               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 07 27
            COM(2017) 403 final
            2017/0180(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Europos Sąjungos ir Barbadoso susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Barbadoso susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, pasirašymo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               2013 m. birželio 26 d. Reglamentu (ES) Nr. 610/2013
                  1
                (toliau – Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamentas) iš dalies pakeista Konvencija dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo
                  2
               , Reglamentas (EB) Nr. 562/2006
                  3
                (Šengeno sienų kodeksas) ir Reglamentas (EB) Nr. 810/2009
                  4
                (Vizų kodeksas), taip pat, be kitų pakeitimų, pateikta nauja trečiųjų šalių piliečių trumpalaikio buvimo Šengeno erdvėje sąvokos apibrėžties formuluotė. Nuo 2013 m. spalio 18 d. trečiųjų šalių piliečiams, neatsižvelgiant į tai, ar jiems taikomas reikalavimas turėti vizą, ar ne, ketinantiems trumpam vykti į Šengeno erdvę, ilgiausia leidžiamo buvimo trukmė yra „90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį“. Priešingai nei pagal apibrėžtį, galiojusią iki 2013 m. spalio 18 d. (trys mėnesiai per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmojo atvykimo dienos), nauja formuluotė yra tikslesnė, nes trukmė apskaičiuojama dienomis, o ne mėnesiais. Be to, iš apibrėžties išbraukta frazė „nuo pirmojo atvykimo dienos“, kuri keldavo daug abejonių ir klausimų.

               Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamentu nustatyti visi reikiami ES vizų ir sienų acquis, t. y. Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo, Šengeno sienų kodekso, Vizų kodekso ir Reglamento (EB) Nr. 539/2001
                  5
               , pakeitimai. Vis dėlto trumpalaikio buvimo sąvoka įtvirtinta ir Europos Sąjungos sudarytuose tarptautiniuose susitarimuose. Su Antigva ir Barbuda
                  6
               , Bahamomis
                  7
               , Barbadosu
                  8
               , Brazilija
                  9
               , Mauricijumi
                  10
               , Sent Kitsu ir Neviu
                  11
                ir Seišeliais
                  12
                sudarytuose susitarimuose dėl bevizio režimo bevizio režimo trukmei apibrėžti vis dar taikoma senoji apibrėžtis („trys mėnesiai per šešis mėnesius nuo pirmojo atvykimo dienos“
                  13
               ).

               2014 m. liepos 16 d. Komisija priėmė rekomendaciją dėl Tarybos sprendimo, kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas siekiant iš dalies pakeisti Europos Sąjungos ir pirmiau minėtų šalių susitarimus dėl trumpalaikio bevizio režimo
                  14
               , kurią Taryba priėmė 2014 m. spalio 9 d.
                  15
                Siekta šių septynių šalių atžvilgiu įgyvendinti naująją trumpalaikio buvimo apibrėžtį, nustatytą Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamente. Be to, susitarimuose dėl bevizio režimo sąvoką „trumpalaikis buvimas“ apibrėžus dienomis, o ne mėnesiais, paprasčiau atlikti patikrinimus ir skaičiavimus elektroninėmis ir (arba) IT priemonėmis, taip pat patogiau naudotis centralizuotomis sienų valdymo sistemomis, kaip antai siūloma atvykimo ir išvykimo sistema (toliau – AIS)
                  16
               .

               Tarybai įgaliojus Komisija pradėjo derybas siekiant iš dalies pakeisti susitarimus dėl bevizio režimo, sudarytus su septyniomis šalimis (Antigva ir Barbuda, Bahamomis, Barbadosu, Brazilija, Mauricijumi, Sent Kitsu ir Neviu ir Seišeliais).

               Derybos su Barbadosu sėkmingai užbaigtos 2017 m. vasario 8 d. parafavus iš dalies keičiantį susitarimą. Abi susitariančiosios šalys susitarė naująją sąvokos „trumpalaikis buvimas“ apibrėžtį taikyti visame ES ir Barbadoso susitarime dėl bevizio režimo. Be to, susitarimu keičiami keli techniniai aspektai (žr. toliau), tačiau visi pakeitimai yra nereikšmingi vertinant keliautojų požiūriu.

                  Apie ypatingą Jungtinės Karalystės ir Airijos padėtį kalbama susitarimo preambulėje.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

               Susitarimą turi patvirtinti abi susitariančiosios šalys laikydamosi savo atitinkamų procedūrų. Sąjungos lygiu Taryba turi priimti sprendimus dėl susitarimo pasirašymo ir sudarymo.

               Šis pasiūlymas teikiamas Tarybai, kad ji suteiktų įgaliojimus pasirašyti Susitarimą, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Barbadoso susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo.

               Susitarimu užtikrinamas teisinis nuoseklumas ir valstybių narių praktikos suvienodinimas taikant naująją trumpalaikio buvimo apibrėžtį, nustatytą Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamente, kuriame pateiktas tikslus sąvokos „trumpalaikis buvimas“ išaiškinimas.

               Šio pasiūlymo teisinis pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 77 straipsnio 2 dalies a punktas kartu su jos 218 straipsniu.

               Sąjunga neturi įgaliojimų iš dalies keisti susitarimų dėl bevizio režimo, kurie privalomi keturioms šalims, susijusioms su Šengeno acquis, įskaitant bendrą vizų politiką, įgyvendinimu. Siekiant užtikrinti vienodą požiūrį ir vienodą nuostatų dėl leidžiamo buvimo Šengeno erdvėje trukmės įgyvendinimą, prie susitarimo pridedama bendra deklaracija, kurioje nurodomas Barbadoso ir Islandijos, Lichtenšteino, Norvegijos bei Šveicarijos pageidavimas atitinkamai pakeisti jų galiojančius dvišalius susitarimus dėl bevizio režimo.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

               Jeigu Europos Sąjunga yra viena iš tarptautinio susitarimo susitariančiųjų šalių, valstybės narės negali pačios teisiškai įgyvendinti jokių tokio susitarimo pakeitimų. Susitarimą dėl bevizio režimo su Barbadosu sudarė Europos Sąjunga. Todėl veiksmų reikia imtis Sąjungos lygiu.

               Be to, valstybių narių sudaryti susitarimai dėl bevizio režimo darytų poveikį Sąjungos acquis vizų srityje (SESV 3 straipsnio 2 dalis).

               •Proporcingumo principas

               Šiuo pasiūlymu neviršijama to, kas būtina nustatytam tikslui pasiekti, būtent – iš dalies pakeisti galiojantį Sąjungos ir Barbadoso susitarimą dėl bevizio režimo.

               3.POVEIKIS BIUDŽETUI

               Dėl šio pasiūlymo ES biudžetas nepatirs papildomų išlaidų.

               4. EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

               2014 m. spalio 9 d. Taryba priėmė derybinius nurodymus, kuriais Komisijai suteikė įgaliojimus pradėti derybas su Barbadosu siekiant iš dalies pakeisti šių dviejų susitariančiųjų šalių susitarimą dėl bevizio režimo. Valstybės narės apie derybų eigą buvo informuojamos Vizų darbo grupės posėdžiuose.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Derybų rezultatai

                  Komisijos manymu, Tarybos derybiniuose nurodymuose išdėstyti tikslai buvo pasiekti ir susitarimo projektas Sąjungai yra priimtinas.

                  Galutinį susitarimo turinį galima apibendrinti taip, kaip išdėstyta toliau.

                  a. Buvimo trukmė

                  Susitarimu bevizis režimas nustatytas Europos Sąjungos ir Barbadoso piliečiams, vykstantiems į kitos susitariančiosios šalies teritoriją ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį (vietoje „ne ilgiau kaip trims mėnesiams per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmojo atvykimo dienos“). Naujoji apibrėžtis taikoma visame Europos Sąjungos ir Barbadoso susitarime dėl trumpalaikio bevizio režimo.

                  b. Baigiamoji nuostata – susitarimo taikymo sustabdymas (8 straipsnio 4 dalis)

               Susitarimo 8 straipsnio 4 dalies paskutinis sakinys pakeičiamas taip: „Jei priežasčių, dėl kurių sustabdytas šio susitarimo taikymas, nebelieka, taikymą sustabdžiusi Susitariančioji Šalis nedelsdama informuoja apie tai kitą Susitariančiąją Šalį ir panaikina tą sustabdymą.“ Dabartinį tekstą papildžius žodžiais „ir panaikina tą sustabdymą“ iš dalies pakeistame susitarime patikslinama, kad bevizio režimo taikymo sustabdymas faktiškai panaikinamas, jeigu nebelieka priežasčių, dėl kurių jo taikymas buvo sustabdytas. Šiuo pakeitimu susitarimo dėl bevizio režimo su Barbadosu formuluotė suderinama su visų kitų susitarimų dėl bevizio režimo, kuriuos Sąjunga pasirašė 2015 ir 2016 m., formuluotėmis. Dėl šio pakeitimo 2016 m. birželio 14 d. konsultuotasi su Vizų darbo grupe; nė viena valstybė narė nepareiškė prieštaravimų.

                  c. Žodis „bendrija“ pakeičiama „Sąjunga“

                  2009 m. gruodžio 1 d. įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, įtvirtintas Europos Sąjungos teisinis subjektiškumas. Vis dėlto tarptautiniuose susitarimuose, kurie įsigaliojo iki Lisabonos sutarties įsigaliojimo, kaip antai Europos bendrijos ir Barbadoso susitarime dėl trumpalaikio bevizio režimo, tebėra įtvirtinta sąvoka „Europos bendrija“. Todėl iš dalies keičiančiu susitarimu visame susitarime dėl bevizio režimo žodis „bendrija“ pakeičiamas žodžiu „Sąjunga“.

                  d. Bendros deklaracijos

                  Prie susitarimo pridedamos dvi bendros deklaracijos:

                  - dėl 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį išaiškinimo ir

                  - dėl Islandijos, Norvegijos, Šveicarijos ir Lichtenšteino.

                  e. Įsigaliojimas

                  Šis susitarimas įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną praėjus penkiems mėnesiams po to, kai paskutinė susitariančioji šalis praneša kitai, kad ratifikavimo procedūros yra baigtos. Siekiant užtikrinti teisinį tikrumą ir suteikti galimybę keliautojams suprasti teisės normas ir jų laikytis, reikia nustatyti pakankamai ilgą pereinamąjį laikotarpį. Per šešis mėnesius po to, kai baigiamos susitarimo ratifikavimo procedūros, prieš įsigaliojant naujajai trumpalaikio buvimo apibrėžčiai ir susijusiam atgaline data apskaičiuojamam 180 dienų atskaitos laikotarpiui, keliautojai galės pabaigti savo trumpalaikį buvimą, vis dar apskaičiuojamą tik pagal senąją apibrėžtį.

                  Iš dalies keičiantis susitarimas neturi poveikio visoms kitoms galiojančio Europos bendrijos ir Barbadoso susitarimo dėl trumpalaikio bevizio režimo nuostatoms, įskaitant nuostatas dėl teritorinės taikymo srities.

               6.IŠVADA

               Atsižvelgdama į minėtus rezultatus, Komisija siūlo Tarybai priimti sprendimą pasirašyti susitarimą Sąjungos vardu ir įgalioti Tarybos pirmininką paskirti asmenį (-is), tinkamai įgaliotą (-us) pasirašyti Sąjungos vardu.

               2017/0180 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Europos Sąjungos ir Barbadoso susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Barbadoso susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, pasirašymo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalies a punktą kartu su 218 straipsnio 5 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)2009 m. lapkričio 30 d. sprendimu Taryba sudarė Europos bendrijos ir Barbadoso susitarimą dėl trumpalaikio bevizio režimo. Pagal Susitarimą numatomas bevizis režimas Europos Sąjungos ir Barbadoso piliečiams, vykstantiems į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją „ne ilgiau kaip trims mėnesiams per šešių mėnesių laikotarpį“;

               (2)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 610/2013
                  17
                nustatyti horizontaliojo pobūdžio Sąjungos vizų ir sienų acquis pakeitimai, o trumpalaikis buvimas apibrėžtas kaip ne ilgesnis nei 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį;

               (3)siekiant visapusiškai suderinti Sąjungos trumpalaikio buvimo tvarką, būtina naująją apibrėžtį įtvirtinti Sąjungos ir Barbadoso susitarime dėl trumpalaikio bevizio režimo;

               (4)2014 m. spalio 9 d. Taryba priėmė sprendimą, kuriuo Komisijai suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Barbadoso susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo (toliau – Susitarimas);

               (5)derybos dėl Susitarimo su Barbadosu sėkmingai baigtos jį parafavus 2017 m. vasario 8 d. pasikeičiant vyriausiųjų Sąjungos ir Barbadoso derybininkų laiškais;

               (6)Susitarimas turėtų būti pasirašytas, o prie jo pridedamos deklaracijos patvirtintos Sąjungos vardu;

               (7)šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2000/365/EB
                  18
               ; todėl Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

               (8)šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Airija nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2002/192/EB
                  19
               ; todėl Airija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Įgaliojama Sąjungos vardu pasirašyti Europos Sąjungos ir Barbadoso susitarimą, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Barbadoso susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo (toliau – Susitarimas), su sąlyga, kad Susitarimas bus sudarytas.

               Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.

               2 straipsnis

               Sąjungos vardu patvirtinamos prie šio sprendimo pridedamos deklaracijos.

               3 straipsnis

               Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) Sąjungos vardu pasirašyti Susitarimą.

               4 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 182, 2013 6 29, p. 1.

                     (2)
                  OL L 239, 2000 9 22, p. 19.

                     (3)
                  OL L 105, 2006 4 13, p. 1.

                     (4)
                  OL L 243, 2009 9 15, p. 1.

                     (5)
                  OL L 081, 2001 3 21, p. 1.

                     (6)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 3.

                     (7)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 24.

                     (8)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 10.

                     (9)
                  Su Brazilija ES sudarė du susitarimus. Vieną susitarimą, skirtą paprastų pasų turėtojams (OL L 255, 2012 9 21, p. 4), ir atskirą susitarimą, skirtą diplomatinių, tarnybinių ir oficialių pasų turėtojams (OL L 66, 2011 3 12, p. 2).

                     (10)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 17.

                     (11)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 38.

                     (12)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 31.

                     (13)
                  Plg. susitarimų straipsnius „Tikslas“ ir „Buvimo trukmė“.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Tarybos sprendimas, kuriuo Komisijai suteikiami įgaliojimai pradėti derybas siekiant iš dalies pakeisti susitarimus dėl trumpalaikio bevizio režimo, kuriuos Europos Sąjunga (Bendrija) yra sudariusi su Antigva ir Barbuda, Bahamų Sandrauga, Barbadosu, Brazilijos Federacine Respublika, Mauricijaus Respublika, Sent Kitso ir Nevio Federacija ir Seišelių Respublika, priimtas 2014 m. spalio 9 d.

                     (16)
                  COM(2016) 194 final.

                     (17)
                  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 610/2013, kuriuo iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 562/2006, nustatantis taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas), Konvencija dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo, Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1683/95 ir (EB) Nr. 539/2001 bei Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (EB) Nr. 767/2008 ir (EB) Nr. 810/2009 (OL L 182, 2013 6 29, p. 1).

                     (18)
                  2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimas 2000/365/EB dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (OL L 131, 2000 6 1, p. 43).

                     (19)
                  2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimas 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (OL L 64, 2002 3 7, p. 20).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 07 27
            COM(2017) 403 final
            PRIEDAS
            prie
            Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
            dėl Europos Sąjungos ir Barbadoso susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Barbadoso susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, pasirašymo

               PRIEDAS

               prie

               Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo

               dėl Europos Sąjungos ir Barbadoso susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Barbadoso susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, pasirašymo

               SUSITARIMAS

               Europos Sąjungos ir Barbadoso susitarimas, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Barbadoso susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo

               EUROPOS SĄJUNGA

               ir

               BARBADOSAS

               toliau kartu – Susitariančiosios Šalys,

               ATSIŽVELGDAMOS į Europos bendrijos ir Barbadoso susitarimą dėl trumpalaikio bevizio režimo (toliau – Susitarimas), kuris įsigaliojo 2010 m. kovo 1 d.,

               PATVIRTINDAMOS, kad svarbu palengvinti žmonių tarpusavio ryšius,

               ATKREIPDAMOS DĖMESĮ Į TAI, kad Susitarimas skirtas Susitariančiųjų Šalių piliečių naudai,

               ATSIŽVELGDAMOS Į TAI, kad Susitarime nustatyta trumpalaikio buvimo apibrėžtis (trys mėnesiai per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmo atvykimo) nepakankamai tiksli ir visų pirma tai, kad dėl formuluotės „nuo pirmojo atvykimo dienos“ gali kilti abejonių ir klausimų,

               PRISIMINDAMOS, kad 2013 m. birželio 26 d. Reglamentu (ES) Nr. 610/2013 nustatyti horizontaliojo pobūdžio ES „vidaus“ vizų ir sienų acquis pakeitimai ir trumpalaikis buvimas apibrėžtas kaip „90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį“,

               ATSIŽVELGDAMOS Į TAI, kad atvykimo ir išvykimo sistemai, kurią turi įdiegti Europos Sąjunga, reikalinga vienoda ir tiksli trumpalaikio buvimo apibrėžtis, taikytina visiems trečiųjų šalių piliečiams,

               NORĖDAMOS užtikrinti sklandų keliautojų srautą Susitariančiųjų Šalių sienos perėjimo punktuose,

               DAR KARTĄ PATVIRTINDAMOS, kad Susitarimas taikomas visų Europos Sąjungos valstybių narių, išskyrus Jungtinę Karalystę ir Airiją, piliečiams,

               ATSIŽVELGDAMOS į Protokolą dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės ir Protokolą dėl Šengeno acquis integravimo į Europos Sąjungos teisės sistemą, pridėtus prie Europos Sąjungos sutarties ir prie Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo, ir patvirtindamos, kad šio Susitarimo nuostatos netaikomos Jungtinei Karalystei ir Airijai,

               SUSITARĖ:

               1 straipsnis

               Susitarimas iš dalies keičiamas pagal šio straipsnio nuostatas:

               (1)pavadinime ir 3 straipsnio 5 dalyje, 6 straipsnio 1 dalyje ir 8 straipsnio 7 dalyje žodis „bendrija“ pakeičiamas žodžiu „Sąjunga“;

               (2)1 straipsnyje frazė „trims mėnesiams per šešių mėnesių laikotarpį“ pakeičiama fraze „90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį“;

               (3)4 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:

               „Europos Sąjungos piliečiai Barbadoso teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.“;

               (4)4 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:

               „Barbadoso piliečiai valstybių narių, taikančių visą Šengeno acquis, teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.“ Tas laikotarpis apskaičiuojamas neatsižvelgiant į buvimą valstybėje narėje, kuri dar netaiko viso Šengeno acquis.

               Barbadoso piliečiai kiekvienos valstybės narės, kuri dar netaiko viso Šengeno acquis, teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį, neatsižvelgiant į apskaičiuotą buvimo valstybių narių, kurios taiko visą Šengeno acquis, teritorijoje laikotarpį.“;

               (5)4 straipsnio 3 dalyje žodžiai „tris mėnesius“ pakeičiami žodžiais „90 dienų“, o žodis „Bendrijos“ – žodžiu „Sąjungos“;

               (6)Paskutinis 8 straipsnio 4 dalies sakinys pakeičiamas taip:

               „Jei priežasčių, dėl kurių sustabdytas šio Susitarimo taikymas, nebelieka, taikymą sustabdžiusi Susitariančioji Šalis nedelsdama informuoja apie tai kitą Susitariančiąją Šalį ir panaikina tą sustabdymą.“

               2 straipsnis

               Šį Susitarimą Susitariančiosios Šalys ratifikuoja arba tvirtina pagal savo atitinkamas procedūras ir jis įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną praėjus penkiems mėnesiams po to, kai paskutinė Susitariančioji Šalis praneša kitai, kad pirmiau nurodytos procedūros yra baigtos.

               Pasirašytas du tūkstančiai septynioliktųjų metų ... mėn. … d. [vieta] dviem egzemplioriais anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, kroatų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, nyderlandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis; tekstai kiekviena šių kalbų yra vienodai autentiški.

               Europos Sąjungos vardu

               Barbadoso vardu

               BENDRA DEKLARACIJA DĖL ISLANDIJOS, NORVEGIJOS, ŠVEICARIJOS IR LICHTENŠTEINO

               Pageidautina, kad Norvegijos, Islandijos, Šveicarijos bei Lichtenšteino valdžios institucijos ir Barbadoso valdžios institucijos nedelsdamos iš dalies pakeistų dvišalius susitarimus dėl trumpalaikio bevizio režimo pagal šiame Susitarime nustatytas sąlygas.

               Bendra deklaracija dėl 90 dienų laikotarpio per bet kurį 180 dienų laikotarpį išaiškinimo

               Susitariančiosios Šalys sutaria, kad maksimalus 90 dienų laikotarpis per bet kurį 180 dienų laikotarpį, kaip nustatyta Susitarimo 4 straipsnyje, reiškia nepertraukiamą buvimo laikotarpį arba kelis laikotarpius iš eilės, kurių bendra trukmė neviršija 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.

               Sąvoka „per bet kurį“ reiškia, kad taikomas slankus 180 dienų ataskaitinis laikotarpis, kai, siekiant patikrinti, ar ir toliau tenkinamas 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį reikalavimas, atsižvelgiama į kiekvieną buvimo dieną per pastarąsias 180 dienų. Be kita ko, tai reiškia, kad naujas buvimo iki 90 dienų laikotarpis leidžiamas, jei šalyje nebūta nepertraukiamą 90 dienų laikotarpį.

               ________


Svarbus teisinis pranešimas

|

52005PC0697

Pasiūlymas Tarybos sprendimas suteikiantis Ispanijos Karalystei teisę taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies ir 28e straipsnio  /* KOM/2005/0697 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 23.12.2005KOM(2005) 697 galutinisPasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASsuteikiantis Ispanijos Karalystei teisę taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies ir 28e straipsnio.(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPASIūLYMO APLINKYBėS |Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Pagal 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 27 straipsnio 1 dalį Taryba, Komisijos pasiūlymu, vieningai gali suteikti leidimą bet kuriai valstybei imtis specialių priemonių, nukrypstant nuo tos direktyvos nuostatų, kad būtų supaprastinta mokesčių taikymo tvarka arba užkirstas kelias tam tikroms mokesčių vengimo ir išsisukinėjimo nuo jų formoms. Komisijos generalinio sekretoriato užregistruotame laiške Ispanijos Karalystė prašė leidimo nustatyti priemones, nukrypstančias nuo Direktyvos 77/388/EEB 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies, o vėliau Komisijai patvirtino, kad į paraišką buvo įtrauktas prašymas leisti nukrypti nuo tos pačios direktyvos 28e straipsnio. Remdamasi direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnio 2 dalimi, Komisija 2005 m. spalio 7 d. laišku informavo kitas valstybes nares apie Ispanijos prašymą. 2005 m. spalio 10 d. Komisija pranešė Ispanijai, kad gavo visą, jos nuomone, reikalingą informaciją prašymui įvertinti. |Bendrosios aplinkybės Direktyvos 77/388/EEB 11 straipsnio A skirsnio 1 dalyje numatyta, kad tiekiamų prekių ir teikiamų paslaugų apmokestinamoji vertė yra „viskas, kas sudaro atlygį, kuris yra ar turi būti tiekėjo gautas iš pirkėjo…“ Šios nuostatos paprastai pakanka tuomet, kai tiekiamos prekės ir teikiamos paslaugos tėra komercinis sandoris ir kai tarp pirkėjo ir tiekėjo nėra ryšių, kurios padarytų įtaką jų vertei. Tačiau, jei sandorio šalys yra susijusios, yra pagrindo teigti, kad už tiekiamas prekes ar teikiamas paslaugas gaunama mažiau mokesčių dėl manipuliacijų jų verte. Jeigu susijęs gavėjas turi ribotą teisę atskaityti, dėl kainos sumažinimo palyginti su normalia rinkos verte sumažėja negrąžinamų pirkimo mokesčių, taikomų prekėms ar paslaugoms, suma. Siekdama užkirsti kelią mokesčių praradimui dėl tokių manipuliacijų verte, Ispanija paprašė suteikti galimybę iš dalies pakeisti apmokestinamąją vertę minėtais atvejais, jeigu apmokestinamoji vertė labai skiriasi nuo atviros rinkos vertės ir jeigu prekės tiekiamos arba paslaugos teikiamos susijusiems asmenims. Perkainojimo tikslu susiję asmenys yra objektyviai apibrėžti ir nurodyti Ispanijos teisės aktuose. Pasiūlymas suteikia galimybę Ispanijos mokesčių institucijoms taikyti atviros rinkos vertę (kaip apibrėžta 11 straipsnio A skirsnio 1 dalyje) apskaičiuojant prekių arba paslaugų PVM, o ne faktiškai sumokėtą atlygį. Direktyvos 77/388/EEB 28e straipsnyje, kuriuo papildomos 11 straipsnio A skyriuje numatytos taisyklės, išdėstomos įsigijimų Bendrijos vidaus rinkoje vertinimo taisyklės. Siekdama užtikrinti, kad vidaus rinkos prekės, paslaugos ir įsigijimai Bendrijos vidaus rinkoje būtų vienodai traktuojami ir kad nebūtų paprasta išvengti atsakomųjų priemonių pasitelkiant susijusius asmenis kitose valstybėse narėse, Ispanija pageidautų įtraukti įsigijimus Bendrijos vidaus rinkoje į specialiosios priemonės aprėptį. Pasiūlyme numatoma teisė taikyti specialiąją priemonę iki 2009 m. gruodžio 31 d. Laikotarpis ribojamas siekiant suteikti galimybę persvarstyti priemonę atsižvelgiant į patirtį ir tolesnių poreikių įvertinimą. Tačiau 2005 m. kovo 16 d. Komisija Tarybai pateikė dokumentą KOM(2005)89. Juo siūloma priimti direktyvą, iš dalies keičiančią Direktyvos 77/388/EEB nuostatas, susijusias su tam tikromis priemonėmis, kuriomis siekiama supaprastinti pridėtinės vertės mokesčio taikymą ir padėti užkirsti kelią mokesčių nuslėpimui ir vengimui, bei panaikinančią tam tikrus sprendimus dėl leidžiančių nukrypti nuostatų. Vadinamasis „27 straipsnio racionalizavimo pasiūlymas“ apima, be kita ko, teisės aktus, taikomus tai pačiai sričiai kaip ir prašomoji priemonė. Todėl siūloma leidžianti nukrypti nuostata nustos galioti įsigaliojus šioje direktyvoje nurodytoms priemonėms šioje srityje, kurių pagrindas yra pasiūlymas dėl racionalizacijos. |Pasiūlymo srityje taikomos nuostatos Panašios leidžiančios nukrypti nuo Direktyvos 77/388/EEB 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies ir 28e straipsnio nuostatos buvo suteiktos kitoms valstybėms narėms. |Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Netaikoma. |KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS |Konsultacijos su suinteresuotomis šalimis |Netaikoma. |Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas |Nepriklausomo tyrimo neprireikė. |Poveikio vertinimas Pasiūlymo tikslas yra užkirsti kelią PVM vengimui ir slėpimui, ir todėl jis gali turėti teigiamą poveikį, ypač dėl įstatymo laikymosi poveikio. Pasirinktas kitų valstybių narių taikytas būdas, kurį Ispanija laiko tinkamu mokesčių nuostoliams išvengti. Be to, prašomoji priemonė atitinka Komisijos pasiūlymą, pateiktą KOM(2005) 89 siekiant racionalizuoti 27 straipsnyje pateiktų leidžiančių nukrypti nuostatų skaičių. |TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI |Siūlomų veiksmų santrauka Leidimas Ispanijai taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies ir 28e straipsnio, kad būtų galima perskaičiuoti tiekiamų prekių ir teikiamų paslaugų ir įsigijimų Bendrijos vidaus rinkoje apmokestinamąją vertę tais atvejais, kai vertė labai skiriasi nuo atviros rinkos vertės; šalys yra susijusios, o gavėjas turi ribotą teisę atskaityti. Vertę galima nustatyti pagal atviros rinkos prekių arba paslaugų vertę, kaip apibrėžta Šeštosios direktyvos 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies d punkte. |Teisinis pagrindas 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB (su pakeitimais) dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 27 straipsnio 1 dalis. |Subsidiarumo principas Pasiūlymas priklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. |Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodytos(-ų) priežasties(-čių): |Šis sprendimas suteikia leidimą valstybei narei jos pačios prašymu ir nėra privalomas. |Atsižvelgiant į ribotą šios leidžiančios nukrypti nuostatos taikymo sritį, speciali priemonė yra proporcinga siekiamam tikslui. |Pasirinkta priemonė |Siūlomos priemonės: kitos. |Kitos priemonės būtų netinkamos dėl toliau nurodytos(-ų) priežasties(-čių): Pagal Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 27 straipsnį leidžiančios nukrypti nuo bendrų PVM taisyklių nuostatos gali būti suteikiamos tik vieningai leidus Tarybai Komisijos pasiūlymu. Tarybos sprendimas yra vienintelė tinkama priemonė, kadangi jis gali būti skirtas vienai valstybei narei. |POVEIKIS BIUDžETUI |Pasiūlymas neturi jokio poveikio Bendrijos biudžetui. |PAPILDOMA INFORMACIJA |Persvarstymo, pakeitimo, laikino galiojimo sąlyga |Pasiūlyme pateikiama laikino galiojimo sąlyga. |1.  PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASsuteikiantis Ispanijos Karalystei teisę taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies ir 28e straipsnio(Tik tekstas ispanų kalba yra autentiškas)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1977 m. gegužės 17 d. Šeštąją Tarybos direktyvą 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas[1], ypač į jos 27 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[2],kadangi:(1) Pagal Direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnio 1 dalį Taryba Komisijos pasiūlymu vieningai gali leisti bet kuriai valstybei imtis specialių priemonių, nukrypstant nuo tos direktyvos nuostatų, kad būtų supaprastinta mokesčių taikymo tvarka arba užkirstas kelias tam tikroms mokesčių vengimo ir išsisukinėjimo nuo jų formoms.(2) 2005 m. birželio 21 d. laiške, kurį 2005 m. liepos 22 d. gavo Komisijos generalinis sekretoriatas, Ispanijos Karalystė prašė leidimo nustatyti priemonę, nukrypstančią nuo Direktyvos 77/388/EEB nuostatų, reglamentuojančių apmokestinamąją vertę PVM tikslais.(3) Remdamasi direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnio 2 dalimi, Komisija 2005 m. spalio 7 d. laišku informavo kitas valstybes nares apie Ispanijos Karalystės prašymą. 2005 m. spalio 10 d. laišku Komisija pranešė Ispanijos Karalystei, kad gavo visą, jos nuomone, reikalingą informaciją prašymui įvertinti.(4) Direktyvos 77/388/EEB 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies a punkte nustatyta, kad tiekiamų prekių ar teikiamų paslaugų apmokestinamąją vertę sudaro viskas, kas sudaro atlygį, kuris yra ar turi būti tiekėjo gautas iš pirkėjo. Tos pačios direktyvos 28e straipsnio 1 dalimi reglamentuojama apmokestinamoji įsigijimų Bendrijos vidaus rinkoje vertė, nurodant 11 straipsnio A skirsnį.(5) Taikant priemonę, dėl kurios reikia įvesti leidžiančią nukrypti nuostatą, ketinama išvengti mokesčių praradimų dėl manipuliacijų apmokestinamąja prekių, paslaugų ir įsigijimų Bendrijos vidaus rinkoje, kuriems taikomas PVM, verte tais atvejais, kai pardavėjas nustato sumažintą kainą susijusiam pirkėjui, turinčiam ribotą teisę atskaityti.(6) Šią priemonę reikėtų taikyti tik PVM vengimo ir slėpimo atvejais ir tik tada, kai įvykdomi tam tikri reikalavimai. Todėl priemonė yra proporcinga siekiamam tikslui.(7) Siekiant užkirsti kelią mokesčių vengimui arba slėpimui, panašias leidžiančias nukrypti nuostatas buvo leista taikyti ir kitoms valstybėms narėms ir buvo nustatyta, kad jos yra veiksmingos.(8) Leidžiančios nukrypti nuostatos pagal Direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnį, skirtos užkirsti kelią PVM mokėjimo vengimui, susijusiam su apmokestinamąja tiekiamų prekių ir teikiamų paslaugų verte tarp susijusių šalių, yra įtrauktos į 2005 m. kovo 16 d. Komisijos direktyvos, kuria būtų racionalizuojamos kai kurios leidžiančios nukrypti nuostatos, taikomos pagal tą straipsnį, pasiūlymą[3]. Todėl yra būtina apriboti šios leidžiančios nukrypti nuostatos taikymo laikotarpį, kol įsigalios ši direktyva.(9) Ši leidžianti nukrypti nuostata apsaugos PVM sumą, mokėtiną galutiniame vartojimo etape, ji nedaro neigiamo poveikio Europos Bendrijų nuosaviems ištekliams, kuriuos sudaro surenkamas pridėtinės vertės mokestis,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisNukrypstant nuo Direktyvos 77/388/EEB 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies a punkto ir 28e straipsnio, Ispanijos Karalystei suteikiamas leidimas numatyti, kad apmokestinamoji prekių, paslaugų arba įsigijimų Bendrijos vidaus rinkoje vertė būtų tokia pati kaip ir atviros rinkos vertė, kaip apibrėžta minėtos direktyvos 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies d punkte, jeigu atlygis yra daug mažesnis už atviros rinkos vertę, o prekės arba paslaugos gavėjas (arba įsigijimų Bendrijos vidaus rinkoje atveju – pirkėjas) turi ribotą atskaitymų teisę pagal Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnį.Ši priemonė taikoma tik siekiant kovoti su mokesčių slėpimu arba vengimu ir tik tuo atveju, kai atlygiui, kurio pagrindu priešingu atveju būtų nustatyta apmokestinamoji vertė, įtakos turėjo nacionaliniuose teisės aktuose apibrėžti šeimos, valdymo, nuosavybės, finansiniai ar teisiniai ryšiai. Šiuo atveju teisinius ryšius apima oficialūs darbdavio ir dirbančiojo santykiai.2 straipsnis1 straipsniu suteikto leidimo galiojimas baigiasi direktyvos, racionalizuojančios Direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnyje numatytas leidžiančias nukrypti nuostatas, kurios padeda kovoti su pridėtinės vertės mokesčio vengimu arba slėpimu, įvertinant prekių arba paslaugų vertę sandoriuose tarp susijusių asmenų, įsigaliojimo dieną arba 2009 m. gruodžio 31 d., atsižvelgiant į tai, kuri data yra ankstesnė.3 straipsnisŠis sprendimas skirtas Ispanijos Karalystei.Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkas [1] OL L 145, 1977 6 13, p. 1, su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/66/EB(OL L 168, 2004 5 1, p. 35).[2] OL C […], […], p. […].[3] OL C 125, 2005 5 24, p. 12. KOM(2005) 89.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52004PC0856

Pasiūlymas Tarybos sprendimas suteikiantis teisę Danijai taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą nuo Šeštosios direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 14 straipsnio 1 dalies d punkto  /* KOM/2004/0856 galutinis */

	Briuselis, 06.01.2005KOM(2004) 856 galutinisPasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASsuteikiantis teisę Danijai taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą nuo Šeštosios direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 14 straipsnio 1 dalies d punkto(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS2004 m. gegužės 17 d. Komisijos generaliniame sekretoriate užregistruotas laiškas, kuriame Danijos valdžios institucijos pagal 1977 m. gegužės 17 d. Tarybos direktyvos 77/388/EB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas[1] 27 straipsnį prašė leidimo (toliau – Šeštoji Tarybos direktyva), imtis specialių priemonių, nukrypstančių nuo direktyvos 14 straipsnio 1 dalies d punkto nuostatų tam , kad užkirstų kelią tam tikrų rūšių mokesčių slėpimui arba mokesčių vengimui.Remdamasi Šeštosios direktyvos 27 straipsnio 2 dalimi, Komisija 15.10.2004 laišku pranešė kitoms valstybėms narėms apie Danijos vyriausybės prašymą, o Danijai 19.10.2004 laišku, kad ji turėjo visą informaciją, kuri, Komisijos nuomone, yra būtina prašymui įvertinti.Minėtos direktyvos 14 straipsnio 1 dalies d punkte nustatyta, kad valstybės narės atleidžia nuo muitų galutinai importuojamas prekes, išskyrus Bendrajame muito tarife numatytus atvejus. 14 straipsnio 1 dalies d punktą įgyvendino Direktyva 83/181/EEB[2], ypač jos 22 straipsnis, nustatantis, kad prekės, kurių bendra vertė ne didesnė kaip 10 EUR, atleidžiamos nuo muito. Valstybės narės įvežamas prekes gali atleisti nuo muito, jeigu jų bendra vertė yra didesnė kaip 10 EUR , bet ne didesnė kaip 22 EUR. Valstybės narės gali atleisti nuo pridėtinės vertės mokesčio paštu užsakomas įvežamas prekes.Danija nuo PVM atleidžia nedidelėmis siuntomis ne iš ES valstybių įvežamas komercinio pobūdžio prekes. Danija nustatė 80 DKK (10 EUR) neapmokestinimo PVM ribą. Tačiau Danijos valdžios institucijų atliktas tyrimas atskleidė, kad leidyklos žurnalus ir periodinius leidinius pristato pakeisdamos maršrutus per teritorijas, kuriose Šeštoji Tarybos PVM direktyva netaikoma. Pagal Danijos valdžios institucijų atliktą tyrimą per pirmuosius 2003 m. mėnesius vien iš Åland salų buvo įvežta apie 3,5 milijono savaitraščių ir žurnalų dėl ko, manoma, Valstybė neteko maždaug 47 milijonų DKK (apie 6,2 milijonų EUR) pajamų. Nuostoliai dėl negautų pajamų gali didėti, nebent PVM taisyklės iš dalies būtų pakeistos taip, kad užkirstų kelią tokiam mokesčių vengimui. Danijos nuostoliai dėl negautų iš PVM pajamų turi neigiamą poveikį nuosaviems Bendrijos ištekliams.Nuo Direktyvos 83/181/EEB priėmimo valstybės narės neturi galimybės neatleisti įvežamų prekių nuo mokesčio pagal Šeštosios direktyvos 14 straipsnio 1 dalies d punkto pirmąją pastraipą ir bet kokiu atveju Danijos vyriausybė negali nustatyti, ar šie įvežimai turi rimtą poveikį konkurencijai. Prašymas taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą skiriamas tik siuntoms ir scenarijams, kuriems pritaikoma vengimo mokėti mokesčius schema ir, remiantis Direktyvos 83/181/EEB 22 straipsnio nuostatomis, juo nesiekiama atimti lengvatos taikymo galimybę visoms paštu užsakomoms siuntoms.Numatyta nukrypti nuo 14 straipsnio 1 dalies d punkto leidžianti nuostata yra labiausiai priimtinas sprendimas, konkrečiomis aplinkybėmis šalinant mokėjimo vengimo problemas ir scenarijus, kuriems pritaikoma vengimo mokėti mokesčius schema. Nukrypti leidžiančios nuostatos taikymas neleis prarasti PVM.PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASsuteikiantis teisę Danijai taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą nuo Šeštosios direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 14 straipsnio 1 dalies d punktoEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos Bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1977 m. gegužės 17 d. Šeštąją Tarybos direktyvą 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo - Bendros pridėtinės vertės mokesčio sistemos: vienodas vertinimo pagrindas (1), ypač į jos 27 straipsnio 1 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[3],kadangi:(1) 2004 m. gegužės 17 d. Komisijos generaliniame sekretoriate užregistruotas laiškas, kuriame Danijos kompetentingos institucijos prašė leidimo imtis specialių priemonių, nukrypstančių nuo direktyvos 14 straipsnio 1 dalies d punkto nuostatų tam , kad užkirstų kelią tam tikrų rūšių mokesčių slėpimui arba mokesčių vengimui. 15.10.2004 kitoms valstybėms narėms buvo pranešta apie prašymą,(2) Nukrypti leidžiančios nuostatos taikymu siekiama pašalinti kai kuriems į Daniją įvežamiems žurnalams ir visiems periodiniams leidiniams pagal Direktyvos 14 straipsnį 1 dalies d punkto taikomą lengvatą ir jiems taikyti PVM. Šis straipsnis buvo įgyvendintas Direktyva 83/181/EEB[4], ypač jos 22 straipsniu, nustatančiu, kad prekės, kurių bendra vertė ne didesnė kaip 10 EUR atleidžiamos nuo muito. Valstybės narės įvežamas prekes gali atleisti nuo muito, jeigu jų bendra vertė yra didesnė kaip 10 EUR, bet ne didesnė kaip 22 EUR. Danija nuo PVM atleidžia nedidelėmis siuntomis ne iš ES valstybių įvežamas komercinio pobūdžio prekes. Danija nustatė 80 DKK (10 EUR) neapmokestinimo PVM ribą.(3) Danijos valdžios institucijų atliktas tyrimas atskleidė, kad leidyklos prenumeratoriams Danijoje leidinius pristato pakeisdamos maršrutus per teritorijas, kuriose Šeštoji Tarybos PVM direktyva netaikoma, ir todėl Danijos nuostoliai dėl negautų pajamų turi neigiamą poveikį nuosaviems Bendrijos ištekliams. Nuostoliai dėl negautų pajamų gali didėti, nebent Danijai bus suteikta teisė užkirsti kelią tokiam mokesčių vengimui.(4) Nuo Direktyvos 83/181/EEB priėmimo valstybės narės neturi galimybės neatleisti įvežamų prekių nuo mokesčio pagal Šeštos direktyvos 14 straipsnio 1 dalies d punkto pirmąją pastraipą. Bet kokiu atveju Danijos vyriausybė negali nustatyti, ar aptariami įvežimai turi rimtą poveikį konkurencijai. Be to, prašymas taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą skiriamas tik siuntoms ir scenarijams, kuriems pritaikoma vengimo mokėti mokesčius schema ir, remiantis Direktyvos 83/181/EEB 22 straipsnio nuostatomis, juo nesiekiama atimti lengvatos taikymo galimybę visoms paštu užsakomoms siuntoms. Susiklosčius išskirtinėms aplinkybėms, numatyta nukrypti nuo 14 straipsnio 1 dalies d punkto leidžianti nuostata yra priimtinas sprendimas.(5) Leidžiančios nukrypti nuostatos taikymas neleis prarasti PVM ir neigiamai paveikti Bendrijos nuosavų išteklių dėl negautų iš PVM pajamų,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisNukrypstant nuo Direktyvos 77/388/EEB 14 straipsnio 1 dalies d punkto nuostatos, Danijai suteikiama teisė taikyti PVM į jos teritoriją įvežamiems žurnalams ir periodiniams leidiniams arba panašiems ES spausdintiems leidiniams ir juos išsiuntinėti privatiems asmenims Danijoje.2 straipsnisŠis sprendimas taikomas iki 2010 m. gruodžio 31 d.3 straipsnisŠis sprendimas skirtas Danijai.Priimta Briuselyje, […].Tarybos varduPirmininkas [1] OL L 145, 1977 6 13, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/7/EB (OL L 27, 2004 1 30, p. 44).[2] OL C […], […], p. […].[3] OL C […], […], p. […].[4] OL C […], […], p. […].


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 01 26
            COM(2017) 45 final
            Pasiūlymas
            EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Europos Sąjungos solidarumo fondo lėšų panaudojimo siekiant suteikti pagalbą Jungtinei Karalystei, Kiprui ir Portugalijai

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamente (ES, EURATOMAS) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa
                  1
               , ypač jo 10 straipsnyje, numatyta galimybė panaudoti Europos Sąjungos solidarumo fondo lėšas neviršijant viršutinės metinės 500 000 000 EUR (2011 m. kainomis) ribos ir viršijant atitinkamų finansinės programos išlaidų kategorijų ribas.

               Fondo lėšų gavimo sąlygos išsamiai išdėstytos Tarybos reglamente (EB) Nr. 2012/2002, įsteigiančiame Europos Sąjungos solidarumo fondą, su pakeitimais, padarytais 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 661/2014.

               Remiantis Jungtinės Karalystės, Kipro ir Portugalijos pateiktomis paraiškomis ir atsižvelgiant į bendros žalos sąmatą, Fondo pagalba skaičiuojama taip:

                        Nelaimė

                        Bendra tiesioginė žala

                        (mln. EUR)

                        Taikoma regioninės nelaimės riba

                        (mln. EUR)

                        Taikoma didelės nelaimės riba

                        (mln. EUR)

                        2,5 % bendros tiesioginės žalos, nesiekiančios didelės nelaimės ribos

                        (EUR)

                        6 % bendros tiesioginės žalos, viršijančios didelės nelaimės ribą

                        (EUR)

                        Bendra siūlomos pagalbos suma

                        (EUR)

                        Jungtinė Karalystė. Potvyniai 2016 m. (regioninė nelaimė)

                        2 412,042

                        626,764

                        nėra duomenų

                        60 301 050

                        -

                        60 301 050

                        Kipras. Sausra ir gaisrai 2016 m. (didelė nelaimė)

                        180,803

                        nėra duomenų

                        101,412

                        2 535 300

                        4 763 460

                        7 298 760

                        Portugalija. Madeiros gaisrai 2016 m. (regioninė nelaimė)

                        157,000

                        40,850

                        nėra duomenų

                        3 925 000

                        -

                        3 925 000

                        IŠ VISO

                        71 524 810

               Išnagrinėjusi minėtas paraiškas
                  2
                ir atsižvelgdama į didžiausią galimą iš Fondo skirti paramą ir asignavimų perskirstymo mastą, Komisija siūlo iš Europos Sąjungos solidarumo fondo iš viso panaudoti 71 524 810 EUR sumą.

               Komisija pateiks taisomojo biudžeto projektą, kad į 2017 m. biudžetą būtų įtraukti specialieji įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimai.

               Nepavykus susitarti, pagal 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo
                  3
                11 punktą bus inicijuojama trišalio dialogo procedūra.

               Pasiūlymas

               EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Europos Sąjungos solidarumo fondo lėšų panaudojimo siekiant suteikti pagalbą Jungtinei Karalystei, Kiprui ir Portugalijai

               EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

               atsižvelgdami į 2002 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2012/2002, įsteigiantį Europos Sąjungos solidarumo fondą
                  4
               , ypač į jo 4 straipsnio 3 dalį,

               atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo
                  5
               , ypač į jo 11 punktą,

               atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Europos Sąjungos solidarumo fondo (toliau – Fondas) tikslas – suteikti Sąjungai galimybę greitai, veiksmingai ir lanksčiai reaguoti nelaimės atvejais, kad būtų parodytas solidarumas su gaivalinių nelaimių ištiktų regionų gyventojais;

               (2)didžiausia Fondo metinė suma neturi viršyti 500 000 000 EUR (2011 m. kainomis), kaip nustatyta Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013
                  6
                10 straipsnyje;

               (3)2016 m. vasario 26 d., po potvynių, 2015 m. gruodžio mėn. – 2016 m. sausio mėn. padariusių žalos 11 regionų
                  7
               , Jungtinė Karalystė pateikė paraišką panaudoti Fondo lėšas. Paraiškoje Jungtinės Karalystės valdžios institucijos pabrėžė, kad žalos įvertinimas neužbaigtas ir kad atitinkami duomenys yra tik preliminarūs. Galutinė paraiškos byla buvo užpildyta 2016 m. rugsėjo 22 d.;

               (4)2016 m. rugsėjo 5 d. dėl didelės sausros, prasidėjusios 2015 m. spalio mėn., ir laukinės augmenijos gaisrų 2016 m. birželio 18 ir 19 d. pasekmių Kipras pateikė paraišką panaudoti Fondo lėšas;

               (5)2016 m. rugsėjo 21 d., po laukinės augmenijos gaisrų, siautėjusių Madeiros saloje 2016 m. rugpjūčio 8–13 d., Portugalija pateikė paraišką panaudoti Fondo lėšas;

               (6)Jungtinės Karalystės, Kipro ir Portugalijos paraiškos tenkina finansinio įnašo teikimo iš Fondo lėšų sąlygas, nustatytas Reglamento (EB) Nr. 2012/2002 4 straipsnyje;

               (7)todėl Fondo lėšos turėtų būti panaudotos siekiant Jungtinei Karalystei, Kiprui ir Portugalijai suteikti finansinį įnašą;

               (8)kad Fondo lėšos būtų panaudotos kuo greičiau, šis sprendimas turėtų būti taikomas nuo jo priėmimo dienos,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               2017 finansinių metų Sąjungos bendrajam biudžetui iš Europos Sąjungos solidarumo fondo skiriami tokie įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimai:

               a) Jungtinei Karalystei skiriama 60 301 050 EUR suma;

               b) Kiprui skiriama 7 298 760 EUR suma;

               c) Portugalijai skiriama 3 925 000 EUR suma.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

               Jis taikomas nuo [jo priėmimo data]**.

                  8Priimta Briuselyje

                  Europos Parlamento vardu
                        Tarybos vardu

                  Pirmininkas
                        Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 347, 2013 12 20, p. 884.

                     (2)
                  2017 m. sausio 13 d. Pranešimas Komisijai C(2017) 124 dėl Jungtinės Karalystės ir 2017 m. sausio 24 d. Pranešimas C(2017) 358 dėl Kipro ir Portugalijos.

                     (3)
                  OL C 373, 2013 12 20, p. 1.

                     (4)
                  OL L 311, 2002 11 14, p. 3.

                     (5)
                  OL C 373, 2013 12 20, p. 1.

                     (6)
                  2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa (OL L 347, 2013 12 20, p. 884).

                     (7)
                  UKC2-Nortumberlandas, UKD1-Kambrija, UKD3-Didysis Mančesteris, UKD4-Lankašyras, UKE2-Šiaurės Jorkšyras, UKE4-Vakarų Jorkšyras, UKL1-Vakarų Velsas ir Slėniai, UKM2-Rytų Škotija, UKM3-Pietvakarių Škotija, UKM5-Šiaurės Rytų Škotija ir UKN0-Šiaurės Airija.

                     (8)
                  Parlamentas įrašo datą prieš paskelbiant Oficialiajame leidinyje.