				|

		52011PC0511

			Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomos Europos Sąjungos nuosavų išteklių sistemos įgyvendinimo priemonės /* KOM/2011/0511 galutinis - 2011/0184 (APP) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
Šio pasiūlymo tikslas – nustatyti
įgyvendinimo priemones, kaip numatyta ... m. ... ... d. Tarybos
sprendimo dėl Europos Sąjungos nuosavų išteklių sistemos[1] ...
9 straipsnyje, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo
(toliau – SESV) 311 straipsnio 4 dalį.
Šios įgyvendinimo priemonės apima
visas praktines su Sąjungos ištekliais susijusias priemones, kurios
turėtų būti reglamentuojamos labiau suderinta procedūra,
kad sistema, atsižvelgiant į nustatytą tvarką ir sprendime
dėl nuosavų išteklių nustatytus apribojimus, būtų
lanksti, išskyrus tuos aspektus, kurie susiję su nuosavų
išteklių teikimu ir grynųjų pinigų poreikių tenkinimu.
Į šį pasiūlymą taip pat įtrauktos bendro pobūdžio
nuostatos, taikomos visų rūšių nuosaviems ištekliams, kurių
tinkama parlamentinė priežiūra ypač svarbi. Visų pirma tai
pajamų kontrolės ir priežiūros aspektai, įskaitant
papildomus atsiskaitymo reikalavimus ir susijusius Komisijos inspektorių
įgaliojimus.
Pagal SESV 322 straipsnio
2 dalį šias įgyvendinimo priemones papildys reglamentai, kuriais
nustatomi metodai ir tvarka, pagal kuriuos nuosavi ištekliai teikiami arba
sumokami Komisijai, ir prireikus grynųjų pinigų poreikiui
patenkinti taikytinos priemonės.
Sprendimo ... 9 straipsnyje numatyta, kad įgyvendinimo
priemonės nustatomos dėl:
(a)
nuosavų išteklių mokesčio
tarifų arba pareikalavimo tarifų, nustatytų Sprendimo ...
2 straipsnio 1 dalies b, c ir d punktuose;
(b)
orientacinių bendrųjų
nacionalinių pajamų (BNP), BNP patikslinimo nuostatų bei
mokėjimų ir įsipareigojimų viršutinių ribų
perskaičiavimo nuostatų tais atvejais, kai BNP labai pasikeičia,
taikant Sprendimo ... 2 straipsnio 1 dalies d punktą
ir 3 straipsnį;
(c)
metinio biudžeto likučio apskaičiavimo ir
įskaitymo į biudžetą procedūros, kaip nustatyta
Sprendimo ... 7 straipsnyje;
(d)
nuosavų išteklių pajamų,
nurodytų Sprendimo ... 2 straipsnyje, kontrolės ir
priežiūros nuostatų ir tvarkos, įskaitant papildomus
atsiskaitymo reikalavimus.
Komisijos pasiūlyti elementai susiję su įgyvendinimo
priemonėmis:
–
dėl naujų nuosavų išteklių,
nustatytų pagal Sprendimo ... 2 straipsnio 1 dalies b ir
c punktus, būtent dėl jų mokesčio tarifų,
kontrolės ir priežiūros;
–
perimtomis iš Tarybos sprendimo 2007/436[2] (toliau –
2007 m. NIS), kaip antai nuoroda į Europos nacionalinių ir
regioninių sąskaitų sistemą (ESS), kuri dabar nustatyta
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu;
–
perimtomis iš Tarybos reglamento Nr. 1150/2000[3], kuriuo
įgyvendinamas 2007 m. NIS, kiek tai susiję su nuosavų
išteklių pajamų perviršio apskaičiavimu ir kontrole bei
priežiūra, įskaitant papildomus atsiskaitymo reikalavimus, kurie
nėra griežtai susiję su nuosavų išteklių teikimu;
–
ir perimtomis iš Tarybos reglamento
Nr. 1026/1999[4],
kiek tai susiję su Komisijos inspektorių teisėmis ir pareigomis,
taip pat patikrinimų rengimu ir vadovavimu jiems.
Išsamiai Komisijos pasiūlymą
būtų galima apibendrinti taip:
1.1. I skyrius „Nuosavų
išteklių nustatymas“
–
Pasiūlymo 1 straipsnis „Taikytini
tarifai“. Straipsnyje numatyti Sprendimo ...
2 straipsnio 1 dalies b ir c punktuose nustatytoms naujoms
nuosavų išteklių kategorijoms taikytini mokesčio tarifai. Be to,
perimtos ir atnaujintos Reglamento Nr. 1150/2000 5 straipsnio
nuostatos.
–
Pasiūlymo 2 straipsnis. „Orientacinės
BNP ir dideli jų pasikeitimai“. Perimtos ir
atnaujintos 2007 m. NIS 2 straipsnio 7 dalies 1 pastraipos
ir 3 straipsnio 3 dalies nuostatos.
–
Pasiūlymo 3 straipsnis. „Likučio
apskaičiavimas ir įskaitymas į biudžetą“. Perimtos ir atnaujintos Reglamento Nr. 1150/2000 15 ir
16 straipsnių nuostatos.
1.2.
II skyrius „Kontrolės ir priežiūros, įskaitant papildomus
atsiskaitymo reikalavimus, nuostatos“
–
Pasiūlymo 4 straipsnis. „Pranešimas
apie sukčiavimą ir pažeidimus, kurie daro poveikį
mokėtinoms sumoms“. Perimtos, atnaujintos ir
supaprastintos Reglamento Nr. 1150/2000 6 straipsnio 5 dalies
nuostatos.
–
Pasiūlymo 5 straipsnis.
„Kontrolės ir priežiūros priemonės“.
Perimtos, atnaujintos ir užbaigtos Reglamento Nr. 1150/2000
17 straipsnio 1 dalies ir 18 straipsnio nuostatos, kiek tai
susiję su Sprendimo ... 2 straipsnio 1 dalies b ir c punktuose
nustatytais naujais nuosavais ištekliais.
–
Pasiūlymo 6 straipsnis „Valstybių
narių teikiamos atliekamų patikrinimų ataskaitos“. Perimtos ir
atnaujintos Reglamento Nr. 1150/2000 17 straipsnio 5 dalies ir
18 straipsnio 5 dalies nuostatos.
–
Pasiūlymo 7 ir 8 straipsniai
„Komisijos įgaliotų atstovų teisės ir pareigos“ ir
„Patikrinimų rengimas ir vadovavimas jiems“.
Perimtos ir, kad būtų aiškesnės, pertvarkytos ir atnaujintos
Reglamento Nr. 1026/1999 nuostatos, o pats reglamentas panaikintas šio
pasiūlymo 10 straipsniu „Baigiamosios nuostatos“.
1.3.
III skyrius „Komitetas ir baigiamosios nuostatos“
–
Pasiūlymo 9 straipsnis „Komiteto
procedūra. Nuosavų išteklių patariamasis komitetas“. Nustatyti pagal Reglamentą (ES) Nr. 182/2011 Komisijai
perduotini įgyvendinimo įgaliojimai. Dėl kitų
konkrečių užduočių Komisija taip pat gali nuspręsti
sudaryti ekspertų grupę.
2011/0184 (APP)
Pasiūlymas
TARYBOS REGLAMENTAS
kuriuo nustatomos Europos Sąjungos
nuosavų išteklių sistemos įgyvendinimo priemonės
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 311 straipsnio
ketvirtą pastraipą, kartu su Europos atominės energijos
bendrijos steigimo sutartimi, ypač jos 106a straipsniu,
atsižvelgdama į ... m. ....
... d. Tarybos sprendimą ... dėl Europos Sąjungos
nuosavų išteklių sistemos[5],
ypač į jo 9 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
pasiūlymą,
perdavus įstatymo galią
turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdama į Europos Parlamento
pritarimą[6],
atsižvelgdama į Audito Rūmų
nuomonę[7],
atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[8],
laikydamasi specialios teisėkūros
procedūros,
kadangi:
(1)
ypač svarbi visų rūšių
nuosaviems ištekliams taikytinų ir pajamų kontrolę bei
priežiūrą, įskaitant papildomus atsiskaitymo reikalavimus,
apimančių bendrojo pobūdžio nuostatų parlamentinė
priežiūra;
(2)
kad finansinių išteklių, kurie perduodami
Sąjungai, suma išliktų nepakitusi, derėtų pritaikyti
mokėjimų ir įsipareigojimų asignavimams skirtų
Sąjungos nuosavų išteklių viršutines ribas, kaip atitinkamai
nustatyta Sprendimo .... 3 straipsnio 1 dalyje ir 2 straipsnyje,
nurodytas bendrųjų nacionalinių pajamų (BNP) procentine
dalimi, jeigu būtų iš dalies keičiamas ... m. ...
... d. Reglamentas (ES) Nr. ... dėl Europos nacionalinių ir
regioninių sąskaitų sistemos Europos Sąjungoje[9], dėl
kurio BNP dydis žymiai pasikeistų;
(3)
turėtų būti užtikrinamas
Sąjungos nuosavų išteklių sistemos skaidrumas, o biudžeto
valdymo institucijai teikiama atitinkama informacija.
Todėl valstybės narės turėtų saugoti ir
prireikus Komisijai perduoti dokumentus ir informaciją, kurių reikia,
kad Komisija galėtų vykdyti jai pavestas pareigas, kiek tai
susiję su Sąjungos nuosavais ištekliais;
(4)
priemonės, kuriomis valstybės narės
arba ūkinės veiklos vykdytojai, atsakingi už nuosavų
išteklių surinkimą, praneša Komisijai, turėtų sudaryti
galimybes Komisijai stebėti veiksmus, kuriais susigrąžinami nuosavi
ištekliai, visų pirma sukčiavimo ir pažeidimų atvejais;
(5)
tam, kad biudžetas būtų subalansuotas,
bet koks Sąjungos pajamų perteklius, palyginti su bendromis
faktinėmis išlaidomis per finansinius metus, turėtų būti
perkeliamas į kitus finansinius metus. Todėl
reikėtų apibrėžti perkeltiną likutį;
(6)
valstybės narės ir ūkinės
veiklos vykdytojai, atsakingi už nuosavų išteklių surinkimą,
turėtų atlikti patikras ir apklausas dėl Sąjungos
nuosavų išteklių nustatymo, teikimo ir sumokėjimo. Kad nuosavų išteklių finansines taisykles
būtų galima lengviau taikyti, reikia užtikrinti, kad valstybės
narės arba ūkinės veiklos vykdytojai, atsakingi už nuosavų
išteklių surinkimą, ir Komisija bendradarbiautų;
(7)
siekiant nuoseklumo ir aiškumo, turėtų
būti nustatytos nuostatos, apimančios atstovų, kuriuos Komisija
įgaliojo vykdyti Sąjungos nuosavų išteklių patikrinimus,
teises ir pareigas, atsižvelgiant į ypatingą kiekvienos nuosavų
išteklių rūšies pobūdį. Turėtų
būti nustatytos sąlygos, kuriomis įgalioti atstovai vykdo savo
užduotis, visų pirma turėtų būti nustatytos taisyklės,
kurių privalėtų laikytis visi Sąjungos pareigūnai,
kiti tarnautojai ir deleguotieji nacionaliniai ekspertai, kiek tai susiję
su profesine paslaptimi ir asmens duomenų apsauga.
Reikia nustatyti deleguotųjų nacionalinių ekspertų
statusą ir galimybę atitinkamai valstybei narei prieštarauti, kad
tikrinimo metu dalyvautų kitų valstybių narių
pareigūnai;
(8)
siekiant darnos, į šį reglamentą
reikėtų įtraukti tam tikras 2007 m. birželio 7 d.
Tarybos sprendimo (EB, Euratomas) Nr. 2007/436 dėl Europos
Bendrijų nuosavų išteklių sistemos[10] ir
Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000, įgyvendinančio
Sprendimą 94/728/EB, Euratomas dėl Bendrijų nuosavų
išteklių sistemos[11],
nuostatas. Tos nuostatos susijusios su
orientacinėmis BNP ir dideliais jų pasikeitimais, Sprendimo [.../...]
2 straipsnio 1 dalies d punkte nurodytu nuosavų
išteklių pareikalavimo tarifu, likučio apskaičiavimu ir
įskaitymu į biudžetą, nuosavų išteklių kontrole ir
priežiūra ir papildomais atsiskaitymo reikalavimais, taip pat Nuosavų
išteklių patariamuoju komitetu;
(9)
siekiant užtikrinti, kad būtų nustatytos
vienodos šio reglamento įgyvendinimo sąlygos, Komisijai
turėtų būti perduoti įgyvendinimo įgaliojimai. Šie įgaliojimai turėtų būti
vykdomi pagal 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos
reglamentą (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių
narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais
kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai[12];
(10)
patariamoji procedūra turėtų
būti naudojama įgyvendinimo aktams priimti, siekiant nustatyti
išsamias pranešimo apie sukčiavimą ir pažeidimus, kurie daro
poveikį mokėtinoms tradicinių nuosavų išteklių sumoms,
taisykles ir priemones nuosavų išteklių sąmatoms
išnagrinėti, atsižvelgiant į tokių pranešimo tikslams
reikiamų aktų techninį pobūdį;
(11)
reikėtų panaikinti 1999 m.
gegužės 10 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas)
Nr. 1026/1999, nustatantį teises ir pareigas atstovų, Komisijos
įgaliotų Bendrijų nuosaviems ištekliams tikrinti ir kontroliuoti[13];
(12)
siekiant nuoseklumo, šis reglamentas
turėtų būti taikomas tą pačią dieną kaip ir
Sprendimas ...,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
I skyrius
Nuosavų išteklių nustatymas
1 straipsnis

Taikytini tarifai
1. Sprendimo ... 2 straipsnio
1 dalies b punkte nurodytai nuosavų išteklių rūšiai
taikomi mokesčio tarifai[14]:
(e)
.. % už obligacijų, akcijų ir panašių
vertybinių popierių sandorius;
(f)
.. % už kitus sandorius.
2. Sprendimo ... 2 straipsnio
1 dalies c punkte nurodytai nuosavų išteklių rūšiai
taikomas mokesčio tarifas – 1,0 %.
3. Sprendimo
... 2 straipsnio 1 dalies d punkte nurodytas vienodas tarifas nustatomas
pagal biudžetinę procedūrą ir apskaičiuojamas kaip
procentinė valstybių narių prognozuojamų bendrųjų
nacionalinių pajamų (toliau – BNP) sumos dalis taip, kad
būtų visai padengta ta biudžeto dalis, kuri nefinansuojama iš
Sprendimo ... 2 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktuose
nurodytų pajamų, finansinių įnašų į papildomas
tyrimų ir technologinės plėtros programas ir kitų
pajamų.
Minėtas tarifas biudžete nurodomas
skaičiumi su tiek ženklų po kablelio, kiek reikia visiems BNP
pagrįstiems ištekliams paskirstyti tarp valstybių narių.
2 straipsnis

Orientacinės BNP ir dideli jų
pasikeitimai
1. Sprendimo
... 2 straipsnio 1 dalies d punkte nurodytos BNP – metinės BNP rinkos
kaina, kaip pateikta Komisijos taikant Reglamentą Nr. ... .
2. Jeigu
dėl Reglamento Nr. ... pakeitimų labai pasikeičia BNP, Komisija
praneša Europos Parlamentui ir Tarybai apie tų pakeitimų taikymo
datas pagal Sprendimą ....
3. Jeigu
dėl Reglamento Nr. ... pakeitimų labai pasikeičia BNP dydis,
Sprendimo ... 3 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytas
mokėjimų ir įsipareigojimų viršutines ribas Komisija
perskaičiuoja remdamasi tokia formule:
 1,23 %(1,29 %)* || BNPt-2 + BNPt-1 + BNPt ESS esamos
 BNPt-2 + BNPt-1 + BNPt ESS pakeistos
Minėtoje formulėje „t“ yra
paskutiniai visi metai, kurių duomenys, nustatyti Tarybos reglamente (EB,
Euratomas) Nr. 1287/2003[15],
turimi.
3 straipsnis

Likučio apskaičiavimas ir
įskaitymas į biudžetą
1. Pagal
Sprendimo ... 7 straipsnį atitinkamų finansinių metų
likutis yra visų tais finansiniais metais surinktų pajamų ir mokėjimų
pagal tų finansinių metų asignavimus skirtumas, padidintas
tų pačių finansinių metų asignavimų suma,
perkelta pagal Reglamento Nr. ... (toliau – Finansinis reglamentas)[16]
9 straipsnį.
Tas skirtumas padidinamas arba sumažinamas iš
praėjusių finansinių metų perkeltų panaikintų
asignavimų grynąja suma. Nukrypstant nuo Finansinio reglamento
5 straipsnio 1 dalies, skirtumas taip pat padidinamas arba
sumažinamas:
a) mokėjimais, kurių suma yra
didesnė už nediferencijuotus asignavimus, pagal Finansinio reglamento
9 straipsnio 1 ir 4 dalis perkeltus iš praėjusių
finansinių metų dėl euro kurso pasikeitimo;
b) valiutų keitimo pelno ir nuostolio per
finansinius metus skirtumu.
2. Iki
kiekvienų finansinių metų spalio mėn. pabaigos Komisija,
remdamasi tuo metu turimais duomenimis, apskaičiuoja per visus metus
surinktus nuosavus išteklius. Nustačius
bet kokius esminius skirtumus, palyginti su pradinėmis sąmatomis,
gali būti rengiamas kitų finansinių metų biudžeto projekto
taisomasis raštas arba einamųjų finansinių metų taisomasis
biudžetas.
II skyrius
Kontrolės ir priežiūros,
įskaitant papildomus atsiskaitymo reikalavimus, nuostatos
4 straipsnis

Pranešimas apie sukčiavimą ir
pažeidimus, kurie daro poveikį mokėtinoms sumoms
1. Pasibaigus
ketvirčiui, per du mėnesius kiekviena valstybė narė
išsiunčia Komisijai nustatytų sukčiavimo ir pažeidimų,
susijusių su mokėtinomis daugiau kaip 10 000 EUR
Sprendimo ... 2 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytos rūšies
nuosavų išteklių sumomis, aprašymą.
Per pirmoje pastraipoje nurodytą
laikotarpį kiekviena valstybė narė pateikia išsamius duomenis
apie sukčiavimo ir pažeidimų atvejų, apie kuriuos pranešė
Komisijai, būklę, jeigu tokiais atvejais susigrąžintos,
panaikintos arba nesusigrąžintos sumos anksčiau nebuvo nurodytos.
2. Kas
šešis mėnesius valstybės narės išsiunčia Komisijai
nustatytų sukčiavimo ir pažeidimų, susijusių su per
praėjusius šešis mėnesius mokėtinomis daugiau kaip
10 000 EUR Sprendimo ... 2 straipsnio 1 dalies
c punkte nurodytos rūšies nuosavų išteklių sumomis,
aprašymą.
3. Ūkinės
veiklos vykdytojai, atsakingi už Sprendimo ... 2 straipsnio
1 dalies b punkte nurodytos rūšies nuosavų išteklių
surinkimą, praneša Komisijai apie visus sukčiavimo arba
pažeidimų, susijusių su mokėtinomis daugiau kaip
10 000 EUR sumomis, atvejus per vieną mėnesį nuo to,
kai juos pastebėjo.
4. Komisija
priima įgyvendinimo aktus, kuriuose išsamiai apibūdinami šio
straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nurodyti aprašymai ir nuosavų
išteklių sąmatų nagrinėjimo priemonės. Šie įgyvendinimo aktai priimami pagal 9 straipsnio
2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą.
5. Šio
straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nurodytų pranešimų santrauka
įtraukiama į Sutarties 325 straipsnio 5 dalyje
nurodytą Komisijos ataskaitą.
5 straipsnis

Kontrolės ir priežiūros
priemonės
1. Valstybės
narės arba ūkinės veiklos vykdytojai, atsakingi už nuosavų
išteklių surinkimą, imasi visų reikamų priemonių,
siekdami užtikrinti, kad Komisijai būtų teikiamos arba sumokamos
sumos, atitinkančios Sprendimo ... 2 straipsnio 1 dalyje
nustatytas mokėtinas sumas.
2. Valstybės
narės atlieka patikras ir apklausas dėl Sprendimo ...
2 straipsnio 1 dalies a ir c punktuose nurodytų
nuosavų išteklių nustatymo ir teikimo.
Ūkinės veiklos vykdytojai, atsakingi
už nuosavų išteklių surinkimą, atlieka patikras ir apklausas
dėl Sprendimo ... 2 straipsnio 1 dalies b punkte
nurodytų nuosavų išteklių surinkimo, taip pat vykdo jų
sumokėjimo Komisijai procedūras.
3. Valstybės
narės arba ūkinės veiklos vykdytojai, atsakingi už nuosavų
išteklių surinkimą, Komisijos prašymu, vykdo papildomas patikrinimo
priemones. Prašyme Komisija išdėsto papildomo patikrinimo priežastis.
Valstybės narės arba ūkinės veiklos vykdytojai, Komisijos
prašymu, tokį patikrinimą susieja su savo atliekamu patikrinimu. Vietoj to Komisija gali prašyti jai perduoti tam
tikrus dokumentus.
4. Ūkinės
veiklos vykdytojai, atsakingi už nuosavų išteklių surinkimą,
pateikia Komisijai visas vidaus arba išorės audito ataskaitas arba turimas
konsultacijoms skirtas ataskaitas, kuriose pateikiama nuosaviems ištekliams
surinkti arba tiems ištekliams sumokėti Komisijai jų naudojamų
sistemų analizė.
5. Komisija
gali pati atlikti patikrinimus vietoje. Atstovai,
kuriuos Komisija įgaliojo atlikti tokius patikrinimus, jeigu to reikia
taikant šį reglamentą, turi teisę gauti nuosavų išteklių
nustatymo, teikimo arba sumokėjimo patvirtinamuosius dokumentus ir visus
kitus su jais susijusius atitinkamus dokumentus.
6. Valstybės
narės arba ūkinės veiklos vykdytojai, atsakingi už nuosavų
išteklių surinkimą, sudaro sąlygas, kad būtų lengviau
vykdyti 5 dalyje nurodytas tikrinimo priemones.
7. Jeigu
Komisija dalyvauja atliekant patikrinimą, Komisija taip pat turi
tokią pačią teisę gauti patvirtinamuosius ir susijusius
dokumentus, kaip 5 dalyje nurodytų patikrinimų atvejais.
8. Jeigu
tikrinami BNP pagrįsti nuosavi ištekliai, Komisija turi teisę gauti
dokumentus, susijusius su Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1287/2003
3 straipsnyje nurodytomis statistinėmis procedūromis ir
pagrindiniais statistiniais duomenimis.
9. 2 dalyje
nurodyti patikrinimai atliekami nepažeidžiant:
a) patikrinimų, kuriuos atlieka
valstybės narės pagal savo įstatymų ir kitų
teisės aktų nuostatas;
b) Sutarties 287 ir 319 straipsniuose
numatytų priemonių;
c) Sutarties 322 straipsnio 1 dalies
b punkte numatytų tikrinimo priemonių.
10. Komisija
kartu su atitinkama valstybe nare kiekvienais metais tikrina pateiktas bendras
sumas, kad nustatytų, ar renkant duomenis nebuvo padaryta klaidų,
ypač tais atvejais, apie kuriuos praneša Reglamentu (EB, Euratomas)
Nr. 1287/2003 sukurtas BNP komitetas. Tikrindama
minėtas sumas, kai kuriais atvejais Komisija taip pat gali patikrinti
skaičiavimus ir statistines bazes, išskyrus informaciją apie atskiras
bendroves arba asmenis, jeigu kitaip nebūtų galimybės atlikti
tinkamą vertinimą. Komisija laikosi
nacionalinių statistinių duomenų konfidencialumo taisyklių.
6 straipsnis

Valstybių narių teikiamos
atliekamų patikrinimų ataskaitos
Valstybės narės teikia Komisijai
išsamias atliekamų patikrinimų, susijusių su tinkamu
nuosavų išteklių surinkimu, ir tų patikrinimų
rezultatų metines ataskaitas, bendrus duomenis ir visus principo
klausimus, susijusius su svarbiausiomis reglamentų, kuriais
įgyvendinamas Sprendimas [.../...] taikymo problemomis, ypač
ginčytinus klausimus. Minėtos
ataskaitos Komisijai turi būti išsiunčiamos iki kitų metų,
einančių po atitinkamų finansinių metų, kovo 1 d. Remdamasi šiomis ataskaitomis Komisija parengia
apibendrinamąją ataskaitą, kurią pateikia visoms
valstybėms narėms.
Komisija priima įgyvendinimo aktus,
kuriais nustatoma 1 dalyje minėtų valstybių narių
metinių ataskaitų forma. Šie
įgyvendinimo aktai priimami pagal 9 straipsnio 2 dalyje
nurodytą patariamąją procedūrą.
Komisija kas treji metai atsiskaito Europos
Parlamentui ir Tarybai apie 5 straipsnyje nurodytų tikrinimo
priemonių veikimą.
7 straipsnis

Komisijos įgaliotų atstovų
teisės ir pareigos
1. Komisija
5 straipsnyje nurodytiems patikrinimams atlikti specialiai paskiria
pareigūnus ir kitus tarnautojus (toliau – įgaliotieji atstovai).
Kiekvienam patikrinimui atlikti Komisija skiria
įgaliotuosius atstovus, pateikdama rašytinę techninę
užduotį, kurioje nurodoma jų asmens tapatybė ir tarnybinė
kompetencija.
Tokiuose patikrinimuose gali dalyvauti
valstybių narių į Komisiją deleguoti nacionaliniai
ekspertai.
Valstybei narei arba ūkinės veiklos
vykdytojui, atsakingam už nuosavų išteklių surinkimą, aiškiai iš
anksto sutikus, Komisija gali siekti, kad kitų valstybių narių
pareigūnai dalyvautų kaip stebėtojai. Komisija
užtikrina, kad minėtieji pareigūnai atitiktų 3 dalyje
išdėstytus reikalavimus.
2. Patikrinimų
vietoje ir jungtinių patikrinimų metu įgaliotieji atstovai
veikia laikydamiesi taisyklių, taikomų atitinkamos valstybės
narės pareigūnams. Jie privalo
saugoti profesinę paslaptį pagal 3 dalyje nurodytas
sąlygas.
Prireikus įgaliotasis atstovas gali
susisiekti su skolininkais tik vykdydamas 5 straipsnyje nurodytus
patikrinimus ir tik per kompetentingas institucijas tų valstybių
narių, kuriose tikrinama nuosavų išteklių surinkimo tvarka.
3. Pagal
1 ir 2 dalis pranešama arba gaunama informacija, nesvarbu kokio pavidalo,
yra profesinės paslapties objektas ir yra saugoma pagal tos valstybės
narės, kurioje ji buvo surinkta, nacionalinę teisę, taikomą
tokio pobūdžio informacijai, ir atitinkamas nuostatas, taikomas
Sąjungos institucijoms.
Be išankstinio valstybės narės,
kurioje ji buvo surinkta, arba ūkinės veiklos vykdytojo, atsakingo už
nuosavų išteklių surinkimą, sutikimo šios informacijos negalima
perduoti asmenims, nepriklausantiems Sąjungos arba valstybės
narės institucijoms, kurių pareiga yra ją žinoti, nei ją
panaudoti kitiems negu šiame reglamente nustatytiems tikslams.
Pirma ir antra pastraipos taikomos
Sąjungos pareigūnams ir kitiems tarnautojams bei deleguotiesiems
nacionaliniams ekspertams.
4. Komisija
užtikrina, kad įgaliotieji atstovai ir kiti asmenys, veikiantys pagal jos
įgaliojimus, laikytųsi Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos
95/46/EB[17]
ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 45/2001[18] ir
kitų Sąjungos ir nacionalinių taisyklių dėl asmens
duomenų apsaugos.
8 straipsnis
Patikrinimų
rengimas ir vadovavimas jiems
1. Komisija
laiku praneša apie patikrinimą valstybei narei, kurioje jis turi būti
atliktas, arba ūkinės veiklos vykdytojui, atsakingam už nuosavų
išteklių surinkimą, kurio taikomos procedūros tikrinamos,
pateikdama tinkamai pagrįstą pranešimą.
Jeigu tikrinamas ūkinės veiklos vykdytojas, atsakingas už
nuosavų išteklių surinkimą, taip pat pranešama valstybei narei,
kurioje bus atliekamas toks patikrinimas. Tokiame
patikrinime gali dalyvauti ir tos valstybės narės atstovai.
2. Jeigu
Komisija dalyvauja atliekant patikrinimą pagal 5 straipsnio
3 dalį, darbo organizavimą ir ryšius su tikrinant
dalyvaujančiais departamentais užtikrina valstybės narės arba
ūkinės veiklos vykdytojo, atsakingo už atitinkamų nuosavų
išteklių surinkimą, paskirtas departamentas.
3. 5 straipsnio
5 dalyje minimus patikrinimus vietoje atlieka įgaliotieji atstovai. Organizuodami darbą ir ryšius su tikrinant
dalyvaujančiais departamentais, taip pat prireikus su skolininkais,
įgaliotieji atstovai prieš pradėdami bet kokį patikrinimą
vietoje užmezga reikiamus ryšius su valstybės narės arba
ūkinės veiklos vykdytojo, atsakingo už atitinkamų nuosavų
išteklių surinkimą, paskirtas pareigūnais. Šios rūšies patikrinimo techninė užduotis
papildoma dokumentu, kuriame nurodomas patikrinimo tikslas ir uždaviniai.
4. 5 straipsnio
8 dalyje minėtų BNP pagrįstų nuosavų
išteklių patikrinimus atlieka įgaliotieji atstovai. Organizuodami darbą šie įgaliotieji
atstovai užmezga reikiamus ryšius su valstybių narių kompetentingomis
administracijomis.
5. Valstybės
narės arba atitinkami ūkinės veiklos vykdytojai užtikrina, kad
departamentai arba agentūros, atsakingi už nuosavų išteklių
nustatymą, surinkimą ir teikimą, taip pat institucijos, kurioms
jie nurodė patikrinti nuosavų išteklių nustatymą,
surinkimą ir teikimą, suteiktų reikiamą pagalbą, kad
įgaliotieji atstovai galėtų vykdyti savo pareigas.
Atliekant 5 straipsnio 5 dalyje
nurodytus patikrinimus vietoje, valstybės narės arba atitinkami
ūkinės veiklos vykdytojai Komisijai laiku praneša dalyvauti atliekant
patikrinimus paskirtų asmenų tapatybę, nurodo jų
gebėjimus ir suteikia visą reikiamą pagalbą, kad
įgaliotieji atstovai galėtų vykdyti savo pareigas.
6. Atliktų
patikrinimų vietoje ir patikrinimų, kuriuose dalyvauja Komisija,
rezultatai tinkamais kanalais per tris mėnesius perduodami valstybei narei
arba atitinkamam ūkinės veiklos vykdytojui.
Ataskaitos gavėjas pateikia savo pastabas per tris mėnesius
nuo ataskaitos gavimo dienos. Tačiau
dėl tinkamai pagrįstų priežasčių Komisija gali
paprašyti to gavėjo pateikti pastabas dėl konkrečių
klausimų per vieną mėnesį nuo ataskaitos gavimo dienos. Valstybė narė arba atitinkamas
ūkinės veiklos vykdytojas gali atsisakyti pateikti pastabas,
išdėstydami priežastis, dėl kurių jie negali patenkinti
Komisijos prašymo.
Po to patikrinimų vietoje ir
valstybių narių jungtinių patikrinimų rezultatai ir
pastabos pateikiami visoms valstybėms narėms.

Jeigu per patikrinimus vietoje arba jungtinius
patikrinimus nustatoma, kad reikia pakeisti arba koreguoti Komisijai
pateiktų nuosavų išteklių ataskaitų arba deklaracijų
duomenis ir dėl tų korekcijų reikia daryti atitinkamus
esamų ataskaitų arba deklaracijų pakeitimus, tie pakeitimai nurodomi
naudojamų ataskaitų arba deklaracijų atitinkamose pastabose.
III skyrius
Komitetas ir baigiamosios nuostatos
9 straipsnis

Komiteto procedūra. Nuosavų
išteklių patariamasis komitetas
1. Komisijai
padeda komitetas – Nuosavų išteklių patariamasis komitetas. Tai
komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Darant
nuorodą į šią dalį, taikomas Reglamento (ES)
Nr. 182/2011 5 straipsnis.
10 straipsnis
Baigiamosios nuostatos
Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1026/1999
panaikinamas.
Nuorodos į panaikintąjį
reglamentą ir Sprendimo (EB, Euratomas) Nr. 2007/436, panaikinto Sprendimu
..., nuostatas bei Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000, panaikinto
Tarybos reglamentu Nr. ...[19],
nuostatas, kurios išdėstomos šio reglamento priede pateikiamoje
atitikmenų lentelėje, laikomos nuorodomis į šį
reglamentą ir skaitomos pagal tą atitikmenų lentelę.
11 straipsnis

Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja
dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio
1 dienos.
Šis reglamentas
privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos vardu
                                                                       Pirmininkas
PRIEDAS
Atitikmenų
lentelė
 Sprendimas (EB, Euratomas) Nr. 2007/436 || Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1026/1999 || Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000 || Šis reglamentas
   ||   ||   || 1 straipsnio 1 dalis
   ||   ||   || 1 straipsnio 2 dalis
   ||   || 5 straipsnis || 1 straipsnio 3 dalis
 2 straipsnio 7 dalies pirma pastraipa ||   ||   || 2 straipsnio 1 dalis
 2 straipsnio 7 dalies antra pastraipa ||   ||   || 2 straipsnio 2 dalis
 3 straipsnio 3 dalis ||   ||   || 2 straipsnio 3 dalis
   ||   || 15 straipsnis || 3 straipsnio 1 dalis
   ||   || 16 straipsnis || 3 straipsnio 2 dalis
   ||   || 6 straipsnio 5 dalis || 4 straipsnis
   ||   || 17 straipsnio 1 dalis || 5 straipsnio 1 dalis
   ||   || 18 straipsnio 1 dalis || 5 straipsnio 2 dalis
   ||   || 18 straipsnio 2 dalis || 5 straipsnio 3 dalis
   ||   ||   || 5 straipsnio 4 dalis
   ||   || 18 straipsnio 3 dalis || 5 straipsnio 5 dalis
   ||   || 18 straipsnio 2 dalis || 5 straipsnio 6 dalis
   ||   || 18 straipsnio 2 ir 3 dalys || 5 straipsnio 7 dalis
   ||   ||   || 5 straipsnio 8 dalis
   ||   || 18 straipsnio 4 dalis || 5 straipsnio 9 dalis
   ||   || 19 straipsnis || 5 straipsnio 10 dalis
   ||   || 17 straipsnio 5 dalis ir 18 straipsnio 5 dalis || 6 straipsnis
   || 1 straipsnis ||   || 7 straipsnio 1 dalis
   || 3 straipsnio 1 dalis ||   || 7 straipsnio 2 dalis
   || 5 straipsnis ||   || 7 straipsnio 3 ir 4 dalys
   || 2 straipsnio 1 ir 2 dalys ||   || 8 straipsnio 1 dalis
   || 3 straipsnio 2 dalis ||   || 8 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys
   || 4 straipsnis ||   || 8 straipsnio 5 dalis
   || 6 straipsnis || 18 straipsnio 2 dalis || 8 straipsnio 6 dalis
   ||   || 20 ir 21 straipsniai || 9 straipsnis
   ||   ||   || 10 straipsnis
   ||   ||   || 11 straipsnis
[1]               OL L […],
[…], p. […].
[2]               OL L 163,
2007 6 23, p. 17.
[3]               OL L 130,
2000 5 31, p. 1, su pakeitimais, padarytais 2004 m.
lapkričio 16 d. Tarybos reglamentu Nr. 2028/2004
(OL L 352, 2004 11 27, p. 1) ir 2009 m. sausio
26 d. Tarybos reglamentu Nr. 105/2009 (OL L 36,
2009 2 5, p. 1).
[4]               OL L 126,
1999 5 20, p. 1.
[5]               OL L […],
[…], p. […].
[6]               OL C […], […], p. […].
[7]               OL C […], […], p. […].
[8]               OL C […], […], p. […].
[9]               OL L […],
[…], p. […], su paskutiniais pakeitimais, padarytais [...].
[10]             OL L 163,
2007 6 23, p. 17.
[11]             OL L 130, 2000 5 31, p. 1.
[12]             OL L 55, 2011 2 28, p. 13.
[13]             OL L 126, 1999 5 20, p. 1.
[14]             Jeigu
Sprendimo ... 2 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytame
įstatymo galią turinčiame teisės akte numatyti
reguliuojamose rinkose arba už reguliuojamų rinkų ribų
įvykdytų sandorių diferencijuoti tarifai, nuosaviems ištekliams
taikytini mokesčio tarifai patikslinami šiuo pagrindu.
[15]             OL L 181,
2003 7 19, p. 1.
[16]             OL L […], […], p. […].
[17]             OL L 281, 1995 11 23, p. 31.
[18]             OL L 8, 2001 1 12, p. 1.
[19]             OL L […],
[…], p. […].


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 10 20
            COM(2020) 655 final
            2020/0294(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi ES ir Kanados jungtiniame muitinių bendradarbiavimo komitete, dėl sprendimo dėl Kanados apsaugos partnerių programos ir Europos Sąjungos įgaliotųjų ekonominės veiklos vykdytojų programos abipusio pripažinimo priėmimo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.Pasiūlymo dalykas

               Šis pasiūlymas teikiamas dėl sprendimo, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi ES ir Kanados jungtiniame muitinių bendradarbiavimo komitete, dėl numatomo priimti sprendimo dėl Kanados apsaugos partnerių programos (angl. Partners in Protection Programme) ir Europos Sąjungos įgaliotųjų ekonominės veiklos vykdytojų programos abipusio pripažinimo.

               2.Pasiūlymo aplinkybės

               2.1.Europos Sąjungos ir Kanados susitarimas dėl muitinių bendradarbiavimo ir abipusės pagalbos muitinių veiklos srityje ir Europos Sąjungos ir Kanados susitarimas dėl muitinių bendradarbiavimo tiekimo grandinės saugumo srityje

               Europos bendrijos ir Kanados susitarimo dėl muitinių bendradarbiavimo ir abipusės pagalbos muitinių veiklos srityje (toliau – CMAA) tikslas – plėtoti dvišalį muitinių bendradarbiavimą, kuris apimtų visus klausimus, susijusius su muitų teisės aktų taikymu, ir nustatyti savitarpio administracinės pagalbos teisinį pagrindą. CMAA įsigaliojo 1998 m.

               2.2.Europos Sąjungos ir Kanados susitarimas dėl muitinių bendradarbiavimo tiekimo grandinės saugumo srityje

               Europos Sąjungos ir Kanados susitarimo dėl muitinių bendradarbiavimo tiekimo grandinės saugumo srityje (toliau – SCSA) tikslas – tobulinti tiekimo grandinės saugumo užtikrinimo metodus, kuriais būtų didinamas muitinės veiklos veiksmingumas siekiant užtikrinti visos tiekimo grandinės saugumą, ir sudaryti palankesnes teisėtos dvišalės prekybos sąlygas. SCSA įsigaliojo 2014 m.

               2.3.Jungtinis muitinių bendradarbiavimo komitetas

               Pagal CMAA 20 straipsnį įsteigtą Jungtinį muitinių bendradarbiavimo komitetą (toliau – JMBK) sudaro ES ir Kanados muitinių atstovai. Pagal SCSA 5 straipsnį JMBK įgaliotas priimti sprendimus dėl rizikos valdymo metodų, rizikos standartų, saugumo kontrolės ir prekybos partnerystės programų abipusio pripažinimo.

               2.4.Numatomas Jungtinio muitinių bendradarbiavimo komiteto aktas

               Per penktąjį posėdį, kurį numatoma surengti 2020 m. rudenį, JMBK turėtų priimti sprendimą dėl Kanados apsaugos partnerių programos ir Europos Sąjungos įgaliotųjų ekonominės veiklos vykdytojų programos abipusio pripažinimo (toliau – numatomas aktas).

               Numatomo akto tikslas yra didinti tarptautinių tiekimo grandinių ištisinį saugumą sudarant muitinėms sąlygas vykdyti veiksmingesnę sienų kontrolę ir kartu sudaryti palankesnes teisėtos prekybos sąlygas.

               Numatomas aktas Šalims taps privalomas pagal SCSA 5 straipsnį kartu su CMAA 20 straipsniu.

               3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu

               ES teisės aktai dėl įgaliotųjų ekonominės veiklos vykdytojų (AEO) priimti pakeitus Europos Sąjungos Bendrijos muitinės kodeksą (Reglamentu (EB) Nr. 648/2005, priimtu 2005 m. balandžio mėn.). Dabartinis AEO programos teisinis pagrindas nustatytas Sąjungos muitų kodekse ir jo įgyvendinimo nuostatose (2013 m. spalio 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 952/2013, 2015 m. lapkričio 24 d. Komisijos įgyvendinimo reglamente (ES) Nr. 2015/2447, 2015 m. liepos 28 d. Komisijos deleguotajame reglamente (ES) 2015/2446), jį papildo AEO gairės, kurias priėmė ir reguliariai atnaujina Muitinės ekspertų grupė. Prekybos partnerystės programų, pvz., AEO programos, tikslas – palengvinti sąlygas prekiautojams, kurie deda tinkamas pastangas užtikrinti tarptautinės tiekimo grandinės dalies, su kuria susijusi jų veikla, saugumą. Remiantis ES įgaliotųjų ekonominės veiklos vykdytojų duomenų bazės duomenimis, 2019 m. pabaigoje AEO leidimai (saugumas ir sauga) buvo suteikti daugiau kaip 9 000 ES bendrovių.

               Prekybos partnerystės programų abipusiu pripažinimu stiprinamas visos tiekimo grandinės saugumas ir sudaromos palankesnės prekybos sąlygos. Abipusiu pripažinimu įtvirtinamas požiūris, dėl kurio susitarta remiantis Pasaulio muitinių organizacijos (PMO) patvirtinta Pasaulinės prekybos saugumo ir supaprastinimo standartų sistema (SAFE sistema). Juo reaguojama į ES ir viso pasaulio verslo bendruomenės prašymą vienodai taikyti standartus ir nedidinti atskirų šalių taikomų reikalavimų ir metodų skaičiaus.

               ES ir Kanados prekybos partnerystės programų abipusis pripažinimas – tai ilgalaikis dvišalis muitinių bendradarbiavimo projektas, kurį remia transatlantinę prekybą su Kanada vykdančios ES bendrovės, ES valstybės narės ir Kanada. Su abipusiu pripažinimu susijusią veiklą Komisija ir Kanados sienų tarnybų agentūra (CBSA) pradėjo 2014 m., įsigaliojus SCSA. Buvo atliktas išsamus abiejų programų – Kanados apsaugos partnerių programos ir Europos Sąjungos įgaliotųjų ekonominės veiklos vykdytojų programos – palyginimas, be kita ko, surengti keli bendri tikrinimo vizitai į ES ir Kanadą. Kanados apsaugos partnerių programos ir ES įgaliotųjų ekonominės veiklos vykdytojų programos lygiavertiškumo vertinimas buvo užbaigtas 2015 m., o išvados dėl programų atitikties buvo dar kartą patvirtintos 2019 m., kai abi šalys viena kitai pateikė atnaujintą informaciją apie naujausius savo prekybos partnerystės programų pokyčius.

               2019 m. liepos 17–18 d. įvykusio ES ir Kanados aukščiausiojo lygio susitikimo bendrame pareiškime nurodyta, kad ES ir Kanada džiaugiasi derybų dėl įgaliotųjų ekonominės veiklos vykdytojų programų abipusio pripažinimo pažanga ir kad jos įsipareigoja greitai susitarti dėl abipusio pripažinimo. Be to, pareiškime teigiama, kad dėl abipusio pripažinimo būtų supaprastintos prie sienų atliekamos procedūros ir būtų didinamas tiekimo grandinės dalies, su kuria susijusi registruotų Kanados ir Europos įmonių veikla, saugumas, o siekiant sudaryti dar geresnes abipusės transatlantinės prekybos sąlygas bus remiamasi ES ir Kanados išsamiu ekonomikos ir prekybos susitarimu.

               4.Teisinis pagrindas

               4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas

               4.1.1.Principai

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

               Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“
                  1
               .

               4.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               JMBK yra įsteigtas susitarimu, būtent CMAA.

               Aktas, kurį turi priimti JMBK, yra teisinę galią turintis aktas.

               Numatomas aktas bus privalomas pagal tarptautinę teisę, vadovaujantis SCSA 5 straipsniu kartu su CMAA 20 straipsniu.

               Numatomu aktu CMAA institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama.

               Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.

               4.2.Materialinis teisinis pagrindas

               4.2.1.Principai

               Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.

               4.2.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Pagrindinis numatomo akto tikslas ir turinys yra susiję su bendra prekybos politika.

               Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra SESV 207 straipsnis, visų pirma 207 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa.

               4.3.Išvada

               Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 207 straipsnis, visų pirma 207 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa, kartu su SESV 218 straipsnio 9 dalimi.

               2020/0294 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi ES ir Kanados jungtiniame muitinių bendradarbiavimo komitete, dėl sprendimo dėl Kanados apsaugos partnerių programos ir Europos Sąjungos įgaliotųjų ekonominės veiklos vykdytojų programos abipusio pripažinimo priėmimo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)1997 m. lapkričio 27 d. Tarybos sprendimu 98/18/EB Sąjunga sudarė Europos bendrijos ir Kanados susitarimą dėl muitinių bendradarbiavimo ir abipusės pagalbos muitinių veiklos srityje
                  2
                (toliau – CMAA), kuris įsigaliojo 1998 m. sausio 1 d.;

               (2)CMAA 2 straipsnyje muitinės raginamos kuo plačiau plėtoti muitinių bendradarbiavimą;

               (3)pagal CMAA 20 straipsnį įsteigtas Jungtinis muitinių bendradarbiavimo komitetas (toliau – JMBK), kuris gali imtis muitinių bendradarbiavimui būtinų priemonių;

               (4)2013 m. birželio 27 d. Tarybos sprendimu 2014/941/ES Sąjunga sudarė Europos Sąjungos ir Kanados susitarimą dėl muitinių bendradarbiavimo tiekimo grandinės saugumo srityje (toliau – SCSA), kuris įsigaliojo 2014 m.;

               (5)pagal SCSA 5 straipsnį JMBK įgaliotas priimti sprendimus dėl rizikos valdymo metodų, rizikos standartų, saugumo kontrolės ir prekybos partnerystės programų abipusio pripažinimo;

               (6)siūloma, kad JMBK per savo penktąjį posėdį priimtų sprendimą dėl Kanados apsaugos partnerių programos ir Europos Sąjungos įgaliotųjų ekonominės veiklos vykdytojų programos abipusio pripažinimo;

               (7)sprendimas dėl Kanados apsaugos partnerių programos ir Europos Sąjungos įgaliotųjų ekonominės veiklos vykdytojų programos abipusio pripažinimo turės teisinę galią, todėl tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi JMBK,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Europos bendrijos ir Kanados susitarimu dėl muitinių bendradarbiavimo ir abipusės pagalbos muitinių veiklos srityje įsteigto Jungtinio muitinių bendradarbiavimo komiteto posėdyje dėl Kanados apsaugos partnerių programos ir Europos Sąjungos įgaliotųjų ekonominės veiklos vykdytojų programos abipusio pripažinimo, grindžiama pridedamu Jungtinio muitinių bendradarbiavimo komiteto sprendimo projektu.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.

                     (2)

                        OL L 7, 1998 1 13 p. 37.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 10 20
            COM(2020) 655 final
            PRIEDAS
            prie
            Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi ES ir Kanados jungtiniame muitinių bendradarbiavimo komitete, dėl sprendimo dėl Kanados apsaugos partnerių programos ir Europos Sąjungos įgaliotųjų ekonominės veiklos vykdytojų programos abipusio pripažinimo priėmimo

               PROJEKTAS

               KANADOS IR EUROPOS SĄJUNGOS JUNGTINIO MUITINIŲ BENDRADARBIAVIMO KOMITETO SPRENDIMAS NR. […/2020] DĖL KANADOS APSAUGOS PARTNERIŲ PROGRAMOS IR EUROPOS SĄJUNGOS ĮGALIOTŲJŲ EKONOMINĖS VEIKLOS VYKDYTOJŲ PROGRAMOS ABIPUSIO PRIPAŽINIMO

               JUNGTINIS MUITINIŲ BENDRADARBIAVIMO KOMITETAS (toliau – JMBK),

               atsižvelgdamas į 1997 m. gruodžio 4 d. Otavoje pasirašytą Europos bendrijos ir Kanados susitarimą dėl muitinių bendradarbiavimo ir abipusės pagalbos muitinių veiklos srityje (toliau – CMAA), ypač į jo 20 straipsnį, kuriuo įsteigtas JMBK, kurį sudaro CMAA Susitariančiųjų Šalių muitinių atstovai;

               atsižvelgdamas į 2013 m. kovo 4 d. Briuselyje pasirašytą Europos Sąjungos ir Kanados susitarimą dėl muitinių bendradarbiavimo tiekimo grandinės saugumo srityje (toliau – SCSA), ypač į jo 5 straipsnį ir 4 straipsnio c, d ir f punktuose išdėstytas nuostatas, susijusias su tiekimo grandinės saugumo programų abipusiu pripažinimu ir su keitimusi atitinkama informacija ir duomenimis apie tiekimo grandinės saugumą;

               pripažindamas, kad Europos Sąjunga (ES) ir Kanada (toliau – Susitariančiosios Šalys) yra įsipareigojusios stiprinti savo muitinių bendradarbiavimą vadovaudamosi CMAA ir SCSA;

               patvirtindamas Susitariančiųjų Šalių įsipareigojimą sudaryti palankesnes teisėtos prekybos sąlygas ir didinti tiekimo grandinės saugumą įgyvendinant prekybos partnerystės programas;

               patvirtindamas, kad atitinkamų prekybos partnerystės programų, būtent Kanados apsaugos partnerių (angl. Partners in Protection, PIP) programos ir ES įgaliotųjų ekonominės veiklos vykdytojų (AEO) programos abipusiu pripažinimu galima gerokai padidinti tarptautinės prekybos tiekimo grandinės saugumą ir saugą bei šią prekybą supaprastinti;

               patvirtindamas, kad AEO ir PIP programos yra grindžiamos tarptautiniu mastu pripažintais saugumo standartais, propaguojamais Pasaulio muitinių organizacijos 2005 m. birželio mėn. priimta SAFE standartų sistema;

               atsižvelgdamas į tai, kad remiantis apsilankymais vietoje ir bendru ES AEO programos ir Kanados PIP programos vertinimu nustatyta, kad šių programų saugumo bei saugos kvalifikavimo standartai yra suderinami ir jais vadovaujantis gaunami lygiaverčiai rezultatai;

               atsižvelgdamas į tai, kad dėl abipusio pripažinimo Susitariančiosios Šalys galėtų suteikti lengvatines sąlygas ekonominės veiklos vykdytojams, kurie investavo į tiekimo grandinės saugumą ir buvo patvirtinti pagal jų atitinkamas programas,

               NUSPRENDĖ:

               1 straipsnis

               Apibrėžtys

               Šiame sprendime:

               muitinė – muitinė, kaip apibrėžta SCSA 1 straipsnyje, toliau bendrai vadinama muitinėmis, o atskirai – muitine;

               ekonominės veiklos vykdytojas – su tarptautiniu prekių judėjimu susijusi šalis;

               asmens duomenys – visa informacija, susijusi su nustatytu ar galimu nustatyti fiziniu asmeniu;

               Programa:

               a) Europos Sąjungoje – AEO programa, apimanti leidimą naudotis AEO (saugumas ir sauga, AEOS) statusu ir bendrą leidimą naudotis AEO (muitinės formalumų supaprastinimas (AEOC) / saugumas ir sauga (AEOS)) statusu;

               b) Kanadoje – PIP programa, ir

               programos dalyviai – kai nurodoma kartu, ekonominės veiklos vykdytojai, turintys ES AEO programos dalyvių statusą ir Kanados PIP programos dalyvių statusą, kaip apibūdinta termino „programa“ apibrėžtyje.

               2 straipsnis

               Sprendimo abipusis pripažinimas ir įgyvendinimas

               1. Kiekviena Susitariančioji Šalis per savo muitinę pripažįsta kitos Susitariančiosios Šalies programą suderinama su savo programa ir jai lygiaverte ir vertina kitos Susitariančiosios Šalies programos dalyvius taip, kaip nurodyta 4 straipsnyje.

               2. Susitariančiosios Šalys šį sprendimą įgyvendina per atitinkamas savo muitines.

               3 straipsnis

               Suderinamumas

               Siekdamos palaikyti savo programų suderinamumą ir lygiavertiškumą, muitinės vykdo bendradarbiavimą, visų pirma šiais klausimais:

               a) dėl prašymo suteikti dalyvio statusą pateikimo tvarkos;

               b) dėl paraiškų vertinimo ir

               c) dėl dalyvio statuso suteikimo ir šio statuso valdymo.

               4 straipsnis

               Lengvatos

               1. Kiekviena muitinė kitos muitinės programos dalyviams teikia lengvatas, prilygstančias lengvatoms, kurias ji teikia savo programos dalyviams.

               2. 1 dalyje nurodytos lengvatos apima:

               a) palankų atsižvelgimą į kitos muitinės suteiktą programos dalyvio statusą atliekant to dalyvio rizikos įvertinimą, dėl kurio gali būti sumažinamas patikrinimų ir kontrolės ir, kai taikoma, kitų su saugumu ir sauga susijusių priemonių skaičius;

               b) palankų atsižvelgimą į kitos muitinės įstaigos suteiktą programos dalyvio statusą vertinant pareiškėjams pagal savo programą taikomus reikalavimus verslo partneriams;

               c) pastangas atsižvelgti į kitos muitinės suteiktą programos dalyvio statusą užtikrinant, kad tiems programos dalyviams ir su jais susijusiems kroviniams lengvatas teikiančiai muitinei priimtina apimtimi bus teikiama pirmenybė, kuri gali apimti su tais programos dalyviais susijusių krovinių tikrinimo pirmenybę, pagreitintą tvarkymą ir pagreitintą išleidimą, ir

               d) pastangas nustatyti verslo tęstinumo mechanizmą, kad, atkūrus paslaugų teikimą po tarptautinės prekybos srautų sutrikimo dėl padidinto saugumo parengties lygio, sienų uždarymo ar gamtinių nelaimių, pavojingų avarijų ar kitokių didelių incidentų, lengvatas teikiančiai muitinei priimtina apimtimi būtų atliekamas pagreitintas programos dalyvių ir jų krovinių muitinis įforminimas.

               3. Atlikus 7 straipsnio 2 dalyje nurodytą peržiūrą, kiekvienos Susitariančiosios Šalies muitinė, bendradarbiaudama su kitomis jos teritorijos valdžios institucijomis, gali suteikti daugiau lengvatinių sąlygų, be kita ko, supaprastinti judėjimo pasienyje procesus ir kuo labiau padidinti jo nuspėjamumą.

               4. Kiekviena muitinė:

               a) gali sustabdyti kitos muitinės programos dalyviams pagal šį sprendimą suteiktų lengvatų taikymą;

               b) per priimtiną laikotarpį praneša kitai muitinei apie a punkte apibūdintą sustabdymą ir nurodo jo priežastis ir

               c) sustabdymą pagal a punktą gali taikyti tik remdamasi priežastimis, prilygstančioms priežastims, kuriomis remdamasi ji sustabdytų lengvatų taikymą savo programos dalyviams.

               5. Kai mano esant reikalinga, kiekviena muitinė kitai muitinei praneša apie pažeidimus, susijusius su kitos muitinės programos dalyviais, siekdama užtikrinti, kad būtų atliktas skubus kitos muitinės suteiktų lengvatų ir statuso tinkamumo tyrimas.

               6. Būtina patikslinti, kad šiuo sprendimu neapribojama Susitariančiųjų Šalių arba muitinių teisė prašyti pateikti informaciją pagal CMAA arba pagal kitas Susitariančiųjų Šalių ar muitinių tarpusavyje taikomas priemones.

               5 straipsnis

               Keitimasis informacija ir ryšiai

               1. Siekdamos veiksmingai įgyvendinti šį sprendimą, muitinės stiprina ryšius:

               a) viena kitai teikdamos 5 straipsnio 3 dalyje nurodytus duomenis apie savo programos dalyvius;

               b) viena kitai laiku teikdamos naujausią informaciją apie savo programų įgyvendinimą ir raidą;

               c) keisdamosi informacija apie tiekimo grandinės saugumo politiką ir tendencijas ir

               d) užtikrindamos veiksmingus Europos Komisijos kompetentingų tarnybų ir Kanados muitinės ryšius, kad būtų gerinamas rizikos valdymas tiekimo grandinės saugumo srityje.

               2. Kompetentingos Europos Komisijos tarnybos ir Kanados muitinė keičiasi informacija ir palaiko ryšius remdamosi šiuo sprendimu, nebent dėl keitimosi informacija ir ryšių būtų iš anksto abipusiškai susitarta kitaip.

               3. Gavusi savo programos dalyvio sutikimą, kiekviena muitinė kitai muitinei apie tą programos dalyvį pateikia tik šiuos duomenis:

               a) pavadinimą;

               b) adresą;

               c) informaciją apie narystės statusą (suteikta, sustabdyta, atšaukta ar panaikinta);

               d) patvirtinimo arba suteikimo datą, jei tokie duomenys turimi;

               e) unikalų identifikacinį kodą (pvz., PIP, EORI arba AEO kodus) ir

               f) kitus duomenis, kuriuos abipusiu sprendimu gali nustatyti muitinės, prireikus taikydamos būtinas apsaugos priemones.

               Būtina patikslinti, kad c punkte nurodyta informacija neapima sustabdymo, atšaukimo arba panaikinimo priežasčių.

               4.  3 pastraipoje nurodyta informacija muitinės sistemingai keičiasi elektroninėmis priemonėmis.

               6 straipsnis

               Informacijos tvarkymas

               1. Kiekviena muitinė:

               a) jei šiame sprendime nenurodyta kitaip, visą pagal šį sprendimą gautą informaciją, įskaitant bet kokius asmens duomenis, naudoja tik šio sprendimo įgyvendinimo, įskaitant stebėsenos ir ataskaitų teikimo, tikslais ir

               b) nepaisant a punkto, gauna išankstinį raštišką tą informaciją atsiuntusios muitinės sutikimą naudoti informaciją kitais tikslais. Tuomet naudojantis tokia informacija turi būti laikomasi tos institucijos nustatytų apribojimų.

               2. Kiekviena muitinė:

               a) pagal šį sprendimą gautą informaciją tvarko kaip konfidencialią informaciją ir

               b) užtikrina tokį pagal šį sprendimą gautos informacijos apsaugos lygį, kuris bent jau atitiktų apsaugos lygį, kurį ta muitinė užtikrina iš savo programos dalyvių gautos informacijos atžvilgiu.

               3. Nepaisant 1 dalies a punkto, pagal šį sprendimą gautą informaciją muitinė gali naudoti bet kokiame teismo arba administraciniame procese (be kita ko, kaip įrodymus savo protokoluose, ataskaitose, liudijimuose), inicijuotame dėl jos Susitariančiosios Šalies muitų teisės aktų nesilaikymo. Prieš taip naudodama šią informaciją, ją gavusi muitinė informuoja informaciją atsiuntusią muitinę.

               4. Kiekviena muitinė:

               a) pagal šį sprendimą gautą informaciją atskleidžia tik tuo tikslu, kuriuo ją gavo, ir

               b) nepaisant a punkto, jei muitinės prašoma atskleisti informaciją per teismo arba administracinį procesą arba to reikalaujama pagal jos Susitariančiosios Šalies teisės aktus, apie tokį atskleidimą ji iš anksto raštu informuoja siunčiančiąją muitinę, nebent tai draudžiama pagal teisės aktus arba dėl vykdomo tyrimo. Tokiu atveju siunčiančiąją muitinę ji informuoja kuo greičiau po atskleidimo.

               5. Kiekviena muitinė:

               a) užtikrina, kad jos siunčiama informacija būtų tiksli ir reguliariai atnaujinama;

               b) nustato arba palaiko atitinkamą pašalinimo tvarką;

               c) nustačiusi, kad informacija, kurią ji nusiuntė kitai muitinei, yra netiksli, neišsami, nepatikima arba kad jos gavimas ar tolesnis naudojimas prieštarauja šiam sprendimui, nedelsdama informuoja kitą muitinę;

               d) imasi visų priemonių, kurios, jos nuomone, yra tinkamos, kad būtų užkirstas kelias klaidingam rėmimuisi c punkte nurodyta informacija, įskaitant tokios informacijos papildymą, pašalinimą arba ištaisymą, ir

               e) pagal šį sprendimą gautą informaciją saugo tik tiek laiko, kiek būtina šio sprendimo įgyvendinimo tikslais, išskyrus atvejus, kai pagal jos Susitariančiosios Šalies teisės aktus reikalaujama kitaip, arba kai ta informacija būtina teismo ar administracinio proceso tikslais.

               6. Be to, kas nustatyta 4 ir 5 dalyse, muitinė visų pirma užtikrina, kad:

               a) būtų taikomos apsaugos priemonės (įskaitant elektronines apsaugos priemones), kuriomis, remiantis būtinybės žinoti principu, būtų užtikrinta prieigos prie informacijos, gautos iš kitos muitinės pagal šį sprendimą, kontrolė;

               b) būtų užkirstas kelias neteisėtai susipažinti su informacija, gauta iš kitos muitinės pagal šį sprendimą, ją platinti, keisti, pašalinti arba sunaikinti;

               c) informacija, gauta iš kitos muitinės pagal šį sprendimą, nebūtų atskleidžiama jokiam privačiam asmeniui ar šaliai, jokiai valstybei ar tarptautinei įstaigai, kurios nėra CMAA ar SCSA Susitariančiosios Šalys, arba jokiai kitai ES arba Kanados valdžios institucijai, nebent to reikalaujama per teismo ar administracinį procesą arba pagal jos Susitariančiosios Šalies teisės aktus, ir

               d) informacija, gauta iš kitos muitinės pagal šį sprendimą, visą laiką būtų saugoma naudojant saugias elektronines ir (arba) popierinių dokumentų saugojimo sistemas, o kiekviena prieiga prie informacijos, gautos iš kitos muitinės, tos informacijos atskleidimas ir naudojimas būtų registruojami ir dokumentuojami.

               7. Kiekviena muitinė:

               a) užtikrina, kad kitos muitinės programos dalyvio asmens duomenys, kiek tai susiję su prieiga prie jų, jų ištaisymu ir prieigos bei ištaisymo laiku ar laikinu naudojimosi sustabdymu, būtų tvarkomi bent jau tokiu būdu, kaip jos programos dalyvio asmens duomenys, ir

               b) savo programos dalyviams skelbia informaciją apie tvarką, a punkte nurodytiems prašymams taikomą pagal jos Susitariančiosios Šalies teisės aktus.

               8. Kiek tai susiję su programos dalyvių asmens duomenimis, kiekviena muitinė programos dalyviams užtikrina teisę siekti žalos atlyginimo administracinėmis teisių gynimo priemonėmis arba teismine tvarka nepriklausomai nuo jų pilietybės ar gyvenamosios vietos.

               9. Muitinės skelbia informaciją, kad programos dalyviai būtų informuoti apie galimybes siekti žalos atlyginimo administracinėmis teisių gynimo priemonėmis ar teismine tvarka.

               10. Atitinkama susijusi kiekvienos muitinės institucija prižiūri, ar muitinė laikosi 6 straipsnyje išdėstytų nuostatų, taip užtikrindama, kad skundai dėl informacijos tvarkymo taisyklių nesilaikymo būtų priimami, nagrinėjami, į juos būtų atsakoma ir būtų taikomos tinkamos teisės gynimo priemonės. Šios institucijos yra:

               a) Europos Sąjungoje – Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas arba jį pakeičiantis subjektas ir ES valstybių narių duomenų apsaugos institucijos;

               b) Kanadoje – Apeliacijų direktoratas arba jį pakeičiantis Kanados muitinės subjektas.

               7 straipsnis

               Konsultacijos ir peržiūra

               1. Visi su šio sprendimo įgyvendinimu susiję klausimai sprendžiami muitinėms konsultuojantis tarpusavyje Jungtiniame muitinių bendradarbiavimo komitete.

               2. JMBK reguliariai peržiūri šio sprendimo įgyvendinimą. Į peržiūros procesą visų pirma gali būti įtraukta:

               a) bendri patikrinimai siekiant nustatyti abipusio pripažinimo įgyvendinimo privalumus ir trūkumus;

               b) keitimasis nuomonėmis dėl duomenų, kuriais keičiamasi, ir programos dalyviams pagal 4 straipsnį suteiktų lengvatų, įskaitant visus būsimus duomenis ar lengvatas;

               c) keitimasis nuomonėmis dėl tokių saugumo nuostatų, kaip protokolai, kurių reikia laikytis didelio su saugumu susijusio incidento metu ir po jo (veiklos atnaujinimas) arba tada, kai dėl susiklosčiusių aplinkybių verta sustabdyti abipusį pripažinimą;

               d) 4 straipsnyje nurodytų lengvatų sustabdymo tyrimas ir

               e) 6 straipsnio įgyvendinimo peržiūra.

               8 straipsnis

               Bendrosios nuostatos

               Šiuo sprendimu tik nustatomos Kanados ir ES tarpusavio teisės ir pareigos pagal tarptautinę viešąją teisę.

               9 straipsnis

               Baigiamosios nuostatos

               1. Šis sprendimas įsigalioja pirmąją mėnesio dieną po tos datos, kurią Kanada pranešė ES, kad šiam sprendimui įsigalioti būtinos procedūros yra baigtos.

               2. JMBK gali šį sprendimą iš dalies pakeisti. Dalinis pakeitimas įsigalioja 1 pastraipoje aprašyta tvarka.

               3. Muitinė bet kuriuo metu gali sustabdyti bendradarbiavimą pagal šį sprendimą apie tai raštu pranešusi kitai muitinei bent prieš trisdešimt (30) dienų. Tokį pranešimą pateikia arba gauna atitinkamai Europos Komisijos kompetentingos tarnybos ir Kanados muitinė. Nepaisant šio sprendimo galiojimo sustabdymo, muitinės turi ir toliau laikytis 6 straipsnio 1 dalies, 6 straipsnio 2 dalies ir 6 straipsnio 4–6 dalių nuostatų, kad užtikrintų informacijos apsaugą.

               4. Susitariančioji Šalis gali bet kuriuo metu nutraukti šį sprendimą, apie tai diplomatiniais kanalais pranešusi kitai Susitariančiajai Šaliai. Sprendimas nutraukiamas po trisdešimties (30) dienų po to, kai kita Susitariančioji Šalis gavo raštišką pranešimą. Nepaisant šio sprendimo galiojimo nutraukimo, muitinės turi ir toliau laikytis 6 straipsnio 2 dalies, 6 straipsnio 4 dalies ir 6 straipsnio 6 dalies nuostatų, kad užtikrintų informacijos apsaugą.

               Priimta [...] 20.. m. ... ... dviem egzemplioriais anglų ir prancūzų k. Abu tekstai yra autentiški.

               KANADOS IR ES JUNGTINIS MUITINIŲ BENDRADARBIAVIMO KOMITETAS

               ES vardu

                     Kanados vardu

               (Bendrapirmininkiai)


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 11 30
            COM(2020) 769 final
            2020/0341(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas) ir suteikiama galimybė prie Susitarimo prisijungti Maroko Karalystei, sudarymo Europos Sąjungos vardu

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

                  Pagal Tarybos sprendimą (ES) 2020/[ADD REFERENCE number]
                     1
                   2020 m. [... mėn. ... d.] Sąjunga pasirašė Protokolą, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas) ir suteikiama galimybė prie Susitarimo prisijungti Maroko Karalystei, su sąlyga, kad jis bus sudarytas vėliau.

                  Interbus susitarimo geografinė taikymo sritis apima tik Europos transporto ministrų konferencijos (ETMK) šalis nares ir Interbus susitarimo 30 straipsnio 2 dalyje nurodytas šalis. Be Europos Sąjungos, šiuo metu Susitarimo susitariančiosios šalys yra Albanijos Respublika, Andoros Kunigaikštystė, Bosnija ir Hercegovina, Moldovos Respublika, Juodkalnija, Šiaurės Makedonijos Respublika, Turkijos Respublika ir Ukraina.

               Prie Interbus susitarimo gali prisijungti šalys, kurios yra visateisės ETMK narės.

               Maroko Karalystė nėra visateisė narė, bet ETMK turi stebėtojos statusą.

               Interbus susitarimu turėtų būti numatytas aiškus Maroko Karalystės prisijungimo teisinis pagrindas.

                  Protokole Maroko Karalystė įrašyta į 30 straipsnio 2 dalyje minimų šalių, kurios gali prisijungti prie Interbus susitarimo, sąrašą. Į 30 straipsnio 2 dalį jau įtraukta San Marino Respublika, Andoros Kunigaikštystė ir Monako Kunigaikštystė.

                  Galimas Maroko Karalystės prisijungimas
                     2
                   prie Interbus susitarimo padės toliau plėtoti tarptautinio keleivinio transporto ryšius, turizmą ir kultūrinius mainus ne tik su šalimis, kurios dabar yra Interbus susitarimo šalys, ir palengvins tokių ryšių, turizmo ir kultūrinių mainų organizavimą.

                  Iš tiesų, reikėtų priminti, kad tarptautinis keleivių vežimas tarpmiestiniais ir miesto autobusais yra svarbus sektorius, užtikrinantis Europos piliečių judumą prieinamomis kainomis. Tolesnis jo plėtojimas už ES ribų būtų vienodai naudingas ES piliečiams, užsienio turistams, turizmo sektoriui ir Europos regionams.

                  Remiantis Interbus susitarimo nuostatomis, Maroko Karalystei turėtų būti suteikta galimybė patekti į rinką, jei laikomasi ES keleivinio kelių transporto srities acquis, įskaitant kelių eismo saugumo taisykles, technines nuostatas, vairuotojų kvalifikacijos reikalavimus, socialines nuostatas, keleivių teises, aplinkos apsaugos ir leidimo verstis veikla nuostatas.

                  Siekdamos išvengti valdymo problemų, visos Interbus susitarimo susitariančiosios šalys Protokolą dėl Maroko Karalystės turėtų pasirašyti ir patvirtinti arba ratifikuoti prieš šiai šaliai prisijungiant.

                  Siekiant sudaryti sąlygas Interbus susitarimo susitariančiosioms šalims Protokolą pasirašyti ir sudaryti, tikslinga, kad Protokole nebūtų numatytas konkretus laikotarpis, per kurį jis teikiamas pasirašyti.

                  Protokolas įsigalioja pirmąją mėnesio, einančio po mėnesio, kurį visos Interbus susitariančiosios šalys jį pasirašė ir patvirtino arba ratifikavo, dieną.

                  Viena susitariančioji šalis savo pavadinimą pakeitė į Šiaurės Makedonijos Respubliką, o tai turėtų atsispindėti Protokole.

                  Dabar Protokole taip pat minima, kad Interbus susitarimo susitariančiąja šalimi tapo Andoros Kunigaikštystė.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Protokolas atitinka ir papildo ES kelių transporto politiką. Juo remiamas ES kaimyninių šalių patekimas į ES keleivinio transporto rinką (ir atvirkščiai) ir sukuriama dvikrypčio tarpvalstybinio turizmo organizavimo reglamentavimo sistema.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Pasiūlymas suderinamas su ES kaimynystės politika ir išorės santykiais.

               2.KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas bei naudojimas ir poveikio vertinimas

                  Numatomas bendras teigiamas poveikis: prie Interbus susitarimo prisijungus dar vienai šaliai, atsivertų naujų galimybių tiek dabartinėms susitariančiosioms šalims, tiek Maroko Karalystei. Kadangi ES keleivinio transporto srities acquis bus taikomas ir toje šalyje, tai turės teigiamo poveikio techninėms, ekonominėms ir socialinėms sąlygoms, kuriomis vykdomas atitinkamas vežimas. Bendras poveikis aplinkai būtų nedidelis.

                  Kaip ir iki šiol, operatorės gali būti MVĮ, turinčios mažesnį tarpmiestinių ar miesto autobusų parką, arba didesnį autobusų parką turinčios didesnės įmonės.

               •Supaprastinimas

                  Taisyklių, taikytinų nemaršrutiniam keleivių vežimui tarpmiestiniais ir miesto autobusais pagal Interbus susitarimą, geografinės taikymo srities išplėtimas padės supaprastinti tokį vežimą, vykdomą su kita trečiąja šalimi.

               3.TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI

               Teisinis pagrindas

               Teisinis pagrindas yra Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV), visų pirma materialinis teisinis pagrindas – SESV 91 straipsnis kartu su SESV 218 straipsnio 6 dalies a punktu.

               •Priemonės pasirinkimas

                  SESV 218 straipsnio 6 dalies a punkte numatyta, kad taikytina priemonė yra Tarybos sprendimas.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

               Nėra.

               5.NEPRIVALOMI ELEMENTAI

               •Stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

               Interbus susitarimo veikimą kas penkerius metus vertins Jungtinis komitetas, įsteigtas pagal Susitarimo 23 straipsnį.

               Tolesnė procedūra

               Komisija mano, kad būtina pradėti Protokolo pasirašymo procedūrą. Todėl Komisija teikia Tarybai šį pasiūlymą dėl Tarybos sprendimo dėl Protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas) ir suteikiama galimybė prie Susitarimo prisijungti Maroko Karalystei, sudarymo Sąjungos vardu.

               •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

               Konkrečios siūlomo Tarybos sprendimo nuostatos

               ·Tarybos sprendimo 1 straipsnyje numatoma Sąjungos vardu sudaryti Protokolą, kuriuo iš dalies keičiamas Interbus susitarimas ir suteikiama galimybė prie jo prisijungti Maroko Karalystei.

               ·2 straipsnis susijęs su įgaliojimais sudaryti Protokolą.

               ·3 straipsnyje nustatoma Tarybos sprendimo įsigaliojimo data.

               Konkrečios protokolo nuostatos

               ·1 straipsnyje nustatomas Susitarimo dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas) pakeitimas ir suteikiama galimybė prie Susitarimo prisijungti Maroko Karalystei.

               ·2–6 straipsniuose pateikiamos su Protokolo įsigaliojimu susijusios administracinės procedūros, nustatoma, kad visos susitariančiosios šalys turi Protokolą pasirašyti ir prie jo prisijungti arba jį ratifikuoti prieš jam įsigaliojant, taigi ir tai, kad Maroko Karalystė gali prisijungti prie Susitarimo, ir įtraukiamos nuostatos dėl kalbų vartojimo.

               ·7 straipsnyje nustatoma, kad šis protokolas pakeičia Protokolą dėl Maroko Karalystės, kuris buvo pateiktas pasirašyti nuo 2018 m. liepos 16 d. iki 2019 m. balandžio 16 d.

               2020/0341 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas) ir suteikiama galimybė prie Susitarimo prisijungti Maroko Karalystei, sudarymo Europos Sąjungos vardu

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 91 straipsnį kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą,

               kadangi:

               (1)pagal Tarybos sprendimą (ES) Nr. 2020/[ADD REFERENCE number]
                  3
                2020 m. [... mėn. ... d.] Sąjunga pasirašė Protokolą, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas) ir suteikiama galimybė prie Susitarimo prisijungti Maroko Karalystei (toliau – Protokolas), su sąlyga, kad jis bus sudarytas vėliau;

               (2)siekdamos išvengti valdymo problemų, visos Interbus susitarimo susitariančiosios šalys Protokolą dėl Maroko Karalystės turėtų pasirašyti ir patvirtinti arba ratifikuoti prieš jam įsigaliojant ir šiai šaliai prisijungiant. Konkretus laikotarpis, per kurį Protokolas bus teikiamas pasirašyti, nenustatomas. Protokolas įsigaliotų pirmą mėnesio dieną po to, kai jį ratifikuotų visos susitariančiosios šalys;

               (3)be to, Protokole atsižvelgiama į susitariančiosios šalies – Šiaurės Makedonijos – pavadinimo pakeitimą. Dabar Protokole taip pat minima Andoros Kunigaikštystė, tapusi Interbus susitarimo susitariančiąja šalimi;

               (4)aiškumo sumetimais ir siekiant palengvinti Protokolo pasirašymą ir įsigaliojimą, buvo nuspręsta, kad tikslinga parengti naują Protokolą dėl Maroko Karalystės, pakeičiantį Protokolą dėl Maroko Karalystės, kuris buvo pateiktas pasirašyti nuo 2018 m. liepos 16 d. iki 2019 m. balandžio 16 d.;

               (5)galimas Maroko Karalystės prisijungimas prie Interbus susitarimo padėtų plėtoti tarptautinio keleivinio transporto ryšius, turizmą ir kultūrinius mainus ne tik su šalimis, kurios dabar yra Interbus susitarimo šalys. Galimas Maroko Karalystės prisijungimas prie Interbus susitarimo taip pat turėtų padėti išplėsti Sąjungos keleivių vežimo srities acquis taikymą šiai šaliai. Tai turėtų turėti teigiamą poveikį techninėms, ekonominėms ir socialinėms sąlygoms, kuriomis vykdomas atitinkamas vežimas. Todėl Maroko Karalystei, turinčiai stebėtojos statusą Europos transporto ministrų konferencijoje, reikėtų suteikti galimybę prisijungti prie Interbus susitarimo;

               (6)todėl Protokolas turėtų būti patvirtintas Sąjungos vardu,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Sąjungos vardu patvirtinamas Protokolas, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas) ir suteikiama galimybė prie Susitarimo prisijungti Maroko Karalystei.

               Protokolo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.

               2 straipsnis

               Tarybos pirmininkas paskiria asmenį, kuris įgaliojamas Europos Sąjungos vardu deponuoti Protokolo 3 straipsnio numatytą patvirtinimo aktą ir taip išreikšti Europos Sąjungos sutikimą laikytis Protokolo.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną
                  4
               .

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L […], […], p. […].

                     (2)

                        Atsižvelgiant į Teismo praktiką bylose C-266/16, C-104/16P, T-275/18 ir T-180/14, Susitarimas bus taikomas Maroko Karalystės teritorijoje, tačiau nebus taikomas priklausomoje Vakarų Sacharos teritorijoje.

                     (3)

                        [... m. ... mėn. ... d.] Tarybos sprendimas (ES) 2020/[ADD REFERENCE number] dėl Protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas) ir suteikiama galimybė prie Susitarimo prisijungti Maroko Karalystei, pasirašymo (OL L […], 2020 […], p. […]).

                     (4)

                        Protokolo įsigaliojimo datą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbs Tarybos generalinis sekretoriatas.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 11 30
            COM(2020) 769 final
            PRIEDAS
            prie Pasiūlymo dėl
            TARYBOS SPRENDIMO
            dėl Protokolo, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas) ir suteikiama galimybė prie Susitarimo prisijungti Maroko Karalystei, sudarymo Europos Sąjungos vardu

               PROTOKOLAS

               KURIUO IŠ DALIES KEIČIAMAS SUSITARIMAS DĖL TARPTAUTINIO NEMARŠRUTINIO KELEIVIŲ VEŽIMO TARPMIESTINIAIS IR MIESTO AUTOBUSAIS (INTERBUS SUSITARIMAS) IR SUTEIKIAMA GALIMYBĖ PRIE SUSITARIMO PRISIJUNGTI MAROKO KARALYSTEI

               SUSITARIANČIOSIOS ŠALYS:

               ATSIŽVELGDAMOS į Susitarimą dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas)
                  1
                ir jo įsigaliojimą 2003 m. sausio 1 d.
                  2
               ,

               ATSIŽVELGDAMOS į norą toliau plėtoti tarptautinio keleivinio transporto ryšius, turizmą ir kultūrinius mainus ne tik su šalimis, kurios dabar turi teisę prisijungti prie Susitarimo,

               NORĖDAMOS sudaryti sąlygas prie Interbus susitarimo prisijungti Maroko Karalystei,

               ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad 2018 m. liepos 16 d. – 2019 m. balandžio 16 d. Briuselyje buvo pateiktas pasirašyti Protokolas, kuriuo iš dalies keičiamas Susitarimas dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas) ir suteikiama galimybė prie Susitarimo prisijungti Maroko Karalystei (toliau – Protokolas dėl Maroko Karalystės),

               PRIPAŽINDAMOS, kad per pirmiau nurodytą laikotarpį Protokolą dėl Maroko Karalystės pasirašė ne visos susitariančiosios šalys,

               NORĖDAMOS leisti Protokolą pasirašyti visoms susitariančiosioms šalims,

               MANYDAMOS, kad būtų tikslingiau, jei Protokolas dėl Maroko Karalystės įsigaliotų, kai jį ratifikuos visos Interbus susitarimo susitariančiosios šalys,

               kadangi:

               (1)prisijungti prie Interbus susitarimo gali tik Europos transporto ministrų konferencijos (ETMK) narės ir kai kurios kitos tame susitarime nurodytos Europos šalys;

               (2)Maroko Karalystė ETMK turi stebėtojos statusą, tačiau nėra visateisė jos narė ir neturi kitu pagrindu suteiktos teisės šiuo etapu prie Interbus susitarimo prisijungti;

               (3)norint sudaryti sąlygas prie Interbus susitarimo prisijungti Maroko Karalystei, Interbus susitarimas turėtų būti iš dalies pakeistas,

               NUSPRENDĖ Interbus susitarimą atitinkamai iš dalies pakeisti ir

               SUSITARĖ:

               1 straipsnis

               Susitarimo dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas) 30 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:

               „Prie šio Susitarimo taip pat gali prisijungti San Marino Respublika, Andoros Kunigaikštystė, Monako Kunigaikštystė ir Maroko Karalystė.“.

               BENDROSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

               2 straipsnis

               Šis Protokolas pateikiamas pasirašyti Interbus susitarimo susitariančiosioms šalims Europos Sąjungos Tarybos generaliniame sekretoriate, kuris yra Protokolo depozitaras.

               3 straipsnis

               Pasirašančios šalys šį Protokolą pasirašo, patvirtina arba ratifikuoja pagal savo tvarką. Patvirtinimo arba ratifikavimo dokumentai deponuojami Protokolo depozitarui, o šis apie tai praneša visoms kitoms susitariančiosioms šalims.

               4 straipsnis

               Šis Protokolas įsigalioja pirmą mėnesio, einančio po mėnesio, kurį visos susitariančiosios šalys savo patvirtinimo ar ratifikavimo dokumentus deponavo Europos Sąjungos Tarybos generaliniam sekretoriatui, dieną.

               5 straipsnis

               Šis Protokolas, sudarytas anglų, prancūzų ir vokiečių kalbomis (tekstas kiekviena iš jų yra vienodai autentiškas), deponuojamas depozitarui, o šis patvirtintą originalo kopiją perduoda kiekvienai susitariančiajai šaliai.

               6 straipsnis

               Kiekviena susitariančioji šalis užtikrina tinkamą šio Protokolo vertimą į savo valstybinę (-es) kalbą (-as), kuri (-ios) skiriasi nuo 5 straipsnyje nurodytų autentiškų kalbų. Kiekvieno iš šių vertimų kopija deponuojama depozitarui, o šis visų tokių vertimų kopiją perduoda kiekvienai susitariančiajai šaliai.

               7 straipsnis

               Šiuo Protokolu pakeičiamas Susitarimo dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas) protokolas, kuriuo suteikiama galimybė prie Susitarimo prisijungti Maroko Karalystei; jis buvo pateiktas pasirašyti nuo 2018 m. liepos 16 d. iki 2019 m. balandžio 16 d. Ankstesnis protokolas nebeturi teisinės galios.

               Priimta Briuselyje

                  TAI PATVIRTINDAMI šį Protokolą pasirašė toliau nurodyti įgaliotieji atstovai.

               Pateikta pasirašyti Briuselyje.

               Europos Sąjungos vardu

               Albanijos Respublikos vardu

               Andoros Kunigaikštystės vardu

               Bosnijos ir Hercegovinos vardu

               Moldovos Respublikos vardu

               Juodkalnijos vardu

               Šiaurės Makedonijos Respublikos vardu

               Turkijos Respublikos vardu

               Ukrainos vardu

                     (1)

                        OL L 321, 2002 11 26, p. 13.

                     (2)

                        OL L 321, 2002 11 26, p. 44.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2021 07 20
            COM(2021) 406 final
            2021/0229(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Asociacijos taryboje, įsteigtoje Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimu, kuriuo įsteigiama Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Libano Respublikos asociacija, dėl tolesnio ES ir Libano partnerystės prioritetų taikymo, kol ES ir Libanas priims naujus atnaujintus bendrus dokumentus

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.Pasiūlymo dalykas

               Šis pasiūlymas teikiamas dėl sprendimo nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Asociacijos taryboje, įsteigtoje Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimu, kuriuo įsteigiama Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Libano Respublikos asociacija, dėl numatomo priimti sprendimo toliau taikyti ES ir Libano partnerystės prioritetus, kol ES ir Libanas priims naujus atnaujintus bendrus dokumentus.

               2.Pasiūlymo aplinkybės

               2.1.Asociacijos susitarimas

               2002 m. birželio 17 d. buvo pasirašytas ir 2006 m. balandžio 1 d. įsigaliojo Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimas, kuriuo įsteigiama Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Libano Respublikos asociacija (toliau – Asociacijos susitarimas). Asociacijos susitarimas yra ES ir Libano dvišalių santykių teisinis pagrindas. Susitarimu siekiama:

               –suteikti Šalių politiniam dialogui tinkamą pagrindą, taip sudarant sąlygas plėtoti glaudžius santykius visose srityse, kurios, jų manymu, šiam dialogui svarbios;

               –sudaryti sąlygas palaipsniui liberalizuoti prekybą prekėmis, paslaugomis ir kapitalu;

               –skatinti prekybą ir darnių ekonominių bei socialinių Šalių santykių plėtrą, visų pirma plėtojant dialogą ir bendradarbiavimą, kad būtų skatinamas Libano ir jo gyventojų vystymasis ir gerovė, skatinamas bendradarbiavimas ekonomikos, socialinių klausimų, kultūros, finansų, pinigų ir kitose abiem Šalims svarbiose srityse.

               2.2.Asociacijos taryba

               Asociacijos susitarimu įsteigiama Asociacijos taryba, kuri turi įgaliojimus priimti sprendimus susitarimo tikslams įgyvendinti numatytais atvejais. Sprendimai Šalims yra privalomi. Asociacijos taryba taip pat gali teikti rekomendacijas. Pagal darbo tvarkos taisykles Asociacijos tarybai pakaitomis kas 12 mėnesių pirmininkauja ES ir Libanas. Asociacijos taryba reguliariai posėdžiauja kartą per metus ministrų lygiu. Bet kurios Šalies prašymu ir jei Šalys sutinka, Asociacijos taryba gali rengti neeilines sesijas.

               2.3.Numatomas Asociacijos tarybos aktas

               Asociacijos taryba turi priimti sprendimą toliau taikyti 2016–2020 m. ES ir Libano partnerystės prioritetus, kol ES ir Libanas priims naujus atnaujintus bendrus dokumentus. Pagal Asociacijos tarybos darbo tvarkos taisyklių 10 straipsnį sprendimas bus priimtas taikant rašytinę procedūrą.

               3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu

               Pozicija, kurios Europos Sąjunga turi laikytis Asociacijos susitarimu įsteigtoje Asociacijos taryboje, dėl sprendimo toliau taikyti ES ir Libano partnerystės prioritetus priėmimo, grindžiama prie šio sprendimo pridedamu sprendimo tekstu.

               2016 m. lapkričio 11 d. Asociacijos tarybos sprendimu Nr. 1/2016 ES ir Libanas susitarė dėl partnerystės prioritetų, kuriais grindžiama partnerystė 2016–2020 m. laikotarpiu.

               Atsižvelgiant į vykstantį ES partnerystės su pietinėmis kaimyninėmis šalimis atnaujinimo procesą ir priėmus 2021–2027 m. daugiametę finansinę programą ir naująją Kaimynystės, vystomojo ir tarptautinio bendradarbiavimo priemonę, 2021 m. planuojama parengti ir priimti naujus atnaujintus bendrus dokumentus su pietinėmis kaimyninėmis šalimis, įskaitant Libaną. Atsižvelgiant į tai ir siekiant išvengti atotrūkio tarp ES ir Libano partnerystės prioritetų galiojimo pabaigos ir naujų prioritetų patvirtinimo, Šalys yra suinteresuotos toliau taikyti dabartinius partnerystės prioritetus, kol bus priimti nauji atnaujinti prioritetai.

               4.Teisinis pagrindas

               4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas

               4.1.1.Principai

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

               Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“
                  1
               .

               4.1.2.Teisinio pagrindo taikymas aptariamuoju atveju

               Asociacijos taryba yra įsteigta susitarimu, būtent Asociacijos susitarimu.

               Aktas, kurį Asociacijos taryba raginama priimti, yra teisinę galią turintis aktas. Numatomas aktas turi teisinę galią, nes juo dabartinių partnerystės prioritetų galiojimas bus pratęstas, kol bus priimti nauji atnaujinti bendri dokumentai.

               Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.

               4.2.Materialinis teisinis pagrindas

               4.2.1.Principai

               Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.

               4.2.2.Teisinio pagrindo taikymas aptariamuoju atveju

               Pagrindinis numatomo akto tikslas ir turinys yra susiję su bendradarbiavimu su trečiąja šalimi pagal Asociacijos susitarimą ir Europos kaimynystės politiką.

               Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra 217 straipsnis.

               4.3.Išvada

               Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 217 straipsnis kartu su 218 straipsnio 9 dalimi.

               5.Numatomo akto skelbimas

               Atsižvelgiant į tai, kad Asociacijos tarybos aktu bus iš dalies keičiama ES ir Libano partnerystės prioritetų galiojimo trukmė, priėmus šį aktą, jis turėtų būti paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               2021/0229 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Asociacijos taryboje, įsteigtoje Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimu, kuriuo įsteigiama Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Libano Respublikos asociacija, dėl tolesnio ES ir Libano partnerystės prioritetų taikymo, kol ES ir Libanas priims naujus atnaujintus bendrus dokumentus

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 217 straipsnį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)2002 m. birželio 17 d. buvo pasirašytas ir 2006 m. balandžio 1 d. įsigaliojo Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimas, kuriuo įsteigiama Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Libano Respublikos asociacija
                  2
               ;

               (2)2016 m. lapkričio mėn. Asociacijos taryba priėmė ES ir Libano partnerystės prioritetus, kurie taikomi iki 2020 m. pabaigos
                  3
               ;

               (3)pasikeisdamos laiškais, abi Šalys susitarė dėl tolesnio ES ir Libano partnerystės prioritetų kaip pagrindinio jų partnerystės stiprinimo dokumento galiojimo, kol bus priimti nauji atnaujinti bendri dokumentai;

               (4)pagal Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimo 76 straipsnį Asociacijos taryba gali priimti sprendimus siekdama susitarimo tikslų;

               (5)Asociacijos taryba taikydama rašytinę procedūrą turi priimti sprendimą toliau taikyti ES ir Libano partnerystės prioritetus, kol ES ir Libanas priims naujus atnaujintus bendrus dokumentus;

               (6)tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Asociacijos taryboje, kadangi sprendimas Sąjungai bus privalomas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Asociacijos taryboje, įsteigtoje Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimu, kuriuo įsteigiama Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Libano Respublikos asociacija, dėl tolesnio ES ir Libano partnerystės prioritetų taikymo, kol ES ir Libanas priims naujus atnaujintus bendrus dokumentus, grindžiama prie šio sprendimo pridedamu ES ir Libano asociacijos tarybos sprendimo projektu.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimas Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.

                     (2)

                        Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimas, kuriuo įsteigiama Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Libano Respublikos asociacija (OL L 143, 2006 5 30).

                     (3)

                        2016 m. lapkričio 11 d. ES ir Libano asociacijos tarybos sprendimas Nr. 1/2016, kuriuo susitarta dėl ES ir Libano partnerystės prioritetų (OL 350, 2016 12 22, p. 114).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2021 07 20
            COM(2021) 406 final
            PRIEDAS
            prie
            Pasiūlymo dėl TARYBOS SPRENDIMO
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Asociacijos taryboje, įsteigtoje Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimu, kuriuo įsteigiama Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Libano Respublikos asociacija, dėl tolesnio ES ir Libano partnerystės prioritetų taikymo, kol ES ir Libanas priims naujus atnaujintus bendrus dokumentus

               PRIEDAS

               ES IR LIBANO ASOCIACIJOS TARYBOS SPRENDIMAS Nr. xx/2021

               [mmmm/mm/dd]

               kuriuo susitariama dėl tolesnio ES ir Libano partnerystės prioritetų taikymo

               ES IR LIBANO ASOCIACIJOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimą, kuriuo įsteigiama Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Libano asociacija (toliau – Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimas),

               kadangi:

               (1)2002 m. birželio 17 d. buvo pasirašytas ir 2006 m. balandžio 1 d. įsigaliojo Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimas, kuriuo įsteigiama Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Libano Respublikos asociacija
                  1
               ;

               (2)pagal Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimo 76 straipsnį Asociacijos taryba gali priimti sprendimus siekdama susitarimo tikslų;

               (3)susitarimo 86 straipsnyje numatyta, kad Šalys turi imtis visų bendrųjų ar specialiųjų priemonių, siekdamos įvykdyti susitarime nurodytus įsipareigojimus, ir turi užtikrinti, kad susitarime nustatyti tikslai būtų pasiekti;

               (4)2016 m. lapkričio 11 d. Asociacijos tarybos sprendimu Nr. 1/2016 ES ir Libanas susitarė dėl 2016–2020 m. laikotarpio partnerystės prioritetų, kuriais siekiama paremti ir stiprinti Libano atsparumą ir stabilumą, kartu siekiant spręsti užsitęsusio konflikto Sirijoje poveikio klausimą
                  2
               ;

               (5)pasikeisdamos laiškais, abi Šalys susitarė dėl tolesnio ES ir Libano partnerystės prioritetų kaip pagrindinio jų partnerystės stiprinimo dokumento galiojimo, kol bus priimti nauji atnaujinti bendri dokumentai;

               (6)Asociacijos tarybos darbo tvarkos taisyklių 10 straipsnyje numatyta galimybė priimti sprendimus tarp sesijų taikant rašytinę procedūrą, jei Šalys taip susitaria,

               NUSPRENDĖ:

               1 straipsnis

               Asociacijos taryba, taikydama rašytinę procedūrą, nusprendžia, kad ES ir Libano partnerystės prioritetai, pridėti prie jos 2016 m. lapkričio 11 d. Sprendimo Nr. 1/2016, toliau taikomi, kol ES ir Libanas priims naujus atnaujintus bendrus dokumentus.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta XX [metai, mėnuo, diena].

                  Asociacijos tarybos vardu

                     (1)

                        Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimas, kuriuo įsteigiama Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Libano Respublikos asociacija (OL L 143, 2006 5 30).

                     (2)

                        2016 m. lapkričio 11 d. ES ir Libano asociacijos tarybos sprendimas Nr. 1/2016, kuriuo susitarta dėl ES ir Libano partnerystės prioritetų (OL L 350, 2016 12 22, p. 114).