutarties
108 straipsnio 4 dalyje ir 109 straipsnyje numatyta tvarka turėtų
būti įtraukta į Įgaliojimų suteikimo reglamento
taikymo sritį;
(19)         todėl
Reglamentas (EB) Nr. 1370/2007 turėtų būti atitinkamai iš
dalies pakeistas,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 1370/2007 iš dalies
keičiamas taip:
1.           a) 2 straipsnio c punktas
pakeičiamas taip:
„c) vietos kompetentinga institucija –
kompetentinga institucija, kurios kompetencijai priklausanti geografinė
teritorija nėra nacionalinė ir kuri atsakinga už miestų
aglomeracijos arba kaimo vietovės transporto reikmes;“;
b) 2 straipsnio e punktas papildomas taip:
„Viešųjų paslaugų
įsipareigojimai netaikomi jokioms viešojo transporto paslaugoms, kurios
nėra būtinos siekiant pasinaudoti vietos, regioninio ar
subnacionalinio tinklo privalumais.
2.           įterpiamas toks 2a
straipsnis:
„2a straipsnis
Viešojo transporto planai ir viešųjų
paslaugų įsipareigojimai
1.      Kompetentingos institucijos parengia ir
reguliariai atnaujina teritorijoje, už kurią jos atsakingos, naudojamo
visų atitinkamų rūšių viešojo keleivinio transporto planus.
Šiuose viešojo transporto planuose nustatomi teritorijoje, už kurią tos
institucijos atsakingos, naudojamam visų atitinkamų rūšių
transportui taikomi viešojo transporto politikos tikslai ir priemonės
jiems pasiekti. Juose pateikiami bent šie dalykai:
a)       tinklo arba maršrutų
struktūra;
b)      pagrindiniai reikalavimai, kuriuos turi
atitikti viešojo transporto paslaugų pasiūlymas, kaip antai pasiekiamumo,
teritorinio junglumo, saugumo, jungčių su tos pačios rūšies
ir kitų rūšių transportu pagrindiniuose jungiamuosiuose
mazguose, pasiūlymo savybių, pvz., paslaugų teikimo laiko,
paslaugų dažnumo ir mažiausio pajėgumo išnaudojimo laipsnio;
c)       su tam tikrais elementais, kaip antai
stočių ir geležinkelių riedmenų įrangos
savybėmis, punktualumu ir patikimumu, švara, klientų aptarnavimu ir
informavimu, skundų nagrinėjimu ir žalos atlyginimu, paslaugos kokybės
stebėsena, susiję kokybės standartai;
d)      tarifų politikos principai;
e)       veiklos vykdymo reikalavimai, pvz.,
dviračių vežimo, eismo valdymo, nenumatytų atvejų plano,
taikomo sutrikus veiklai.
Sudarydamos viešojo transporto planus,
kompetentingos institucijos visų pirma atsižvelgia į taikomas
keleivių teisių, socialines, užimtumo ir aplinkosaugos taisykles.
Pasikonsultavusios su susijusiomis
suinteresuotosiomis šalimis, kompetentingos institucijos priima ir paskelbia
viešojo transporto planus. Taikant šį reglamentą atsižvelgiama bent
į šių suinteresuotųjų šalių nuomonę:
vežėjų, infrastruktūros valdytojų (jei taikoma), taip pat
keleivius ir darbuotojus atstovaujančių organizacijų.
2.      Viešųjų paslaugų
įsipareigojimai nustatomi ir viešųjų paslaugų sutartys
sudaromos atsižvelgiant į taikomus viešojo transporto planus.
3.      Viešojo keleivinio transporto
viešųjų paslaugų įsipareigojimai ir jų taikymo sritis
nustatomi taip:
a)       jie apibrėžiami pagal 2 straipsnio
e punktą;
b)      jie turi būti tinkami siekti viešojo
transporto plano tikslų;
c)       jais neturi būti viršijama to, kas
būtina ir proporcinga viešojo transporto plano tikslams pasiekti.
Vertinant b punkte nurodytą tinkamumą
atsižvelgiama į tai, ar valstybės įsikišimas į keleivinio
transporto paslaugų teikimą yra tinkama priemonė viešojo
transporto planų tikslams pasiekti.
Vertinant c punkte nurodytą
būtinumą ir proporcingumą viešojo keleivinio geležinkelių
transporto atveju atsižvelgiama į transporto paslaugas, teikiamas pagal
2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos
2012/34/ES, kuria sukuriama bendra Europos geležinkelių erdvė (nauja
redakcija)[12],
10 straipsnio 2 dalį, ir į visą pagal tos direktyvos 38
straipsnio 4 dalies pirmą sakinį infrastruktūros valdytojams ir
reguliavimo institucijoms suteiktą informaciją.
4.      Nustatant viešųjų paslaugų
įsipareigojimus ir jais susijusio grynojo finansinio rezultato
kompensaciją siekiama užtikrinti, kad:
a)       viešojo transporto plano tikslai
būtų pasiekti kuo ekonomiškiau;
b)      būtų užtikrintas ilgalaikis
finansinis viešojo keleivinio transporto paslaugų teikimo pagal viešojo
transporto plane nustatytus reikalavimus tvarumas.
5.      Rengdama specifikacijas kompetentinga
institucija parengia viešųjų paslaugų įsipareigojimų
specifikacijos projektą ir nurodo tų įsipareigojimų taikymo
sritį, pagrindinius jų atitikties 2–4 dalyse nustatytiems
reikalavimams vertinimo etapus ir vertinimo rezultatus.
Kompetentinga institucija dėl šių
specifikacijų tinkamai konsultuojasi su susijusiomis suinteresuotosiomis
šalimis, kaip antai bent transporto paslaugų teikėjais,
infrastruktūros valdytojais (jei taikoma), taip pat keleiviams ir
darbuotojams atstovaujančiomis organizacijomis, ir atsižvelgia į
jų nuomonę.
6.      Viešojo keleivinio geležinkelių
transporto atveju:
a)       vertinimo ir šiame straipsnyje
nustatytos procedūros atitiktį užtikrina (taip pat ir savo
iniciatyva) Direktyvos 2012/34/ES 55 straipsnyje nurodyta reguliavimo
institucija;
b)      didžiausia metinė viešųjų
paslaugų sutarties apimtis, išreikšta traukinio nuvažiuotais kilometrais,
yra arba 10 mln. traukinio nuvažiuotų kilometrų, arba
trečdalis viso nacionalinio viešojo keleivinio geležinkelių
transporto paslaugų, teikiamų pagal viešųjų paslaugų
sutartis, apimties – taikoma didesnioji vertė.“;
3.           4 straipsnis iš dalies
keičiamas taip:
a)      1 dalies a punktas pakeičiamas taip:
„a) aiškiai apibrėžti pagal 2 straipsnio e
dalį ir 2a straipsnį nustatyti viešųjų paslaugų
įsipareigojimai, kuriuos viešųjų paslaugų operatorius
privalo vykdyti, ir atitinkamos geografinės teritorijos;“;
b)      1 dalies b punkto paskutinis sakinys
pakeičiamas taip:
„Jei viešųjų paslaugų sutartis
sudaroma ne pagal 5 straipsnio 3 dalį, šie parametrai nustatomi taip, kad
kompensacija negalėtų viršyti sumos, reikalingos vykdant
viešųjų paslaugų įsipareigojimus patirtų išlaidų
ir gautų pajamų grynajam finansiniam rezultatui padengti,
atsižvelgiant į viešųjų paslaugų operatoriaus pasiliktas su
tų įsipareigojimų vykdymu susijusias pajamas ir
pagrįstą pelną;“;
c)      6 dalis pakeičiama taip:
„Kai kompetentingos institucijos pagal
nacionalinę teisę reikalauja, kad viešųjų paslaugų operatoriai
laikytųsi tam tikrų kokybės ir socialinių standartų
arba nustato socialinius ir kokybės kriterijus, tie standartai ir
kriterijai įtraukiami į konkurso dokumentus ir į
viešųjų paslaugų sutartis.“;
d)      pridedama tokia 8 dalis:
„8. Kompetentingos institucijos visoms
suinteresuotosioms šalims pateikia atitinkamą informaciją, kuria
remiantis būtų galima parengti pasiūlymą konkursui. Tai
informacija apie keleivių paklausą, tarifus, su viešuoju keleiviniu
transportu, kuriam taikomas konkursas, susijusias išlaidas ir pajamas, taip pat
išsamūs infrastruktūros specifikacijų duomenys, susiję su
reikalingų transporto priemonių ar geležinkelių riedmenų
naudojimu, kad tos suinteresuotosios šalys galėtų parengti tinkamai
pagrįstus verslo planus. Geležinkelių infrastruktūros valdytojai
kompetentingoms institucijoms padeda pateikti visas reikalingas
infrastruktūros specifikacijas. Jei nesilaikoma pirmiau
išdėstytų nuostatų, taikoma 5 straipsnio 7 dalyje numatyta
teisinė peržiūra.“;
4.           5 straipsnis iš dalies
keičiamas taip:
a)      4 dalis pakeičiama taip:
„4. Kompetentingos institucijos gali
nuspręsti, jei tai nedraudžiama pagal nacionalinę teisę,
viešųjų paslaugų sutartis sudaryti tiesiogiai:
a)       kai numatoma jų vidutinė
metinė vertė yra mažesnė nei 1 000 000 EUR arba, viešųjų
paslaugų sutarties, kuri apima viešojo geležinkelių transporto
paslaugas, atveju, mažesnė nei 5 000 000 EUR arba
b)      kai jos susijusios su mažesnės nei
300 000 transporto priemonės nuvažiuotų kilometrų
metinės apimties arba, viešųjų paslaugų sutarties, kuri
apima geležinkelių transporto paslaugas, atveju, mažesnės nei
150 000 traukinio nuvažiuotų kilometrų metinės apimties
viešojo keleivinio transporto paslaugų teikimu.
Tais atvejais, kai viešųjų paslaugų
sutartis tiesiogiai sudaroma su mažąja arba vidutine įmone,
naudojančia ne daugiau kaip 23 kelių transporto priemones, tos ribos
gali būti padidintos: arba iki numatomos vidutinės metinės
paslaugų vertės, kuri yra mažesnė nei
2 000 000 EUR, arba iki viešojo keleivinio transporto
paslaugų metinės apimties, kuri yra mažesnė nei 600 000
transporto priemonės nuvažiuotų kilometrų.“;
b)      6 dalis pakeičiama taip:
„Kompetentingos institucijos gali nuspręsti,
kad, siekiant sustiprinti geležinkelio įmonių konkurenciją,
keleivinio geležinkelių transporto viešųjų paslaugų
sutartys, susijusios su to paties tinklo ar maršrutų rinkinio dalimis,
būtų sudaromos su skirtingomis geležinkelio įmonėmis. Tuo
tikslu kompetentingos institucijos, prieš paskelbdamos konkursą, gali
nuspręsti apriboti su ta pačia geležinkelio įmone sudaromų
sutarčių skaičių.“;
5.           įterpiamas toks 5a
straipsnis:
„5a straipsnis
Geležinkelių riedmenys
1.      Valstybės narės, laikydamosi
valstybės pagalbos taisyklių, imasi reikiamų priemonių, kad
operatoriams, norintiems pagal viešųjų paslaugų sutartį
teikti viešojo keleivinio geležinkelių transporto paslaugas,
būtų užtikrinta galimybė veiksmingai ir nediskriminacinėmis
sąlygomis naudotis viešajam keleiviniam geležinkelių transportui
tinkamais geležinkelių riedmenimis.
2.      Tais atvejais, kai įmonių,
nuomojančių 1 dalyje nurodytus geležinkelių riedmenis
nediskriminacinėmis ir komerciškai perspektyviomis sąlygomis visiems
atitinkamiems viešojo keleivinio geležinkelių transporto operatoriams,
atitinkamoje rinkoje nėra, valstybės narės, laikydamosi
valstybės pagalbos taisyklių, užtikrina, kad geležinkelių
riedmenų liekamosios vertės rizika tektų kompetentingai
institucijai, jei operatoriai, ketinantys ir galintys dalyvauti
viešųjų paslaugų sutarčių sudarymo konkursuose, to
reikalauja, kad galėtų dalyvauti konkurse.
Užtikrinti, kad būtų laikomasi pirmoje
pastraipoje nurodyto reikalavimo, kompetentinga institucija gali vienu iš
šių būdų:
a)       pati įsigydama viešųjų
paslaugų sutarčiai vykdyti būtinus geležinkelių riedmenis,
kad galėtų leisti jais naudotis viešųjų paslaugų
operatoriui rinkos kaina arba kaip numatyta viešųjų paslaugų
sutartyje pagal 4 straipsnio 1 dalies b punktą, 6 straipsnį ir, jei
taikoma, priedą;
b)      suteikdama viešųjų
paslaugų sutarčiai vykdyti naudojamų geležinkelių
riedmenų finansavimo garantiją rinkos kaina arba vykdydama
viešųjų paslaugų sutartį pagal 4 straipsnio 1 dalies b
punktą, 6 straipsnį ir, jei taikoma, priedą. Tokia garantija
gali apimti liekamosios vertės riziką, kai taikoma, laikantis atitinkamų
valstybės pagalbos taisyklių;
c)       viešųjų paslaugų
sutartyje įsipareigodama sutarties galiojimo pabaigoje perimti
geležinkelių riedmenis rinkos kaina.
Punktuose b ir c nurodytais atvejais kompetentinga
institucija turi teisę reikalauti, kad, viešųjų paslaugų
sutarčiai pasibaigus, viešųjų paslaugų operatorius
perduotų geležinkelių riedmenis naujajam operatoriui, su kuriuo
sudaroma sutartis. Kompetentinga institucija gali naująjį viešojo
transporto operatorių įpareigoti perimti geležinkelių riedmenis.
Riedmenys perduodami rinkos kaina.
3.      Jei geležinkelių riedmenys
perduodami naujajam viešojo transporto operatoriui, kompetentinga institucija
konkurso dokumentuose pateikia išsamius duomenis apie geležinkelių
riedmenų techninės priežiūros išlaidas ir apie tų riedmenų
fizinę būklę.
4.      Iki [18 mėnesių nuo šio
reglamento įsigaliojimo dienos] Komisija priima priemones, kuriomis
nustatoma išsami šio straipsnio 2 ir 3 dalių taikymo tvarka. Tie
įgyvendinimo aktai priimami pagal 9a straipsnio 2 dalyje nurodytą
nagrinėjimo procedūrą.“;
6.           6 straipsnio 1 dalis pakeičiama
taip:
„1. Visos kompensacijos, susijusios su
bendrąja taisykle arba su viešųjų paslaugų sutartimi,
atitinka 4 straipsnį, nepaisant to, kaip buvo sudaryta viešųjų
paslaugų sutartis. Visos bet kokio pobūdžio kompensacijos, susijusios
su viešųjų paslaugų sutartimi, sudaryta ne pagal 5 straipsnio 3
dalį, arba su bendrąja taisykle, atitinka ir priedo nuostatas.“;“
7.           7 straipsnis iš dalies
keičiamas taip:
a)      1 dalis pakeičiama taip:
„1. Kiekviena kompetentinga institucija kartą
per metus paskelbia suvestinę ataskaitą, kurioje nurodo
viešųjų paslaugų įsipareigojimus, už kuriuos ji atsakinga,
viešųjų paslaugų sutarčių įsigaliojimo ir
galiojimo pabaigos datas, pasirinktus viešųjų paslaugų
operatorius ir kaip atlygį tiems viešųjų paslaugų
operatoriams sumokėtas kompensacijas ir suteiktas išimtines teises. Šioje
ataskaitoje atskirai aptariamas autobusų transportas ir geležinkelių
transportas, ja remiantis galima stebėti ir vertinti viešojo transporto
tinklo veikimą, kokybę ir finansavimą ir, jei taikoma, joje
pateikiama informacija apie visų suteiktų išimtinių teisių
pobūdį ir apimtį. Valstybės narės užtikrina, kad
būtų lengviau centralizuotai susipažinti su šiomis ataskaitomis,
pvz., per bendrą žiniatinklio portalą.“;
b)      2 dalyje pridedamas toks punktas:
„d) numatoma viešųjų paslaugų
sutarties įsigaliojimo data ir galiojimo trukmė.“;
8.           8 straipsnis iš dalies
keičiamas taip:
a)      2 dalies pirma pastraipa pakeičiama
taip:
„2. Nepažeidžiant 3 dalies, nuo 2019 m.
gruodžio 3 d. geležinkelių transporto, išskyrus kitas bėginio
transporto rūšis, pvz., metro ar tramvajų, viešųjų
paslaugų sutartys sudaromos pagal 5 straipsnio 3 dalį. Visos
kitų rūšių bėginio transporto ir kelių transporto
viešųjų paslaugų sutartys pagal 5 straipsnio 3 dalį turi
būti sudaromos dar iki 2019 m. gruodžio 3 d. Šiuo pereinamuoju
laikotarpiu iki 2019 m. gruodžio 3 d. valstybės narės imasi
priemonių laipsniškai užtikrinti, kad būtų laikomasi 5
straipsnio 3 dalies, siekdamos išvengti didelių struktūrinių
problemų, visų pirma susijusių su transporto pajėgumais.“;
b)      įterpiama tokia 2a dalis:
„2a. Viešojo keleivinio geležinkelių
transporto viešųjų paslaugų sutartys, tiesiogiai sudarytos nuo
2013 m. sausio 1 d. iki 2019 m. gruodžio 2 d., gali toliau
galioti iki jose numatyto termino. Tačiau bet kuriuo atveju jos nustoja
galioti 2022 m. gruodžio 31 d.“;
c)      3 dalies antros pastraipos paskutinis
sakinys pakeičiamas taip:
„D punkte nurodytos sutartys gali toliau galioti
iki jose numatyto termino, jei jų galiojimo trukmė ribota ir panaši
į 4 straipsnyje nustatytą trukmę.“;
9.           įterpiamas toks 9a
straipsnis:
„9a straipsnis
Komiteto procedūra
1.      Komisijai padeda Bendros Europos
geležinkelių erdvės komitetas, įsteigtas pagal 2012 m.
lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/34/ES,
kuria sukuriama bendra Europos geležinkelių erdvė (nauja redakcija),[13] 62
straipsnį. Tas komitetas – komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES)
Nr. 182/2011.
2.      Kai daroma nuoroda į šią
dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.“
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą
dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir
tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
[1]               Baltoji
knyga „Bendros Europos transporto erdvės kūrimo planas.
Konkurencingos efektyviu išteklių naudojimu grindžiamos transporto
sistemos kūrimas“, COM(2011) 144.
[2]               Geresnė
bendrosios rinkos valdysena, COM(2012) 259.
[3]               http://ec.europa.eu/consumers/consumer_research/cms_en.htm.

[4]               Komisijos
komunikatas „2020 m. Europa. Pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo
strategija“, COM(2010) 2020.
[5]               OL
L 343, 2012 12 14, p. 32.
[6]               TARYBOS
REGLAMENTO, kuriuo iš dalies keičiamas 1998 m. gegužės 7 d.
Tarybos reglamentas (EB) Nr. 994/98 dėl Europos bendrijos steigimo
sutarties 92 ir 93 straipsnių taikymo kai kurioms horizontalios
valstybės pagalbos rūšims ir 2007 m. spalio 23 d. Europos
Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1370/2007 dėl keleivinio
geležinkelių ir kelių transporto viešųjų paslaugų,
pasiūlymas, COM(2012) 730 final, 2012 12 5.
[7]               OL C , ,
p. .
[8]               OL C , ,
p. .
[9]               Baltoji
knyga „Bendros Europos transporto erdvės kūrimo planas. Konkurencingos
efektyviu išteklių naudojimu grindžiamos transporto sistemos
kūrimas“, COM(2011) 144.
[10]             OL
L 55, 2011 2 28, p. 13.
[11]             TARYBOS
REGLAMENTO, kuriuo iš dalies keičiamas 1998 m. gegužės 7 d.
Tarybos reglamentas (EB) Nr. 994/98 dėl Europos bendrijos steigimo
sutarties 92 ir 93 straipsnių taikymo kai kurioms horizontalios
valstybės pagalbos rūšims ir 2007 m. spalio 23 d. Europos
Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1370/2007 dėl keleivinio
geležinkelių ir kelių transporto viešųjų paslaugų,
pasiūlymas, COM(2012) 730 final, 2012 12 5.
[12]             OL
L 343, 2012 12 14, p. 32.
[13]             OL
L 343, 2012 12 14, p. 32.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52006PC0719

Pasiūlymas Tarybos reglamentas iš dalies keičiantis Reglamento (EB) Nr. 1083/2006, nustatančio bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo bei panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1260/1999, III priedą  /* KOM/2006/0719 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 24.11.2006KOM(2006) 719 galutinisPasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASiš dalies keičiantis Reglamento (EB) Nr. 1083/2006, nustatančio bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo bei panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1260/1999, III priedą(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. Pasiūlymo aplinkybėsPasiūlymo pagrindas ir tikslaiAtsižvelgiant į planuojamą Bulgarijos ir Rumunijos įstojimą į Europos Sąjungą 2007 m. sausio 1 d., ES teisės aktai dėl sanglaudos politikos, ypač 2006 m. liepos 11 d. Reglamentas (EB) Nr. 1083/2006, nustatantis bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo bei panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1260/1999[1], turėtų būti pritaikyti siekiant įtraukti Bulgariją ir Rumuniją nuo jų įstojimo į Europos Sąjungą datos.Buvo parengtas Reglamento pasiūlymas, pakeičiantis Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 III priedą dėl Bendro finansavimo normoms taikomų viršutinių ribų. III priedas iš dalies pakeistas įtraukiant Rumuniją ir Bulgariją į priedo lentelės pirmoje eilutėje pateiktą šalių, kurioms gali būti taikomos didžiausios bendro finansavimo iš Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo normos, sąrašą.Bendrosios aplinkybėsPagal Sutarties dėl Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos stojimo į Europos Sąjungą 4 straipsnio 3 dalį Europos Sąjungos institucijos prieš stojimą gali priimti institucijų teisės aktų, kuriems būtini pakeitimai, susiję su stojimu, pakeitimus.Pasiūlymo srityje taikomos nuostatosŠis pasiūlymas iš dalies keičia 2006 m. liepos 11 d. Reglamentą (EB) Nr. 1083/2006, nustatantį bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo bei panaikinantį Reglamentą (EB) Nr. 1260/1999.Derėjimas su kitomis Europos Sąjungos politikos kryptimis ir tikslaisPasiūlymu nustatomos techninės galiojančių Bendrijos teisės aktų techninės adaptacijos, atsižvelgiant į ES įsipareigojimą dėl Bulgarijos ir Rumunijos narystės.2. Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis ir poveikio vertinimasKonsultacijos su suinteresuotosiomis šalimisBuvo nuspręsta, kad konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis nėra būtinos.Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimasNepriklausomo tyrimo neprireikė.Poveikio vertinimasPoveikio vertinimas nebuvo atliekamas.3. Teisiniai pasiūlymo aspektaiSiūlomų veiksmų santraukaSiūlomu reglamentu būtų pakeistas Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 III priedas dėl bendro finansavimo normoms taikomų viršutinių ribų, siekiant įtraukti Rumuniją ir Bulgariją į šalių, kurioms gali būti taikomos didžiausios bendro finansavimo iš Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo normos, sąrašą.Teisinis pagrindasTeisinis pasiūlymo pagrindas yra Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos stojimo sutartis[2], ypač jos 4 straipsnio 3 dalis. Teisinis pagrindas taip pat yra Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos stojimo aktas[3], ypač jo 56 straipsnis.Subsidiarumo principasĮ nuostatas, susijusias su subsidiarumo principo taikymu, jau buvo atsižvelgta pirmiau priimtame Reglamente (EB) Nr. 1083/2006. Pasiūlymas neturės jokių kitų pasekmių subsidiarumo principo taikymui.Proporcingumo principasĮ nuostatas, susijusias su proporcingumo principo taikymu, jau buvo atsižvelgta pirmiau priimtame Reglamente (EB) Nr. 1083/2006 Pasiūlymas neturės jokių kitų pasekmių proporcingumo principo taikymui.Pasirinkta priemonėSiūloma priemonė: šis pasiūlymas pakeičia galiojantį reglamentą ir todėl turėtų būti reglamentu.4. POVEIKIS BIUDžETUIPasiūlymas neturi poveikio Bendrijos biudžetui, kadangi į metinį asignavimų įsipareigojimams paskirstymą, pateiktą Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 I priede, jau įtraukti asignavimai Rumunijai ir Bulgarijai pagal finansines perspektyvas.PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASiš dalies keičiantis Reglamento (EB) Nr. 1083/2006, nustatančio bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo bei panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1260/1999, III priedąEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos stojimo sutartį[4], ypač į jos 4 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos stojimo aktą[5], ypač į jo 56 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,kadangi:(1) Pagal Stojimo akto 56 straipsnį, jeigu dėl stojimo būtina daryti po 2007 m. sausio 1 d. galiosiančių aktų adaptacijas, o būtinos adaptacijos nebuvo numatytos Stojimo akte arba jo prieduose, būtinus aktus priima Taryba, nebent pirminį aktą priėmė Komisija.(2) Tarybos reglamente (EB) Nr. 1083/2006[6] nustatytos pagrindinės taisyklės, reglamentuojančios paramą iš Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo bei jų tikslai. Pagal 53 straipsnį, to Reglamento III priede, remiantis objektyviais kriterijais, nustatomos bendro finansavimo normoms taikomos viršutinės ribos veiksmų programose pagal valstybę narę ir tikslą. Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 III priedas turėtų būti adaptuotas, siekiant atsižvelgti į Bulgarijos ir Rumunijos įstojimą į Europos Sąjungą.(3) Būtina užtikrinti, kad kuo greičiau būtų priimtos visos su struktūriniais fondais ir Sanglaudos fondu susijusių teisės aktų techninės adaptacijos, siekiant, kad Bulgarija ir Rumunija galėtų teikti programavimo dokumentus nuo jų įstojimo į Europos Sąjungą dienos.(4) Todėl Reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,.PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:1 straipsnisReglamento (EB) Nr. 1083/2006 III priedas yra pakeičiamas šio reglamento priedu.2 straipsnisŠis reglamentas įsigalioja tik tuo atveju, jei įsigalioja Bulgarijos ir Rumunijos stojimo sutartis, šios Sutarties įsigaliojimo dieną.Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkasPRIEDAS„III PRIEDASBendro finansavimo normoms taikomos viršutinės ribos(nurodyta 53 straipsnyje)Kriterijai | Valstybės narės | ERPF ir ESF Finansavimo reikalavimus atitinkančių išlaidų procentas | Sanglaudos fondas Finansavimo reikalavimus atitinkančių išlaidų procentas |1) Valstybės narės, kurių vidutinis BVP vienam gyventojui 2001–2003 m. laikotarpiu nesiekė 85 % 25 ES valstybių narių per tą patį laikotarpį vidurkio. | Bulgarija, Čekija, Estija, Graikija, Kipras, Latvija, Lietuva, Vengrija, Malta, Lenkija, Portugalija, Rumunija, Slovėnija, Slovakija | 85 % konvergencijos ir regioninio konkurencingumo ir užimtumo tikslui | 85% |2) Kitos nei 1 dalyje išvardintos valstybės narės, kurios 2007 m. sausio 1 d. atitinka Sanglaudos fondo pereinamojo laikotarpio režimo reikalavimus. | Ispanija | 80 % konvergencijos tikslui bei regionams, atitinkantiems laipsniško paramos teikimo reikalavimus pagal regioninio konkurencingumo ir užimtumo tikslą 50 % regioninio konkurencingumo ir užimtumo tikslui už regionų, atitinkančių laipsniško paramos teikimo reikalavimus, ribų | 85% |3) Valstybės narės, išskyrus nurodytas 1 ir 2 dalyse. | Belgija, Danija, Vokietijos Federacinė Respublika, Prancūzija, Airija, Italija, Liuksemburgas, Nyderlandai, Austrija, Suomija, Švedija ir Jungtinė Karalystė. | 75 % konvergencijos tikslui | - |4) Valstybės narės, išskyrus nurodytas 1 ir 2 dalyse. | Belgija, Danija, Vokietijos Federacinė Respublika, Prancūzija, Airija, Italija, Liuksemburgas, Nyderlandai, Austrija, Suomija, Švedija ir Jungtinė Karalystė. | 50 % regioninio konkurencingumo ir užimtumo tikslui | - |5) Sutarties 299 straipsnio 2 dalyje nurodyti atokiausi regionai, kurie naudojasi papildomais asignavimais šiems regionams, numatytais II priedo 20 dalyje | Ispanija, Prancūzija ir Portugalija | 50% | - |6) Atokiausi regionai, nurodyti Sutarties 299 straipsnio 2 dalyje | Ispanija, Prancūzija ir Portugalija | 85 % pagal konvergencijos ir regioninio konkurencingumo ir užimtumo tikslą | - |"[pic][pic][pic][1] OL L 210, 2006 7 31, p. 25.[2] OL L 157, 2005 6 21, p. 11.[3] OL L 157, 2005 6 21, p. 203.[4] OL L 157, 2005 6 21, p. 11.[5] OL L 157, 2005 6 21, p. 203.[6] OL L 210, 2006 7 31, p. 25.