               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 03 09
            COM(2016) 142 final
            2016/0075(COD)
            Pasiūlymas
            EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
            kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorės sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus
            (Gruzija)

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

               2012 m. birželio mėn. pradėtas ES ir Gruzijos dialogas dėl vizų režimo liberalizavimo. 2013 m. vasario mėn. Europos Komisija Gruzijos vyriausybei pristatė vizų režimo liberalizavimo veiksmų planą (VRLVP). Komisija įsipareigojo užtikrinti, kad kai tik Gruzijos vyriausybė užtikrins visų VRLVP nustatytų kriterijų įgyvendinimą, biometrinius pasus turintys Gruzijos piliečiai į Europos Sąjungą trumpalaikiam buvimui galės atvykti be vizų.

               Prieš pradėdamos dialogą dėl vizų režimo liberalizavimo ES ir Gruzija sudarė susitarimą dėl vizų režimo supaprastinimo ir readmisijos susitarimą, kurie įsigaliojo 2011 m. kovo 1 d. Visapusiškas ir veiksmingas jų įgyvendinimas buvo pagrindinė dialogo dėl vizų pradėjimo ir tęsimo sąlyga.

               VRLVP sudaro keturi skyriai: dokumentų, įskaitant biometrinius duomenis, saugumas (I skyrius); migracija ir integruotas sienų valdymas, įskaitant prieglobstį (II skyrius); viešoji tvarka ir visuomenės saugumas (III skyrius) ir išorės santykiai ir pagrindinės teisės (IV skyrius). Keturiuose VRLVP skyriuose pagal susijusius techninius klausimus nustatyti tikslūs kriterijai, kurie turi būti įgyvendinami siekiant priimti teisės aktus ir sukurti politinę bei institucinę sistemą (1 etapas) ir užtikrinti veiksmingą ir ilgalaikį įgyvendinimą (2 etapas).

               Prasidėjus ES ir Gruzijos dialogui dėl vizų režimo liberalizavimo Komisija informavo Europos Parlamentą ir Tarybą apie Gruzijos pažangą laikantis keturiuose VRLVP skyriuose nustatytų pirmojo ir antrojo etapo kriterijų. Pažanga buvo vertinama remiantis patikrinimais vietoje, kuriuos atliko ES valstybių narių ekspertai, ir Gruzijos pateikta išsamia informacija.

               2013 m. lapkričio 15 d. Komisija patvirtino pirmąją Gruzijos pažangos įgyvendinant VRLVP ataskaitą
                  1
               , ir pateikė keletą rekomendacijų dėl pirmojo etapo (teisėkūros ir planavimo) užbaigimo.

               2014 m. spalio 29 d. Komisija priėmė antrąją pažangos ataskaitą
                  2
               , kurioje padarė išvadą, kad Gruzija tenkina pirmojo VRLVP etapo kriterijus ir gali būti vertinama dėl atitikties antrojo etapo kriterijams. 2014 m. lapkričio 17 d. išvadose Taryba pritarė Komisijos įvertinimui. Prie ataskaitos pridėtas būsimo vizų režimo liberalizavimo Gruzijos piliečiams, vykstantiems į ES, galimo poveikio migracijai ir saugumui vertinimas.

               2015 m. gegužės 8 d. Komisija priėmė trečiąją Gruzijos pažangos įgyvendinant VRLVP ataskaitą
                  3
               . Ataskaitoje patvirtinta, kad iš esmės Gruzija užtikrino visų keturiuose VRLVP skyriuose nustatytų kriterijų įgyvendinimą, ir nurodyti veiksmai, kuriuos atlikus Gruzija tenkintų visus VRLVP antrojo etapo kriterijus.

               2015 m. gruodžio 18 d. priimtoje paskutinėje ketvirtojoje pažangos ataskaitoje
                  4
                Komisija nurodė, kad Gruzija padarė reikiamą pažangą ir įgyvendino visas reikiamas reformas, kad užtikrintų veiksmingą ir ilgalaikį likusių kriterijų įgyvendinimą. Remdamasi šiuo vertinimu ir atsižvelgdama į išvadas, gautas nuolat stebint ir rengiant ataskaitas nuo ES ir Gruzijos dialogo dėl vizų režimo liberalizavimo pradžios, Komisija patvirtino, kad Gruzija įgyvendino visus VRLVP keturių skyrių antro etapo kriterijus, ir nurodė, kad 2016 m. pradžioje turėtų būti pateiktas teisės akto pasiūlymas iš dalies keisti Reglamentą (EB) Nr. 539/2001, kad Gruzija būtų perkelta į šalių, kurių piliečiams netaikomas reikalavimas turėti vizą, sąrašą (II priedą).

               Be VRLVP įgyvendinimo pažangos ataskaitų rengimo, Komisija toliau stebėjo, kaip įgyvendinami susitarimas dėl vizų režimo supaprastinimo ir readmisijos susitarimas, visų pirma pasitelkdama šiais dviem susitarimais įsteigtus jungtinius komitetus. Paskutinį kartą abu komitetai posėdžiavo Briuselyje 2015 m. spalio 13 d. Tuomet Komisija pripažino, kad abu susitarimai įgyvendinami tinkamai.

               •Derėjimas su galiojančiomis šios politikos srities nuostatomis ir kitomis Sąjungos politikos sritimis

               Tarybos reglamente (EB) Nr. 539/2001
                  5
                pateikti trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami valstybių narių išorės sienas, privalo turėti vizą, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašai. Reglamentą (EB) Nr. 539/2001 taiko visos valstybės narės, išskyrus Airiją ir Jungtinę Karalystę, taip pat Islandija, Lichtenšteinas, Norvegija ir Šveicarija. Šis reglamentas yra dalis ES bendros vizų politikos, susijusios su trumpalaikiu buvimu ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.

               Gruzija šiuo metu įtraukta į Reglamento (EB) Nr. 539/2001 I priedo sąrašą, t. y. šalių, kurių piliečiai, vykstantys į ES valstybių narių teritoriją, privalo turėti vizą, sąrašą.

               Reglamentas (EB) Nr. 539/2001 paskutinį kartą iš dalies pakeistas Reglamentu (ES) Nr. 259/2014
                  6
               , kai Moldova, sėkmingai įgyvendinusi VRLVP, buvo perkelta į šalių, kurių piliečiams netaikomas reikalavimas turėti vizą, sąrašą, ir Reglamentu (ES) Nr. 509/2014
                  7
               , kai reguliariai peržiūrėjus šalių, kurių piliečiams taikomas reikalavimas turėti vizą, sąrašą penkioms Karibų
                  8
                ir vienuolikai
                  9
                Ramiojo vandenyno šalių ir Kolumbijai, Peru ir Jungtiniams Arabų Emyratams panaikintas vizų reikalavimas, su sąlyga, kad bus sudaryti ES ir šių trečiųjų šalių susitarimai dėl bevizio režimo.

               Kriterijai, kuriais turėtų būti remiamasi kiekvienu atveju atskirai nustatant trečiąją šalį, kurios piliečiams taikomas arba netaikomas reikalavimas turėti vizą, apibrėžti Reglamento (EB) Nr. 539/2001 1 straipsnyje (nustatyti Reglamentu (ES) Nr. 509/2014). Šie kriterijai susiję su: „neteisėta imigracija, viešąja tvarka ir saugumu, ekonomine nauda, visų pirma turizmu ir užsienio prekyba, taip pat su Sąjungos užsienio ryšiais su atitinkamomis trečiosiomis šalimis, ypač atsižvelgiant į žmogaus teises ir pagrindines laisves, taip pat į poveikį regionų suderinamumui ir abipusiškumui“
                  10
               . Ypatingą dėmesį reikėtų skirti atitinkamų trečiųjų šalių išduotų kelionės dokumentų saugumui.

               Priežasties nustatyti bevizio režimo susitarimo su ES sudarymo sąlygą, kad Gruzijos piliečiams nebūtų taikomas reikalavimas turėti vizą, nėra, nes Gruzija visiems ES piliečiams jau panaikino reikalavimą turėti vizą trumpalaikio buvimo ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį atveju. Jeigu šis sprendimas būtų atšauktas arba jeigu beviziu režimu būtų piktnaudžiaujama, Reglamentu (EB) Nr. 539/2001 nustatyti abipusiškumo ir vizos reikalavimo netaikymo sustabdymo mechanizmai būtų pakankamos taisomosios priemonės.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  Kadangi pasiūlymu iš dalies keičiama ES bendra vizų politika, pasiūlymo teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 77 straipsnio 2 dalies a punktas. Siūlomu reglamentu plėtojamas Šengeno acquis.

                •Subsidiarumo principas

                  Kadangi Reglamentas (EB) Nr. 539/2001 yra ES teisės aktas, jis gali būti iš dalies pakeistas tik lygiaverčiu teisės aktu. Valstybės narės negali veikti atskirai.

               •Proporcingumo principas

                  Žr. pirmesnį punktą – kitų galimybių pasiekti politikos tikslą nėra.

               •Priemonės pasirinkimas

                  Žr. pirmiau.

               3.EX-POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Ex-post vertinimas ir (arba) galiojančių teisės aktų tinkamumo patikrinimas

                  netaikoma

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

                  Tarybos Rytų Europos ir Vidurinės Azijos darbo grupėje (COEST) rengtos reguliarios diskusijos su valstybėmis narėmis, o Europos Parlamente – keli pristatymai vizų režimo liberalizavimo proceso tema.

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

               Komisija surinko išsamių duomenų, susijusių su visais VRLVP kriterijais, kuriuos įgyvendino Gruzija. Prie paskutinės Komisijos priimtos Gruzijos pažangos ataskaitos, kaip ir prie dviejų ankstesnių ataskaitų, pridėtas Komisijos tarnybų darbinis dokumentas
                  11
               , kuriame pateikta išsamesnės pagrindinės informacijos apie kiekvieno kriterijaus įgyvendinimą.

               •Poveikio vertinimas

                  Tarnybų darbinio dokumento priede Komisija, remdamasi atitinkamų ES agentūrų ir suinteresuotųjų šalių pastebėjimais, pateikė faktų analizę ir statistiniais duomenimis grindžiamą informaciją, susijusią su vizų režimo liberalizavimo Gruzijos piliečiams, vykstantiems į ES, galimu poveikiu migracijai ir saugumui. Tolesnis poveikio vertinimas nebūtinas.

               •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas

                  netaikoma

               •Pagrindinės teisės

                  Pasiūlymas neigiamo poveikio pagrindinių teisių apsaugai neturi.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  netaikoma

               5.KITI ASPEKTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

                  Iš dalies pakeistą Reglamentą valstybės narės nedelsdamos tiesiogiai taikys nuo įsigaliojimo dienos. Įgyvendinimo planas nebūtinas.

                  Pasinaudodama esamomis asociacijos struktūromis, palaikydama dialogą ir, jei būtina, taikydama ad hoc stebėjimo mechanizmus, Komisija toliau aktyviai stebės, kaip Gruzija užtikrina ilgalaikį visų keturiuose VRLVP skyriuose nustatytų kriterijų įgyvendinimą.

               •Aiškinamieji dokumentai (direktyvoms)

                  netaikoma

               •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

                  Reglamentas (EB) Nr. 539/2001 bus iš dalies pakeistas Gruziją perkeliant iš I priedo (šalių, kurių piliečiams taikomas reikalavimas turėti vizą, sąrašo) į II priedą (šalių, kurių piliečiams netaikomas reikalavimas turėti vizą, sąrašo). Bus įtraukta išnaša, kurioje nurodoma, kad bevizis režimas taikomas tik biometrinių pasų, išduotų laikantis Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos (TCAO) standartų, turėtojams.

               2016/0075 (COD)

               Pasiūlymas

               EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS

               kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorės sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus

               (Gruzija)

               EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalies a punktą,

               atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

               teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,

               laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,

               kadangi:

               (1)Tarybos reglamente (EB) Nr. 539/2001
                  12
                pateikti trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami valstybių narių išorės sienas, privalo turėti vizą, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašai. I ir II prieduose pateikiamų trečiųjų šalių sąrašų sudėtis ir dabar, ir vėliau turėtų atitikti šiame reglamente nustatytus kriterijus. Nuorodos į trečiąsias šalis, kurių padėtis, susijusi su tais kriterijais, pasikeitė, jei tinkama, turėtų būti perkeltos iš vieno priedo į kitą;

               (2)laikomasi nuomonės, kad Gruzija tenkina visus Vizų režimo liberalizavimo veiksmų plane, kuris Gruzijos vyriausybei pateiktas 2013 m. vasario mėn., nustatytus kriterijus, todėl tenkina susijusias sąlygas, kad jos piliečiams, vykstantiems į ES valstybių narių teritoriją, būtų panaikintas reikalavimas turėti vizą;

               (3)todėl Gruzija turėtų būti perkelta iš Reglamento (EB) Nr. 539/2001 I priedo į II priedą. Bevizis režimas turėtų būti taikomas tik biometrinių pasų, išduotų laikantis Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos (TCAO) standartų, turėtojams;

               (4)šis reglamentas yra Šengeno acquis nuostatų, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2000/365/EB
                  13
               , plėtojimas. Todėl Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

               (5)šis reglamentas yra Šengeno acquis nuostatų, kurias įgyvendinant Airija nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2002/192/EB
                  14
               , plėtojimas. Todėl Airija nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

               (6)Islandijos ir Norvegijos atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos Tarybos ir Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės susitarime dėl pastarųjų asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis, patenkančios į Tarybos sprendimo 1999/437/EB
                  15
                1 straipsnio B punkte nurodytą sritį;

               (7)Šveicarijos atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarime dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis, patenkančios į Sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio B punkte nurodytą sritį, minėtą sprendimą taikant kartu su Tarybos sprendimo 2008/146/EB
                  16
                3 straipsniu;

               (8)Lichtenšteino atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta protokole, pasirašytame Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis, kurios patenka į Sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio B punkte nurodytą sritį, minėtą sprendimą taikant kartu su Tarybos sprendimo 2011/350/ES
                  17
                3 straipsniu,

                  PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

               1 straipsnis

               Reglamentas (EB) Nr. 539/2001 iš dalies keičiamas taip:

               a)I priedo I dalyje (VALSTYBĖS) nuoroda į Gruziją išbraukiama;

               b)II priedo 1 dalyje (VALSTYBĖS) įterpiama ši nuoroda:

               „Gruzija*

               ______________

               *
                     Bevizis režimas taikomas tik biometrinių pasų, išduotų laikantis Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos (TCAO) standartų, turėtojams.“

               2 straipsnis

               Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               Šis reglamentas pagal Sutartis privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.

               Priimta Briuselyje

                  Europos Parlamento vardu
                        Tarybos vardu

                  Pirmininkas
                        Pirmininkas

                     (1)
                  COM(2013) 808 final.

                     (2)
                  COM(2014) 681 final.

                     (3)
                  COM(2015) 199 final.

                     (4)
                  COM(2015) 684 final.

                     (5)
                  2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus, OL L 81, 2001 3 21, p. 1.

                     (6)
                  2014 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 259/2014, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus, OL L 105, 2014 4 8, p. 9.

                     (7)
                  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 509/2014, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus, OL L 149, 2014 5 20, p. 67.

                     (8)
                  Dominika, Grenada, Sent Lusija, Sent Vinsentas ir Grenadinai, Trinidadas ir Tobagas.

                     (9)
                  Kiribatis, Maršalo Salos, Mikronezija, Nauru, Palau, Samoa, Saliamono Salos, Rytų Timoras, Tonga, Tuvalu, Vanuatu.

                     (10)
                  2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašą.

                     (11)
                  SWD(2015) 299 final.

                     (12)
                  2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus, OL L 81, 2001 3 21, p. 1.

                     (13)
                  2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimas 2000/365/EB dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas, OL L 131, 2000 6 1, p. 43.

                     (14)
                  2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimas 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas, OL L 64, 2002 3 7, p. 20.

                     (15)
                  1999 m. gegužės 17 d. Tarybos sprendimas 1999/437/EB dėl tam tikrų priemonių taikant Europos Sąjungos Tarybos, Islandijos Respublikos ir Norvegijos Karalystės sudarytą susitarimą dėl šių dviejų valstybių asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis, OL L 176, 1999 7 10, p. 31.

                     (16)
                  2008 m. sausio 28 d. Tarybos sprendimas 2008/146/EB dėl Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis sudarymo Europos bendrijos vardu, OL L 53, 2008 2 27, p. 1.

                     (17)
                  2011 m. kovo 7 d. Tarybos sprendimas 2011/350/ES dėl Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės protokolo dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis sudarymo Europos Sąjungos vardu, kiek tai susiję su patikrinimų prie vidaus sienų panaikinimu ir asmenų judėjimu, OL L 160, 2011 6 18, p. 19.


				|

		52015PC0038

			Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS dėl muitų taikymo importuojant tam tikras sunkiąsias alyvas ir kitus panašius produktus sustabdymo /* COM/2015/038 final - 2015/0024 (NLE) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
Šio Tarybos reglamento pasiūlymo tikslas
– sustabdyti autonominių Bendrojo muitų tarifo muitų
taikymą tam tikroms 27 skirsnyje nurodytoms prekėms (sunkiosioms
alyvoms), kurios šiuo metu klasifikuojamos priskiriant KN
kodą 2707 99 99.
Pagal 27 skirsnio 2 pastabą alyvos,
kurių nearomatinių sudėtinių dalių masė
didesnė už aromatinių sudėtinių dalių masę,
priskiriamos 2710 pozicijai, todėl tuo atveju, kai šiuos produktus
numatyta perdirbti naudojant specifinį procesą, jiems netaikomas
muitas. Tačiau alyvos, kurių aromatinių sudėtinių
dalių masė didesnė už nearomatinių sudėtinių
dalių masę, nuo 2013 m. balandžio mėn. priskiriamos 2707
pozicijai (CN 2707 99 9) ir todėl joms taikoma 1,7 %
muito norma.
Minėtų produktų techninės
charakteristikos išvardytos Kombinuotosios nomenklatūros[1] 2707 99 91 ir
2707 99 99 subpozicijų paaiškinimuose. 2013 m. balandžio
mėn. tie paaiškinimai iš dalies pakeisti siekiant patikslinti, kokie
produktai priskiriami 2710 pozicijai, ir panaikinti Kombinuotosios
nomenklatūros paaiškinimų bei 27 skirsnio 2 pastabos prieštarą.
Taigi pagal aromatinių sudėtinių dalių kiekį šios
alyvos priskiriamos įvairioms subpozicijoms ir, atitinkamai, joms taikomas
skirtingas muitų tarifų režimas. Todėl šioms alyvoms nuo
2013 m. balandžio mėn. taikoma 1,7 % muito norma.
Tačiau atsižvelgiant į
ekonominės veiklos vykdytojų interesus, tuo atveju, kai šias dvi
alyvas numatyta perdirbti naudojant specifinį procesą,
apibrėžtą 27 skirsnio 5 papildomoje pastaboje (vakuuminį
distiliavimą, krekingą, rifomingą ir kt.), ir kai taikoma
galutinio vartojimo procedūra, nustatyta Komisijos reglamente (EEB)
Nr. 2454/93[2],
toms alyvoms, nepriklausomai nuo jų aromatinių sudėtinių
dalių kiekio, autonominiu pagrindu turėtų būti netaikomas
muitas su sąlyga, kad minėtas procesas panaudotas. Taip pat
pažymėtina, kad nuo 2014 m. liepos 1 d. pagal 2013 m.
gruodžio 17 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1387/2013[3] laikinai sustabdytas
autonominio Bendrojo muitų tarifo muitų taikymas šiems produktams.
Taigi šio projekto tikslas – pasiūlyti
tų pačių kategorijų produktams taikyti tą patį
muitų tarifo režimą, nepriklausomai nuo to, kuriai pozicijai jie
priskiriami minėto Kombinuotosios nomenklatūros paaiškinimo
paskelbimo dieną, ir taip užtikrinti vienodas sąlygas visiems
ekonominės veiklos vykdytojams ir išvengti bemuičio režimo taikymo
tokiems produktams (šis režimas jiems taikomas nuo 1968 m.)
pertrūkių.
Pridėtas pasiūlymas laikomas
atitinkančiu darnumo principą, pagal kurį atsižvelgiama į
teisinį kontekstą ir įvairių suinteresuotųjų
šalių interesus, nes jame numatyta be pertrūkio nuolat taikyti
tą patį muitų tarifo režimą.
Šis pasiūlymas atitinka Sąjungos
išorės prekybos ir pramonės politiką.
Atsižvelgiant į išdėstytas
aplinkybes, siūloma atitinkamai iš dalies pakeisti Tarybos reglamentą
(EEB) Nr. 2658/87.
2.           KONSULTACIJŲ SU
SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
2014 m. gegužės 23 d. ir liepos
17–18 d. konsultuotasi su Muitinės kodekso komiteto Tarifų ir
statistinės nomenklatūros skyriumi (KN sektoriumi).
2014 m. birželio 4–6 d.
konsultuotasi su Muitinės kodekso komiteto Tarifų ir statistinės
nomenklatūros skyriumi (Žemės ūkio ir cheminių
produktų sektoriumi).
2014 m. gegužės 19–21 d.,
birželio 18 d. ir liepos 14–15 d. konsultuotasi su Ekonominių
muitų tarifų klausimų grupe.
Suinteresuotosios šalys jau paprašė
sustabdyti autonominių Bendrojo muitų tarifo muitų taikymą
aptariamiems produktams; prašymas patenkintas Tarybos reglamentu (ES)
Nr. 722/2014. Šio reglamento tikslas – leisti grąžinti 2013 m.
balandžio mėn.–2014 m. birželio mėn. sumokėtus muitus.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO
ASPEKTAI
Šio pasiūlymo teisinis pagrindas yra
Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 31 straipsnis.
Pasiūlymui subsidiarumo principas
netaikomas, nes ši sritis priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai.
Pasiūlymas atitinka proporcingumo
principą, nes, kaip numatyta Sutartyje, juo skatinama valstybių
narių ir trečiųjų šalių prekyba bei derinami
ekonominės veiklos vykdytojų komerciniai interesai, nekeičiant
ES PPO sąrašo.
Remiantis Sutarties dėl Europos
Sąjungos veikimo 31 straipsniu, autonominę muitų normą,
remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma nustato
Taryba.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Sunku įvertinti nuosavų
išteklių nuostolius, nes trūksta išsamių statistinių
duomenų apie šių produktų importą laikotarpiu, kuriuo jiems
buvo taikomas muitas. Apskaičiuota, kad tradiciniais nuosavais ištekliais
laikomų įplaukų sumažėtų apie 29,4 mln. EUR
per metus (2014 m. liepos–rugpjūčio mėn. importo statistiniais
duomenimis, susijusiais su atitinkamu TARIC kodu). Įvertinta, kad 15
mėnesių laikotarpio (2013 m. balandžio 4 d.–birželio
31 d.) suma būtų apie 36,7 mln. EUR, atsižvelgiant
į tai, kad iki 2013 m. balandžio 4 d. ir nuo 2014 m. liepos
1 d. muitai nebuvo mokami.
2015/0024 (NLE)
Pasiūlymas
TARYBOS REGLAMENTAS
dėl muitų taikymo importuojant tam
tikras sunkiąsias alyvas ir kitus panašius produktus sustabdymo
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 31 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
pasiūlymą,
kadangi:
(1)       muitų taikymas
autonominiu pagrindu sustabdytas Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87[4] I priede
išdėstytos Kombinuotosios nomenklatūros 2710 pozicijai priskiriamoms
tam tikroms alyvoms, kurių nearomatinių sudėtinių
dalių masė didesnė už aromatinių sudėtinių
dalių masę, tuo atveju, kai jas ketinama perdirbti naudojant
specifinį procesą ir kai joms taikoma Komisijos reglamente (EEB)
Nr. 2454/93[5]
nustatyta galutinio vartojimo procedūra;
(2)       tam tikros alyvos ir kiti
produktai, kurių aromatinių sudėtinių dalių masė
didesnė už nearomatinių sudėtinių dalių masę, iki
2013 m. balandžio mėn. taip pat priskiriamos 2710 pozicijai ir joms
neribotą laikotarpį buvo taikomas bemuitis režimas;
(3)       tačiau nuo 2013 m.
balandžio 4 d. tos alyvos ir kiti produktai priskiriami 2707 pozicijai ir
jiems netaikomas bemuitis režimas. Pagal Tarybos reglamentą (ES)
Nr. 1387/2013[6]
nuo 2014 m. liepos 1 d. autonominiu pagrindu laikinai sustabdytas
muitų taikymas tokiems produktams;
(4)       kadangi Sąjungoje tokios
alyvos ir kiti produktai, kurių aromatinių sudėtinių
dalių masė didesnė už nearomatinių sudėtinių
dalių masę, nėra tiekiami, minėtas palankus muitų režimas
turėjo būti taikomas be pertrūkio tuo atveju, kai ketinta tuos
produktus perdirbti naudojant specifinį procesą ir buvo taikytos
galutinio vartojimo procedūros;
(5)       todėl siekiant tinkamai
užtikrinti muitų taikymo tiems produktams, klasifikuojamiems priskiriant
KN kodą 2707 99 99, sustabdymo naudą, sustabdymas
turėtų būti taikomas atgaline data nuo 2013 m. balandžio
4 d. iki 2014 m. birželio 30 d.,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
2013 m. balandžio 4 d.–2014 m.
birželio 30 d. muitų taikymas prekėms, klasifikuojamoms
priskiriant KN kodą 2707 99 99, kurias numatyta panaudoti kaip
naftos perdirbimo gamyklų žaliavą ir perdirbti naudojant vieną
iš specifinių procesų, aprašytų Reglamento (EEB)
Nr. 2658/87 I priede pateiktos Kombinuotosios nomenklatūros antros
dalies 27 skirsnio 5 papildomoje pastaboje, autonominiu pagrindu sustabdomas su
sąlyga, kad taikomos Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 291–300
straipsniuose nustatytos galutinio vartojimo procedūros.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja
dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos
Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir
tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
FINANSINĖ TEISĖS AKTO
PASIŪLYMO PAŽYMA
1.           PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
STRUKTŪRA
              1.1.    Pasiūlymo (iniciatyvos) pavadinimas
              1.2.    Pasiūlymo (iniciatyvos) pobūdis
              1.3.    Tikslas (-ai)
              1.4.    Pasiūlymo (iniciatyvos) pagrindas
              1.5.    Trukmė ir finansinis poveikis
              1.6.    Numatytas (-i) valdymo būdas (-ai)
2.           VALDYMO PRIEMONĖS
3.           NUMATOMAS PASIŪLYMO
(INICIATYVOS) FINANSINIS POVEIKIS
              Numatomas poveikis įplaukoms
FINANSINĖ
TEISĖS AKTO PASIŪLYMO PAŽYMA
1.           PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
STRUKTŪRA
1.1.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pavadinimas
Tarybos
reglamentas, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamento (EEB)
Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros
bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedas
1.2.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pobūdis
¨ Pasiūlymas
(iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja priemone
¨ Pasiūlymas
(iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja priemone, kuri bus priimta
įgyvendinus bandomąjį projektą ir (arba) atlikus
parengiamuosius veiksmus[7]
x Pasiūlymas (iniciatyva) susijęs (-usi) su esamos
priemonės galiojimo pratęsimu
¨ Pasiūlymas
(iniciatyva) susijęs (-usi) su priemone, perorientuota į
naują priemonę
1.3.        Tikslas (-ai)
1.3.1.     Komisijos daugiametis (-čiai)
strateginis (-iai) tikslas (-ai), kurio (-ių) siekiama šiuo
pasiūlymu (šia iniciatyva)
Leisti
autonominiu pagrindu tam tikroms alyvoms, kurių nearomatinių
sudėtinių dalių mažesnė už aromatinių
sudėtinių dalių masę ir kurias ketinama perdirbti naudojant
specifinį procesą, taikyti bemuitį režimą.
1.3.2.     Numatomas (-i)
rezultatas (-ai) ir poveikis
Nurodyti poveikį,
kurį pasiūlymas (iniciatyva) turėtų padaryti tiksliniams
gavėjams (tikslinėms grupėms).
Autonominis muitų taikymo tam tikriems produktams,
klasifikuojamiems priskiriant 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento
(EBB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės
nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priede pateiktos
KN kodą 2707 99 99, sustabdymas, kuris galiojo iki 2013 m.
balandžio 4 d.
1.4.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pagrindas
1.4.1.     Trumpalaikiai arba ilgalaikiai
poreikiai
Muitų
taikymo alyvoms sustabdymas, nepriklausomai nuo jų aromatinių
sudėtinių dalių kiekio, su sąlyga, kad ketinama tuos
produktus perdirbti naudojant specifinį procesą ir kad taikomos
galutinio vartojimo procedūros.
1.4.2.     Papildoma ES dalyvavimo nauda
Šio
pasiūlymo teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos
veikimo 31 straipsnis.
Pasiūlymui
subsidiarumo principas netaikomas, nes ši sritis priklauso išimtinei
Sąjungos kompetencijai.
1.4.3.     Panašios patirties išvados
Sunkiųjų
alyvų klasifikavimas pagal jų aromatinių sudėtinių
dalių masę neturėtų daryti poveikio joms taikomam
muitų režimui.
1.5.        Trukmė ir finansinis
poveikis
¨ Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė
ribota:
–
X  Pasiūlymas (iniciatyva) galioja
2013 m. balandžio 4 d.–2014 m. birželio 30 d.
–
¨  finansinis poveikis nuo MMMM iki MMMM.
¨ Pasiūlymo
(iniciatyvos) trukmė neribota:
–
Įgyvendinimo pradinis laikotarpis – nuo
2013 m.,
–
vėliau – visuotinis taikymas.
1.6.        Numatytas (-i) valdymo
būdas (-ai)[8]
¨ Tiesioginis valdymas, vykdomas Komisijos:
–
¨ padalinių, įskaitant Sąjungos atstovybių
darbuotojus;
–
¨  vykdomųjų įstaigų.
¨ Pasidalijamasis valdymas kartu su valstybėmis narėmis.
¨ Netiesioginis valdymas, biudžeto įgyvendinimo užduotis perduodant:
–
¨ trečiosioms šalims arba jų paskirtoms įstaigoms;
–
¨ tarptautinėms organizacijoms ir jų agentūroms
(nurodyti);
–
¨ EIB arba Europos investicijų fondui;
–
¨ įstaigoms, nurodytoms Finansinio reglamento 208 ir 209 straipsniuose;
–
¨ viešosios teisės įstaigoms;
–
¨ įstaigoms, kurių veiklą reglamentuoja privatinė
teisė, veikiančioms viešųjų paslaugų srityje, jeigu
jos pateikia pakankamų finansinių garantijų;
–
¨ įstaigoms, kurių veiklą reglamentuoja valstybės
narės privatinė teisė, kurioms pavesta įgyvendinti viešojo
ir privačiojo sektorių partnerystę ir kurios pateikia
pakankamų finansinių garantijų;
–
¨ asmenims, kuriems pavestas konkrečių BUSP veiksmų
vykdymas pagal ES sutarties V antraštinę dalį, ir kurie nurodyti
atitinkamame pagrindiniame teisės akte.
–       Jei nurodomas daugiau kaip vienas valdymo
būdas, išsamią informaciją pateikti šio punkto pastabų
skiltyje.
Pastabos
Valstybių
narių muitinėms taikant Muitinės kodekso nuostatas (galutinio
vartojimo procedūrą).
2.           VALDYMO PRIEMONĖS
Priemonės,
kurioms taikomas muitinis tikrinimas (galutinio vartojimo procedūra)
(Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93 (OL L 253,
1993 10 11) 291–300 straipsniai).
3.           NUMATOMAS PASIŪLYMO
(INICIATYVOS) FINANSINIS POVEIKIS
3.1.        Numatomas poveikis
įplaukoms
–
¨  Pasiūlymas (iniciatyva) neturi finansinio poveikio
įplaukoms.
–
x   Pasiūlymas (iniciatyva) turi
finansinį poveikį:
–
x           nuosaviems ištekliams
–
¨         įvairioms įplaukoms
mln. EUR
(tūkstantųjų tikslumu)
 Biudžeto įplaukų eilutė || Einamųjų finansinių metų asignavimai || Pasiūlymo (iniciatyvos) poveikis[9]
 N metai
 120 straipsnis ||   || 29,396 mln. EUR;
Nurodyti poveikio
įplaukoms apskaičiavimo metodą.
Tradiciniais
nuosavais ištekliais laikomų įplaukų sumažėjimas
apskaičiuotas remiantis per du mėnesius nuo 2014 m. liepos
1 d. į ES importuotų gaminių, klasifikuojamų
priskiriant TARIC kodą 2707 99 99 10, verte.
Pažymėtina,
kad produktams, kuriems taikomas šis projektas, iki Kombinuotosios
nomenklatūros paaiškinimo paskelbimo (OL C96/23, 2013 4 4)
muitai mokami nebuvo.
Kaip
minėta, muitų taikymas sustabdytas 2014 m. liepos 1 d.
Produktų, klasifikuojamų priskiriant minėtą TARIC
kodą, importas sudaro 192 128 522, 445 EUR per
mėnesį, neatsižvelgiant į muitų tarifų lengvatas.
Todėl
apytikslis tradiciniais nuosavais ištekliais laikomų įplaukų
sumažėjimas per metus turėtų būti apskaičiuojamas
taip:
192
128 522, 445 EUR × 12 = 2 305 542 269,46 EUR;
2
305 542 269,46 EUR x 1,7 % = 39 194 248,58082 EUR;
39
194 248,58082 EUR x 75 % = 29 395 663,935615 EUR.
[1]               Kombinuotosios
nomenklatūros paaiškinimai (OL C 96, 2013 4 4,
p. 23).
[2]               1993 m.
liepos 2 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantis
Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos
muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (OL L 253,
1993 10 11, p. 1).
[3]               2013 m.
gruodžio 17 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1387/2013, kuriuo
sustabdomas autonominių Bendrojo muitų tarifo muitų taikymas tam
tikriems žemės ūkio ir pramonės produktams (OL L 354,
2013 12 28, p. 201).
[4]               1987 m.
liepos 23 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2658/87 dėl
tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo
muitų tarifo (OL L 256, 1987 9 7, p. 1).
[5]               1993 m.
liepos 2 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantis
Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos
muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (OL L 253,
1993 10 11, p. 1).
[6]               2013 m.
gruodžio 17 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1387/2013, kuriuo
sustabdomas autonominių Bendrojo muitų tarifo muitų taikymas tam
tikriems žemės ūkio ir pramonės produktams (OL L 354,
2013 12 28, p. 201).
[7]               Kaip
nurodyta Finansinio reglamento 54 straipsnio 2 dalies a arba b punkte.
[8]               Informacija
apie valdymo būdus ir nuorodos į Finansinį reglamentą
pateikiamos svetainėje „BudgWeb“ http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[9]               Tradiciniai
nuosavi ištekliai (muitai, cukraus mokesčiai) turi būti nurodomi
grynosiomis sumomis, t. y. iš bendros sumos atskaičius 25 %
surinkimo sąnaudų.


title: Pasiūlymas Tarybos reglamentas dėl žemės ūkio ir maisto produktų garantuotų tradicinių gaminių

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

52005PC0694

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 23.12.2005KOM(2005)694 galutinis2005/0270(CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASdėl žemės ūkio ir maisto produktų garantuotų tradicinių gaminių(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. Nuo 1993 m. liepos 24 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2082/92 dėl žemės ūkio ir maisto produktų specifinių savybių sertifikatų suteikiama galimybė Bendrijos lygmeniu pripažinti ir apsaugoti savitų ypatybių turinčius tradicinius žemės ūkio ir maisto produktus. Specifinės tokių produktų savybės yra susijusios su jų gamybos ir (arba) paruošimo metodais, o ne su jų geografine kilme.2. Įvedus tokią tvarką, buvo įregistruota 15 žemės ūkio ir maisto produktų gamintojų, kai kurie jų turi didelį ekonominį potencialą. Komisija iš įvairių valstybių narių gavo dar 18 naujų registravimo paraiškų.3. Ši priemonė gamintojams suteikia galimybę padidinti savo produkcijos rinkos vertę, tuo pat metu apsaugant vartotojus nuo netinkamos praktikos ir užtikrinant sąžiningą prekybą. Pagrindinis reglamentu numatyto registravimo suteikiamas privalumas – produkto identifikavimas, naudojant registruotą pavadinimą su nuoroda „garantuotas tradicinis gaminys“ ir Bendrijos simbolį. Pavadinimą galima naudoti dviem būdais: produktą galima registruoti numatant arba nenumatant, kad jį išimtinai naudotų specifikacijų reikalavimus besilaikantys gamintojai. Nuo reglamento įsigaliojimo registravimas su išimtine pavadinimo teise buvo atliktas tik penkis kartus. Valstybės narės yra įpareigotos saugoti garantuotus tradicinius gaminius, jų ženklą ir paskirtuosius pavadinimus. Garantuotiems tradiciniams gaminiams netaikomos intelektinės nuosavybės teisės, kaip apibrėžtos TRIPS susitarimuose.4. Reikia užtikrinti, kad PPO šalims narėms būtų sudaryta registravimo galimybė, nekeliant abipusiškumo ir lygiavertiškumo sąlygų ir kad tų šalių subjektams, galintiems pagrįsti savo teisėtus interesus, būtų suteikta galimybė įregistravimą užprotestuoti. Laikantis sąlygos dėl nacionalinio režimo PPO narių gamintojams turi būti sudaryta tokia pat galimybė, kaip ir valstybių narių gamintojams, naudotis įregistruotų garantuotų tradicinių gaminių specifikacijomis. Be to, reikėtų numatyti nuostatas, kuriomis būtų įtrauktos esamos intelektinės nuosavybės teisės, tokios kaip prekių ženklai ir geografines nuorodos, ir jų taikymas.5. Pasiūlymu taip pat siekiama supaprastinti bei patikslinti procedūras ir aiškiau apibrėžti įvairių paraiškų nagrinėjime dalyvaujančių institucijų atsakomybę. Patikslinama, kad užduotys, kurias galima geriau atlikti nacionaliniu lygiu, savaime suprantama, būtų pavestos nacionalinėms valdžios institucijoms, prižiūrint, kad interesantams, įskaitant trečiųjų šalių, būtų taikomas lygiateisiškumo principas.6. Garantuotų tradicinių gaminių registravimas šiuo metu yra atliekamas dviem etapais. Pirmiausia gamintojų susivienijimas kompetentingoms atitinkamos valstybės narės institucijoms pateikia registravimo paraišką. Po to nacionalinės valdžios institucijos paraišką registruoti perduoda Komisijai, o ji išverstą paraišką perduoda kitoms valstybėms narėms.7. Tačiau paprastai valstybės narės Komisijai pateikia pernelyg didelius ir išsamius dokumentų rinkinius. Siūloma, kad Bendrijos lygmeniu būtų pateikiamos tik specifikacijos stricto sensu , o už atitinkamų žemės ūkio ar maisto produkto tradicinių ir specifinių savybių vertinimą atsakingos būtų kompetentingos valstybių institucijos.8. Komisija Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje taip pat paskelbia pagrindinę paraiškos informaciją, kuri asmeniui, turinčiam teisėtų su įregistravimu susijusių interesų, suteikia galimybę įregistravimą užprotestuoti. Siūloma nustatyti priimtinas užprotestavimo priežastis tam, kad Komisija nebūtų priversta nagrinėti kartais prasimanytų ir nepagrįstų užprotestavimo pareiškimų. Šios priemonės turėtų palengvinti Bendrijos lygmeniu vykdomas administracines procedūras.9. Pasiūlyme daug vietų yra supaprastinamos ir išdėstomos aiškiau. Gamintojams ir kitiems suinteresuotiems ūkio subjektams reglamento dalykas nėra labai aiškus. Vartojami terminai ir sąvokų apibrėžimai nepakankamai tikslūs. Terminas „tradicinis“ netgi nėra apibrėžtas. Taip pat siūloma ištaisyti kai kurias nesuderintas nuostatas, pavyzdžiui, terminą, per kurį galima teikti užprotestavimą tais atvejais, kai yra iš dalies pakeičiama specifikacija, kuris dabar vienoje dalyje nurodytas šešių mėnesių, o kitame trijų mėnesių trukmės.10. Kai tikslinga, siūloma tobulinti sistemą tokiais pat būdais, kokiais pasiūlyta tobulinti geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos sistemą, ypač tobulinant tai, kas susiję su kontrolės sistema, registravimo ir jo užprotestavimo procedūromis, privalomu nuorodos „garantuotas tradicinis gaminys“ ir Bendrijos ženklo prekių etiketėse naudojimu ir valdymo komiteto pasitelkimu registravimo paraiškų klausimais.11. Dėl pagrindinių šių pakeitimų nuostatų buvo konsultuotasi su suinteresuotomis šalimis. Diskusijų Žemės ūkio produktų kokybės konsultacinėje grupėje (2005 m. birželio mėn.) ir Žemės ūkio ir maisto produktų specifinių savybių sertifikatų reguliavimo komitete metu buvo pabrėžta sistemos egzistavimo svarba ir pateikti teigiami to pavyzdžiai.12. Numatytos priemonės bendrajam Europos Bendrijų biudžetui finansinio poveikio nedaro.2005/0270(CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASdėl žemės ūkio ir maisto produktų garantuotų tradicinių gaminiųEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 37 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[1],kadangi:(1) Žemės ūkio ir maisto produktų gamyba, apdirbimas ir tiekimas vaidina svarbų vaidmenį Bendrijos ekonomikoje;(2) Turėtų būti skatinama įvairesnių žemės ūkio produktų gamyba. Specifinių savybių turinčių tradicinių produktų gamybos skatinimas gali būti labai naudingas žemės ūkio ekonomikai, ypač mažiau palankiose ūkininkauti arba atokiose vietovėse, tiek didinant ūkininkų pajamas, tiek išlaikant kaimo gyventojus šiose vietovėse.(3) Siekiant gero maisto produktų vidaus rinkos veikimo, ekonominės veiklos vykdytojams turėtų būti suteiktos galimybės padidinti savo produkcijos rinkos vertę, tuo pačiu apsaugant vartotojus nuo netinkamos praktikos ir užtikrinant sąžiningą prekybą.(4) 1992 m. liepos 14 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2082/92 dėl žemės ūkio ir maisto produktų specifinių savybių sertifikatų[2] buvo apibrėžti specifinių savybių sertifikatai, o Komisijos reglamentu (EEB) Nr. 1848/93[3], kuriuo buvo nustatytos išsamios Reglamento (EEB) Nr. 2082/92 taikymo taisyklės, buvo įvesta „garantuoto tradicinio gaminio“ sąvoka. Specifinių savybių sertifikatais pažymėti gaminiai, dažniau vadinami garantuotais tradiciniais gaminiais, tenkina vartotojų tradicinių specifinių savybių turinčių gaminių poreikį. Atsižvelgiant į didelę produktų įvairovę rinkoje ir informacijos apie juos gausą, vartotojams turi būti pateikiama aiški ir glausta informacija apie specifines maisto produktų savybes, kad jiems būtų lengviau pasirinkti geresnę prekę.(5) Siekiant aiškumo, reikėtų nebevartoti „specifinių savybių sertifikatų“ sąvokos, o vartoti suprantamesnę „garantuoto tradicinio gaminio“ sąvoką, siekiant, kad gamintojams ir vartotojams šio reglamento objektas taptų aiškesnis, o taip pat patikslinti specifinės savybės sąvoką bei įtraukti termino „tradicinis“ apibrėžimą.(6) Kai kurie gamintojai siekia padidinti tradicinių žemės ūkio ir maisto produktų rinkos vertę, nes tokie produktai aiškiai išsiskiria iš panašių gaminių arba maisto produktų tik jiems būdingomis savybėmis. Siekiant apsaugoti vartotojus, patvirtintos specifinės savybės turėtų būti tikrinamos. Tokia savanoriška sistema, padedanti gamintojams informaciją apie maisto produkto kokybę skleisti visoje Bendrijoje, turi suteikti visas garantijas, kurios leistų pagrįsti prekyboje naudojamas nuorodas į tą produktą.(7) Žemės ūkio ir maisto produktų ženklinimui yra taikomos Bendrijos nustatytos bendrosios taisyklės, laikantis 2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/13/EB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ženklinimą, pateikimą ir reklamavimą, derinimo[4]. Todėl, atsižvelgiant į specifines jų savybes, garantuotiems tradiciniams gaminiams turėtų būti priimtos atskiros papildomos nuostatos. Siekiant, kad garantuoti Bendrijos teritorijoje pagaminti tradiciniai gaminiai būtų lengviau ir greičiau identifikuojami, reikėtų įvesti privalomą atitinkamų Bendrijos nuorodų ir simbolių naudojimą ženklinant tuos gaminius, tačiau tam reikėtų numatyti pakankamos trukmės laikotarpį, kad ūkio subjektai galėtų prisitaikyti prie šito naujo reikalavimo.(8) Norint užtikrinti tų produktų specifinių savybių tikrumą reikia, kad tokias produkto savybes specifikacijoje nustatytų patys gamintojų susivienijimai. Trečiųjų šalių gamintojams suteikiama galimybė įregistruoti garantuotus tradicinius gaminius.(9) Bendrijos teritorijoje saugomiems garantuotiems tradiciniams gaminiams turi būti taikoma patikima kontrolė, kuri atliekama vadovaujantis 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės ir siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių[5] bei tokia kontrolė, kuria siekiama užtikrinti, kad verslo subjektai laikosi žemės ūkio ir maisto produktų specifikacijų nuostatų, prieš juos pateikdami parduoti.(10) Norint, kad garantuoti tradiciniai gaminiai būtų saugomi, jie turi būti įregistruoti Bendrijos lygmeniu. Registravimas registre taip pat suteikia galimybę verslo subjektams ir vartotojams gauti informaciją.(11) Atitinkamos valstybės narės kompetentingos įstaigos turi nagrinėti įregistravimo paraiškas, laikydamosi minimalių bendrųjų nuostatų, į kurias įtraukta užprotestavimo valstybės lygmeniu procedūra, siekiant užtikrinti, kad atitinkami žemės ūkio arba maisto produktai tikrai turėtų specifines savybes. Į tolimesnį paraiškos nagrinėjimą turėtų įsitraukti Komisija, siekdama, kad valstybių narių perduotos paraiškos ir trečiųjų šalių registravimo paraiškos būtų nagrinėjamos vienodai.(12) Norint, kad registravimo procedūra būtų veiksminga, reikėtų siekti, kad būtų išvengta prievolės nagrinėti nesąžiningus ir nepagrįstus užprotestavimus ir būtų aiškiai apibrėžti kriterijai, pagal kuriuos Komisija nuspręstų jai pateikiamų protestų priimtinumą. Pagrįstai susijusiems trečiųjų šalių verslo subjektams užprotestavimo teisė suteikiama pagal tuos pačius kriterijus, kaip ir Bendrijos gamintojams. Įrodymai ir vertinimas pagal šios kriterijus turi būti atliekami, remiantis Bendrijos teritoriniu pagrindu. Atsižvelgiant į įgytą patirtį, reikėtų suderinti užprotestavimo ir valstybių narių tarpusavio konsultavimosi jo atveju terminus.(13) Reikėtų numatyti nuostatas, kuriomis būtų įtrauktos esamos intelektinės nuosavybės teisės ir jų taikymas.(14) Tam, kad nesusidarytų sąlygos nesąžiningai konkurencijai, kiekvienam gamintojui, įskaitant trečiųjų šalių gamintojus, turi būti sudaryta galimybė arba naudoti įregistruotą prekės pavadinimą su atitinkama nuoroda ir, prireikus, su Bendrijos simboliu, arba įregistruotą prekės pavadinimą, jei jo gaminamas arba perdirbamas žemės ūkio arba maisto produktas tenkina atitinkamos specifikacijos reikalavimus ir jo pasirinkta kontrolės institucija yra patvirtinta laikantis šio reglamento nuostatų.(15) Tam, kad gamintojai siektų naudoti nuorodas, susijusias su specifinėmis tam tikro žemės ūkio arba maisto produkto savybėmis, o vartotojai jomis pasitikėtų, joms turi būti suteikiama teisinė apsauga ir jos turi būti tikrinamos kompetentingos valstybės institucijos.(16) Jeigu per tam tikrą laikotarpį Komisijai nepranešama apie kontrolės instituciją garantuotam tradiciniam gaminiui tikrinti ir dėl tos priežasties tas gaminys nėra gaminamas laikantis specifikacijos, įregistravimą reikia panaikinti.(17) Turi būti priimtos priemonės, reikalingos šiam reglamentui įgyvendinti pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką[6].(18) Šiame reglamente reikia numatyti priemones, taikomas įregistravimo paraiškoms, Komisijai pateiktoms iki jo įsigaliojimo, priklausomai nuo registravimo procedūros etapo. Be to, ūkio subjektams reikia skirti pakankamai laiko, kad privačios žemės ūkio ir maisto produktų, parduodamų kaip garantuoti tradiciniai gaminiai, kontrolės ir ženklinimo etiketėmis organizacijos galėtų prisitaikyti.(19) Siekiant aiškumo, Reglamentą (EEB) Nr. 2082/92 reikėtų panaikinti ir pakeisti jį nauju reglamentu.PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:1 straipsnis Taikymo sritis1. Šiuo reglamentu nustatomos taisyklės, pagal kurias garantuotu tradiciniu gaminiu galima laikyti:a) Sutarties II priede išvardytus žmonių maistui skirtus žemės ūkio produktus;b) šio reglamento I priede išvardytus maisto produktus.Šio reglamento I priedas gali būti iš dalies pakeistas, laikantis 18 straipsnio 2 dalyje nurodytos tvarkos.2. Šis reglamentas taikomas nepažeidžiant kitų konkrečių Bendrijos nuostatų.3. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/34/EB[7] netaikoma garantuotiems tradiciniams gaminiams, kurie yra šio reglamento objektas.2 straipsnis Sąvokų apibrėžimai1. Šiame reglamente:a) „specifinės savybės“ – požymis arba požymių grupė, kuriais žemės ūkio arba maisto produktas aiškiai skiriasi nuo kitų panašių tai pačiai kategorijai priklausančių gaminių arba maisto produktų;b) „tradicinis“ – kurio naudojimo Bendrijos rinkoje trukmė, atitinkanti vieną ar daugiau žmonijos kartų, yra įrodyta;c) „garantuotas tradicinis gaminys“ – tradicinis žemės ūkio arba maisto produktas, kurio specifines savybes Bendrija pripažįsta, jas įregistruodama pagal šį reglamentą;d) „grupė“ – bet kokios teisinės formos ir sudėties su tuo pačiu žemės ūkio arba maisto produktu dirbančių gamintojų arba perdirbėjų susivienijimas.2. 1 dalies a punkte nurodytas požymis arba požymių grupė su produktu gali būti susiję tiesiogiai, t.y. tai gali būti fizinės, cheminės, mikrobiologinės ar organoleptinės savybės, susijusios su jų gamybos ar paruošimo būdu arba su specialiomis gamybos ar paruošimo procesui svarbiomis sąlygomis.Žemės ūkio arba maisto produkto pateikimo būdas nėra laikomas požymiu, nurodytu 1 pastraipos a punkte.1 dalies a punkte nurodytos specifinės savybės negali būti apribojamos tiktai kiekybine arba kokybine sudėtimi.Grupės nariais gali būti, kaip nurodyta 1 dalies d punkte, ir kitos suinteresuotos šalys.3 straipsnis RegistrasLaikydamasi šio reglamento, Komisija nuolatos atnaujina Bendrijos lygiu pripažintų garantuotų tradicinių gaminių registrą.Registre yra du atskiri garantuotų tradicinių gaminių sąrašai, sudaryti pagal tai, ar išimtinė maisto produkto ar gaminio pavadinimo teisė yra suteikta specifikacijų besilaikantiems gamintojams, ar ne.4 straipsnis Reikalavimai produktams ir pavadinimams1. Kad žemės ūkio arba maisto produktas būtų įtrauktas į 3 straipsnyje nurodytą registrą, jis turi būti pagamintas iš tradicinių žaliavų arba būti tradicinės sudėties, arba jo gamybos arba perdirbimo metodas turi būti būdingas tradicinei gamybos arba perdirbimo rūšiai.Žemės ūkio produktas arba maisto produktas, kurio specifinės savybės siejamos su jo kilme arba geografine kilme, registruojamas būti negali. Tačiau geografines nuorodas naudoti leidžiama.2. Kad pavadinimas būtų įregistruotas, jis privalo:a) būti specifinis;b) arba išreikšti specifines žemės ūkio arba maisto produkto savybes.1 pastraipos a punkte minimas specifinis pavadinimas turi būti tradicinis ir atitikti nacionalines nuostatas arba turi būti atsiradęs pagal paprotį.Specifines savybes išreiškiantis pavadinimas, nurodytas 1 pastraipos b punkte, negali būti įregistruotas, jeigu:a) jame pateikiami tiktai bendro pobūdžio tvirtinimai, kuriais apibūdinama žemės ūkio ar maisto produktų grupė arba kurie numatyti specialiuose Bendrijos teisės aktuose;b) jis yra klaidinantis, ypač toks, kuris nurodo akivaizdžią produkto savybę arba neatitinka specifikacijų ir todėl vartotoją gali suklaidinti dėl produkto ypatybių.5 straipsnis Santykis su intelektinės nuosavybės teisėmis1. Produktas, kurio pavadinimas sutampa arba yra labai panašus į tokių pat arba panašių produktų įregistruotus prekės ženklus ir dėl to galėtų kilti pavojus dėl painiavos arba pavadinimas sutampa su Bendrijos teritorijoje esančia geografine nuoroda, negali būti registruojamas kaip garantuotas tradicinis gaminys.2. Augalo veislės ar gyvūno veislės pavadinimus garantuoto tradicinio produkto pavadinime vartoti galima, jei dėl to nesuklaidinama dėl tikrojo produkto pobūdžio.6 straipsnis Specifikacija1. Tam, kad būtų pripažintas garantuotu tradiciniu gaminiu, žemės ūkio arba maisto produktas turi atitikti produkto specifikaciją.2. Į specifikaciją įtraukiami tokie duomenys:a) 4 straipsnio 2 dalyje nurodytas viena ar keliomis kalbomis parašytas pavadinimas, nurodant, ar registravimo paraišką teikianti gamintojų grupė prašo ar neprašo išimtinės pavadinimo teisės ir ar prašo jai taikyti 13 straipsnio 3 dalies nuostatas.b) pagrindinių žemės ūkio ar maisto produkto fizinių, mikrobiologinių ir organoleptinių savybių aprašymas;c) žemės ūkio ar maisto produktų gamybos metodų, kurių privalo laikytis gamintojai, įskaitant žaliavos pobūdį ir savybes bei naudojamus ingredientus ir paruošimo metodus, aprašymas;d) pagrindiniai savitumą apibūdinantys požymiai, prireikus, naudota kodų sistema;e) pagrindiniai 4 straipsnio 1 dalyje numatyti požymiai, pagrindžiantys produkto tradiciškumą;f) specifinėms savybėms taikomi būtiniausi reikalavimai ir tikrinimo procedūros.7 straipsnis Įregistravimo paraiška1. Teisę kreiptis dėl žemės ūkio arba maisto produkto specifinių savybių įregistravimo turi tik susivienijimai.Paraišką gali bendrai pateikti kelių atskirų valstybių narių ir trečiųjų šalių gamintojų susivienijimai.2. Grupė gali pateikti registravimo paraišką tik savo gaminamiems arba ruošiamiems žemės ūkio ar maisto produktams.3. Įregistravimo paraiškoje nurodoma:a) paraiškos pateikėjo susivienijimo pavadinimas;b) 6 straipsnyje numatyta specifikacija;c) specifines ir tradicines savybes įrodantys dokumentai;d) 15 straipsnyje numatytos (-ų) kontrolės įstaigos (-ų) duomenys.4. Jei gamintojų grupė yra vienoje iš valstybių narių, paraiška pateikiama valstybės narės, kurioje grupė yra įsisteigusi, kompetentingai institucijai.Valstybė narė tinkamais būdais nagrinėja paraišką, siekdama patikrinti jos pagrįstumą ir atitiktį šiam reglamentui.5. 4 dalies 2 pastraipos minimo nagrinėjimo metu valstybė narė vykdo užprotestavimo valstybės lygmeniu procedūrą, užtikrindama, kad apie paraišką būtų tinkamai paskelbta ir būtų numatytas pakankamas laikotarpis, per kurį toje valstybėje įsisteigęs ir teisėtų su įregistravimu susijusių interesų turintis asmuo galėtų įregistravimą užprotestuoti.Valstybė narė nagrinėja gautų užprotestavimo pareiškimų priimtinumą, laikydamasi 9 straipsnio 3 dalies 1 pastraipoje nurodytų kriterijų.6. Jei 4, 5 ir 6 straipsniuose nustatytos sąlygos yra tenkinamos, kompetentinga institucija Komisijai pateikia:-  paraiškos pateikėjo susivienijimo pavadinimą,-  6 straipsnyje nurodytą specifikaciją,-  15 straipsnyje numatytos (-ų) kontrolės įstaigos (-ų) duomenis,-  valstybės narės pareiškimą, kuriuo patvirtinama, kad gamintojų susivienijimo pateikta paraiška atitinka šio reglamento ir jo taikymo taisyklių reikalavimus.7. Jei paraišką dėl žemės ūkio ar maisto produkto pateikia trečiosios šalies gamintojų susivienijimas, ji siunčiama Komisijai tiesiogiai arba per kompetentingas trečiosios šalies institucijas, ir joje yra pateikiami 3 dalyje išvardyti duomenys.8. Šiame straipsnyje nurodyti dokumentai Komisijai pateikiami viena iš oficialiųjų Bendrijos kalbų arba kartu su patvirtintu vertimu į vieną iš oficialiųjų Bendrijos kalbų.8 straipsnis Komisijos nagrinėjimas1. Komisija nagrinėja paraišką, siekdama patikrinti jos pagrįstumą ir atitiktį šio reglamento sąlygoms.Komisija viešai skelbia pavadinimus, kuriems registruoti yra pateiktos paraiškos, ir jų pateikimo Komisijai datą.2. Kai nustatoma, kad šiame reglamente nustatytos sąlygos yra tenkinamos, Komisija Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbia 6 straipsnyje nurodytą specifikaciją ir 15 straipsnyje minimus pareiškėjų grupės ir kontrolės institucijų duomenis.Jei sąlygos netenkinamos, Komisija, laikydamasi 18 straipsnio 3 dalyje nurodytos tvarkos, priima sprendimą registravimo paraišką atmesti.9 straipsnis Užprotestavimas1. Per keturis mėnesius nuo 8 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje numatyto paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, bet kuri kita valstybė narė ar trečioji šalis gali planuojamą įregistravimą užprotestuoti, Komisijai pateikdama tinkamai pagrįstą pareiškimą.2. Fiziniai ar juridiniai asmenys, įsisteigę ar nuolatos gyvenantys ne toje valstybėje narėje, kuri paprašė įregistravimo, arba trečiojoje šalyje, tiesiogiai ir asmeniškai susiję su registravimu, taip pat gali užprotestuoti planuojamą įregistravimą, pateikdami tinkamai pagrįstą pareiškimą.Fiziniai ar juridiniai asmenys, įsisteigę ar nuolatos gyvenantys vienoje iš valstybių narių kompetentingai tos valstybės narės institucijai pateikia užprotestavimo pareiškimą per tokį laikotarpį, kad užprotestavimas atitiktų 1 dalies nuostatas.Fiziniai ar juridiniai asmenys, nuolatos gyvenantys trečiojoje šalyje, užprotestavimo pareiškimą pateikia Komisijai tiesiogiai arba per kompetentingas trečiosios šalies institucijas per 1 dalyje nustatytą laikotarpį.3. Priimtinais laikomi tik laikantis 1 dalyje nustatyto termino Komisijai pateikti užprotestavimo pareiškimai, kurie įrodo, jog:a) yra nesilaikoma 2, 4 ir 5 straipsniuose nurodytų sąlygų;b) arba, jei paraiška atitinka 13 straipsnio 2 dalies nuostatas, tas pavadinimas jau yra teisėtai naudojamas, pripažįstamas ir ekonomiškai reikšmingas kitiems panašiems žemės ūkio arba maisto produktams.Komisija nagrinėja užprotestavimo pareiškimų priimtinumą.Pirmojoje pastraipoje nurodytų kriterijų laikymasis turi būti įrodomas ir vertinamas Bendrijos teritoriniu pagrindu.4. Jei Komisija negauna priimtinų užprotestavimo pareiškimų pagal 3 dalį, ji garantuotą tradicinį gaminį registruoja.Apie įregistravimą skeliama Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .5. Jei užprotestavimo pareiškimas yra priimtinas pagal 3 dalį, Komisija suinteresuotąsias šalis kviečia pradėti tam skirtas konsultacijas.Jei suinteresuotosios šalys per šešis mėnesius susitaria, jos Komisijai praneša apie priežastis, leidusias pasiekti susitarimo, įskaitant pareiškėjo ir oponento nuomonę. Jei pagal 8 straipsnio 2 dalį paskelbti duomenys nebuvo iš dalies pakeisti arba padaryti pakeitimai neesminiai, Komisija veikia laikydamasi šio straipsnio 4 dalies. Kitais atvejais ji pradeda naują nagrinėjimą, numatytą 8 straipsnio 1 dalyje.Jei suinteresuotosioms šalims susitarti nepavyksta, Komisija priima sprendimą, laikydamasi 18 straipsnio 3 dalyje numatytos tvarkos, atsižvelgdama į paprastai taikomus nešališkumo principus ir realius painiavos pavojus.Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .6. Šiame straipsnyje nurodyti dokumentai Komisijai pateikiami viena iš oficialiųjų Bendrijos kalbų arba kartu su patvirtintu vertimu į vieną iš oficialiųjų Bendrijos kalbų.10 straipsnis PanaikinimasKomisija gali nuspęsti garantuoto tradicinio gaminio registravimą panaikinti, jei per laikotarpį, kuris turės būti nustatytas, pagal 15 straipsnį nėra pranešama apie tam gaminiui pasirinktą kontrolės instituciją.11 straipsnis Dalinis specifikacijos pakeitimas1. Valstybė narė gali paprašyti iš dalies pakeisti specifikaciją paprašius garantuoto tradicinio gaminio gamintojų susivienijimui, įsisteigusiam jos teritorijoje, arba tokiam susivienijimui, įsisteigusiam trečiojoje šalyje. Pastaruoju atveju prašymas tiesiogiai arba per kompetentingas trečiosios šalies institucijas pateikiamas Komisijai.Prašyme turi būti įrodytas pagrįstas ekonominis interesas ir aprašyti ir pagrįsti prašomi pakeitimai.Dalinio pakeitimo patvirtinimo prašymas pateikiamas laikantis 7 ir 9 straipsniuose numatytos tvarkos. Tačiau, jei yra siūloma padaryti tik neesminius pakeitimus, Komisija nusprendžia dalinius pakeitimus patvirtinti, netaikydama 8 straipsnio 2 dalyje ir 9 straipsnyje nustatytos tvarkos.2. Kompetentingos valstybės narės institucijos užtikrina, kad bet kuris gamintojas arba perdirbėjas, taikantis produkto specifikaciją, kurią yra prašoma iš dalies pakeisti, būtų informuotas apie paskelbimą. Be 9 straipsnio 3 dalyje nurodytų užprotestavimo pareiškimų, priimtinais taip pat gali būti laikomi užprotestavimo pareiškimai, kuriuose įrodomas garantuoto tradicinio gaminio ekonominis gamybos interesas.12 straipsnis Nuorodos ir simbolis1. Nuorodą į garantuotą tradicinį gaminį etiketėse, reklamoje arba su žemės ūkio ar maisto produktais susijusiuose dokumentuose gali naudoti tik tie gamintojai, kurie laikosi specifikacijos reikalavimų.2. Jei žemės ūkio ar maisto produkto etiketėje daroma nuoroda į garantuotą tradicinį gaminį, pagamintą Bendrijos teritorijoje, joje turi būti registruotas gaminio pavadinimas, nuoroda „garantuotas tradicinis gaminys“ arbo jos santrumpa „GTG“ bei jam skirtas Bendrijos simbolis.3. 2 dalyje minimų nuorodų naudoti neprivaloma garantuotų tradicinių gaminių etiketėse už Bendrijos teritorijos ribų.13 straipsnis Su registruotu pavadinimu susijusios taisyklės1. Nuo 9 straipsnio 4 dalyje nustatytos paskelbimo dienos 3 straipsnyje nurodytame registre įrašytas pavadinimas gali būti naudojamas identifikuojant žemės ūkio arba maisto produktus, kurie yra garantuoti tradiciniai gaminiai pagal specifikaciją, tik laikantis 12 straipsnyje numatytos tvarkos. Tačiau produktų, neatitinkančių specifikacijų, etiketėse galima toliau naudoti įregistruotus pavadinimus, tačiau kartu naudoti nuorodą „garantuotas tradicinis gaminys“, jos santrumpą „GTG“ ir atitinkamą Bendrijos simbolį neleidžiama.2. Tačiau garantuotų tradicinių gaminių pavadinimai gali būti įregistruoti, nustatant išimtinę jų naudojimo teisę žemės ūkio ar maisto produktams, atitinkantiems paskelbtą specifikaciją, jei gamintojų susivienijimas to paprašo registravimo paraiškoje ir vykdant 9 straipsnyje numatytą tvarką nepaaiškėja, kad tas pavadinimas yra teisėtai naudojamas, pripažįstamas ir ekonomiškai reikšmingas kitiems panašiems žemės ūkio arba maisto produktams. Nuo 9 straipsnio 4 dalyje nustatyto paskelbimo dienos naudoti pavadinimo panašių žemės ūkio ar maisto produktų, neatitinkančių paskelbtos specifikacijos, etiketėse negalima, net nenaudojant nuorodos „garantuotas tradicinis gaminys“, jos santrumpos „GTG“ ir atitinkamo Bendrijos simbolio.3. Jei prašoma pavadinimą įregistruoti tik viena kalba, gamintojų susivienijimas gali specifikacijoje numatyti, kad produktą parduodant etiketėje būtų nurodytas ne tik jo pavadinimas originalo kalba, bet ir kitomis kalbomis būtų nurodyta, kad produktas yra pagamintas, laikantis pareiškėjo regiono, valstybės narės ar trečiosios šalies tradicijų.14 straipsnis Kontrolės sistema1. Valstybės narės užtikrina, kad Reglamente (EB) Nr. 882/2004 numatyta kontrolės sistema būtų taikoma ūkio subjektams, kuriems taikomos šio reglamento nuostatos.2. Valstybės narės įtraukia ūkio subjektus, kuriems taikomos šio reglamento nuostatos, į Reglamento (EB) Nr. 882/2004 41, 42 ir 43 straipsniuose nurodytus daugiamečius nacionalinius kontrolės planus ir į to reglamento 44 straipsnyje nurodytas metines ataskaitas.3. Pagal Reglamento (EB) Nr. 882/2004 4 straipsnį valstybės narės paskiria kompetentingas institucijas, konkrečiai atsakingas už su šiuo reglamentu susijusios kontrolės sistemos taikymą.15 straipsnis Ūkio subjektų kontrolė dėl specifikacijų laikymosi1. Siekdama prieš produkto pateikimą į rinką patikrinti, kaip atitinkami ūkio subjektai laikosi specifikacijų, 14 straipsnio 3 dalyje nurodyta kompetentinga institucija gali paskirti vieną ar daugiau oficialių kontrolės įstaigų ar pavesti minėtą kontrolę atlikti vienai ar kelioms privačioms kontrolės įstaigoms.Remiantis 7 straipsnio 3 dalies d punktu, įregistravimo paraiškoje nurodoma viena ar kelios įstaigos, kontroliuosiančios aptariamus žemės ūkio ar maisto produktus.Jei produktai yra gaminami trečiojoje šalyje, įregistravimo paraiškoje nurodoma viena ar kelios valstybinės ar privačios įstaigos, kontroliuosiančios pirmoje pastraipoje nurodytus produktus.2. 1 dalyje minimos privačios kontrolės įstaigos yra įgaliotos pagal EN 45011 ar kitą lygiavertį standartą.3. Pirmoje dalyje nurodytoms valstybinėms ar privačioms kontrolės įstaigoms turi būti suteikti įgaliojimai užtikrinti, kad būtų laikomasi šio reglamento, įskaitant prireikus nuobaudų taikymą, jeigu jos nustatys, kad garantuotu tradiciniu gaminiu laikomas žemės ūkio ar maisto produktas neatitinka specifikacijoje nustatytų reikalavimų.4. Kiekviena valstybė narė Komisijai praneša 14 straipsnio 3 dalyje nurodytos kompetentingos institucijos, 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytų paskirtų oficialių kontrolės įstaigų ir įgaliotų privačių kontrolės įstaigų pavadinimus ir kontaktinius duomenis, jų atitinkamą kompetenciją ir visus šių duomenų pakeitimus.Trečiųjų šalių gamintojai, jų susivienijimas, arba jei tokio nėra, gamintojas tiesiogiai arba per kompetentingas trečiosios šalies institucijas Komisijai pateikia pirmoje pastraipoje nurodytus duomenis.Komisija viešai skelbia pirmoje ir antroje pastraipose nurodytus duomenis, kurie yra reguliariai atnaujinami.5. Valstybės narės priima reikalingas priemones siekdamos užtikrinti, kad ūkio subjektas, kuris laikosi šio reglamento nuostatų, galėtų būti tikrinamas šiame straipsnyje nurodytų įstaigų.6. Šiame straipsnyje nurodytos kontrolės išlaidas padengia tikrinami ūkio subjektai.16 straipsnis Gamintojų pranešimas kontrolės įstaigai1. Bet kuris valstybės narės gamintojas, nors ir priklausantis pirminę paraišką teikusiam gamintojų susivienijimui, planuojantis pradėti gaminti garantuotą tradicinį gaminį, per tinkamą laikotarpį apie tai praneša valstybės narės, kurioje jis yra įsisteigęs, paskirtai kontrolės tarnybai ar įstaigai, nurodytai 14 straipsnio 3 dalyje minimos kompetentingos institucijos.2. Bet kuris trečiosios šalies gamintojas, nors ir priklausantis pirminę paraišką teikusiam gamintojų susivienijimui, planuojantis pradėti gaminti garantuotą tradicinį gaminį, per tinkamą laikotarpį apie tai praneša kontrolės tarnybai ar įstaigai, kurią gali nurodyti gamintojų susivienijimas arba kompetentinga trečiosios šalies institucija.3. Prieš produktą pateikiant į rinką, paskirta kontrolės institucija arba organizacija užtikrina, kad gamintojas laikosi paskelbtos informacijos.17 straipsnis Apsauga1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti teisinę apsaugą nuo piktnaudžiavimo „garantuoto tradicinio gaminio“ nuoroda ir atitinkamu Bendrijos simboliu arba nuo jų klaidinančio naudojimo, taip pat nuo pavadinimų, įregistruotų ir paskirtų pagal 13 straipsnį, imitacijos.2. Įregistruoti pavadinimai saugomi nuo bet kokios visuomenę klaidinti galinčios veiklos, įskaitant tuos atvejus, kai daroma užuomina, kad žemės ūkio arba maisto produktas yra Bendrijos pripažįstamas garantuotas tradicinis gaminys.3. Valstybės narės imasi visų tinkamų priemonių užtikrinti, kad šalies mastu naudojami prekiniai apibūdinimai nebūtų painiojami su pagal 13 straipsnio 2 dalį įregistruotais ir paskirtais pavadinimais.18 straipsnisNuolatinis garantuotų tradicinių gaminių komitetas1. Komisijai padeda nuolatinis garantuotų tradicinių gaminių komitetas, sudarytas iš valstybių narių atstovų, kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas.2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai.Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas laikotarpis yra trys mėnesiai.3. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 4 ir 7 straipsniai.Sprendimo 1999/468/EB 4 straipsnio 3 dalyje nustatytas laikotarpis - trys mėnesiai.4. Komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles.19 straipsnis Taikymo taisyklės ir pereinamojo laikotarpio nuostatos1. Išsamios šio reglamento įgyvendinimo taisyklės priimamos 18 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka. Jos visų pirma apima:a) taisykles, susijusias su informacija, kuri turi būti pateikta 6 straipsnio 2 dalyje nurodytoje specifikacijoje;b) taisykles dėl valstybėse narėse ar atskirose trečiosiose šalyse įsisteigusių gamintojų susivienijimų pagal 7 straipsnio 1 dalį registravimo paraiškų pateikimo;c) taisykles dėl 7 straipsnio 3 dalyje nurodytų registravimo paraiškų, 7 straipsnio 7 dalyje nurodytų registravimo paraiškų ir 11 straipsnyje nurodytų dalinio pakeitimo paraiškų pateikimo Komisijai;d) taisykles dėl 3 straipsnyje nurodyto garantuotų tradicinių gaminių registro;e) taisykles, susijusias su 9 straipsnyje nurodytu užprotestavimo pateikimu, įskaitant reikalingas konsultacijas tarp suinteresuotųjų šalių;f) taisykles dėl garantuoto tradicinio gaminio įregistravimo panaikinimo, nurodyto 10 straipsnyje;g) taisykles, susijusias su 12 straipsnyje minimomis nuorodomis ir simboliais;h) taisykles, susijusias su neesminiu 11 straipsnio 1 dalies ketvirtoje pastraipoje nurodytų pataisų pobūdžiu;i) lygiaverčius standartus kontrolės įstaigoms, nurodytus 15 straipsnio 2 dalyje;j) taisykles dėl kontrolės, kaip ūkio subjektai laikosi specifikacijų, sąlygų, nurodytų 15 straipsnyje.2. Pavadinimai, kurie šio reglamento įsigaliojimo dieną jau yra įregistruoti pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2082/92, automatiškai įtraukiami į 3 straipsnyje nurodytą registrą. Jų specifikacijos yra laikomos 6 straipsnio 1 dalyje nurodytomis specifikacijomis.3. 18 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka Komisija priima reglamentą, užtikrinantį Reglamente (EEB) Nr. 2082/92 nustatytų taisyklių pakeitimą per tam tikrą laikotarpį šiame reglamente numatytomis taisyklėmis. Šiame reglamente nustatomos procedūros, kurios leis veiksmingai išnagrinėti pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2082/92 pateiktas ir dar neišnagrinėtas įregistravimo paraiškas. Šiomis procedūromis paraiškų pateikėjai taip pat gali būti įpareigoti pateikti papildomos informacijos per laikotarpį, kuris bus nustatytas.20 straipsnis MokesčiaiValstybės narės gali reikalauti mokėti administravimo mokestį, skirtą padengti administravimo išlaidas, patirtas nagrinėjant pagal šį reglamentą teikiamas įregistravimo paraiškas, užprotestavimo pareiškimus, dalinio pakeitimo paraiškas ir panaikinimo paraiškas.21 straipsnisReglamentas (EEB) Nr. 2082/92 yra panaikinamas.Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir aiškinamos pagal II priede pateiktą koreliacijos lentelę.22 straipsnisŠis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Tačiau 12 straipsnio 2 dalies nuostatos taikomos nuo 2007 m. gegužės 1 d.Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkasI PRIEDAS1 straipsnio 1 dalies b punkte minimi maisto produktai-  Alus,-  šokoladas ir kiti maisto produktai, kuriose yra kakavos,-  konditerijos gaminiai, duona, pyragaičiai, pyragai, sausainiai ir kiti kepiniai,-  tešlos gaminiai, virti arba nevirti, įdaryti arba neįdaryti,-  paruoštas maistas, vartojamas pašildytas,-  paruošti pagardų padažai,-  sriubos arba sultiniai,-  gėrimai, pagaminti iš augalų ekstraktų,-  ledai ir šerbetai.2 PRIEDASKORELIACINė LENTELėReglamentas (EEB) Nr. 2082/92 | Šis reglamentas |1 straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa | 1 straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa |1 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa | 1 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa |1 straipsnio 2 ir 3 dalys | 1 straipsnio 2 ir 3 dalys |2 straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa | 2 straipsnio 2 dalies a punktas |2 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa | 2 straipsnio 2 dalies antroji pastraipa |2 straipsnio 1 dalies trečioji pastraipa | 2 straipsnio 2 dalies trečioji pastraipa |2 straipsnio 2 dalies pirmasis sakinys | 2 straipsnio 1 dalies d punktas |2 straipsnio 2 dalies antrasis sakinys | 2 straipsnio 2 dalies ketvirtoji pastraipa |2 straipsnio 3 dalis | 2 straipsnio 1 dalies c punktas |– | 2 straipsnio 1 dalies b punktas |– | 2 straipsnio 2 dalies pirmoji pastraipa |3 straipsnis | 3 straipsnis |4 straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa | 4 straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa |4 straipsnio 2 dalis | 4 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa |5 straipsnio 1 dalis | 4 straipsnio 2 dalies pirmoji pastraipa |5 straipsnio 2 dalis | 4 straipsnio 2 dalies trečioji pastraipa |5 straipsnio 3 dalis | 4 straipsnio 2 dalies antrosios pastraipos pirmasis sakinys |5 straipsnio 4 dalis | 4 straipsnio 1 dalies antrosios pastraipos antrasis sakinys |– | 5 straipsnis |6 straipsnio 1 dalis | 6 straipsnio 1 dalis |6 straipsnio 2 dalis | 6 straipsnio 2 dalis |7 straipsnio 1 dalis | 7 straipsnio 1 dalis |– | 7 straipsnio 2 dalis |7 straipsnio 3 dalis | 7 straipsnio 6 dalis |– | 7 straipsnio 7 ir 8 dalys |7 straipsnio 2 dalis | 7 straipsnio 3 dalis |– | 7 straipsnio 4 ir 5 dalys |– | 8 straipsnio 1 dalis |8 straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa | – |8 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa | 8 straipsnio 2 dalies pirmoji pastraipa |8 straipsnio 2 dalis | – |8 straipsnio 3 dalis | 9 straipsnio 1 ir 2 dalys |– | 9 straipsnio 3 dalis |9 straipsnio 1 dalis | 9 straipsnio 4 dalis |9 straipsnio 2 dalis | 9 straipsnio 5 dalis |10 straipsnis | 10 straipsnis |11 straipsnio 1 dalis | 11 straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa |11 straipsnio 2 dalies pirmoji pastraipa | 11 straipsnio 1 dalies trečioji pastraipa |– | 11 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa |11 straipsnio 2 dalies antroji pastraipa | 11 straipsnio 2 dalis |11 straipsnio 3 ir 4 dalys | – |12 straipsnis | 19 straipsnio 1 dalies g punktas |13 straipsnio 1 dalis | 13 straipsnio 1 dalis |13 straipsnio 2 dalis | 13 straipsnio 2 dalis |– | 13 straipsnio 3 dalis |14 straipsnis | 14 ir 15 straipsniai |15 straipsnio 1 dalis | 12 straipsnio 1 dalis |– | 12 straipsnio 2 ir 3 dalys |15 straipsnio 2 dalis | 16 straipsnio 1 dalis |15 straipsnio 3 dalis | 16 straipsnio 3 dalis |16 straipsnis | – |17 straipsnis | 17 straipsnio 1 ir 2 dalys |18 straipsnis | 17 straipsnio 3 dalis |19 straipsnis | 18 straipsnis |20 straipsnis | 19 straipsnis |21 straipsnis | – |– | 21 straipsnis |22 straipsnis | 22 straipsnis |Priedas | I priedas: |– | II priedas |[1] OL C ..., [.data..], p. ... .[2] OL L 208, 1992 7 24, p. 9. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 806/2003 (OL L 122, 2003 5 16, p. 1).[3] OL L 168, 1993 7 1, p. 35. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2167/2004 (OL L 371, 2004 12 18, p. 8).[4] OL L 109, 2000 5 6, p. 29. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/89/EB (OL L 308, 2003 11 25, p. 15).[5] OL L 165, 2004 4 30, p. 1. Pataisyta versija OL L 191, 2004 5 28, p. 1.[6] OL L 184, 1999 7 17, p. 23.[7] OL L 204, 1998 7 21, p. 37.