				|

		52012PC0011

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS  dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) /* COM/2012/011 final - 2012/011 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

1.
PASIŪLYMO APLINKYBĖS

Šiame aiškinamajame memorandume išsamiai
išdėstytas pasiūlymas dėl naujojo asmens duomenų apsaugos ES teisinio
reglamentavimo pagrindų, kaip nurodyta Komunikate COM(2012) 9 final[1]. Siūlomus naujojo teisinio
reglamentavimo pagrindus sudaro du teisės aktų pasiūlymai:
–
Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl
fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų
judėjimo (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) ir
–
Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl
fizinių asmenų apsaugos kompetentingoms institucijoms tvarkant asmens duomenis
nusikalstamų veikų prevencijos, tyrimo, nustatymo ar traukimo baudžiamojon
atsakomybėn už jas arba baudžiamųjų sankcijų vykdymo tikslais ir dėl laisvo tokių
duomenų judėjimo[2].

Šis dokumentas – pasiūlymo dėl Bendrojo
duomenų apsaugos reglamento aiškinamasis memorandumas.
Svarbiausias galiojantis asmens duomenų
apsaugą reglamentuojantis ES teisės aktas, Direktyva 95/46/EB[3], buvo priimta 1995 m.
siekiant dviejų tikslų: apsaugoti pagrindinę teisę į duomenų apsaugą ir
užtikrinti laisvą asmens duomenų judėjimą tarp valstybių narių. Jis buvo
papildytas Pamatiniu sprendimu 2008/977/TVR – pagrindine Sąjungos asmens
duomenų apsaugos priemone policijos bendradarbiavimo ir teisminio
bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose srityje[4].

Dėl sparčios technologinės plėtros kilo naujų
asmens duomenų apsaugos sunkumų. Stipriai išaugo keitimosi duomenimis ir jų
rinkimo mastas. Technologijos leidžia privačioms įmonėms ir valdžios
institucijoms vykdant savo veiklą precedento neturinčiu mastu naudotis asmens
duomenimis. Asmenys vis dažniau viešina ir asmeninę informaciją, su kuria
galima susipažinti pasauliniame tinkle. Technologijos pakeitė ekonominį ir
socialinį gyvenimą.
Pasitikėjimo internetine aplinka stiprinimas
yra ekonomikos augimo pagrindas. Nepasitikintys vartotojai vengia pirkti
internetu ir naudotis naujomis paslaugomis. Dėl to galėtų sulėtėti inovatyvaus
naudojimosi naujomis technologijomis tendencijos. Todėl Europos skaitmeninėje
darbotvarkėje[5],
o bendrais bruožais – strategijoje „Europa 2020“[6]
pagrindinis vaidmuo skiriamas asmens duomenų apsaugai.
Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV)
16 straipsnio 1 dalyje, kuri įtraukta Lisabonos sutartimi, nustatytas principas,
kad kiekvienas asmuo turi teisę į savo asmens duomenų apsaugą. Be to, Lisabonos
sutartimi SESV 16 straipsnio 2 dalyje numatytas specialus asmens duomenų
apsaugos taisyklių priėmimo teisinis pagrindas. ES pagrindinių teisių chartijos
8 straipsnyje asmens duomenų apsauga įtvirtinta kaip pagrindinė teisė.
Europos Vadovų Taryba paprašė Komisijos
įvertinti duomenų apsaugą reglamentuojančių ES priemonių veikimą ir pateikti,
jei būtina, papildomų teisėkūros ir kitų iniciatyvų[7]. Savo rezoliucijoje dėl Stokholmo
programos Europos Parlamentas[8]
palankiai įvertino išsamią duomenų apsaugos sistemą ES ir, be kitų dalykų,
paragino persvarstyti Tarybos pamatinį sprendimą. Stokholmo programos
įgyvendinimo veiksmų plane[9]
Komisija pabrėžė poreikį užtikrinti, kad pagrindinė teisė į duomenų apsaugą
būtų nuosekliai taikoma įgyvendinant visų sričių ES politiką.
Komunikate „Visapusiškas požiūris į asmens
duomenų apsaugą Europos Sąjungoje“[10]
Komisija padarė išvadą, kad ES reikia visapusiškesnės ir nuoseklesnės politikos
užtikrinant pagrindinę teisę į asmens duomenų apsaugą.
Dabartinių reglamentavimo pagrindų tikslai ir
principai tebegalioja, tačiau jie neužkirto kelio skirtingam asmens duomenų
apsaugos įgyvendinimui Sąjungoje, teisiniam netikrumui ir plačiai paplitusiai
viešajai nuomonei, kad ypač internete duomenų apsaugai kyla rimtų grėsmių[11]. Todėl atėjo laikas parengti
tvirtesnius ir nuoseklesnius ES asmens duomenų apsaugos reglamentavimo
pagrindus, kurie būtų griežtai įgyvendinami ir skaitmeninei ekonomikai padėtų
įsitvirtinti vidaus rinkoje, asmenims leistų kontroliuoti savo asmens duomenis
ir teisiniu bei praktiniu požiūriu sustiprintų ūkinės veiklos vykdytojų ir
valdžios institucijų pasitikėjimą.

2.
KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO
REZULTATAI

Ši iniciatyva teikiama po išsamių konsultacijų
su visomis pagrindinėmis suinteresuotosiomis šalimis dėl galiojančių teisinio
asmens duomenų apsaugos reglamentavimo pagrindų peržiūros, kurios truko ilgiau
nei dvejus metus. 2009 m. gegužės mėn. vykstant konsultacijoms surengta
aukšto lygio konferencija[12].
Viešosios konsultacijos vyko dviem etapais:
–
Nuo 2009 m. liepos 9 d. iki gruodžio
31 d. vyko konsultacijos dėl pagrindinės teisės į asmens duomenų
apsaugą teisinio reglamentavimo pagrindų. Komisija gavo 168 atsakymus: 127
iš fizinių asmenų, verslo organizacijų ir asociacijų ir 12 iš valdžios
institucijų[13].

–
Nuo 2010 m. lapkričio 4 d. iki 2011 m.
sausio 15 d. vyko konsultacijos dėl Komisijos visapusiško požiūrio į asmens
duomenų apsaugą Europos Sąjungoje. Komisija gavo 305 atsakymus: 54 iš
piliečių, 31 iš valdžios institucijų ir 220 iš privačių organizacijų, visų
pirma verslo asociacijų ir nevyriausybinių organizacijų[14].
Be to, vyko tikslinės konsultacijos su
pagrindinėmis suinteresuotosiomis šalimis, 2010 m. birželio ir liepos mėn.
buvo surengti susitikimai su valstybių narių institucijomis ir privačiojo
sektoriaus suinteresuotosiomis šalimis, taip pat privatumo, duomenų apsaugos ir
vartotojų teisių apsaugos organizacijomis[15].
2010 m. lapkričio mėn. Europos Komisijos pirmininko pavaduotoja
V. Reding surengė apskritojo stalo diskusiją apie duomenų apsaugos
reformą. 2011 m. sausio 28 d. (Duomenų apsaugos diena) Europos
Komisija ir Europos Vadovų Taryba kartu surengė aukšto lygio konferenciją,
kurioje aptarė su ES teisinio reglamentavimo pagrindų reforma susijusius
klausimus ir būtinybę parengti bendrus pasaulinius duomenų apsaugos standartus[16]. Tarybai pirmininkavusios
Vengrija ir Lenkija atitinkamai 2011 m. birželio 16–17 d. ir
2011 m. rugsėjo 21 d. surengė dvi konferencijas duomenų apsaugos
klausimais.
2011 m. vyko konkretiems klausimams
skirti praktiniai užsiėmimai ir seminarai. Sausio mėn. ENISA[17] surengė praktinį seminarą,
skirtą pranešimams apie duomenų saugumo pažeidimus Europoje[18]. Vasario mėn. Komisijos
iniciatyva įvyko praktinis seminaras su valstybių narių institucijomis, kuriame
aptarti duomenų apsaugos klausimai policijos bendradarbiavimo ir teisminio
bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose ir pamatinio sprendimo įgyvendinimo
klausimai, o Pagrindinių teisių agentūra surengė konsultacinį susitikimą su
suinteresuotosiomis šalimis „Duomenų apsauga ir privatumas“. 2011 m.
liepos 13 d. įvyko nacionalinių duomenų apsaugos institucijų diskusija
pagrindiniais reformos klausimais. 2010 m. lapkričio-gruodžio mėn. surengus
Eurobarometro apklausą konsultuotasi su ES piliečiais[19]. Be to, parengta keletas
tyrimų[20].
29 straipsnio darbo grupė[21]
pateikė kelias nuomones ir naudingos informacijos Komisijai[22]. Europos duomenų apsaugos
priežiūros pareigūnas taip pat parengė išsamią nuomonę 2010 m. lapkričio
mėn. Komisijos komunikate iškeltais klausimais[23].

2011 m. liepos 6 d. rezoliucija
Europos Parlamentas patvirtino pranešimą, kuriame pritarta Komisijos nuostatai
pertvarkyti duomenų apsaugos reglamentavimo pagrindus[24]. 2011 m. vasario 24 d.
Europos Sąjungos Taryba priėmė išvadas, kuriose aiškiai pritarė Komisijos
ketinimui pertvarkyti duomenų apsaugos reglamentavimo pagrindus ir sutiko su
daugeliu Komisijos nuomonės aspektų. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų
komitetas taip pat pritarė Komisijos siekiui užtikrinti nuoseklesnį ES duomenų
apsaugos taisyklių taikymą[25]
visose valstybėse narėse ir tuo tikslu tinkamai peržiūrėti Direktyvą 95/46/EB[26].
Per konsultacijas dėl bendros koncepcijos
didžioji dauguma suinteresuotųjų šalių sutiko, kad bendrieji principai
tebegalioja, tačiau reikia keisti dabartinio reglamentavimo pagrindus, kad jie
padėtų geriau reaguoti į sparčios naujųjų technologijų (ypač interneto) plėtros
keliamus sunkumus ir augančią globalizaciją, kartu išlaikant teisinio reglamentavimo
pagrindų neutralumą technologijų atžvilgiu. Visų pirma ūkinės veiklos
vykdytojai, reikalaujantys sustiprinti teisinį tikrumą ir suderinti asmens
duomenų apsaugos taisykles, stipriai kritikavo šiuo metu skirtingai Sąjungoje
užtikrinamą asmens duomenų apsaugą. Jų nuomone, sudėtingos tarptautinio asmens
duomenų perdavimo taisyklės yra didelė jų veiklos kliūtis, nes jiems nuolat
tenka asmens duomenis perduoti iš ES į kitas pasaulio šalis.
Laikydamasi geresnio reglamentavimo politikos,
Komisija atliko politikos alternatyvų poveikio vertinimą. Poveikio vertinimas
grįstas trimis politikos tikslais – gerinti duomenų apsaugos vidaus rinkos
aspektą, skatinti asmenis veiksmingiau naudotis teisėmis į duomenų apsaugą ir
sukurti visapusiškus ir nuoseklius reglamentavimo pagrindus visoms Sąjungos
kompetencijos sritims, įskaitant policijos bendradarbiavimą ir teisminį
bendradarbiavimą baudžiamosiose bylose. Vertintos trys politikos galimybės,
reikalaujančios skirtingo veiksmų masto: pirmoji galimybė – minimaliai keisti
teisės aktus ir vadovautis aiškinamaisiais pranešimais, taip pat taikyti
politikos rėmimo priemones, kaip antai finansavimo programas ir technines
priemones; antroji galimybė – priimti kiekvieną analizėje iškeltą klausimą
reglamentuojančias teisės nuostatas, o trečioji galimybė – centralizuoti
duomenų apsaugą ES priimant tikslias ir išsamias taisykles visiems sektoriams
ir įsteigti ES agentūrą, atsakingą už šių nuostatų priežiūrą ir vykdymą.
Pagal nusistovėjusią Komisijos metodologiją
kartu su priežiūros grupe, sudaryta iš įvairių tarnybų atstovų, vertinta, kiek
kiekviena politikos galimybe bus veiksmingai pasiekti politikos tikslai, taip
pat koks jos ekonominis poveikis suinteresuotosioms šalims (ir ES institucijų
biudžetui), socialinis poveikis ir poveikis pagrindinėms teisėms. Poveikis
aplinkai nenustatytas. Išnagrinėjus bendrą poveikį išrinkta tinkamiausia
politikos galimybė, kuri grindžiama antrąja galimybe ir kai kuriais kitų abiejų
galimybių elementais. Ji sudaro šio pasiūlymo pagrindą. Remiantis poveikio
vertinimu, įgyvendinus šią galimybę, be kita ko, labai sustiprėtų duomenų
valdytojų ir piliečių teisinis tikrumas, sumažėtų administracinė našta,
Sąjungoje būtų nuosekliai taikomi duomenų apsaugos teisės aktai, gyventojams
būtų užtikrinta veiksminga galimybė ES naudotis teisėmis į asmens duomenų
apsaugą ir būtų garantuota veiksminga duomenų apsaugos priežiūra ir
įgyvendinimas. Be to, tikimasi, kad įgyvendinus tinkamiausią politikos galimybę
bus lengviau pasiekti Komisijos tikslą supaprastinti administracines procedūras
ir sumažinti administracinę naštą, taip pat Europos skaitmeninės darbotvarkės,
Stokholmo veiksmų plano ir strategijos „Europa 2020“ tikslus.
Poveikio vertinimo valdybos nuomonė dėl
poveikio vertinimo projekto priimta 2011 m. rugsėjo 9 d. Remiantis
valdybos nuomone padarytos tokios poveikio vertinimo pataisos:
–
patikslinti dabartinio teisinio reglamentavimo
pagrindų tikslai (kiek jie pasiekti ir kiek nepasiekti) ir numatomos pertvarkos
tikslai;
–
skirsnis „Problemos apibūdinimas“ papildytas
įrodymais ir išsamesniais paaiškinimais (patikslinimais);
–
įtrauktas skirsnis „Proporcingumas“;
–
iš esmės peržiūrėti ir pataisyti visi skaičiavimai
ir apytikriai įverčiai, susiję su administracine našta pasirinkus pagrindinį
scenarijų ir tinkamiausią galimybę, taip pat patikslintas pranešimo sąnaudų ir
bendrų skirtingo reglamentavimo sąnaudų santykis (įskaitant 10 priedą);
–
tiksliau apibrėžtas poveikis labai mažoms,
mažosioms ir vidutinėms įmonėms, ypač kiek tai susiję su duomenų apsaugos
pareigūnais ir duomenų apsaugos poveikio vertinimu.
Poveikio vertinimas ir jo santrauka skelbiami
kartu su pasiūlymais.

3.
TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
3.1.
Teisinis pagrindas

Šis pasiūlymas grindžiamas SESV
16 straipsniu – nauju Lisabonos sutartimi sukurtu teisiniu pagrindu,
kuriuo remiamasi priimant duomenų apsaugos taisykles. Vadovaujantis šia
nuostata galima priimti taisykles, kuriomis užtikrinama asmenų apsauga
valstybėms narėms tvarkant asmens duomenis, kai atliekama Sąjungos teisės
reglamentuojama veikla. Be to, pagal šią nuostatą galima priimti taisykles,
kuriomis reglamentuojamas laisvas asmens duomenų judėjimas, įskaitant valstybių
narių arba privačių subjektų tvarkomus asmens duomenis.
Reglamentas laikomas tinkamiausia teisine
asmens duomenų apsaugos Sąjungoje reglamentavimo priemone. Kaip nustatyta SESV
288 straipsnyje, reglamentas taikomas tiesiogiai, todėl jis padės
suvienodinti teisės taikymą ir sustiprins teisinį tikrumą, nes bus numatytos
suderintos pagrindinės taisyklės, sustiprinta asmenų pagrindinių teisių apsauga
ir pagerintas vidaus rinkos veikimas.
Iš dalies keičiant Direktyvą 2002/58/EB, SESV
114 straipsnio 1 dalimi būtina remtis tik ta apimtimi, kuria toje
direktyvoje nustatyta abonentų, kurie yra juridiniai asmenys, teisėtų interesų
apsauga.

3.2.
Subsidiarumas ir proporcingumas

Vadovaujantis subsidiarumo principu (SESV 5
straipsnis 3 dalis), veiksmų Sąjungos lygmeniu reikėtų imtis tik tuomet ir
tiek, kiek numatytų tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti ir todėl dėl
pasiūlytų veiksmų masto ar poveikio jų geriau siekti Sąjungos lygiu.
Atsižvelgiant į pirmiau išdėstytas problemas, subsidiarumo analizė patvirtina
būtinybę imtis ES lygmens veiksmų dėl toliau nurodytų priežasčių:
–
Pagrindinių teisių chartijos 8 straipsnyje
įtvirtinta teisė į asmens duomenų apsaugą, todėl reikia užtikrinti, kad duomenų
apsauga būtų vienoda visoje Sąjungoje. Neturint bendrų ES taisyklių galėtų
kilti pavojus, kad valstybėse narėse bus užtikrinama nevienoda apsauga ir dėl
skirtingų standartų bus ribojamas asmens duomenų judėjimas tarp valstybių
narių.
–
Sparčiai auga asmens duomenų perdavimo į kitas
valstybes nares ir į trečiąsias šalis mastas. Be to, kyla praktinių sunkumų dėl
duomenų apsaugos teisės aktų vykdymo ir poreikio valstybėms narėms bei jų
institucijoms bendradarbiauti; juos reikia spręsti ES lygmeniu siekiant
užtikrinti vienodą Sąjungos teisės taikymą. Todėl ES turi geriausias galimybes
veiksmingai ir nuosekliai užtikrinti vienodą asmenų apsaugą, kai jų asmens
duomenys perduodami į trečiąsias šalis.
–
Dabartinėmis aplinkybėmis vienos valstybės narės
negali sumažinti problemų, visų pirma kylančių dėl nacionalinės teisės aktų
skirtumų. Taigi, yra konkretus poreikis nustatyti suderintus ir nuoseklius
reglamentavimo pagrindus, kurie leistų sklandžiai perduoti asmens duomenis tarp
ES valstybių narių, kartu užtikrinant veiksmingą visų fizinių asmenų apsaugą
visoje ES.
–
Dėl problemų, kurios būdingos ne vienai ar kelioms
valstybėms narėms, pobūdžio ir masto siūlomi ES teisėkūros veiksmai bus
veiksmingesni nei panašūs valstybių narių veiksmai.
Vadovaujantis proporcingumo principu, visi
veiksmai turi būti tikslingi ir neviršyti to, kas būtina siekiant užsibrėžtų
tikslų. Šiuo principu vadovautasi rengiant šį pasiūlymą: tiek nustatant ir
vertinant politikos galimybes, tiek rengiant pasiūlymo projektą.

3.3.
Pagrindinių teisių aspektų santrauka

Teisė į asmens duomenų apsaugą įtvirtinta
Chartijos 8 straipsnyje, SESV 16 straipsnyje ir EŽTK
8 straipsnyje. Kaip pažymėjo ES Teisingumo Teismas[27], teisė į asmens duomenų
apsaugą nėra absoliuti ir turi būti vertinama atsižvelgiant į jos visuomeninę
paskirtį[28].
Duomenų apsauga glaudžiai susijusi su Chartijos 7 straipsniu saugoma teise
į privatų ir šeimos gyvenimą. Tai atsispindi iš Direktyvos 95/46/EB
1 straipsnio 1 dalies, kurioje numatyta, kad valstybės narės
užtikrina fizinių asmenų pagrindinių teisių ir laisvių, o ypač jų teisės į
privatų gyvenimą, apsaugą tvarkant asmens duomenis.
Galimas poveikis ir kitoms Chartijoje
įtvirtintoms pagrindinėms teisėms, kaip antai saviraiškos laivei (Chartijos
11 straipsnis), laisvei užsiimti verslu (16 straipsnis), teisei į
nuosavybę, o ypač intelektinės nuosavybės apsaugai (17 straipsnio
2 dalis), bet kokios diskriminacijos, be kita ko, dėl rasės, tautinės
kilmės, genetinių bruožų, religijos ar tikėjimo, politinių ar kitokių pažiūrų,
negalios ar seksualinės orientacijos draudimui (21 straipsnis), vaiko
teisėms (24 straipsnis), teisei į aukštą sveikatos apsaugos lygį
(35 straipsnis), teisei susipažinti su dokumentais (42 straipsnis) ir
teisei į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą
(47 straipsnis).

3.4.
Išsamus pasiūlymo paaiškinimas
3.4.1.
1 SKYRIUS. BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnyje apibrėžtas reglamento
dalykas ir, taip pat kaip Direktyvos 95/46/EB 1 straipsnyje, nustatyti du
jo tikslai.
2 straipsnyje nustatyta dalykinė
reglamento taikymo sritis.
3 straipsnyje nustatyta teritorinė
reglamento taikymo sritis.
4 straipsnyje pateiktos reglamento
terminų apibrėžtys. Vienos apibrėžtys perimtos iš Direktyvos 95/46/EB, kitos –
pakeistos, papildytos arba naujos („asmens duomenų saugumo pažeidimo“
apibrėžtis, kuri grindžiama E. privatumo direktyvos 2002/58/EB[29], iš dalies pakeistos Direktyva
2009/136/EB[30],
2 straipsnio h punktu, terminai „genetiniai duomenys“, „biometriniai
duomenys“, „sveikatos duomenys“, „pagrindinė buveinė“, „atstovas“, „įmonė“,
„įmonių grupė“, „įmonei privalomos taisyklės“, „vaikas“, kaip apibrėžta
Jungtinių Tautų vaiko teisių konvencijoje[31],
ir „priežiūros institucija“).
Į sutikimo sąvokos apibrėžtį įtrauktas žodis
„aiškus“, kad nebūtų painiojama su „vienareikšmiu“ sutikimu ir būtų vartojama
viena pastovi sutikimo sąvokos apibrėžtis. Taip bus užtikrinta, kad duomenų
subjektas žinos, kad jis duoda sutikimą ir su kuo jis sutinka.

3.4.2.
II SKYRIUS. PRINCIPAI

5 straipsnyje nustatyti asmens duomenų
tvarkymo principai, atitinkantys nustatytuosius Direktyvos 95/46/EB
6 straipsnyje. Papildomai įtraukti visų pirma tokie nauji principai:
skaidrumo, duomenų kiekio mažinimo ir plačios duomenų valdytojo atsakomybės.
6 straipsnyje, kuris grindžiamas
Direktyvos 95/46/EB 7 straipsniu, nustatyti teisėto tvarkymo kriterijai,
kurie išdėstomi konkrečiau, kiek tai susiję su interesų suderinimo kriterijumi
ir teisinių pareigų vykdymu bei viešuoju interesu.
7 straipsnyje apibrėžta, kokiomis
sąlygomis sutikimas laikomas galiojančiu teisėto duomenų tvarkymo teisiniu
pagrindu.
8 straipsnyje nustatytos kitos vaikų
asmens duomenų tvarkymo teisėtumo sąlygos, kai vaikams tiesiogiai siūlomos
informacinės visuomenės paslaugos.
Remiantis Direktyvos 95/46/EB
8 straipsniu, 9 straipsnyje numatytas bendras draudimas tvarkyti tam
tikrų kategorijų asmens duomenis ir šios bendrosios taisyklės išimtys.
10 straipsnyje nustatyta, kad duomenų
valdytojas neprivalo gauti papildomos informacijos, kad nustatytų duomenų
subjektą, vien siekdamas laikytis kurios nors šio reglamento nuostatos.

3.4.3.
III SKYRIUS. DUOMENŲ SUBJEKTO TEISĖS
3.4.3.1.
1 skirsnis. Skaidrumas ir sąlygos

11 straipsnyje įtvirtinta duomenų
valdytojų pareiga suteikti skaidrią ir lengvai prieinamą bei suprantamą
informaciją, kaip numatyta visų pirma Madrido rezoliucijoje dėl asmens duomenų
ir privatumo tarptautinių standartų[32].

12 straipsniu duomenų valdytojas
įpareigojamas numatyti duomenų subjekto teisių įgyvendinimo procedūras ir
mechanizmą, įskaitant galimybes teikti elektroninius prašymus, reikalavimą per
nustatytą terminą atsakyti į duomenų subjekto prašymus ir motyvuoti neigiamus
atsakymus.
13 straipsnyje duomenų gavėjų teisės,
grindžiamos Direktyvos 95/46/EB 12 straipsnio c punktu, numatomos
visiems duomenų gavėjams, įskaitant bendrus duomenų valdytojus ir duomenų
tvarkytojus.

3.4.3.2.
2 skirsnis. Informacija ir teisė susipažinti
su duomenimis

14 straipsnyje išsamiai išdėstomos
Direktyvos 95/46/EB 10 ir 11 straipsniais grindžiamos duomenų valdytojo
pareigos informuoti duomenų subjektą ir suteikti duomenų subjektui papildomos
informacijos, be kita ko, apie saugojimo laikotarpį, teisę pateikti skundą,
duomenų perdavimą į užsienį ir duomenų šaltinį. Perimtos galimos Direktyvos
95/46/EB išimtys, pvz., tokia pareiga netaikoma, jei duomenų įrašymas arba
atskleidimas aiškiai numatytas įstatyme. Tai galėtų būti taikoma, pavyzdžiui,
konkurencijos, mokesčių ar muitų institucijų arba kompetentingų socialinės
apsaugos tarnybų procedūroms.
15 straipsnyje numatyta Direktyvos
95/46/E 12 straipsnio a punktu grindžiama duomenų subjekto teisė
susipažinti su savo asmens duomenimis, kuri papildyta naujais elementais, kaip
antai duomenų subjekto teisė sužinoti saugojimo laikotarpį, teisė reikalauti
ištaisyti ir ištrinti duomenis, taip pat teisė pateikti skundą.

3.4.3.3.
3 skirsnis. Duomenų ištaisymas ir ištrynimas

16 straipsnyje nustatyta Direktyvos
95/46/E 12 straipsnio b punktu grindžiama duomenų subjekto teisė
reikalauti ištaisyti duomenis.
17 straipsnyje numatyta duomenų subjekto
teisė būti pamirštam ir teisė reikalauti ištrinti duomenis. Jame plėtojama ir
išsamiai išdėstoma Direktyvos 95/46/EB 12 straipsnio b punkte
įtvirtinta teisė reikalauti ištrinti duomenis ir nustatomos teisės būti
pamirštam sąlygos, įskaitant asmens duomenis viešai paskelbusio duomenų
valdytojo pareigą informuoti trečiuosius asmenis apie duomenų subjekto prašymą
ištrinti visas nuorodas į tuos duomenis, jų kopijas ar dublikatus. Be to, jame
nustatyta teisė į duomenų tvarkymo apribojimą tam tikrais atvejais, taip
išvengiama dviprasmiško termino „blokavimas“.
18 straipsnyje įtvirtinta duomenų
subjekto teisė į duomenų perkeliamumą, t. y. teisė duomenis persiųsti iš
vienos elektroninės tvarkymo sistemos į kitą, duomenų valdytojui netrukdant.
Kaip šios teisės įgyvendinimo prielaida ir siekiant gerinti fizinių asmenų teisę
susipažinti su savo asmens duomenimis, jame nustatyta teisė tuos duomenis iš
duomenų valdytojo gauti susistemintu ir dažnai naudojamu elektroniniu formatu.

3.4.3.4.
4 skirsnis. Teisė nesutikti ir profiliavimas

19 straipsnyje nustatyta duomenų subjekto
teisė nesutikti. Ji grindžiama Direktyvos 95/46/EB 14 straipsniu su tam
tikrais pakeitimais, be kita ko susijusiais su įrodinėjimo našta ir jų taikymu
tiesioginei rinkodarai.
20 straipsnyje
reglamentuojama duomenų subjekto teisė į tai, kad nebūtų taikoma profiliavimu
pagrįsta priemonė. Ji – su tam tikrais pakeitimais ir papildomomis apsaugos
priemonėmis – grindžiama Direktyvos 95/46 15 straipsnio 1 dalimi,
kurioje reglamentuojami automatizuoti individualūs sprendimai, be to,
atsižvelgiama į Europos Tarybos rekomendaciją dėl profiliavimo[33].

3.4.3.5.
5 skirsnis. Apribojimai

21 straipsnyje
tiksliau apibrėžiama Sąjungos ar valstybių narių teisė išlaikyti arba numatyti
5 straipsnyje įtvirtintų principų ir 11–20 straipsniuose bei
32 straipsnyje nustatytų duomenų subjekto teisių apribojimus. Ši nuostata
grindžiama Direktyvos 95/46/EB 13 straipsniu ir reikalavimais, kylančiais
iš Pagrindinių teisių chartijos ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių
laisvių apsaugos konvencijos, kaip jas aiškina ES Teisingumo Teismas ir Europos
žmogaus teisių teismas.

3.4.4.
IV SKYRIUS. DUOMENŲ VALDYTOJAS IR DUOMENŲ
TVARKYTOJAS
3.4.4.1.
1 skirsnis. Bendrosios pareigos

22 straipsnyje atsižvelgiama į diskusiją
apie atskaitomybės principą ir išsamiai apibrėžiama duomenų valdytojo pareiga
laikytis šio reglamento ir tą įrodyti, be kita ko, tuo tikslu numatant
atitinkamas vidaus nuostatas ir mechanizmus.
23 straipsnyje nustatytos duomenų
valdytojo pareigos, kylančios iš pritaikytosios ir standartizuotosios duomenų
apsaugos principų.
24 straipsnyje tiksliai apibrėžiama bendrų
duomenų valdytojų atsakomybė, kiek tai susiję su jų vidaus santykiais, ir
duomenų subjekto atžvilgiu.
25 straipsnyje nustatyta Sąjungos
teritorijoje neįsisteigusių duomenų valdytojų pareiga esant tam tikroms
sąlygoms paskirti atstovą Sąjungoje, kai jų duomenų tvarkymo veiklai taikomas
reglamentas.
26 straipsnyje, kuris iš dalies
grindžiamas Direktyvos 95/46/EB 17 straipsnio 2 dalimi, patikslintas
duomenų tvarkytojo statusas ir jo pareigos, be to, numatyta naujų aspektų,
pavyzdžiui, kad duomenų tvarkytojas, kuris duomenis tvarko viršydamas duomenų
valdytojo nurodymus, laikytinas bendru duomenų valdytoju.
27 straipsnis, kuriuo reglamentuojamas
duomenų valdytojui ir duomenų tvarkytojui pavaldžių asmenų atliekamas duomenų
tvarkymas, grindžiamas Direktyvos 95/46/EB 16 straipsniu.
28 straipsnyje nustatyta duomenų
valdytojų ir duomenų tvarkytojų pareiga saugoti duomenų tvarkymo operacijų, už
kurias jie atsakingi, dokumentus, o ne bendra pareiga pranešti priežiūros
institucijai, kaip reikalauta pagal Direktyvos 95/46/EB 18 straipsnio
1 dalį ir 19 straipsnį.
29 straipsnyje tiksliai apibrėžta duomenų
valdytojo ir duomenų tvarkytojo pareiga bendradarbiauti su priežiūros
institucija.

3.4.4.2.
2 skirsnis. Duomenų saugumas

30 straipsnyje nustatyta Direktyvos
95/46/EB 17 straipsnio 1 dalimi grindžiama duomenų valdytojo ir duomenų
tvarkytojo pareiga įdiegti tinkamas duomenų tvarkymo saugumo priemones, kuri
dabar taikoma ir duomenų tvarkytojams, neatsižvelgiant į tai, ar su duomenų
valdytoju sudaryta sutartis.
Remiantis E. privatumo direktyvos
2002/58/EB 4 straipsnio 3 dalimi, kurioje reglamentuojamas pranešimas
apie asmens duomenų saugumo pažeidimus, 31 ir 32 straipsniuose
įtvirtinta pareiga pranešti apie asmens duomenų saugumo pažeidimus.

3.4.4.3.
3 skirsnis. Duomenų apsaugos poveikio vertinimas
ir išankstinis leidimas

33 straipsnyje nustatyta duomenų
valdytojų ir duomenų tvarkytojų pareiga prieš pradedant rizikingas duomenų
tvarkymo operacijas atlikti duomenų apsaugos poveikio vertinimą.
34 straipsnyje reglamentuojami atvejai,
kai prieš pradedant tvarkyti duomenis privaloma gauti priežiūros institucijos
leidimą ir su ja konsultuotis. Jis grindžiamas Direktyvos 95/46/EB
20 straipsnyje įtvirtintu išankstinės patikros principu.

3.4.4.4.
4 skirsnis. Duomenų apsaugos pareigūnas

35 straipsnyje nustatyta, kad viešajame
sektoriuje privaloma paskirti duomenų apsaugos pareigūną, o privačiajame
sektoriuje – didelėse įmonėse arba tais atvejais, kai pagrindinė duomenų
valdytojo ar tvarkytojo veikla yra duomenų tvarkymo operacijos, kurias būtina
reguliariai ir sistemingai stebėti. Ši nuostata grindžiama Direktyvos 95/46/EB
18 straipsnio 2 dalimi, kurioje numatyta, kad valstybės narės tokį
reikalavimą gali nustatyti vietoj bendros pareigos pranešti.
36 straipsnyje apibrėžiamas duomenų
apsaugos pareigūno statusas.
37 straipsnyje nustatytos pagrindinės
duomenų apsaugos pareigūno užduotys.

3.4.4.5.
5 skirsnis. Elgesio kodeksas ir sertifikavimas

Remiantis Direktyvos 95/46/EB
27 straipsnio 1 dalyje įtvirtinta koncepcija, 38 straipsnyje
reglamentuojami elgesio kodeksai, tiksliai apibrėžiamas kodeksų turinys bei
procedūros, o Komisijai suteikiami įgaliojimai spręsti dėl visuotino elgesio
kodekso galiojimo.
39 straipsniu
numatyta galimybė nustatyti sertifikavimo mechanizmus ir duomenų apsaugos
ženklus bei žymenis.

3.4.5.
V SKYRIUS. ASMENS DUOMENŲ PERDAVIMAS Į
TREČIĄSIAS ŠALIS AR TARPTAUTINĖMS ORGANIZACIJOMS

40 straipsnyje nustatytas bendrasis
principas, kad tame skyriuje įtvirtintas pareigas privaloma vykdyti, kai asmens
duomenys perduodami į trečiąsias šalis arba tarptautinėms organizacijoms,
įskaitant tolesnį perdavimą.
41 straipsnyje, kuris grindžiamas
Direktyvos 95/46/EB 25 straipsniu, numatyti Komisijos sprendimo dėl
tinkamumo priėmimo kriterijai, sąlygos ir tvarka. Vertindama apsaugos tinkamumo
lygį, Komisija, be kita ko, atsižvelgia į tokius kriterijus kaip teisinės
valstybės principas, teisminės teisių gynimo priemonės ir nepriklausoma
priežiūra. Šiame straipsnyje dabar aiškiai patvirtinta Komisijos galimybė
vertinti trečiosios šalies teritorijoje arba su duomenų tvarkymu susijusiame
jos sektoriuje užtikrinamą apsaugos lygį.
42 straipsnyje nustatytas reikalavimas
tais atvejais, kai duomenys į trečiąsias šalis perduodami Komisijai nepriėmus
sprendimo dėl tinkamumo, numatyti tinkamas apsaugos priemones, visų pirma
standartines duomenų apsaugos sąlygas, įmonei privalomas taisykles ir sutarties
sąlygas. Galimybė remtis Komisijos standartinėmis duomenų apsaugos sąlygomis
grindžiama Direktyvos 95/46/EB 26 straipsnio 4 dalimi. Nauja yra tai,
kad tokias standartines duomenų apsaugos sąlygas dabar gali priimti priežiūros
institucija, o Komisija – patvirtinti jų visuotiną galiojimą. Teisės akte dabar
konkrečiai nurodomos įmonei privalomos taisyklės. Galimybė nustatyti sutarties
sąlygas suteikia duomenų valdytojui arba tvarkytojui tam tikro lankstumo,
tačiau jas turi patvirtinti priežiūros institucija.
43 straipsnyje, kuris grindžiamas
dabartine praktika ir priežiūros institucijų reikalavimais, išsamiai išdėstytos
duomenų perdavimo remiantis įmonei privalomomis taisyklėmis sąlygos.
44 straipsnyje, kuris grindžiamas
galiojančiomis Direktyvos 95/46/EB 26 straipsnio nuostatomis, nustatytos
ir patikslintos duomenų perdavimo išimtys. Jos visų pirma taikomos tais
atvejais, kai duomenis reikalaujama ir būtina perduoti siekiant apsaugoti
svarbų viešąjį interesą, pavyzdžiui, tarptautinio duomenų keitimosi tarp
konkurencijos, mokesčių ar muitų institucijų arba kompetentingų socialinės
apsaugos ar žuvininkystės tarnybų atvejais. Be to, tam tikromis siaurai
apibrėžtomis sąlygomis duomenų perdavimas gali būti pateisinamas teisėtu
duomenų valdytojo arba tvarkytojo interesu, tačiau tik prieš tai įvertinus ir
dokumentavus tos duomenų perdavimo operacijos aplinkybes.
45 straipsnyje aiškiai nustatytas
tarptautinio Komisijos ir trečiųjų šalių, ypač tų, kurių užtikrinamas apsaugos
lygis laikomas tinkamu, priežiūros institucijų bendradarbiavimo asmens duomenų
apsaugos tikslais mechanizmas, atsižvelgiant į 2007 m. birželio 12 d.
Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (EBPO) rekomendaciją dėl
tarptautinio bendradarbiavimo įgyvendinant privatumo apsaugos teisės aktus.

3.4.6.
VI SKYRIUS. NEPRIKLAUSOMOS PRIEŽIŪROS
INSTITUCIJOS
3.4.6.1.
1 skirsnis. Nepriklausomumas

Remiantis Direktyvos 95/46/EB
28 straipsnio 1 dalimi, 46 straipsnyje nustatyta valstybių narių
pareiga įsteigti priežiūros institucijas ir išplėstos priežiūros institucijų
funkcijos įtraukiant bendradarbiavimą su kitomis priežiūros institucijomis ir
Komisija.
47 straipsnyje tiksliai apibrėžtos
priežiūros institucijų nepriklausomumo sąlygos, remiantis Europos Sąjungos
Teisingumo Teismo praktika[34]
ir atsižvelgiant į Reglamento (EB) Nr. 45/2001[35] 44 straipsnį.
Remiantis atitinkama teismo praktika[36] ir atsižvelgiant į Reglamento
(EB) Nr. 45/2001 42 straipsnio 2–6 dalis, 48 straipsnyje
nustatyti bendrieji reikalavimai priežiūros institucijų nariams.
49 straipsnyje nustatyta, kokie
priežiūros institucijos įsteigimo aspektai turi būti numatyti valstybių narių
teisėje.
50 straipsnyje, kuris grindžiamas
Direktyvos 95/46/EB 28 straipsnio 7 dalimi, reglamentuojama
priežiūros institucijos narių ir darbuotojų profesinė paslaptis.

3.4.6.2.
2 skirsnis. Pareigos ir įgaliojimai

51 straipsnyje apibrėžta priežiūros
institucijų kompetencija. Bendroji kompetencija priežiūros institucijos
valstybės narės teritorijoje, grindžiama Direktyvos 95/46/EB 28 straipsnio
6 dalimi, papildyta nauja – atsakingos institucijos – kompetencija tais
atvejais, kai duomenų valdytojas arba tvarkytojas įsisteigęs keliose valstybėse
narėse; tuo siekiama užtikrinti vienodą taikymą (vieno langelio principas).
Atlikdami teisingumo funkciją, teismai nėra stebimi priežiūros institucijos,
tačiau jiems taikomos materialinės duomenų apsaugos teisės normos.
52 straipsnyje nustatytos priežiūros
institucijos pareigos, be kita ko, nagrinėti ir tirti skundus, ir gerinti
visuomenės informuotumą apie riziką, taisykles, apsaugos priemones ir teises.
53 straipsnyje, kuris iš dalies
grindžiamas Direktyvos 95/46/EB 28 straipsnio 3 dalimi ir Reglamento
(EB) Nr. 45/2001 47 straipsniu, numatyti ir išplėsti priežiūros
institucijos įgaliojimai, įskaitant teisę už administracinius pažeidimus skirti
sankcijas.
Remiantis Direktyvos 95/46/EB
28 straipsnio 5 dalimi, 54 straipsnyje įtvirtinta priežiūros
institucijos pareiga rengti metines veiklos ataskaitas.

3.4.7.
VII SKYRIUS. BENDRADARBIAVIMAS IR NUOSEKLUMAS
3.4.7.1.
1 skirsnis. Bendradarbiavimas

Remiantis Direktyvos 95/46/EB
28 straipsnio 6 dalies antra pastraipa, 55 straipsnyje aiškiai
nustatytos privalomos savitarpio pagalbos taisyklės, įskaitant pasekmes,
kylančias, kai nepaisoma kitos priežiūros institucijos prašymo.
Remiantis Tarybos sprendimo 2008/615/TVR[37] 17 straipsniu,
56 straipsnyje numatytos bendrų operacijų taisyklės, įskaitant priežiūros
institucijų teisę dalyvauti tokiose operacijose.

3.4.7.2.
2 skirsnis. Nuoseklumas

57 straipsnyje numatytas nuoseklumo
užtikrinimo mechanizmas, kuriuo siekiama, kad duomenų tvarkymo operacijoms, į
kurias gali būti įtraukti duomenų subjektai iš kelių valstybių narių, teisė
būtų taikoma vienodai.
58 straipsnyje nustatyta Europos duomenų
apsaugos valdybos nuomonės priėmimo tvarka ir sąlygos.
59 straipsniu reglamentuojamos Komisijos
nuomonės su nuoseklumo užtikrinimo mechanizmu susijusiais klausimais, kurios
gali patvirtinti Europos duomenų apsaugos valdybos nuomonę arba skirtis, ir
priežiūros institucijos priemonės projektas. Kai klausimą pagal
58 straipsnio 3 dalį iškelia Europos duomenų apsaugos valdyba,
tikėtina, kad Komisija pasinaudos diskrecijos teise ir prireikus pateiks savo
nuomonę.
60 straipsniu reglamentuojami Komisijos
sprendimai, kuriais reikalaujama, kad kompetentinga institucija sustabdytų
priemonės projekto priėmimą, kai būtina užtikrinti tinkamą šio reglamento
taikymą.
61 straipsnyje numatyta galimybė skubos
tvarka taikyti laikinąsias priemones.
62 straipsnyje nustatyti reikalavimai
Komisijos įgyvendinimo aktams, priimtiems pagal nuoseklumo užtikrinimo
mechanizmą.
63 straipsnyje
įtvirtinta pareiga priežiūros institucijos priemones vykdyti visose valstybėse
narėse ir numatyta, kad atitinkama priemonė teisinę galią įgyja ir tampa
vykdytina, tik jeigu taikomas nuoseklumo užtikrinimo mechanizmas.

3.4.7.3.
3 skirsnis. Europos duomenų apsaugos valdyba

64 straipsniu įsteigiama Europos duomenų
apsaugos valdyba, kurią sudaro visų valstybių narių priežiūros institucijų
vadovai ir Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas. Europos duomenų
apsaugos valdyba pakeičia pagal Direktyvos 95/46/EB 29 straipsnį įsteigtą
darbo grupę asmenų apsaugai tvarkant asmens duomenis. Šiame straipsnyje
patikslinama, kad Komisija nėra Europos duomenų apsaugos valdybos narė, tačiau
turi teisę dalyvauti jos veikloje ir dalyvauti jos posėdžiuose.
65 straipsnyje pabrėžiamas ir
apibrėžiamas Europos duomenų apsaugos valdybos nepriklausomumas.
Remiantis Direktyvos 95/46/EB
30 straipsnio 1 dalimi, 66 straipsnyje nustatytos ir papildytos
Europos duomenų apsaugos valdybos užduotys, kurios atspindi išaugusį Europos
duomenų apsaugos valdybos veiklos Sąjungoje ir už jos ribų mastą. Kad skubos
atvejais būtų galima reaguoti, Komisijai suteikiama galimybė nustatyti terminą
nuomonei pateikti.
Remiantis Direktyvos 95/46/EB 30 straipsnio
6 dalimi, 67 straipsnyje nustatyta Europos duomenų apsaugos valdybos
pareiga teikti metines veiklos ataskaitas.
68 straipsnyje nustatyta Europos duomenų
apsaugos valdybos sprendimų priėmimo tvarka, taip pat pareiga priimti darbo
tvarkos taisykles, kuriose, be kita ko, būtų nustatyta darbo tvarka.
69 straipsnyje įtvirtintos pirmininkavimo
Europos duomenų apsaugos valdybai ir pirmininko pavadavimo nuostatos.
70 straipsnyje nustatytos pirmininko
užduotys.
71 straipsnyje numatyta, kad Europos
duomenų apsaugos valdybos sekretoriato paslaugas teikia Europos duomenų
apsaugos priežiūros pareigūno tarnyba, ir apibrėžiamos sekretoriato užduotys.
72 straipsnyje nustatytos konfidencialumo
taisyklės.

3.4.8.
VIII SKYRIUS. TEISIŲ GYNIMO PRIEMONĖS,
ATSAKOMYBĖ IR SANKCIJOS

Remiantis Direktyvos 95/46/EB
28 straipsnio 4 dalimi, 73 straipsnyje įtvirtinta duomenų
subjektų teisė pateikti skundą priežiūros institucijai. Be to, jame nurodytos
įstaigos, organizacijos ar asociacijos, kurios duomenų subjekto vardu gali
pateikti skundą arba – asmens duomenų saugumo pažeidimo atveju – net ir duomenų
subjektui skundo nepateiktus.
74 straipsnyje reglamentuojama teisė
imtis teisminių teisių gynimo priemonių prieš priežiūros instituciją. Šis
straipsnis grindžiamas Direktyvos 95/46/EB 28 straipsnio 3 dalies
bendrąja nuostata. Jame aiškiai nustatyta teisminė teisių gynimo priemonė,
siekiant priežiūros instituciją priversti veikti, kai gautas skundas, ir
nurodyta valstybės narės, kurioje priežiūros institucija įsisteigusi, teismų
kompetencija. Be to, šiame straipsnyje numatyta, kad valstybės narės, kurioje
duomenų subjektas gyvena, priežiūros institucija duomenų subjekto vardu gali
kreiptis į kitos valstybės narės, kurioje įsisteigusi kompetentinga priežiūros
institucija, teismus.
Remiantis Direktyvos 95/46/EB
22 straipsniu, 75 straipsnyje reglamentuojama teisė imtis teisių
gynimo priemonių prieš duomenų valdytoją arba tvarkytoją, ir numatyta galimybė
pasirinktinai kreiptis arba į valstybės narės, kurioje įsisteigęs atsakovas, arba
kurioje gyvena duomenų subjektas, teismą. Kai tas pats klausimas sprendžiamas
pagal nuoseklumo užtikrinimo mechanizmą, teismas gali sustabdyti bylos
nagrinėjimą, išskyrus skubos atvejais.
76 straipsnyje nustatytos bendros teismo
proceso taisyklės, įskaitant įstaigų, organizacijų arba asociacijų teises
atstovauti duomenų subjektams teisme, priežiūros institucijų teisę būti proceso
šalimi, teismų informavimą apie kitoje valstybėje narėje tuo pačiu metu
vykstančius procesus ir teismų galimybę tokiais atvejais sustabdyti bylos
nagrinėjimą[38].
Valstybės narės įpareigotos užtikrinti spartų teismo procesą[39].
77 straipsnyje nustatyta teisė reikalauti
atlyginti žalą ir atsakomybė. Ši teisė, kuri grindžiama
Direktyvos 65/46/EB 23 straipsniu, išplėsta numatant galimybę reikalauti
duomenų tvarkytojo padarytos žalos atlyginimo. Be to, tiksliau apibrėžta bendrų
duomenų valdytojų ir bendrų duomenų tvarkytojų atsakomybė.
78 straipsniu valstybės narės
įpareigojamos nustatyti sankcijas už reglamento pažeidimus reglamentuojančias
taisykles ir užtikrinti jų įgyvendinimą.
79 straipsnyje
įtvirtinta priežiūros institucijų pareiga taikyti sankcijas už šioje nuostatoje
išvardytus administracinius pažeidimus ir tinkamai išnagrinėjus kiekvieno
atvejo aplinkybes skirti tam tikro nustatyto dydžio neviršijančias baudas.

3.4.9.
IX SKYRIUS. NUOSTATOS, SUSIJUSIOS SU
SPECIALIAIS DUOMENŲ TVARKYMO ATVEJAIS

80 straipsniu valstybės narės
įpareigojamos nustatyti specialiųjų reglamento normų išimtis ir nukrypti
leidžiančias nuostatas, kai būtina suderinti teisę į asmens duomenų apsaugą ir
teisę į saviraiškos laisvę. Jis grindžiamas Direktyvos 95/46/EB
9 straipsniu, kaip jį aiškina ES Teisingumo Teismas[40].
81 straipsniu valstybės narės
įpareigojamos, be specialių kategorijų duomenų tvarkymo sąlygų, užtikrinti ir
specialias duomenų tvarkymo sveikatos priežiūros tikslais apsaugos priemones.
82 straipsniu valstybėms narėms suteikta
galimybė priimti specialius teisės aktus, kuriais reglamentuojamas asmens
duomenų tvarkymas su darbo santykiais susijusiais tikslais.
83 straipsnyje nustatytos specialios
asmens duomenų tvarkymo sąlygos istoriniais, statiniais ir mokslinių tyrimų
tikslais.
84 straipsniu valstybėms narėms suteikta
galimybė priimti specialias taisykles, kuriomis reglamentuojama priežiūros
institucijų teisė gauti asmens duomenis ir patekti į patalpas, kai duomenų
valdytojas įpareigotas saugoti paslaptį.
85 straipsniu leidžiama, atsižvelgiant į
Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 17 straipsnį, toliau taikyti
galiojančias išsamias bažnyčių duomenų apsaugos taisykles, jeigu jos dera su
šiuo reglamentu.

3.4.10.
X SKYRIUS. DELEGUOTIEJI AKTAI IR ĮGYVENDINIMO
AKTAI

86 straipsnyje numatytos standartinės
įgaliojimų perdavimo pagal SESV 290 straipsnį nuostatos. Taip teisės aktų
leidėjui suteikiama galimybė įgalioti Komisiją priimti visuotinai taikomus
įstatymo galios neturinčius teisės aktus, kuriais papildomos ar iš dalies
keičiamos neesminės įstatymo galią turinčio teisės akto nuostatos
(kvaziteisėkūros aktai).
87 straipsnyje
įtvirtinta nuostata dėl komiteto procedūros, pagal kurią Komisijai perduodami
įgyvendinimo įgaliojimai, kai, remiantis SESV 291 straipsniu, teisiškai
privalomi Sąjungos aktai turi būti įgyvendinti vienodomis sąlygomis. Taikoma
nagrinėjimo procedūra.

3.4.11.
XI SKYRIUS. BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

88 straipsniu panaikinama Direktyva 95/46/EB.
89 straipsnyje apibrėžiamas santykis su
E. privatumo direktyva 2002/58/EB ir ji iš dalies keičiama.
90 straipsnyje nustatyta Komisijos
pareiga vertinti reglamentą ir teikti atitinkamus pranešimus.
91 straipsnyje nustatyta reglamento
įsigaliojimo data, o jo taikymo pradžiai – pereinamasis laikotarpis.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Konkretus pasiūlymo poveikis biudžetui susijęs
su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui paskirtomis užduotimis,
išdėstytas prie šio pasiūlymo pridėtose finansinėse teisės aktų pasiūlymų
pažymose. Todėl reikia perprogramuoti Finansinės perspektyvos 5 išlaidų
kategoriją.
Pasiūlymas neturi poveikio veiklos išlaidoms.
Prie šio reglamento pasiūlymo pridėtose
finansinėse teisės aktų pasiūlymų pažymose nurodytas tiek reglamento, tiek
Direktyvos dėl policijos ir teismo duomenų apsaugos poveikis biudžetui.
2012/011 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS

dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens
duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (Bendrasis duomenų apsaugos
reglamentas)
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos
veikimo, ypač į jos 16 straipsnio 2 dalį ir 114 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisės akto projektą perdavus nacionaliniams
parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[41],
pasikonsultavę su Europos duomenų apsaugos
priežiūros pareigūnu[42],

taikydami įprastą teisėkūros procedūrą,
kadangi:
(1)
fizinių asmenų apsauga tvarkant asmens duomenis yra
pagrindinė teisė. Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 8 straipsnio 1
dalyje ir Sutarties 16 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad kiekvienas asmuo turi
teisę į savo asmens duomenų apsaugą;
(2)
duomenų tvarkymo paskirtis – tarnauti žmogui;
asmenų apsaugos principais ir taisyklėmis, taikomais tvarkant jų asmens
duomenis, turėtų būti paisoma fizinių asmenų pagrindinių teisių ir laisvių,
visų pirma teisės į asmens duomenų apsaugą, neatsižvelgiant į jų pilietybę ar
gyvenamąją vietą. Tai turėtų padėti užbaigti kurti laisvės, saugumo ir
teisingumo erdvę ir ekonominę sąjungą, skatinti ekonominę ir socialinę pažangą,
stiprinti valstybių narių ekonomiką, siekti jų integracijos vidaus rinkoje ir
žmonių gerovės;
(3)
1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento
ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir
dėl laisvo tokių duomenų judėjimo[43]
siekiama suderinti fizinių asmenų pagrindinių teisių ir laisvių apsaugą
atliekant duomenų tvarkymo operacijas ir užtikrinti laisvą asmens duomenų
judėjimą tarp valstybių narių;
(4)
dėl ekonominės ir socialinės integracijos, kuri yra
vidaus rinkos veikimo rezultatas, labai išaugo judėjimas tarp valstybių narių.
Sąjungoje padidėjo keitimosi duomenimis tarp ūkio ir socialinio sektoriaus,
taip pat viešojo ir privačiojo sektoriaus subjektų mastas. Sąjungos teisė
įpareigoja valstybių narių institucijas bendradarbiauti ir keistis asmens
duomenimis, kad šios galėtų vykdyti savo pareigas arba kitos valstybės narės institucijos
prašymu atlikti užduotis;
(5)
dėl sparčios technologinės plėtros ir
globalizacijos kyla naujų asmens duomenų apsaugos sunkumų. Stipriai išaugo
keitimosi duomenimis ir jų rinkimo mastas. Technologijos leidžia privačioms
įmonėms ir valdžios institucijoms vykdant savo veiklą precedento neturinčiu
mastu naudotis asmens duomenimis. Asmenys vis dažniau viešina asmeninę
informaciją, su kuria galima susipažinti pasauliniame tinkle. Technologijos
pakeitė ekonominį ir socialinį gyvenimą todėl reikia palengvinti laisvą duomenų
judėjimą Sąjungoje ir jų perdavimą į trečiąsias šalis bei tarptautinėms
organizacijoms, kartu užtikrinant aukštą asmens duomenų apsaugos lygį;
(6)
dėl šių pokyčių Sąjungoje reikia nustatyti tvirtus
ir nuoseklesnius duomenų apsaugos reglamentavimo pagrindus, kurie būtų griežtai
įgyvendinami, kad išaugtų pasitikėjimas, kuris skaitmeninei ekonomikai padėtų
įsitvirtinti vidaus rinkoje. Asmenims turėtų būti suteikta galimybė
kontroliuoti savo asmens duomenis, be to, teisiniu ir praktiniu požiūriu turėtų
būti sustiprintas ūkinės veiklos vykdytojų ir valdžios institucijų
pasitikėjimas;
(7)
Direktyvos 95/46/EB tikslai ir principai
tebegalioja, tačiau ji neužkirto kelio skirtingam asmens duomenų apsaugos
įgyvendinimui Sąjungoje, teisiniam netikrumui ir plačiai paplitusiai viešajai
nuomonei, kad ypač internete asmenų apsaugai kyla rimtų grėsmių. Dėl skirtingo
asmenų teisių ir laisvių, visų pirma teisės į asmens duomenų apsaugą tvarkant
asmens duomenis, apsaugos lygio valstybėse narėse gali būti trikdomas laisvas
asmens duomenų judėjimas Sąjungoje. Todėl šie skirtumai gali kliudyti užsiimti
ekonomine veikla Sąjungoje, iškreipti konkurenciją ar trukdyti valdžios
institucijoms vykdyti savo pareigas pagal Sąjungos teisę. Skirtingo lygio
apsaugą lėmė nevienodas Direktyvos 95/46/EB įgyvendinimas ir taikymas;
(8)
siekiant užtikrinti vienodą aukšto lygio asmenų
apsaugą ir pašalinti asmens duomenų judėjimo kliūtis, visose valstybėse narėse
turėtų būti suteikiama lygiavertė asmenų teisių ir laisvių apsauga tvarkant
tokius duomenis. Visoje Sąjungoje turėtų būti užtikrintas nuoseklus ir vienodas
taisyklių, reglamentuojančių fizinių asmenų pagrindinių teisių ir laisvių
apsaugą tvarkant asmens duomenis, taikymas;
(9)
siekiant veiksmingos asmens duomenų apsaugos visoje
Sąjungoje, reikia ne tik sustiprinti ir patikslinti duomenų subjektų teises ir
asmens duomenis tvarkančių ir su jų tvarkymu susijusius sprendimus priimančių
subjektų pareigas, bet ir nustatyti lygiaverčius priežiūros įgaliojimus
valstybėse narėse ir užtikrinti, kad būtų laikomasi asmens duomenų apsaugos
taisyklių, o pažeidėjams taikomos lygiavertės sankcijos;
(10)
Sutarties 16 straipsnio 2 dalimi Europos
Parlamentas ir Taryba įgaliojami nustatyti asmenų apsaugos tvarkant asmens
duomenis ir laisvo asmens duomenų judėjimo taisykles;
(11)
siekiant užtikrinti vienodą asmenų apsaugą visoje
Sąjungoje ir pašalinti skirtumus, kurie kliudo asmens duomenų judėjimui vidaus
rinkoje, būtina priimti reglamentą, kuris ūkinės veiklos vykdytojams, įskaitant
labai mažas, mažąsias ir vidutines įmones, suteiktų teisinio tikrumo ir
skaidrumo, asmenims – visose valstybėse narėse vienodas teisiškai įgyvendinamas
teises, duomenų valdytojams ir duomenų tvarkytojams – nustatytų vienodas
pareigas bei atsakomybę, užtikrintų nuoseklią asmens duomenų tvarkymo priežiūrą
ir visose valstybėse narėse lygiavertes sankcijas, taip pat veiksmingą atskirų
valstybių narių priežiūros institucijų bendradarbiavimą. Kad būtų atsižvelgta į
ypatingą labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių padėtį, šiame reglamente
numatyta tam tikrų nukrypti leidžiančių nuostatų. Be to, Sąjungos institucijos
ir įstaigos, valstybės narės ir jų priežiūros institucijos raginamos taikant šį
reglamentą atsižvelgti į specialius labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių
poreikius. Labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžtis turėtų būti
grindžiama 2003 m. gegužės 6 d. Komisijos rekomendacija dėl labai
mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių sampratos;
(12)
šiuo reglamentu fiziniams asmenims užtikrinama
apsauga tvarkant jų asmens duomenis, neatsižvelgiant į jų pilietybę ar
gyvenamąją vietą. Kiek tai susiję su juridinių asmenų ir ypač juridinio asmens
statusą turinčių įmonių duomenų, įskaitant juridinio asmens pavadinimą, teisinę
formą ir kontaktinius duomenis, tvarkymu, teisė remtis šiuo reglamentu
nesuteikiama. Tai taikytina ir tais atvejais, kai juridinio asmens pavadinime
yra vieno ar daugiau fizinių asmenų vardai;
(13)
asmenų apsauga turėtų būti neutrali technologijų
atžvilgiu ir nepriklausyti nuo taikomų metodų; priešingu atveju iškiltų rimta
teisės aktų apėjimo grėsmė. Asmenų apsauga turėtų būti taikoma asmens duomenis
tvarkant tiek automatizuotomis priemonėmis, tiek rankiniu būdu, jeigu duomenys
laikomi arba juos ketinama laikyti susistemintame rinkinyje. Šis reglamentas
neturėtų būti taikomas pagal specialius kriterijus nesusistemintiems rinkiniams
ar jų grupėms, taip pat jų tituliniams lapams;
(14)
šiuo reglamentu nereguliuojami nei pagrindinių
teisių ir laisvių apsaugos ar laisvo duomenų, susijusių su Sąjungos teisės
nereglamentuojama veikla, judėjimo klausimai, nei asmens duomenų tvarkymas, kai
duomenis tvarko Sąjungos institucijos, įstaigos, organai ir agentūros, kurioms
taikomas Reglamentas (EB) Nr. 45/2001[44],
arba valstybės narės, atlikdamos su Sąjungos bendra užsienio ir saugumo
politika susijusią veiklą;
(15)
šis reglamentas neturėtų būti taikomas tais
atvejais, kai asmens duomenis fizinis asmuo tvarko išimtinai asmeniniais arba
šeiminiais tikslais, pavyzdžiui, korespondencijai ir adresų saugojimui, ir
nesiekdamas pelno, t. y. nesusiedamas su profesine ar komercine veikla.
Išimtis neturėtų būti taikoma duomenų valdytojams ar tvarkytojams, kurie tokiai
su asmeniniais ar šeiminiais tikslais susijusiai veiklai teikia asmens duomenų
tvarkymo priemones;
(16)
fizinių asmenų apsauga kompetentingoms
institucijoms tvarkant asmens duomenis nusikalstamų veikų prevencijos, tyrimo,
nustatymo ar traukimo baudžiamojon atsakomybėn už jas arba baudžiamųjų sankcijų
vykdymo tikslais ir laisvas tokių duomenų judėjimas reglamentuojami specialiu
Sąjungos teisės aktu. Todėl šis reglamentas neturėtų būti taikomas duomenų
tvarkymui tokiais tikslais. Tačiau kai asmens duomenys, kuriuos valdžios
institucijos tvarko pagal šį reglamentą, naudojami nusikalstamų veikų
prevencijos, tyrimo, nustatymo ar traukimo baudžiamojon atsakomybėn už jas arba
baudžiamųjų sankcijų vykdymo tikslais, jų tvarkymas turėtų būti
reglamentuojamas kitu specialiu Sąjungos teisės aktu (Direktyva XX/YYY);
(17)
šis reglamentas neturėtų daryti poveikio Direktyvos
2000/31/EB, visų pirma jos 12–15 straipsniuose įtvirtintų tarpininkavimo paslaugų
teikėjų atsakomybės nuostatų, taikymui;
(18)
taikant šio reglamento nuostatas galima atsižvelgti
į visuomenės teisės susipažinti su oficialiais dokumentais principą;
(19)
bet koks asmens duomenų tvarkymas, atliekamas
duomenų valdytojo ar tvarkytojo buveinei veikiant Sąjungoje, turėtų vykti pagal
šio reglamento nuostatas, neatsižvelgiant į tai, ar pati tvarkymo operacija
atliekama Sąjungos teritorijoje. Buveinė per stabilias struktūras turi vykdyti
veiksmingą ir realią veiklą. Teisinė tokios struktūros forma, neatsižvelgiant į
tai, ar tai filialas ar patronuojamoji bendrovė, turinti juridinio asmens
statusą, šiuo požiūriu nėra svarbus veiksnys;
(20)
kad asmenims būtų užtikrinta apsauga, į kurią jie
turi teisę pagal šį reglamentą, šis reglamentas turėtų būti taikomas Sąjungoje
gyvenančių duomenų subjektų asmens duomenų, kuriuos tvarko Sąjungoje
neįsisteigęs duomenų valdytojas, tvarkymui, kai duomenų tvarkymas susijęs su
prekių ar paslaugų siūlymu tokiems duomenų subjektams arba tokių duomenų
subjektų elgesio stebėjimu;
(21)
siekiant nustatyti, ar duomenų tvarkymas gali būti
laikomas duomenų subjektų elgesio stebėjimu, reikėtų įvertinti, ar asmenys
internete atsekti taikant duomenų tvarkymo metodus, kuriais asmeniui
priskiriamas tam tikras profilis, ypač siekiant sužinoti jo sprendimus arba
išnagrinėti ar prognozuoti jo asmeninius pomėgius, elgesį ir įpročius;
(22)
kai pagal viešąją tarptautinę teisę taikoma
valstybės narės teisė, pavyzdžiui, valstybių narių diplomatinėse atstovybėse ar
kosulinėse įstaigose, šis reglamentas taip pat turėtų būti taikomas Sąjungos
teritorijoje neįsisteigusiems duomenų valdytojams;
(23)
apsaugos principai turėtų būti taikomi bet kokiai
informacijai apie asmenį, kurio asmens tapatybė yra nustatyta arba gali būti
nustatyta. Sprendžiant, ar galima nustatyti asmens tapatybę, reikėtų
atsižvelgti į visas priemones, kurias asmens tapatybei nustatyti gali naudoti
duomenų valdytojas ar bet kuris kitas asmuo. Apsaugos principai neturėtų būti
taikomi duomenims, kurių anonimiškumas užtikrintas taip, kad duomenų subjekto
tapatybė nebegali būti nustatyta;
(24)
naudodamiesi interneto paslaugomis, asmenys gali
būti susieti su savo įrenginių, programų, priemonių ir protokolų interneto
identifikatoriais, pavyzdžiui interneto protokolo adresais arba slapukų
identifikatoriais. Taip gali likti pėdsakų, kurie kartu su unikaliu
identifikatoriumi ir kita serverio gauta informacija gali būti panaudoti asmenų
profiliams kurti ir jiems identifikuoti. Todėl asmens identifikavimo numeris,
vietos nustatymo duomenys, interneto identifikatoriai ar kiti specifiniai
požymiai patys savaime nebūtinai visomis aplinkybėmis turi būti laikomi asmens
duomenimis;
(25)
sutikimas turi būti išreikštas aiškiai ir tinkamu
būdu, leidžiančiu savanoriškai ir konkrečiai tinkamai informuotam duomenų
subjektui išreikšti valią pareiškimu arba vienareikšmiais veiksmais, ir
užtikrinančiu, kad asmenys suvokia sutinkantys, kad būtų tvarkomi jų asmens
duomenys, pavyzdžiui, pažymėdami langelį interneto svetainėje arba kitaip
pareikšdami ar atlikdami kitus veiksmus, šiomis aplinkybėmis aiškiai
parodančius duomenų subjekto sutikimą su ketinimu tvarkyti jų asmens duomenis.
Todėl tylėjimas arba neveikimas neturėtų būti laikomas sutikimu. Sutikimas
turėtų apimti visas duomenų tvarkymo operacijas, atliekamas tuo pačiu tikslu ar
tais pačiais tikslais. Jeigu duomenų subjekto sutikimo prašoma elektroniniu būdu, prašymas
turi būti aiškus, glaustas ir bereikalingai nenutraukiantis naudojimosi
paslauga, dėl kurios prašoma sutikimo;
(26)
prie asmens sveikatos duomenų turėtų būti priskirta
visa informacija apie duomenų subjekto sveikatos būklę, informacija apie asmens
registraciją sveikatos priežiūros paslaugoms gauti, informacija apie apmokėjimą
ar asmens teisę į sveikatos priežiūrą, asmens numeris, simbolis ar žymė, pagal
kurią būtų galima nustatyti asmens tapatybę sveikatos priežiūros tikslais, visa
informacija apie asmenį, kuri buvo surinkta jam teikiant sveikatos priežiūros
paslaugas, informacija, gauta atliekant kūno dalies ar medžiagos tyrimus,
įskaitant biologinius ėminius, asmeniui sveikatos priežiūros paslaugas
teikiančio paslaugų teikėjo tapatybė ar kita informacija, pavyzdžiui, apie
ligą, negalią, riziką susirgti, sveikatos istoriją, klinikinį gydymą arba
faktinę duomenų subjekto fiziologinę ar biomedicininę būklę, neatsižvelgiant į
informacijos šaltinį, pvz., ar ji būtų gauta iš gydytojo, ar iš kito sveikatos
priežiūros specialisto, ligoninės, medicinos prietaiso ar in vitro
diagnostinio tyrimo;
(27)
pagrindinė duomenų valdytojo buveinė Sąjungos
teritorijoje turėtų būti nustatoma pagal objektyvius kriterijus, be to, per
stabilias struktūras ji turėtų vykdyti veiksmingą ir realią veiklą, priimdama
sprendimus dėl duomenų tvarkymo tikslų, sąlygų ir būdų. Vertinant šį kriterijų
nėra svarbu, ar asmens duomenys faktiškai buvo tvarkomi toje vietoje; asmens
duomenų tvarkymo techninių priemonių ir technologijų buvimas ir naudojimas arba
duomenų tvarkymo operacijos savaime nepagrindžia pagrindinės buveinės
egzistavimo ir todėl nėra esminis pagrindinės buveinės nustatymo kriterijus.
Duomenų tvarkytojo pagrindinė buveinė turėtų būti jo centrinės administracijos
vieta Sąjungos teritorijoje;
(28)
įmonių grupę turėtų sudaryti kontroliuojančioji
įmonė ir jos kontroliuojamos įmonės, o kontroliuojančioji įmonė turėtų būti
įmonė, galinti daryti lemiamą poveikį kitoms įmonėms, pavyzdžiui, dėl
nuosavybės santykių, finansinių įnašų, įmonės veiklą reglamentuojančių
taisyklių arba įgaliojimo nustatyti asmens duomenų apsaugos taisykles;
(29)
vaikams turėtų būti užtikrinta ypatinga jų asmens
duomenų apsauga, nes jie gali nepakankamai suvokti su asmens duomenų tvarkymu
susijusią riziką, pasekmes, apsaugos priemones ir savo teises. Siekiant
nustatyti, koks asmuo laikomas vaiku, šiame reglamente turėtų būti
vadovaujamasi JT Vaiko teisių konvencijoje nustatytos apibrėžties;
(30)
asmens duomenys turėtų būti tvarkomi teisėtai, sąžiningai
ir skaidriai suinteresuotųjų asmenų atžvilgiu. Visų pirma turėtų būti aiškūs,
teisėti ir duomenų rinkimo metu nustatyti konkretūs tikslai, kuriais tvarkomi
duomenys. Duomenys turėtų būti adekvatūs, susiję ir jų apimtis neviršyti
tikslų, kuriais jie tvarkomi; tam pirmiausia reikia užtikrinti, kad būtų
surinkta ne per daug duomenų, o duomenų saugojimo laikotarpis būtų tik
minimalus. Asmens duomenys turėtų būti tvarkomi tik tuomet, jei duomenų
tvarkymo tikslų negalima pasiekti kitomis priemonėmis. Reikėtų imtis visų
pagrįstų priemonių, siekiant užtikrinti, kad netikslūs asmens duomenys būtų
ištaisyti arba ištrinti. Kad duomenys nebūtų laikomi ilgiau nei būtina, duomenų
valdytojas turėtų nustatyti duomenų ištrynimo arba periodinės peržiūros
terminus;
(31)
kad duomenų tvarkymas būtų teisėtas, asmens
duomenys turėtų būti tvarkomi gavus atitinkamo asmens sutikimą arba kitu
teisėtu pagrindu, nustatytu šiame reglamente arba – kai šiame reglamente
nurodoma – kitame Sąjungos ar valstybės narės teisės akte;
(32)
kai duomenys tvarkomi gavus duomenų subjekto
sutikimą, pareiga įrodyti, kad duomenų subjektas sutiko su duomenų tvarkymo
operacija, turėtų tekti duomenų valdytojui. Visų pirma kai rašytinis
pareiškimas teikiamas kitu klausimu, apsaugos priemonėmis turėtų būti
užtikrinta, kad duomenų subjektas suvokia, kad sutinka ir dėl ko;
(33)
siekiant užtikrinti, kad sutikimas būtų
savanoriškas, reikėtų tiksliai apibrėžti, kad sutikimas nėra laikomas
galiojančiu teisiniu pagrindu, kai asmuo faktiškai neturi laisvo pasirinkimo ir
todėl negali atsisakyti sutikti arba sutikimo atšaukti, nepatirdamos žalos;
(34)
sutikimas neturėtų būti laikomas galiojančiu asmens
duomenų tvarkymo teisiniu pagrindu, kai yra aiškus duomenų subjekto ir duomenų
valdytojo padėties disbalansas. Tai yra visų pirma tuomet, kai duomenų
subjektas yra priklausomas nuo duomenų valdytojo, pavyzdžiui, kai palaikant
darbo santykius darbuotojo asmens duomenis tvarko darbdavys. Kai duomenų
valdytojas yra valdžios institucija, disbalansas atsirastų tik atliekant tokias
specialias tvarkymo operacijas, kurių atveju valdžios institucija, remdamasi
savo viešaisiais įgaliojimais, gali nustatyti pareigą ir sutikimas negali būti
laikomas savanorišku, atsižvelgiant į duomenų subjekto interesus;
(35)
duomenų tvarkymas turėtų būti teisėtas, kai juos
būtina tvarkyti siekiant vykdyti sutartį arba ketinant ją sudaryti;
(36)
kai duomenų valdytojas duomenis tvarko vykdydamas
jam tenkančią pareigą arba kai duomenis būtina tvarkyti viešojo intereso
užduočiai įvykdyti ar vykdant valdžios įgaliojimus, duomenų tvarkymo teisinis
pagrindas turėtų būti įtvirtintas Sąjungos arba valstybės narės teisėje ir
atitikti Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos reikalavimus, jei teisės
arba laisvės suvaržomos. Be to, Sąjungos arba nacionalinėje teisėje turi būti
nustatyta, ar duomenų valdytojas, vykdantis viešojo intereso užduotį arba
valdžios įgaliojimus, turėtų būti viešojo administravimo institucija arba kitas
viešosios teisės reglamentuojamas fizinis ar juridinis asmuo arba privatinės
teisės reglamentuojamas fizinis ar juridinis asmuo, kaip antai profesinė
asociacija;
(37)
asmens duomenų tvarkymas taip pat turėtų būti
laikomas teisėtu, kai duomenis tvarkyti būtina norint apsaugoti gyvybinį
duomenų subjekto interesą;
(38)
teisėti duomenų valdytojo interesai gali būti
teisiniu duomenų tvarkymo pagrindu, jeigu duomenų subjekto interesai arba
pagrindinės teisės ir laisvės nėra viršesni. Juos reikėtų kruopščiai pasverti
visų pirma tuomet, kai duomenų subjektas yra vaikas, nes vaikams reikalinga
ypatinga apsauga. Duomenų subjektui turėtų būti suteikta teisė dėl priežasčių,
susijusių su jo konkrečia padėtimi, nesutikti, kad duomenys būtų tvarkomi, ir
dėl to nepatirti išlaidų. Siekiant užtikrinti skaidrumą, duomenų valdytojas
turėtų būti įpareigotas aiškiai informuoti duomenų subjektą apie teisėtus
interesus, kurių siekia, ir jo teisę su tuo nesutikti, be to, jis turėtų būti
įpareigotas šiuos teisėtus interesus dokumentuoti. Atsižvelgiant į tai, kad
teisinį duomenų tvarkymo pagrindą valdžios institucijoms teisės aktu turi
sukurti teisės aktų leidėjas, šis pateisinimo pagrindas neturėtų būti taikomas
tais atvejais, kai valdžios institucijos duomenis tvarko vykdydamos savo
funkcijas;
(39)
duomenų tvarkymas, atliekamas valstybės
institucijų, kompiuterinių incidentų tarnybų (angl. Computer Emergency
Response Teams, CERT), kompiuterių saugumo incidentų tyrimo tarnybų (angl. Computer
Emergency Response Teams, CSIRT), elektroninių ryšių tinklų bei paslaugų
teikėjų ir saugumo technologijų bei paslaugų teikėjų, laikomas teisėtu
atitinkamo duomenų valdytojo interesu tiek, kiek to reikia siekiant užtikrinti
tinklo ir informacijos saugumą, t. y. tinklo ar informacinės sistemos
nustatyto patikimumo laipsnio atsparumą trikdžiams arba neteisėtiems ar
tyčiniams veiksmams, kuriais pažeidžiamas saugomų ar perduodamų duomenų
prieinamumas, autentiškumas, vientisumas ir konfidencialumas, ir susijusių
paslaugų, kurias teikia arba kurios prieinamos per tuos tinklus ir sistemas,
saugumą. Toks teisėtas interesas galėtų būti, pavyzdžiui, kelio užkirtimas
neteisėtai prieigai prie elektroninių ryšių tinklų, kenkimo programų kodų
platinimui, elektroninės paslaugų trikdymo atakoms (angl. denial of service)
ir kompiuterių bei elektroninių ryšių sistemų sugadinimui;
(40)
asmens duomenų tvarkymas kitais tikslais turėtų
būti leidžiamas tik tuomet, kai duomenų tvarkymas dera su tikslais, kuriais iš
pradžių duomenys buvo rinkti, visų pirma, kai duomenis tvarkyti būtina
istoriniais, statistiniais arba mokslinių tyrimų tikslais. Kai kitas tikslas su
pradiniu duomenų rinkimo tikslu nedera, duomenų valdytojas turėtų gauti duomenų
subjekto sutikimą duomenis tvarkyti tuo kitu tikslu arba duomenų tvarkymą
pagrįsti kitu teisėtu pagrindu, visų pirma įtvirtintu Sąjungos teisėje arba
duomenų valdytojui taikytinos valstybės narės teisėje. Visais atvejais turėtų
būti užtikrinta, kad bus taikomi šiame reglamente nustatyti principai, visų
pirma, kad duomenų subjektas bus informuotas apie tuos kitus duomenų tvarkymo
tikslus;
(41)
reikia užtikrinti ypatingą asmens duomenų, visų
pirma tų, kurie dėl savo pobūdžio yra neskelbtini ir dėl kurių gali būti
pažeistos pagrindinės teisės arba privatumas, apsaugą; tokie duomenys neturėtų
būti tvarkomi, nebent duomenų subjektas su tuo aiškiai sutiko. Tačiau būtinųjų
poreikių atveju reikėtų aiškiai nustatyti šio draudimo išimtis, visų pirma, kai
vykdydamos teisėtą veiklą duomenis tvarko tam tikros asociacijos ar fondai,
kovojantys už pagrindinių laisvių įgyvendinimą;
(42)
be to, netaikyti draudimo tvarkyti ypatingų
kategorijų duomenis turėtų būti leidžiama, jei tai numatyta įstatyme ir
taikomos tinkamos asmens duomenų ir kitų pagrindinių teisių apsaugos priemonės,
kai galima pateisinti viešojo intereso pagrindais, visų pirma kai tai susiję su
sveikatos klausimais, įskaitant visuomenės sveikatos ir socialinės apsaugos
užtikrinimą ir sveikatos priežiūros paslaugų administravimą, ypač siekiant, kad
sveikatos draudimo sistemoje taikomos prašymų dėl išmokų ir paslaugų
nagrinėjimo procedūros būtų kokybiškos ir nereikalautų daug sąnaudų, arba kai duomenys
tvarkomi istoriniais, statistiniais ir mokslinių tyrimų tikslais;
(43)
be to, siekiant oficialiai pripažintų religinių
bendruomenių tikslų, išdėstytų konstitucinėje teisėje arba tarptautinėje
viešojoje teisėje, valdžios institucijos asmens duomenis tvarko viešojo
intereso pagrindais;
(44)
tais atvejais, kai, vykstant rinkimams,
demokratinės sistemos veikimui tam tikroje valstybėje narėje užtikrinti būtina,
kad politinės partijos surinktų duomenis apie asmenų politines pažiūras, gali
būti leista tvarkyti tokius duomenis ginant viešąjį interesą su sąlyga, kad yra
nustatytos tinkamos apsaugos priemonės;
(45)
jeigu duomenų valdytojas pagal tvarkomus duomenis
negali nustatyti fizinio asmens tapatybės, jis neturėtų būti įpareigojamas
gauti papildomos informacijos duomenų subjektui nustatyti vien tam, kam būtų
laikomasi kurios nors šio reglamento nuostatos. Kai pateikiamas prašymas
susipažinti su duomenimis, duomenų valdytojas turėtų turėti teisę pareikalauti
iš duomenų subjekto papildomos informacijos, kuri jam padėtų rasti prašomus
asmens duomenis;
(46)
skaidrumo principas reiškia, kad visa visuomenei
arba duomenų subjektui skirta informacija turėtų būti lengvai prieinama ir
suprantama, t. y. suformuluota aiškiai ir paprastai. Tai ypač svarbu
tokiais atvejais, kaip antai interneto reklama, kai dėl dalyvių gausos ir
naudojamų technologijų sudėtingumo duomenų subjektui sunku suvokti ir
pastebėti, ar jo asmens duomenys renkami, kas juos renka ir kokiu tikslu. Kai
duomenų tvarkymas orientuotas būtent į vaikus, dėl būtinybės vaikams užtikrinti
ypatingą apsaugą visa informacija ir pranešimai turi būti suformuluoti vaikui
lengvai suprantama, aiškia ir paprasta kalba;
(47)
siekiant palengvinti duomenų subjekto naudojimąsi
savo teisėmis pagal šį reglamentą, turėtų būti nustatytos naudojimosi jomis
sąlygos, įskaitant visų pirma prašymo nemokamai suteikti teisę susipažinti su
duomenimis, reikalauti juos ištaisyti ir ištrinti, taip pat naudojimosi teise
nesutikti tvarką. Duomenų valdytojas turėtų būti įpareigotas į duomenų subjekto
prašymus atsakyti per nustatytą terminą ir, jei duomenų subjekto prašymo
netenkina, nurodyti priežastis;
(48)
pagal sąžiningo ir skaidraus duomenų tvarkymo
principus duomenų subjektui turėtų būti pranešta visų pirma apie vykdomą
duomenų tvarkymo operaciją ir jos tikslus, kaip ilgai bus saugomi duomenys,
apie teisę susipažinti su duomenimis, reikalauti juos ištaisyti ar ištrinti ir
apie teisę pateikti skundą. Kai duomenys renkami iš duomenų subjekto, duomenų
subjektas taip pat turėtų būti informuotas, ar jis privalo pateikti duomenis,
taip pat apie tokių duomenų nepateikimo pasekmes;
(49)
informacija apie duomenų subjekto asmens duomenų
tvarkymą turėtų būti suteikta duomenis renkant arba – kai duomenys renkami ne
iš duomenų subjekto – per pagrįstą laikotarpį, priklausomai nuo konkretaus
atvejo aplinkybių. Kai duomenis galima teisėtai atskleisti kitam duomenų
gavėjui, duomenų subjektas apie tai turėtų būti informuojamas pirmo duomenų
atskleidimo jų gavėjui metu;
(50)
tačiau šią pareigą nebūtina nustatyti tais
atvejais, kai duomenų subjektas jau buvo informuotas arba kai duomenų įrašymas
ar atskleidimas įtvirtintas įstatyme, arba kai pateikti informaciją duomenų
subjektui neįmanoma arba reikalautų neproporcingai didelių pastangų. Pastarasis
atvejis būtų, pavyzdžiui, duomenis tvarkant istoriniais, statistiniais arba
mokslinių tyrimų tikslais; tokioje situacijoje galima atsižvelgti į duomenų
subjektų skaičių, duomenų senumą ir bet kurias priimtas kompensacines
priemones;
(51)
bet kuris asmuo turėtų turėti teisę susipažinti su
apie jį surinktais duomenimis ir galimybę šia teise lengvai pasinaudoti, kad
žinotų apie duomenų tvarkymą ir galėtų patikrinti jo teisėtumą. Todėl
kiekvienas duomenų subjektas turėtų turėti teisę žinoti ir būti informuotas,
pavyzdžiui, apie tai, kokiais tikslais duomenys tvarkomi, kaip ilgai jie bus
laikomi, kas yra duomenų gavėjas, pagal kokią logiką duomenys tvarkomi ir
kokios galėtų būti tokio duomenų tvarkymo pasekmės bent jau tais atvejais, kai
duomenų tvarkymas grindžiamas profiliavimu. Ši teisė neturėtų varžyti kitų asmenų
teisių ir laisvių, įskaitant komercines paslaptis arba intelektinės nuosavybės
teises, ypač autorių teises, kuriomis saugoma programinė įranga. Tačiau tai
neturėtų lemti, kad duomenų subjektui būtų atsisakyta suteikti visą
informaciją;
(52)
duomenų valdytojas turėtų naudotis visomis
pagrįstomis priemonėmis, kad patikrintų prašančio leisti susipažinti su
duomenimis duomenų subjekto tapatybę, ypač kai tai susiję su interneto
paslaugomis ir interneto identifikatoriais. Duomenų valdytojas neturėtų saugoti
asmens duomenų vien tam, kad galėtų atsakyti į galimus prašymus;
(53)
kiekvienas asmuo turėtų turėti teisę reikalauti
ištaisyti jo asmens duomenis ir teisę būti užmirštam, kai tokių duomenų
saugojimas neatitinka šio reglamento reikalavimų. Pirmiausia, duomenų subjektai
turėtų turėti teisę reikalauti, kad jų duomenys būtų ištrinti ir toliau
nebetvarkomi, kai duomenų nebereikia tiems tikslams, kuriais jie buvo renkami
ar kitaip tvarkomi, kai duomenų subjektai atšaukė savo sutikimą dėl duomenų
tvarkymo ar nesutinka, kad jų asmens duomenys būtų tvarkomi, arba kai jų asmens
duomenų tvarkymas dėl kitų priežasčių neatitinka šio reglamento nuostatų. Ši
teisė ypatingai svarbi tais atvejais, kai duomenų subjektas savo sutikimą
išreiškė būdamas vaikas, nevisiškai suvokdamas su duomenų tvarkymu susijusią
riziką, o vėliau panoro, kad tokie – ypač internete saugomi – asmens duomenys
būtų pašalinti. Tačiau turėtų būti leidžiama toliau saugoti duomenis, jei to
reikia istoriniais, statistiniais ir mokslinių tyrimų tikslais, siekiant apginti
viešąjį interesą visuomenės sveikatos srityje ar norint pasinaudoti teise į
saviraiškos laisvę, kai tai numatyta pagal įstatymą arba yra pagrindas duomenų
tvarkymą riboti, o ne juos ištrinti;
(54)
siekiant sustiprinti teisę būti užmirštam
internetinėje aplinkoje, teisė reikalauti ištrinti duomenis turėtų būti
išplėsta taip, kad duomenų valdytojas, kuris asmens duomenis paskelbė viešai,
būtų įpareigotas informuoti tokius duomenis tvarkančius trečiuosius asmenis
apie duomenų subjekto prašymą ištrinti visas nuorodas į tuos duomenis, jų
kopijas ar dublikatus. Dėl duomenų, už kurių paskelbimą duomenų valdytojas yra
atsakingas, jis turėtų imtis visų pagrįstų veiksmų, įskaitant technines
priemones, kad tokią informaciją perduotų tretiesiems asmenims. Kai asmens duomenis
paskelbė tretieji asmenys, duomenų valdytojas turėtų būti laikomas atsakingu už
jų paskelbimą, jei jis davė tokį leidimą;
(55)
kai asmens duomenys tvarkomi elektroninėmis
priemonėmis ir susistemintu bei dažnai naudojamu elektroniniu formatu, duomenų
subjektai turėtų turėti teisę savo duomenų kopiją gauti taip pat dažnai
naudojamu elektroniniu formatu, kad galėtų geriau kontroliuoti savo asmens
duomenis ir pasinaudoti savo teise su jais susipažinti. Be to, duomenų
subjektui taip pat turėtų būti leidžiama savo pateiktus duomenis persiųsti iš
vienos automatizuotos programos, pavyzdžiui, socialinio tinklo, į kitą. Tai
turėtų būti taikoma tais atvejais, kai duomenų subjektas duomenis
automatizuotai duomenų tvarkymo sistemai pateikė savo sutikimu arba vykdydamas
sutartį;
(56)
kai asmens duomenys gali būti teisėtai tvarkomi,
kad būtų apsaugoti gyvybiniai duomenų subjekto interesai arba ginant viešąjį
interesą, vykdant valdžios įgaliojimus ar užtikrinant teisėtus duomenų
valdytojo interesus, kiekvienas duomenų subjektas vis tiek turėtų turėti teisę
nesutikti su bet kokių jo duomenų tvarkymu. Pareiga įrodyti, kad teisėti
duomenų valdytojo interesai viršesni už duomenų subjekto interesus arba
pagrindines teises ir laisves, turėtų tekti duomenų valdytojui;
(57)
jeigu asmens duomenys tvarkomi tiesioginės
rinkodaros tikslais, duomenų subjektas turėtų galėti nemokamai, paprastai ir
veiksmingai pasinaudoti teise nesutikti su tokiu duomenų tvarkymu;
(58)
kiekvienas fizinis asmuo turėtų turėti teisę, kad
jam nebūtų taikoma priemonė, pagrįsta profiliavimu duomenis tvarkant
automatizuotai. Tačiau tokia priemonė turėtų būti leidžiama, kai ji aiškiai
numatyta įstatyme, įgyvendinta sudarant arba vykdant sutartį arba kai buvo
gautas duomenų subjekto sutikimas. Bet kuriuo atveju tokiam duomenų tvarkymui
turėtų būti taikomos tinkamos apsaugos priemonės, pavyzdžiui, duomenų subjekto
informavimas arba teisė reikalauti žmogaus įsikišimo, o tokia priemonė neturėtų
būti taikoma vaikui;
(59)
Sąjungos arba valstybės narės teisėje gali būti
nustatyti ribojimai, kuriais suvaržomi konkretūs principai ir teisė gauti
informaciją, susipažinti su duomenimis, teisė reikalauti ištaisyti ir ištrinti
duomenis ar teisė į duomenų perkeliamumą, profiliavimu grindžiamos priemonės,
taip pat duomenų subjekto informavimas apie asmens duomenų saugumo pažeidimą ir
kai kurios susijusios duomenų valdytojų pareigos, jeigu toks ribojimas
reikalingas ir proporcingas demokratinėje visuomenėje siekiant užtikrinti
visuomenės saugumą, įskaitant žmonių gyvybių apsaugą reaguojant į gaivalines ar
žmogaus sukeltas nelaimes, nusikalstamos veikos arba reglamentuojamų profesijų
etikos taisyklių pažeidimų prevenciją, tyrimą ir traukimą baudžiamojon
atsakomybėn už juos, taip pat siekiant apginti kitus Sąjungos ar valstybių
narių viešuosius interesus, visų pirma, svarbius ekonominius arba finansinius
Sąjungos ar valstybių narių interesus, arba užtikrinti duomenų subjekto arba
kitų asmenų teisių ir laisvių apsaugą. Šie apribojimai turėtų atitikti Europos
Sąjungos pagrindinių teisių chartijos ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių
laisvių apsaugos konvencijos reikalavimus;
(60)
turėtų būti nustatyta visapusiška duomenų valdytojo
atsakomybė už bet kokį duomenų valdytojo arba jo pavedimu vykdomą asmens
duomenų tvarkymą. Visų pirma, duomenų valdytojas turėtų užtikrinti, kad
kiekviena duomenų tvarkymo operacija atitinka šį reglamentą, ir privalėti tą
įrodyti;
(61)
dėl duomenų subjektų teisių ir laisvių apsaugos
tvarkant asmens duomenis reikia imtis tinkamų techninių ir organizacinių
priemonių siekiant užtikrinti, kad ir kuriant duomenų tvarkymo sistemas, ir
duomenis tvarkant, būtų laikomasi reglamento reikalavimų. Siekdamas užtikrinti
ir įrodyti šio reglamento nuostatų laikymąsi, duomenų valdytojas turėtų priimti
vidaus nuostatas ir įdiegti tinkamas priemones, kuriomis visų pirma paisoma
pritaikytosios ir standartizuotosios duomenų apsaugos principų;
(62)
siekiant užtikrinti duomenų subjektų teises ir
laisves ir nustatyti duomenų valdytojų ir duomenų tvarkytojų atsakomybę, šiame
reglamente reikia aiškiai paskirstyti atsakomybę – taip pat ir priežiūros
institucijų stebėjimo ir priemonių atžvilgiu – be kita ko, tais atvejais, kai
duomenų valdytojas kartu su kitais duomenų valdytojais nustato duomenų tvarkymo
tikslus, sąlygas ir būdus arba kai duomenų tvarkymo operacija atlikta duomenų
valdytojo pavedimu;
(63)
kai Sąjungoje gyvenančių duomenų subjektų asmens
duomenis tvarko Sąjungoje neįsisteigęs duomenų kontrolierius, kurio duomenų
tvarkymo veikla susijusi su prekių ir paslaugų siūlymu tokiems duomenų
subjektams arba jų elgesio stebėjimu, duomenų valdytojas turėtų paskirti
atstovą, nebent duomenų valdytojas yra įsikūręs trečiojoje šalyje, kuri
užtikrina tinkamą apsaugos lygį, arba duomenų valdytojas yra mažoji ar vidutinė
įmonė, valdžios institucija ar įstaiga, arba duomenų valdytojas prekes ir
paslaugas tokiems duomenų subjektams siūlo tik retkarčiais. Atstovas turėtų
veikti duomenų valdytojo vardu, o į jį galėtų kreiptis priežiūros institucijos;

(64)
siekiant nustatyti, ar duomenų valdytojas prekes ir
paslaugas Sąjungoje gyvenantiems duomenų subjektams siūlo tik retkarčiais,
reikėtų įvertinti, ar iš visos duomenų valdytojo veiklos matyti, kad prekių ir
paslaugų siūlymas tokiems duomenų subjektams tik papildo pagrindinę jo veiklą;
(65)
kad įrodytų, jog laikosi šio reglamento, duomenų
valdytojas arba tvarkytojas turėtų dokumentuoti kiekvieną duomenų tvarkymo
operaciją. Kiekvienas duomenų valdytojas ir duomenų tvarkytojas turėtų būti
įpareigotas bendradarbiauti su priežiūros institucija ir paprašius pateikti
turimus dokumentus, kad pagal juos būtų galima patikrinti tvarkymo operacijas;
(66)
siekiant užtikrinti saugumą ir užkirsti kelią šio
reglamento nuostatų neatitinkančiam duomenų tvarkymui, duomenų valdytojas arba
tvarkytojas turėtų įvertinti su duomenų tvarkymu susijusią riziką ir
įgyvendinti jas mažinančias priemones. Šiomis priemonėmis turėtų būti
užtikrintas saugumo lygis, kuris atsižvelgiant į technologijų lygį ir jų
įdiegimo išlaidas, turėtų būti adekvatus tvarkymo keliamai rizikai ir saugotinų
asmens duomenų pobūdžiui. Nustatydama techninius standartus ir organizacines
priemones duomenų tvarkymo saugumui užtikrinti, Komisija turėtų skatinti
technologinį neutralumą, sąveikumą ir inovacijas, o prireikus bendradarbiauti
su trečiosiomis šalimis;
(67)
dėl asmens duomenų saugumo pažeidimo, jei jis tinkamai
ir laiku neišaiškintas, asmuo gali patirti didelių ekonominių nuostolių arba
socialinę žalą, įskaitant tapatybės klastojimą. Todėl, kai tik duomenų
valdytojas sužino, kad padarytas toks pažeidimas, jis apie pažeidimą turėtų
nepagrįstai nedelsdamas, jei įmanoma, per 24 valandas pranešti priežiūros
institucijai. Kai to neįmanoma padaryti per 24 valandas, pranešant reikėtų
nurodyti vėlavimo priežastis. Fiziniai asmenys, kurių asmens duomenims ar
privatumui pažeidimas galėjo turėti neigiamą poveikį, turėtų būti nepagrįstai
nedelsiant informuojami, kad galėtų imtis būtinų atsargumo priemonių.
Pažeidimas turėtų būti laikomas turinčiu neigiamą poveikį asmens duomenims ar
duomenų subjekto privatumui, jeigu dėl jo, pavyzdžiui, galėtų būti pavogta ar
suklastota tapatybė, padaryta fizinė žala, patirtas didelis pažeminimas ar
pakenkta reputacijai. Pranešime turėtų būti aprašytas asmens duomenų saugumo
pažeidimo pobūdis ir fiziniams asmenims nurodytos rekomendacijos, kaip
sušvelninti galimą neigiamą poveikį. Duomenų subjektams apie tai turėtų būti
pranešta kuo greičiau, glaudžiai bendradarbiaujant su priežiūros institucija ir
laikantis jos ar kitos atitinkamos institucijos (pvz., teisėsaugos institucijų)
pateiktų nurodymų. Kad duomenų subjektai galėtų sumažinti tiesioginį žalos
pavojų, reikėtų, pavyzdžiui, jiems nedelsiant apie tai pranešti, o ilgesnį
pranešimo terminą būtų galima pateisinti būtinybe įgyvendinti tinkamas
priemones, nukreiptas prieš tęstinius arba panašius duomenų saugumo pažeidimus;
(68)
siekiant nustatyti, ar apie asmens duomenų saugumo
pažeidimą priežiūros institucijai ir duomenų subjektui pranešta nepagrįstai
nedelsiant, reikėtų patikrinti, ar duomenų valdytojas įgyvendino ir taikė
tinkamas technologijų apsaugos ir organizacines priemones, kad galėtų iš karto
nustatyti, ar buvo padarytas asmens duomenų saugumo pažeidimas, ir nedelsdamas
iki žalos padarymo asmeniniams ir ekonominiams interesams apie tai informuoti
priežiūros instituciją ir duomenų subjektą, kartu atsižvelgdamas visų pirma į
asmens duomenų saugumo pažeidimo pobūdį ir sunkumą, jo pasekmes ir padarinius
duomenų subjektui;
(69)
nustatant išsamias pranešimo apie asmens duomenų
saugumo pažeidimą formos ir tvarkos taisykles, turėtų būti tinkamai
atsižvelgiama į pažeidimo aplinkybes, įskaitant tai, ar asmens duomenys buvo
apsaugoti tinkamomis techninėmis priemonėmis, veiksmingai ribojančiomis
tapatybės klastojimo arba kitokio neteisėto naudojimo galimybę. Be to,
nustatant tokias taisykles ir tvarką reikėtų atsižvelgti į teisėtus teisėsaugos
institucijų interesus tais atvejais, kai ankstyvas informacijos apie incidentą
paskelbimas galėtų bereikalingai sutrukdyti pažeidimo aplinkybių tyrimą;
(70)
Direktyvoje 95/46/EB nustatyta bendra pareiga
priežiūros institucijoms pranešti apie asmens duomenų tvarkymą. Ši pareiga
susijusi su administracine ir finansine našta, tačiau ji ne visada padėdavo
gerinti asmens duomenų apsaugą. Todėl tokią bendrą visuotinę pareigą pranešti
reikėtų panaikinti ir ją pakeisti veiksmingomis procedūromis ir mechanizmu,
kurie būtų labiau orientuoti į duomenų tvarkymo operacijas, dėl kurių pobūdžio,
apimties ir tikslų galėtų kilti konkretus pavojus duomenų subjektų teisėms ir
laisvėms. Tokiais atvejais duomenų valdytojas ar tvarkytojas prieš pradėdamas
tvarkyti duomenis turėtų atlikti duomenų apsaugos poveikio įvertinimą, kuris
visų pirma apimtų numatomas priemones, apsaugos priemones ir mechanizmus,
kuriais užtikrinama asmens duomenų apsauga ir įrodomas šio reglamento nuostatų
laikymasis;
(71)
tai pirmiausia turėtų būti taikoma naujiems
sukurtiems didelės apimties duomenų rinkiniams, kuriais siekiama regioniniu,
nacionaliniu ar viršnacionaliniu lygmeniu tvarkyti didelį kiekį asmens duomenų
ir kurie gali turėti poveikio dideliam skaičiui duomenų subjektų;
(72)
tam tikromis aplinkybėmis gali būti tikslinga ir
ekonomiška atlikti platesnio masto duomenų apsaugos poveikio įvertinimą, o ne
jį susieti su vienu konkrečiu projektu, pavyzdžiui, kai valdžios institucijos
ar įstaigos siekia sukurti bendrą programą ar duomenų tvarkymo platformą arba
kai keli duomenų valdytojai ketina tam tikroje pramonės šakoje, jos sektoriuje
arba plačiai paplitusioje horizontalioje veikloje pradėti taikyti bendrą
programą ar duomenų tvarkymo aplinką;
(73)
duomenų apsaugos poveikio įvertinimą turėtų atlikti
valdžios institucija arba įstaiga, jei toks įvertinimas dar nebuvo atliktas
priimant nacionalinį įstatymą, kurio pagrindu valdžios institucija ar įstaiga
atlieka savo funkcijas ir kuriuo reglamentuojama konkreti duomenų tvarkymo
operacija ar jų seka;
(74)
kai iš duomenų apsaugos poveikio įvertinimo
paaiškėja, kad duomenų tvarkymo operacijos susijusios su didele konkrečia
rizika duomenų subjektų teisėms ir laisvėms, kaip antai rizika, kad naudojant
konkrečias naujas technologijas fiziniams asmenims bus užkirstas kelias
pasinaudoti savo teisėmis, prieš pradedant operacijas reikėtų su priežiūros
institucija konsultuotis dėl su rizika susijusio duomenų tvarkymo, kuris galėtų
pažeisti šio reglamento reikalavimus, ir pateikti pasiūlymus, kaip tokią padėtį
ištaisyti. Konsultuotis reikėtų ir rengiant nacionalinio parlamento teisėkūros
priemonę arba ja pagrįstą priemonę, kuria apibrėžiamas duomenų tvarkymo pobūdis
ir nustatomos tinkamos apsaugos priemonės;
(75)
Kai duomenys tvarkomi viešajame sektoriuje arba kai
duomenis privačiajame sektoriuje tvarko didelė įmonė arba jos pagrindinė
veikla, nepaisant įmonės dydžio, apima duomenų tvarkymo operacijas, kurias
reikia reguliariai ir sistemingai stebėti, prižiūrėti, kaip įmonė laikosi šio
reglamento, duomenų valdytojui ar tvarkytojui turėtų padėti dar vienas asmuo.
Tokie duomenų apsaugos pareigūnai, nepriklausomai nuo to, ar jie yra duomenų
valdytojo darbuotojai, savo pareigas ir užduotis turėtų atlikti visiškai
nepriklausomai;
(76)
asociacijos ar kitos įstaigos, atstovaujančios tam
tikrų kategorijų duomenų valdytojams, turėtų būti skatinamos pagal šio
reglamento reikalavimus parengti elgesio kodeksus, kad palengvintų veiksmingą
šio reglamento taikymą, atsižvelgiant į tam tikruose sektoriuose atliekamo
duomenų tvarkymo ypatumus;
(77)
siekiant didesnio skaidrumo ir geresnio šio
reglamento laikymosi, reikėtų skatinti įvesti sertifikavimo mechanizmus,
duomenų apsaugos ženklus ir žymenis, kurie leistų duomenų subjektams greitai
įvertinti konkretaus produkto ar paslaugos duomenų apsaugos lygį;
(78)
asmens duomenų judėjimas iš vienos valstybės į kitą
reikalingas tarptautinės prekybos plėtrai ir tarptautiniam bendradarbiavimui.
Šiems srautams padidėjus, kilo naujų sunkumų ir naujų reikalavimų asmens
duomenų apsaugai. Tačiau kai asmens duomenys perduodami iš Sąjungos į
trečiąsias šalis arba tarptautinėms organizacijoms, neturėtų sumažėti Sąjungoje
šiuo reglamentu fiziniams asmenims garantuojamos apsaugos lygis. Bet kuriuo
atveju duomenys trečiosioms šalims gali būti perduodami tik besąlygiškai
laikantis šio reglamento nuostatų;
(79)
šis reglamentas nedaro poveikio Sąjungos ir
trečiųjų šalių sudarytiems tarptautiniams susitarimams, kuriais
reglamentuojamas asmens duomenų perdavimas, įskaitant tinkamas duomenų subjektų
apsaugos priemones;
(80)
Komisija gali nuspręsti, sprendimui galiojant
visoje Sąjungoje, kad tam tikros trečiosios šalys arba teritorija, arba su
duomenų tvarkymu susijęs sektorius trečiojoje šalyje, arba tarptautinė
organizacija užtikrina tinkamą duomenų apsaugos lygį, ir taip garantuoti
teisinį tikrumą ir vienodą teisės taikymą visoje Sąjungoje, kiek tai susiję su
trečiosiomis šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis, kurios laikomos
užtikrinančiomis tokį apsaugos lygį. Šiais atvejais asmens duomenys į šias
šalis gali būti perduodami be papildomo leidimo;
(81)
paisydama pagrindinių vertybių, kuriomis grindžiama
Sąjunga, visų pirma žmogaus teisių apsaugos, Komisija, vertindama trečiąją
šalį, turėtų atsižvelgti į tai, kaip joje laikomasi teisinės valstybės
principų, teisės kreiptis į teismą, taip pat tarptautinių žmogaus teisių normų
ir standartų;
(82)
Komisija taip pat gali pripažinti, kad trečioji
šalis arba teritorija, arba su duomenų tvarkymu susijęs sektorius trečiojoje
šalyje, arba tarptautinė organizacija neužtikrina tinkamo duomenų apsaugos
lygio. Todėl asmens duomenų perdavimas į tą trečiąją šalį turėtų būti
draudžiamas. Tokiu atveju turėtų būti numatyta galimybė Komisijai konsultuotis
su tokiomis trečiosiomis šalimis arba tarptautinėmis organizacijomis;
(83)
jei sprendimas dėl tinkamumo nepriimtas, duomenų
valdytojas arba tvarkytojas turėtų duomenų subjektams numatyti tinkamas
apsaugos priemones nepakankamai duomenų apsaugai trečiojoje šalyje kompensuoti.
Tokios apsaugos priemonės galėtų būti rėmimasis įmonei privalomomis
taisyklėmis, Komisijos priimtomis standartinėmis duomenų apsaugos sąlygomis,
priežiūros institucijos priimtomis standartinėmis duomenų apsaugos sąlygomis,
priežiūros institucijos patvirtintomis sutarties sąlygomis ar kitomis
tinkamomis ir proporcingomis priemonėmis, pateisinamomis atsižvelgiant į visas
duomenų perdavimo operacijos ar operacijų sekos aplinkybes ir patvirtintomis
priežiūros institucijos;
(84)
galimybė duomenų valdytojui ar tvarkytojui remtis
Komisijos ar priežiūros institucijos priimtomis standartinėmis duomenų apsaugos
sąlygomis neturėtų užkirsti kelio duomenų valdytojams arba tvarkytojams
standartines duomenų apsaugos sąlygas įtraukti į platesnes sutartis ar jas
papildyti kitomis sąlygomis, jei jos tiesiogiai ar netiesiogiai neprieštarauja
Komisijos ar priežiūros institucijos priimtoms standartinėms sutarčių sąlygoms
ir nepažeidžia pagrindinių duomenų subjektų teisių ir laisvių;
(85)
įmonių grupė turėtų galėti remtis patvirtintomis
įmonei privalomomis taisyklėmis, taikomomis tarptautiniam duomenų perdavimui iš
Sąjungos tai pačiai įmonių grupei priklausančioms organizacijoms, jei tokiose
įmonės taisyklėse įtvirtinti svarbiausi principai ir įgyvendinamos teisės,
kuriomis užtikrinamos tinkamos asmens duomenų perdavimo ar perdavimo kategorijų
apsaugos priemonės;
(86)
turėtų būti numatyta galimybė duomenis perduoti tam
tikromis aplinkybėmis, kai duomenų subjektas yra davęs sutikimą, kai perduoti
būtina dėl sutarties ar teismui pareikšto ieškinio, kai tai reikalinga dėl
Sąjungos ar valstybės narės teisėje įtvirtintų viešojo intereso pagrindų, arba
kai duomenys perduodami iš įstatymu įsteigto registro, kuris skirtas naudotis
visuomenei ar teisėtų interesų turintiems asmenims. Pastaruoju atveju neturėtų
būti perduodama registre sukauptų duomenų visuma arba ištisos jų kategorijos, o
jeigu registras skirtas naudoti teisėtų interesų turintiems asmenims, duomenys
turėtų būti perduodami tiktai tų asmenų prašymu arba jei jie yra duomenų
gavėjai;
(87)
šios išimtys pirmiausia turėtų būti taikomos tais
atvejais, kai duomenis reikalaujama ir būtina perduoti siekiant apsaugoti
svarbų viešąjį interesą, pavyzdžiui, tarptautinio duomenų keitimosi tarp
konkurencijos, mokesčių, muitų ar finansų priežiūros institucijų, tarp
kompetentingų socialinės apsaugos tarnybų arba institucijų, atsakingų už
nusikalstamų veikų prevenciją, tyrimą, nustatymą ir traukimą baudžiamojon
atsakomybėn už jas, atvejais;
(88)
duomenų perdavimas, kurio negalima laikyti dažnu ar
masiniu, taip pat turėtų būti galimas, kai duomenų valdytojas ar tvarkytojas
siekia teisėtų interesų, jeigu jis įvertino visas su duomenų perdavimu
susijusias aplinkybes. Duomenis tvarkant istoriniais, statistiniais ir
mokslinių tyrimų tikslais, turėtų būti atsižvelgiama į teisėtus visuomenės
lūkesčius dėl išaugusios žinių apimties;
(89)
visada, kai Komisija nėra priėmusi sprendimo dėl
tinkamo duomenų apsaugos lygio trečiojoje šalyje, duomenų valdytojas arba
tvarkytojas turėtų rinktis tokias galimybes, kuriomis duomenų subjektams
užtikrinama, kad jie Sąjungoje ir toliau galės naudotis jų duomenų tvarkymui
Sąjungoje taikomomis pagrindinėmis teisėmis ir apsaugos priemonėmis, kai tik
tie duomenys bus perduoti;
(90)
kai kurios trečiosios šalys priėmė įstatymus ir
kitus teisės aktus, kuriais tiesiogiai reguliuojama valstybių narių
jurisdikcijai priklausančių fizinių ir juridinių asmenų veikla.
Ekstrateritoriniu šių įstatymų ir kitų teisės aktų taikymu galėtų būti pažeista
tarptautinė teisė ir trikdoma šiuo reglamentu Sąjungoje garantuojama fizinių
asmenų apsauga.. Perduoti duomenis turėtų būti leidžiama tik jeigu įvykdytos
duomenų perdavimui į trečiąsias šalis taikomos šio reglamento sąlygos. Taip
gali būti, pavyzdžiui, jeigu atskleisti duomenis būtina ginant svarbų Sąjungos
ar duomenų valdytojui taikytinos valstybės narės teisėje pripažintą viešąjį
interesą. Svarbaus viešojo intereso buvimo sąlygas Komisija turėtų tiksliau
nustatyti deleguotajame akte;
(91)
kai asmens duomenys perduodami į užsienį, fiziniams
asmenims gali būti daug sunkiau pasinaudoti teisėmis į duomenų apsaugą, o visų
pirma apsisaugoti nuo neteisėto tų duomenų naudojimo arba atskleidimo. Be to,
priežiūros institucijos gali nesugebėti nagrinėti skundų ar vykdyti tyrimų,
susijusių su veikla už jų valstybinių sienų. Jų pastangoms bendradarbiauti
tarpvalstybiniu mastu taip pat gali kliudyti nepakankami įgaliojimai imtis
prevencinių ar taisomųjų veiksmų, nenuoseklus teisinis reglamentavimas ir
praktinės kliūtys, pavyzdžiui, riboti ištekliai. Todėl reikia skatinti
glaudesnį duomenų apsaugos priežiūros institucijų bendradarbiavimą siekiant
padėti joms keistis informacija su užsienio kolegomis ir kartu atlikti tyrimus;
(92)
visiškai nepriklausomai savo funkcijas vykdančių
priežiūros institucijų įsteigimas valstybėse narėse yra esminė fizinių asmenų
apsaugos tvarkant jų asmens duomenis dalis. Valstybės narės gali įsteigti
daugiau nei vieną priežiūros instituciją atsižvelgdamos į savo konstitucinę,
organizacinę ir administracinę sandarą;
(93)
jeigu valstybė narė įsteigia kelias priežiūros
institucijas, ji įstatymu turėtų nustatyti tvarką, kuria būtų užtikrintas
veiksmingas tų priežiūros institucijų dalyvavimas nuoseklumo užtikrinimo
mechanizme. Pirmiausia, ta valstybė narė turėtų paskirti priežiūros
instituciją, kuri atliktų vieno bendro informacinio punkto funkciją, kad tos
institucijos veiksmingai dalyvautų mechanizme, būtų užtikrintas greitas ir
sklandus bendradarbiavimas su kitomis priežiūros institucijomis, Europos
duomenų apsaugos valdyba ir Komisija;
(94)
kiekvienai priežiūros institucijai turėtų būti
suteikta pakankamai finansinių ir žmogiškųjų išteklių, taip pat patalpos ir
infrastruktūra, kurie joms būtini siekiant veiksmingai vykdyti užduotis,
įskaitant su savitarpio pagalba ir bendradarbiavimu su kitomis priežiūros
institucijomis visoje Sąjungoje susijusias užduotis;
(95)
kiekvienoje valstybėje narėje teisės aktais turėtų
būti nustatyti bendrieji reikalavimai priežiūros institucijos nariams, visų pirma
turėtų būti numatyta, kad šiuos narius turėtų skirti valstybės narės
parlamentas arba vyriausybė, taip pat turėtų būti įtrauktos taisyklės dėl narių
tinkamumo ir šių narių statuso;
(96)
priežiūros institucijos turėtų stebėti, kaip
taikomos šio reglamento nuostatos, ir padėti jas nuosekliai taikyti visoje
Sąjungoje, kad būtų apsaugoti fiziniai asmenys tvarkant jų asmens duomenis ir
palengvintas asmens duomenų judėjimas vidaus rinkoje. Siekdamos šio tikslo,
priežiūros institucijos turėtų bendradarbiauti tarpusavyje ir su Komisija;
(97)
jeigu asmens duomenys tvarkomi daugiau nei vienoje
valstybėje narėje, o duomenų valdytojo arba tvarkytojo buveinė vykdo veiklą
Sąjungoje, viena priežiūros institucija turėtų būti kompetentinga stebėti
duomenų valdytojo arba tvarkytojo veiklą visoje Sąjungoje ir priimti
atitinkamus sprendimus, kad būtų vienodžiau taikoma teisė, būtų užtikrintas
teisinis tikrumas ir tokiems duomenų valdytojams ir duomenų tvarkytojams
sumažėtų administracinė našta;
(98)
kompetentinga institucija, atliekanti tokios
centrinės institucijos funkciją, turėtų būti valstybės narės, kurioje yra
pagrindinė duomenų valdytojo arba tvarkytojo buveinė, priežiūros institucija;
(99)
šis reglamentas taip pat taikomas nacionalinių
teismų veiklai, tačiau priežiūros institucijų kompetencija neturėtų apimti
asmens duomenų tvarkymo, kurį jie vykdo atlikdami teisingumo funkcijas,
siekiant apsaugoti teisėjų nepriklausomumą jiems atliekant savo teismines
užduotis. Vis dėlto ši išimtis turėtų būti griežtai taikoma tik faktinei
teisminei veiklai teismo bylose ir netaikoma kitai veiklai, kurią teisėjai gali
vykdyti pagal nacionalinę teisę;
(100)
siekiant užtikrinti nuoseklią šio reglamento
taikymo stebėseną ir vykdymą visoje Sąjungoje, kiekvienos valstybės narės
priežiūros institucijos turėtų atlikti tas pačias pareigas ir veiksmingai
naudotis tais pačiais įgaliojimais, įskaitant įgaliojimus vykdyti tyrimą ir
teisiškai privalomas intervencijas, priimti sprendimus ir skirti sankcijas,
visų pirma tais atvejais, kai gaunami skundai iš fizinių asmenų, ir būti
proceso šalimi. Priežiūros institucijų tyrimo įgaliojimai, kai reikia patekti į
patalpas, turėtų būti įgyvendinami laikantis Sąjungos ir nacionalinės teisės
nuostatų. Pirmiausia tai taikoma reikalavimui iš anksto gauti teismo leidimą;
(101)
kiekviena priežiūros institucija turėtų nagrinėti
skundus, kuriuos pateikė bet kuris duomenų subjektas, ir juos tirti. Tyrimas
gavus skundą turėtų būti vykdomas, paliekant galimybę jį peržiūrėti teismine
tvarka, tiek, kiek tai tikslinga konkrečiu atveju. Priežiūros institucija per
pagrįstą laikotarpį turėtų informuoti duomenų subjektą apie skundo tyrimo eigą
ir rezultatą. Jeigu reikia papildo tyrimo arba jį koordinuoti su kita
priežiūros institucija, duomenų subjektas taip pat turėtų būti apie tai
informuojamas;
(102)
priežiūros institucijų vykdoma visuomenės
informavimo veikla turėtų apimti specialias priemones duomenų valdytojams ir
duomenų tvarkytojams, įskaitant labai mažas, mažąsias ir vidutines įmones, ir
duomenų subjektams;
(103)
priežiūros institucijos turėtų viena kitai padėti
atlikti savo pareigas ir teikti savitarpio pagalbą, kad šis reglamentas būtų
nuosekliai taikomas ir vykdomas vidaus rinkoje;
(104)
kiekviena priežiūros institucija turėtų turėti
teisę dalyvauti bendrose priežiūros institucijų operacijose. Prašomoji priežiūros
institucija turėtų būti įpareigota į prašymą atsakyti per nustatytą terminą;
(105)
kad šis reglamentas būtų nuosekliai taikomas visoje
Sąjungoje, reikėtų sukurti nuoseklumo užtikrinimo mechanizmą, pagal kurį
priežiūros institucijos bendradarbiautų tarpusavyje ir su Komisija. Šis
mechanizmas pirmiausia taikomas, kai priežiūros institucija ketina imtis tam
tikros priemonės dėl duomenų tvarkymo operacijų, kurios yra susijusios su
prekių ir paslaugų siūlymu duomenų subjektams keliose valstybėse narėse arba su
tokių duomenų subjektų stebėjimu, arba kurios gali iš esmės paveikti laisvą
asmens duomenų judėjimą. Be to, jis turėtų būti taikomas, kai kuri nors
priežiūros institucija arba Komisija prašo tam tikrą klausimą nagrinėti pagal
nuoseklumo užtikrinimo mechanizmą. Šis mechanizmas neturėtų prieštarauti
priemonėms, kurių Komisija gali imtis vykdydama savo įgaliojimus pagal
Sutartis;
(106)
taikant nuoseklumo užtikrinimo mechanizmą Europos
duomenų apsaugos valdyba turėtų savo nuomonę pateikti per nustatytą terminą,
jeigu taip nusprendė paprasta jos narių dauguma arba to prašo kita priežiūros
institucija arba Komisija;
(107)
siekdama užtikrinti šio reglamento laikymąsi,
Komisija gali šiuo klausimu priimti nuomonę arba sprendimą, kuriuo priežiūros
institucija įpareigojama sustabdyti priemonės projekto priėmimą;
(108)
tam tikrais atvejais gali kilti būtinybė skubiai
veikti, kad būtų apsaugoti duomenų subjektų interesai, ypač kai kyla pavojus,
kad gali būti labai apsunkintos duomenų subjekto galimybės naudotis savo teise.
Todėl taikydama nuoseklumo užtikrinimo mechanizmą priežiūros institucija turėtų
galėti priimti nustatytą laikotarpį galiojančias laikinąsias priemones;
(109)
atitinkamas sprendimas įgyja teisinę galią ir gali
būti vykdomas priežiūros institucijos, tik jeigu buvo taikytas šis mechanizmas.
Kitais tarpvalstybinės svarbos atvejais atitinkamos priežiūros institucijos
gali teikti tarpusavio pagalbą ir atlikti bendrus tyrimus dvišaliu arba
daugiašaliu pagrindu, nesinaudodamos nuoseklumo užtikrinimo mechanizmu;
(110)
Sąjungos lygmeniu turėtų būti įsteigta Europos
duomenų apsaugos valdyba. Ji turėtų pakeisti pagal Direktyvą 95/46/EB įsteigtą
darbo grupę asmenų apsaugai tvarkant asmens duomenis. Ją turėtų sudaryti visų
valstybių narių priežiūros institucijų vadovai ir Europos duomenų apsaugos
priežiūros pareigūnas. Jos veikloje turėtų dalyvauti Komisija. Europos duomenų
apsaugos valdyba turėtų padėti nuosekliai taikyti šį reglamentą visoje
Sąjungoje, be kita ko, patarti Komisijai ir skatinti priežiūros institucijų
bendradarbiavimą visoje Sąjungoje. Atlikdama savo užduotis Europos duomenų
apsaugos valdyba turėtų veikti nepriklausomai;
(111)
kiekvienas duomenų subjektas turėtų turėti teisę
pateikti skundą priežiūros institucijai bet kurioje valstybėje narėje ir turėti
teisę imtis teisminių teisių gynimo priemonių, jeigu mano, kad jo teisės pagal
šį reglamentą pažeistos arba jeigu priežiūros institucija nesiima veiksmų dėl
skundo arba nesiima veiksmų, kai tai būtina duomenų subjekto teisėms apsaugoti;

(112)
bet kokia įstaiga, organizacija ar asociacija, kuri
siekia apsaugoti duomenų subjektų teises ir interesus, susijusius su jų duomenų
apsauga, ir kuri įsteigta pagal valstybės narės teisę, turėtų turėti teisę
pateikti skundą priežiūros institucijai arba pasinaudoti teisminėmis teisių
gynimo priemonėmis duomenų subjektų vardu, jeigu jų yra tinkamai įgaliota, arba
pati pateikti skundą duomenų subjektui skundo nepateikus, jeigu mano, kad buvo
pažeistas asmens duomenų saugumas;
(113)
kiekvienas fizinis arba juridinis asmuo turėtų
turėti teisę imtis teisminių teisių gynimo priemonių prieš jų atžvilgiu
priimtus priežiūros institucijos sprendimus. Ieškinys priežiūros institucijai
turėtų būti pareiškiamas valstybės narės, kurioje priežiūros institucija
įsisteigusi, teismuose;
(114)
siekiant sustiprinti duomenų subjekto teisminę
apsaugą tais atvejais, kai kompetentinga priežiūros institucija įsisteigusi
kitoje valstybėje narėje nei duomenų subjektas gyvena, duomenų subjektas gali
prašyti bet kurios įstaigos, organizacijos ar asociacijos, siekiančios apginti
duomenų subjektų teises ir interesus, susijusius su jų duomenų apsauga, ieškinį
tai priežiūros institucijai jo vardu pareikšti kompetentingame kitos valstybės
narės teisme;
(115)
tais atvejais, kai kitoje valstybėje narėje
įsisteigusi kompetentinga priežiūros institucija nesiima veiksmų arba ėmėsi
nepakankamų priemonių dėl skundo, duomenų subjektas gali prašyti valstybės
narės, kurioje yra jo nuolatinė gyvenamoji vieta, priežiūros institucijos
pareikšti ieškinį tai priežiūros institucijai kompetentingame kitos valstybės
narės teisme. Prašomoji priežiūros institucija gali priimti sprendimą, kurį
galima peržiūrėti teismine tvarka, ar tinkama šį prašymą tenkinti;
(116)
kai ieškinys pareiškiamas duomenų valdytojui ar
tvarkytojui, ieškovas turėtų turėti galimybę kreiptis į valstybės narės, kurioje
duomenų valdytojas ar tvarkytojas įsisteigęs arba kurioje duomenų subjektas
gyvena, teismus, nebent duomenų valdytojas yra valdžios institucija, vykdanti
savo viešuosius įgaliojimus;
(117)
kai yra požymių, kad vienu metu ta pati byla
nagrinėjama skirtingų valstybių narių teismuose, teismai turėtų būti įpareigoti
susiekti. Teismai turėtų turėti galimybę sustabdyti bylos nagrinėjimą, kai ta
pati byla nagrinėjama kitoje valstybėje narėje. Valstybės narės turėtų
užtikrinti veiksmingas galimybes pareikšti ieškinius, kurie leistų greitai
imtis priemonių šio reglamento pažeidimui ištaisyti arba užkirsti jam kelią;
(118)
bet kokią žalą, kurią asmuo gali patirti dėl
neteisėto duomenų tvarkymo, turėtų atlyginti duomenų valdytojas arba
tvarkytojas, kurie gali būti atleisti nuo atsakomybės, jeigu įrodo, kad nėra
atsakingi už žalą, visų pirma, kai nustatyta duomenų subjekto kaltė arba
nenugalimos jėgos atveju;
(119)
viešosios teisės arba privatinės teisės
reglamentuojamam asmeniui, nesilaikančiam šio reglamento, turėtų būti skiriamos
sankcijos. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad sankcijos būtų veiksmingos,
proporcingos ir atgrasomos, ir privalo imtis visų priemonių sankcijoms vykdyti;

(120)
siekiant sustiprinti administracinių sankcijų už
šio reglamento pažeidimus poveikį ir jas suvienodinti, kiekvienai priežiūros
institucijai turėtų būti suteikti įgaliojimai skirti sankcijas už
administracinius pažeidimus. Šiame reglamente turėtų būti nurodyti tie
pažeidimai ir nustatyti didžiausi už juos skiriamų administracinių baudų
dydžiai; baudos kiekvienu konkrečiu atveju turėtų būti proporcingos atvejo
aplinkybėms ir skiriamos atsižvelgiant visų pirma į pažeidimo pobūdį, sunkumą
ir trukmę. Nuoseklumo užtikrinimo mechanizmas taip pat gali būti naudojamas
siekiant pašalinti administracinių sankcijų taikymo skirtumus;
(121)
asmens duomenų tvarkymui vien tik žurnalistiniais
arba meninės ar literatūrinės raiškos tikslais turėtų būti taikomos tam tikrų
reglamento reikalavimų išimtys, kad teisė į duomenų apsaugą būtų suderinta su
saviraiškos laisvę reglamentuojančiomis taisyklėmis, ypač teise gauti nešališką
informaciją, garantuojama Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos
11 straipsniu. Tai visų pirma turėtų būti taikoma asmens duomenų tvarkymui
audiovizualinėje srityje ir žinių bei spaudos archyvuose. Todėl valstybės narės
turėtų priimti teisės nuostatas, kuriomis būtų nustatytos išimtys ir nukrypti
leidžiančios nuostatos, reikalingos šioms pagrindinės teisėms suderinti. Tokias
išimtis ir nukrypti leidžiančias nuostatas valstybės narės turėtų priimti bendrųjų
principų, duomenų subjekto teisių, duomenų valdytojų ir duomenų tvarkytojų,
duomenų perdavimo į trečiąsias šalis ir tarptautinėms organizacijoms,
nepriklausomų priežiūros institucijų, bendradarbiavimo ir nuoseklaus teisės
taikymu atžvilgiu. Tačiau tai neturėtų suteikti valstybėms narėms pagrindo
nustatyti kitų šio reglamento nuostatų išimtis. Kad būtų atsižvelgta į teisės į
saviraiškos laisvę svarbą demokratinėje visuomenėje, su šia laisve susijusias
sąvokas, kaip antai žurnalistika, būtina aiškinti plačiai. Todėl šio reglamento
išimčių ir nukrypti leidžiančių nuostatų tikslais valstybės narės turėtų veiklą
priskirti „žurnalistinei“, jeigu jos tikslas – paskelbti informaciją, nuomones
ar idėjas visuomenei, nepriklausomai nuo pasirinkto perdavimo būdo. Tokia
veikla turėtų būti siejama ne vien su žiniasklaidos bendrovėmis; ji gali būti
vykdoma pelno ir ne pelno tikslais;
(122)
su sveikata susijusių asmens duomenų, kaip
specialios kategorijos duomenų, kuriai taikytina aukšto lygio apsauga, tvarkymą
dažnai galima pateisinti įvairiais teisėtais asmenims ir visuomenei apskritai
naudingais pagrindais, ypač kai reikia užtikrinti sveikatos priežiūros
užsienyje tęstinumą. Todėl šiame reglamente turėtų būti nustatytos asmens
sveikatos duomenų tvarkymo sąlygos, jeigu bus taikomos specialios ir tinkamos
apsaugos priemonės fizinių asmenų pagrindinėms teisėms ir asmens duomenims
apsaugoti. Tai apima fizinių asmenų teisę susipažinti su jų asmens sveikatos
duomenimis, pavyzdžiui, su medicinos kortelės duomenimis, kuriuose pateikta tokia
informacija kaip diagnozė, tyrimų rezultatai, gydančių gydytojų išvados ir
paskirtas gydymas ar intervencijos;
(123)
dėl viešojo intereso priežasčių visuomenės
sveikatos srityje tvarkyti asmens sveikatos duomenis gali prireikti ir be
duomenų subjekto sutikimo. Todėl sąvoka „visuomenės sveikata“ turėtų būti
aiškinama taip, kai ji apibrėžta 2008 m. gruodžio 16 d. Europos
Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1338/2008 dėl Bendrijos
statistikos apie visuomenės sveikatą ir sveikatą bei saugą darbe, ir apimti
visus elementus, susijusius su sveikata, kaip antai sveikatos būklė, įskaitant
sergamumą ir neįgalumą, veiksniai, darantys poveikį šiai sveikatos būklei,
sveikatos priežiūros poreikiai, sveikatos priežiūrai skirti ištekliai,
sveikatos priežiūros paslaugų teikimas ir jų visuotinis prieinamumas, sveikatos
priežiūros išlaidos ir jos finansavimas, taip pat mirtingumo priežastys. Su
sveikata susijusių asmens duomenų tvarkymas dėl viešojo intereso neturėtų
lemti, kad asmens duomenis kitais tikslais tvarkytų tretieji asmenys, kaip
antai darbdaviai, draudimo bendrovės ir bankai;
(124)
bendrieji fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens
duomenis principai taip pat turėtų būti taikomi ir su darbo santykiais
susijusiais tikslais. Todėl siekiant reglamentuoti darbuotojų asmens duomenų
tvarkymą su darbo santykiais susijusiais tikslais, valstybės narės,
neperžengdamos šio reglamento ribų, turėtų galėti priimti įstatymus, kuriuose
būtų įtvirtintos specialios asmens duomenų tvarkymo užimtumo sektoriuje
taisyklės;
(125)
kad asmens duomenų tvarkymas istoriniais,
statistiniais arba mokslinių tyrimų tikslais būtų teisėtas, taip pat reikėtų
paisyti kitų tos srities teisės aktų, pavyzdžiui, dėl klinikinių tyrimų;
(126)
moksliniai tyrimai šio reglamento tikslais turėtų
apimti fundamentinius tyrimus, taikomuosius tyrimus ir privačių asmenų
finansuojamus tyrimus; jie taip pat turi būti orientuoti į Sutarties dėl
Sąjungos veikimo 179 straipsnio 1 dalyje nustatytą tikslą sukurti Europos
mokslinių tyrimų erdvę;
(127)
kiek tai susiję su priežiūros institucijų
įgaliojimais reikalauti, kad duomenų valdytojai ar tvarkytojai leistų
susipažinti su asmens duomenimis ir įsileistų į savo patalpas, valstybės narės,
neperžengdamos šio reglamento ribų, gali priimti įstatymą, kuriame įtvirtintų
specialias profesinės paslapties ar kitų lygiaverčių pareigų saugoti paslaptį
taisykles, jeigu to reikia teisei į asmens duomenų apsaugą ir pareigai saugoti
profesinę paslaptį suderinti;
(128)
kaip nustatyta Sutarties dėl Europos Sąjungos
veikimo 17 straipsnyje, šiuo reglamentu paisoma pagal nacionalinę teisę
nustatyto valstybių narių bažnyčių ir religinių asociacijų ar bendruomenių
statuso ir jo nepažeidžia. Jeigu įsigaliojant šiam reglamentui bažnyčia
valstybėje narėje taiko išsamias taisykles dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant
asmens duomenis, tos taisyklės turėtų būti taikomos toliau, jeigu jos dera su
šio reglamento nuostatomis. Tokios bažnyčios ir religinės asociacijos turėtų
būti įpareigotos įsteigti visiškai nepriklausomą priežiūros instituciją;
(129)
siekiant įgyvendinti šio reglamento tikslus,
t. y. apsaugoti fizinių asmenų pagrindines teises ir laisves, visų pirma
jų teisę į asmens duomenų apsaugą, ir užtikrinti laisvą asmens duomenų judėjimą
Sąjungoje, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai
turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus. Visų pirma, deleguotieji aktai
turėtų būti priimti dėl duomenų tvarkymo teisėtumo; vaiko sutikimo kriterijų ir
sąlygų nustatymo; ypatingų kategorijų duomenų tvarkymo; akivaizdžiai
neproporcingų prašymų ir mokesčio už duomenų subjekto naudojimąsi teisėmis
kriterijų ir sąlygų nustatymo; duomenų subjekto informavimo ir teisės
susipažinti su duomenimis kriterijų ir reikalavimų; teisės būti pamirštam ir
teisės reikalauti ištrinti duomenis; profiliavimu pagrįstų priemonių; duomenų
valdytojo atsakomybės ir pritaikytosios bei standartizuotosios duomenų apsaugos
kriterijų ir reikalavimų; duomenų tvarkytojo; dokumentavimo ir duomenų tvarkymo
kriterijų ir reikalavimų; asmens duomenų saugumo pažeidimo ir pranešimo apie jį
priežiūros institucijoms kriterijų bei reikalavimų ir aplinkybių, kuriomis
tikėtina, kad asmens duomenų saugumo pažeidimas turės neigiamo poveikio duomenų
subjektui; duomenų tvarkymo operacijų, kurioms reikalingas duomenų apsaugos
poveikio įvertinimas, kriterijų ir sąlygų; didelės konkrečios rizikos, dėl
kurios būtina iš anksto konsultuotis, nustatymo kriterijų ir reikalavimų;
duomenų apsaugos pareigūno paskyrimo ir užduočių; elgesio kodeksų;
sertifikavimo mechanizmų kriterijų ir reikalavimų; duomenų perdavimo remiantis
įmonei privalomomis taisyklėmis kriterijų ir reikalavimų; duomenų perdavimo
išimčių; administracinių sankcijų; duomenų tvarkymo sveikatos priežiūros
tikslais; duomenų tvarkymo su darbo santykiais susijusiais tikslais ir duomenų
tvarkymo istoriniais, statistiniais ir mokslinių tyrimų tikslais. Itin svarbu,
kad atlikdama parengiamuosius darbus Komisija tinkamai konsultuotųsi, be kita
ko, su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį
darbą ir rengdama jų tekstus, Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami
dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduoti Europos Parlamentui ir
Tarybai;
(130)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento taikymo
sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai dėl:
standartinės vaiko asmens duomenų tvarkymo formos nustatymo; standartinių
naudojimosi duomenų subjekto teisėmis procedūrų ir formų; standartinių duomenų
subjekto informavimo formų; standartinių naudojimosi teise susipažinti su
duomenimis formų ir procedūrų; teisės į duomenų perkeliamumą; standartinių
duomenų valdytojo atsakomybės už pritaikytąją bei standartizuotąją duomenų
apsaugą ir dokumentų formų; duomenų tvarkymo saugumo specialių reikalavimų;
pranešimo apie asmens duomenų pažeidimą priežiūros institucijai ir duomenų subjektui
standartinės formos ir tvarkos; duomenų apsaugos poveikio įvertinimo standartų
ir tvarkos; išankstinio leidimo ir išankstinio konsultavimosi formos ir
tvarkos; techninių standartų ir sertifikavimo mechanizmų; duomenų apsaugos
lygio, kurį užtikrina trečioji šalis arba teritorija, arba su tvarkymu susijęs
sektorius trečiojoje šalyje, arba tarptautinė organizacija, tinkamumo
įvertinimo; duomenų atskleidimo pažeidžiant Sąjungos teisę; savitarpio
pagalbos; bendrų operacijų ir sprendimų pagal nuoseklumo užtikrinimo
mechanizmą. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis 2011 m.
vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES)
Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos
naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir
bendrieji principai[45].
Komisija turėtų svarstyti labai mažoms, mažosioms ir vidutinėms įmonėms skirtas
konkrečias priemones;
(131)
nagrinėjimo procedūra turėtų būti taikoma
standartinių vaiko sutikimo formų priėmimui; standartinėms naudojimosi duomenų
subjekto teisėmis procedūroms ir formoms; standartinėms pranešimo duomenų
subjektui formoms; standartinėms naudojimosi teise susipažinti su duomenimis
formoms ir procedūroms; standartinėms duomenų valdytojo atsakomybės už
pritaikytąją bei standartizuotąją duomenų apsaugą ir dokumentų formoms;
specialiems duomenų tvarkymo saugumo reikalavimams; pranešimo apie asmens
duomenų pažeidimą priežiūros institucijai ir duomenų subjektui standartinei
formai ir tvarkai; duomenų apsaugos poveikio įvertinimo standartams ir tvarkai;
išankstinio leidimo ir išankstinio konsultavimosi formoms ir tvarkai;
techniniams standartams ir sertifikavimo mechanizmams; duomenų apsaugos lygio,
kurį užtikrina trečioji šalis arba teritorija, arba su duomenų tvarkymu susijęs
sektorius trečiojoje šalyje, arba tarptautinė organizacija tinkamumo
įvertinimui; duomenų atskleidimui pažeidžiant Sąjungos teisę; savitarpio
pagalbai; bendroms operacijoms ir sprendimams pagal nuoseklumo užtikrinimo
mechanizmą, jeigu tie aktai yra bendro pobūdžio;
(132)
Komisija turėtų priimti nedelsiant taikomus
įgyvendinimo aktus, jeigu tinkamai pagrįstais atvejais, susijusiais su tinkamo
apsaugos lygio neužtikrinančia trečiąja šalimi arba teritorija, arba su
sektoriumi, kurio duomenys tvarkomi, toje trečiojoje šalyje, arba tarptautine
organizacija ir susijusiais su priežiūros institucijai pagal nuoseklumo
užtikrinimo mechanizmą praneštais klausimais, to reikia dėl imperatyvių skubos
pagrindų;
(133)
kadangi šio reglamento tikslo, t. y.
užtikrinti vienodą fizinių asmenų apsaugos lygį ir laisvą duomenų judėjimą
Sąjungoje, valstybės narės negali tinkamai pasiekti pačios ir dėl veiksmų masto
arba poveikio jų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos
sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali
patvirtinti priemones. Laikantis tame straipsnyje nustatyto proporcingumo
principo šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;

(134)
Direktyva 95/46/EB turėtų būti panaikinta šiuo
reglamentu. Tačiau pagal Direktyvą 95/46/EB Komisijos priimti sprendimai ir
priežiūros institucijų suteikti leidimai turėtų toliau galioti;
(135)
šis reglamentas turėtų būti taikomas visiems su
pagrindinių teisių ir laisvių apsauga tvarkant asmens duomenis susijusiems
klausimams, kuriems negalioja Direktyvoje 2002/58/EB nustatytos specialios
pareigos, kuriomis siekiama tų pačių tikslų, įskaitant duomenų valdytojo
pareigas ir fizinių asmenų teises. Siekiant aiškiai apibrėžti šio reglamento ir
Direktyvos 2002/58/EB santykį, pastaroji direktyva turėtų būti atitinkamai
pakeista;
(136)
Islandijos ir Norvegijos atžvilgiu šiuo reglamentu
plėtojamos Šengeno acquis nuostatos tiek, kiek jis taikomas šio acquis
įgyvendinime dalyvaujančių institucijų atliekamam asmens duomenų tvarkymui,
kaip apibrėžta Europos Sąjungos Tarybos ir Islandijos Respublikos bei
Norvegijos Karalystės sudarytame susitarime dėl šių dviejų valstybių
asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis[46];
(137)
Šveicarijos atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos
Šengeno acquis nuostatos tiek, kiek jis taikomas šio acquis įgyvendinime
dalyvaujančių institucijų atliekamam asmens duomenų tvarkymui, kaip apibrėžta
Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos sudarytame
susitarime dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir
plėtojant Šengeno acquis[47];

(138)
Lichtenšteino atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos
Šengeno acquis nuostatos tiek, kiek jis taikomas šio acquis įgyvendinime
dalyvaujančių institucijų atliekamam asmens duomenų tvarkymui, kaip apibrėžta
Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir
Lichtenšteino Kunigaikštystės pasirašytame protokole dėl Lichtenšteino
Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir
Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos
asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis[48];
(139)
atsižvelgiant į tai, kad, kaip pabrėžė Europos
Sąjungos Teisingumo Teismas, teisė į asmens duomenų apsaugą nėra absoliuti ir
turi būti vertinama pagal jos visuomeninę paskirtį ir remiantis proporcingumo
principu derėti su kitomis pagrindinėmis teisėmis, šiuo reglamentu paisoma visų
Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje pripažintų ir Sutartyse
įtvirtintų pagrindinių teisių ir principų, ypač teisės į privatų ir šeimos
gyvenimą, būsto neliečiamybę ir komunikacijos slaptumą, teisės į asmens duomenų
apsaugą, minties, sąžinės ir religijos laisvės, saviraiškos ir informacijos
laisvės, laisvės užsiimti verslu, teisės į veiksmingą teisinę gynybą ir
teisingą bylos nagrinėjimą ir kultūrų, kalbų ir religijų įvairovės,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas ir tikslai
1.           Šiuo reglamentu nustatomos
fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir laisvo asmens duomenų
judėjimo taisyklės.
2.           Šiuo reglamentu saugomos
fizinių asmenų pagrindinės teisės ir laisvės, visų pirma jų teisė į asmens
duomenų apsaugą.
3.           Laisvas asmens duomenų
judėjimas Sąjungoje negali būti varžomas ar draudžiamas remiantis su asmenų
apsauga tvarkant asmens duomenis susijusiais pagrindais.
2 straipsnis
Dalykinė taikymo sritis
1.           Šis reglamentas taikomas
visiškai arba iš dalies automatizuotomis priemonėmis tvarkomiems asmens
duomenims, ir neautomatizuotomis priemonėmis tvarkomiems asmens duomenims,
kurie sudaro arba yra skirti sudaryti susisteminto rinkinio dalį.
2.           Šis reglamentas netaikomas
asmens duomenų tvarkymui, kai:
a)      vykdoma Sąjungos teisės nereglamentuojama
veikla, visų pirma susijusi su nacionaliniu saugumu;
b)      duomenis tvarko Sąjungos institucijos,
įstaigos, organai ir agentūros;
c)      valstybės narės atlieka Europos Sąjungos
sutarties 2 skyriuje reglamentuojamą veiklą;
d)      duomenis išimtinai asmeniniais arba
šeimos tikslais nesiekdamas pelno tvarko fizinis asmuo;
e)      duomenis tvarko kompetentingos
institucijos nusikalstamų veikų prevencijos, tyrimo, nustatymo ar patraukimo už
jas baudžiamojon atsakomybėn arba baudžiamųjų sankcijų vykdymo tikslais.
3.           Šis reglamentas neturi įtakos
Direktyvos 2000/31/EB, visų pirma jos 12–15 straipsniuose įtvirtintų
tarpininkavimo paslaugų teikėjų atsakomybės nuostatų, taikymui.
3 straipsnis
Teritorinė taikymo sritis
1.           Šis reglamentas taikomas
asmens duomenų tvarkymui, kai asmens duomenis Sąjungoje vykdydama savo veiklą
tvarko duomenų valdytojo arba tvarkytojo buveinė.
2.           Šis reglamentas taikomas
asmens duomenų tvarkymui, kai Sąjungoje gyvenančių duomenų subjektų duomenis
tvarko Sąjungoje neįsisteigęs duomenų valdytojas ir duomenų tvarkymas susijęs
su:
a)      prekių arba paslaugų siūlymu tokiems
duomenų subjektams Sąjungoje arba
b)      jų elgesio stebėjimu.
3.           Šis reglamentas taikomas
asmens duomenų tvarkymui, kai asmens duomenis tvarko Sąjungoje neįsisteigęs
duomenų valdytojas ten, kur pagal viešąją tarptautinę teisę taikoma valstybės
narės nacionalinė teisė.
4 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente:
(1)
duomenų subjektas – konkretus fizinis asmuo, kurį
tiesiogiai arba netiesiogiai galima nustatyti priemonėmis, kuriomis, tikėtina,
galėtų naudotis duomenų valdytojas arba kitas fizinis ar juridinis asmuo, visų
pirma pagal asmens identifikavimo numerį, vietos nustatymo duomenis, interneto
identifikatorių arba vieną ar kelis to asmens fizinės, fiziologinės, genetinės,
psichinės, ekonominės, kultūrinės ar socialinės tapatybės požymius;
(2)
asmens duomenys – bet kokia informacija apie
duomenų subjektą;
(3)
duomenų tvarkymas – bet kokia automatizuotomis arba
neautomatizuotomis priemonėmis su asmens duomenimis ar jų rinkiniu atliekama
operacija ar operacijų seka, pavyzdžiui, rinkimas, įrašymas, rūšiavimas,
sisteminimas, saugojimas, adaptavimas ar keitimas, išgava, paieška, naudojimas,
atskleidimas persiunčiant, platinant ar kitu būdu sudarant galimybę jais
naudotis, taip pat sugretinimas ar sujungimas su kitais duomenimis, ištrynimas
ar sunaikinimas;
(4)
susistemintas rinkinys – bet kuris susistemintas
pagal specifinius kriterijus prieinamų asmens duomenų rinkinys, kuris gali būti
centralizuotas, decentralizuotas arba suskirstytas funkciniu ar geografiniu
pagrindu;
(5)
duomenų valdytojas – fizinis arba juridinis asmuo,
valdžios institucija, agentūra ar kitas organas, kuris vienas ar drauge su
kitais nustato asmens duomenų tvarkymo tikslus, sąlygas ir būdus; jeigu
tvarkymo tikslai, sąlygos ir būdai nustatyti Sąjungos arba valstybės narės
teisės aktais, duomenų valdytojas arba specialūs jo skyrimo kriterijai taip pat
gali būti nustatyti Sąjungos arba valstybės narės teisės aktais;
(6)
duomenų tvarkytojas – fizinis arba juridinis asmuo,
valdžios institucija, agentūra ar bet kuris kitas organas, kuris duomenų
valdytojo pavedimu tvarko asmens duomenis;
(7)
duomenų gavėjas – fizinis arba juridinis asmuo,
valdžios institucija, agentūra ar bet kuris kitas organas, kuriam atskleidžiami
asmens duomenys;
(8)
duomenų subjekto sutikimas – savanoriškas konkretus
ir aiškus tinkamai informuoto duomenų subjekto valios išreiškimas pareiškimu
arba vienareikšmiais veiksmais, kuriais duomenų subjektas sutinka, kad būtų
tvarkomi su juo susiję duomenys;
(9)
asmens duomenų saugumo pažeidimas – saugumo
pažeidimas, dėl kurio netyčia arba neteisėtai sunaikinami, prarandami,
pakeičiami, be leidimo atskleidžiami perduoti, saugomi arba kitaip tvarkomi
asmens duomenys arba prie jų gaunama prieiga;
(10)
genetiniai duomenys – visi bet kokios rūšies
duomenys, susiję su embrioniniu laikotarpiu paveldėtomis ar įgytomis fizinio
asmens savybėmis;
(11)
biometriniai duomenys – bet kokie duomenys apie
asmens fizinius, fiziologinius arba elgesio ypatumus, pagal kuriuos galimas
unikalus jo atpažinimas, pavyzdžiui, veido atvaizdai arba daktiloskopiniai
duomenys;
(12)
sveikatos duomenys – visa informacija, susijusi su
fizine ar psichine asmens sveikata arba su asmeniui teikiamomis sveikatos
priežiūros paslaugomis;
(13)
pagrindinė buveinė – duomenų valdytojo atveju yra
jo buveinės vieta Sąjungos teritorijoje, kurioje priimami pagrindiniai
sprendimai dėl asmens duomenų tvarkymo tikslų, sąlygų ir būdų; jei sprendimai
dėl asmens duomenų tvarkymo tikslų, sąlygų ir būdų Sąjungos teritorijoje
nepriimami, pagrindine buveine laikoma vieta, kurioje duomenų valdytojo buveinei
veikiant Sąjungoje atliekamos pagrindinės duomenų tvarkymo operacijos. Duomenų
tvarkytojo pagrindinė buveinė – jo centrinės administracijos vieta Sąjungos
teritorijoje;
(14)
atstovas – bet koks Sąjungos teritorijoje
įsisteigęs, duomenų valdytojo aiškiai paskirtas fizinis arba juridinis asmuo,
kuris, kiek tai susiję su duomenų valdytojo pareigomis pagal šį reglamentą,
veikia duomenų valdytojo vardu ir į kurį gali kreiptis bet kokia Sąjungos
priežiūros institucija ir kitos įstaigos;
(15)
įmonė – bet kuris bet kokios teisinės formos
ekonomine veikla užsiimantis subjektas, visų pirma reguliaria ekonomine veikla
užsiimantys fiziniai ir juridiniai asmenys, ūkinės bendrijos ar susivienijimai;
(16)
įmonių grupė – valdančioji įmonė ir jos valdomos
įmonės;
(17)
įmonei privalomos taisyklės – asmens duomenų
apsaugos nuostatos, kurių Sąjungos valstybės narės teritorijoje įsisteigęs duomenų
valdytojas arba tvarkytojas laikosi vieną ar daugiau kartų perduodamas asmens
duomenis vienos ar daugiau trečiųjų šalių duomenų valdytojui arba tvarkytojui,
priklausančiam tai pačiai įmonių grupei;
(18)
vaikas – bet kuris jaunesnis nei 18 metų asmuo;
(19)
priežiūros institucija – valstybės narės pagal
46 straipsnį įsteigta valdžios institucija.
II SKYRIUS
PRINCIPAI
5 straipsnis
Asmens duomenų tvarkymo
principai
Asmens duomenys turi būti:
a)      duomenų subjekto atžvilgiu tvarkomi
teisėtai, sąžiningai ir skaidriai;
b)      renkami nustatytais, aiškiai apibrėžtais
ir teisėtais tikslais, o toliau tvarkomi su šiais tikslais suderintais būdais;
c)      adekvatūs, susiję ir minimalios apimties,
būtinos tikslams, kuriais jie tvarkomi, pasiekti; jie tvarkomi tik tiek ir tol,
kol tikslų negalima pasiekti tvarkant asmens duomenų neapimančios informacijos;

d)      tikslūs ir nuolat atnaujinami; būtina
imtis visų pagrįstų priemonių, kad atsižvelgiant į duomenų tvarkymo tikslus
netikslūs asmens duomenys būtų nedelsiant ištrinti arba ištaisyti;
e)      laikomi tokiu pavidalu, kad duomenų
subjektų tapatybę būtų galima nustatyti ne ilgiau, nei tai yra reikalinga tais
tikslais, dėl kurių duomenys tvarkomi; asmens duomenis galima saugoti ilgesnį
laikotarpį, jeigu duomenys bus tvarkomi išimtinai istoriniais, statistiniais
arba mokslinių tyrimų tikslais, laikantis 83 straipsnyje nustatytų
taisyklių ir sąlygų, ir jeigu periodiškai atliekama peržiūra siekiant
nustatyti, ar juos būtina toliau saugoti;
f)       tvarkomi duomenų valdytojo atsakomybe,
kuris užtikrina ir įrodo, kad kiekviena duomenų tvarkymo operacija atitinka šio
reglamento nuostatas.
6 straipsnis
Tvarkymo teisėtumas
1.           Asmens duomenų tvarkymas teisėtas,
tik jeigu ir tiek, kiek taikoma bent viena iš šių sąlygų:
a)      duomenų subjektas davė sutikimą, kad jo
asmens duomenys būtų tvarkomi vienu ar keliais konkrečiais tikslais;
b)      tvarkyti duomenis reikia siekiant
įvykdyti sutartį, kurios šalis yra duomenų subjektas, arba įgyvendinti
ikisutartines priemones, kurių imamasi duomenų subjekto reikalavimu;
c)      tvarkyti duomenis reikia siekiant, kad
duomenų valdytojas įvykdytų savo teisinę pareigą;
d)      tvarkyti duomenis reikia siekiant
apsaugoti gyvybinius duomenų subjekto interesus;
e)      tvarkyti duomenis reikia siekiant
įvykdyti duomenų valdytojui pavestą viešojo intereso užduotį arba įgyvendinti
valdžios įgaliojimus;
f)       tvarkyti duomenis reikia siekiant
teisėtų duomenų valdytojo interesų, išskyrus, kai duomenų subjekto interesai
arba pagrindinės teisės ir laisvės, kuriems turi būti taikoma asmens duomenų
apsauga, už juos viršesni, ypač kai duomenų subjektas yra vaikas. Tai netaikoma
duomenų tvarkymui, kurį valdžios institucijos atlieka vykdydamos savo
funkcijas.
2.           Asmens duomenų tvarkymas,
reikalingas istoriniais, statistiniais arba mokslinių tyrimų tikslais, yra
teisėtas, jeigu laikomasi 83 straipsnyje nurodytų sąlygų ir apsaugos
priemonių.
3.           1 dalies c–e punktuose
nurodytas asmenų tvarkymo pagrindas turi būti įtvirtintas:
a)      Sąjungos teisėje arba
b)       duomenų valdytojui taikytinos valstybės
narės teisėje.
Valstybės narės teisės aktais turi būti siekiama
ginti viešąjį interesą arba jie reikalingi, kad būtų apsaugotos kitų teisės ir
laisvės, laikomasi esminių teisės į asmens duomenų apsaugą nuostatų ir
proporcingai siekiama teisėto tikslo.
4.           Kai tolesnio duomenų tvarkymo
tikslas neatitinka tikslo, kuriuo buvo rinkti asmens duomenys, duomenų
tvarkymas turi būti grindžiamas bent vienu iš 1 dalies a–e punktuose
nurodytų teisinių pagrindų. Tai ypač taikytina bet kokiems sutarties nuostatų
ir bendrųjų sutarties sudarymo sąlygų pakeitimams.
5.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnes
1 dalies f punkte nurodytas sąlygas, taikomas įvairiems sektoriams ir
duomenų tvarkymo atvejams, be kita ko, susijusiems su vaiko asmens duomenų
tvarkymu.
7 straipsnis
Sutikimo sąlygos
1.           Pareiga įrodyti, kad duomenų
subjektas sutiko su jo asmens duomenų tvarkymu nustatytiems tikslams, tenka
duomenų valdytojui.
2.           Jeigu duomenų subjekto
sutikimas turi būti išreikštas rašytiniu pareiškimu, susijusiu ir su kitu
klausimu, reikalavimas duoti sutikimą turi būti pateiktas aiškiai atskyrus nuo
to kito klausimo.
3.           Duomenų subjektas turi teisę
bet kuriuo metu atšaukti savo sutikimą. Sutikimo atšaukimas nedaro poveikio
sutikimu pagrįsto duomenų tvarkymo, atlikto iki sutikimo atšaukimo, teisėtumui.
4.           Sutikimas nelaikomas
galiojančiu duomenų tvarkymo teisiniu pagrindu, kai yra didelis duomenų
subjekto ir duomenų valdytojo padėties disbalansas.
8 straipsnis
Vaiko asmens duomenų tvarkymas
1.           Šio reglamento tikslais
jaunesnio nei 13 metų vaiko, kuriam tiesiogiai siūlomos informacinės
visuomenės paslaugos, asmens duomenų tvarkymas yra teisėtas, tik jeigu ir tiek,
kiek sutikimą davė arba tvarkyti duomenis leido vaiko tėvai arba globėjas. Duomenų
valdytojas, atsižvelgdamas į turimas technologijas, deda tinkamas pastangas,
kad gautų įrodomą sutikimą.
2.           1 dalis nedaro poveikio
bendrajai valstybių narių sutarčių teisei, kaip antai su vaiku sudaromos
sutarties galiojimo, sudarymo arba pasekmių normoms.
3.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius 1 dalyje
nurodytų įrodomo sutikimo gavimo būdų kriterijus ir reikalavimus. Naudodamasi
šiuo įgaliojimu, Komisija svarsto labai mažoms, mažosioms ir vidutinėms įmonėms
skirtas specialias priemones.
4.           Komisija gali nustatyti
specialių 1 dalyje nurodyto įrodomo sutikimo gavimo būdų standartines formas.
Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 87 straipsnio 2 dalyje nurodytą
nagrinėjimo procedūrą.
9 straipsnis
Ypatingų kategorijų asmens duomenų tvarkymas
1.           Draudžiama tvarkyti asmens
duomenis, kurie atskleidžia rasinę arba tautinę kilmę, politines pažiūras,
religiją ar tikėjimą, priklausymą profesinėms sąjungoms, taip pat genetinius
duomenis arba duomenis apie sveikatą ar lytinį gyvenimą, arba teistumą ar su
juo susijusias saugumo priemones.
2.           1 dalis netaikoma tais
atvejais, kai:
a)      duomenų
subjektas sutiko, kad tokie asmens duomenys būtų tvarkomi laikantis 7 ir
8 straipsniuose nustatytų sąlygų, išskyrus, kai Sąjungos arba valstybės
narės teisės aktuose numatyta, kad 1 dalyje nurodyto draudimo duomenų subjektas
negali panaikinti; arba
b)      tvarkyti duomenis būtina, kad duomenų
valdytojas galėtų įvykdyti pareigas ir naudotis specialiomis teisėmis darbo
teisės srityje, kiek tai leidžiama Sąjungos arba nacionalinės teisės aktais,
kuriuose numatytos atitinkamos apsaugos priemonės; arba
c)      tvarkyti duomenis būtina, kad būtų
apsaugoti gyvybiniai duomenų subjekto arba kito asmens interesai, kai duomenų
subjektas dėl fizinių ar teisinių priežasčių negali duoti sutikimo; arba
d)      duomenis tvarko politinių, filosofinių,
religinių ar profesinių sąjungų tikslų siekiantis fondas, asociacija ar kita
pelno nesiekianti organizacija, vykdydami teisėtą veiklą ir taikydami tinkamas
apsaugos priemones, ir su sąlyga, kad taip tvarkomi tik tos organizacijos narių
ar buvusių narių arba asmenų, kurie reguliariai palaiko ryšius su šia
organizacija dėl jos siekiamų tikslų, duomenys ir kad duomenys neperduodami už
organizacijos ribų be duomenų subjektų sutikimo; arba
e)      tvarkomi asmens duomenys, kuriuos duomenų
subjektas yra akivaizdžiai paskelbęs viešai; arba
f)       tvarkyti duomenis būtina siekiant
pagrįsti, pareikšti arba apginti teisinius reikalavimus; arba
g)      tvarkyti duomenis būtina, kad, remiantis
Sąjungos arba valstybės narės teisės aktais, kuriuose numatytos tinkamos
teisėtų duomenų subjektų interesų apsaugos priemonės, būtų galima atlikti
viešojo intereso užduotį; arba
h)      tvarkyti sveikatos duomenis būtina
sveikatos priežiūros tikslais ir su sąlyga, kad laikomasi 81 straipsnyje
nustatytų sąlygų ir apsaugos priemonių; arba
i)       tvarkyti duomenis būtina istoriniais,
statistiniais arba mokslinių tyrimų tikslais su sąlyga, kad laikomasi
83 straipsnyje nustatytų sąlygų ir apsaugos priemonių; arba
j)       duomenys apie teistumą ar su juo
susijusias saugumo priemones tvarkomi arba prižiūrint valdžios institucijai,
arba kai tvarkyti duomenis reikia, kad būtų įvykdyta teisinė ar įstatyme
nustatyta duomenų valdytojo pareiga arba būtų atlikta svarbiu viešuoju interesu
pagrįsta užduotis, ir tiek, kiek tai leidžiama Sąjungos arba valstybės narės
teisės aktais, kuriuose nustatytos tinkamos apsaugos priemonės. Išsamus
teistumo duomenų registras vedamas tik prižiūrint valdžios institucijai.
3.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius 1 dalyje
nurodyto ypatingų kategorijų asmens duomenų tvarkymo kriterijus, sąlygas ir
tinkamas apsaugos priemones ir 2 dalyje numatytas išimtis.
10 straipsnis
Duomenų tvarkymas, kai asmens tapatybės nustatyti negalima
Jeigu duomenų valdytojas pagal tvarkomus
duomenis negali nustatyti fizinio asmens tapatybės, jis neįpareigojamas gauti
papildomos informacijos duomenų subjektui nustatyti vien tam, kam būtų
laikomasi kurios nors šio reglamento nuostatos.
III SKYRIUS
DUOMENŲ SUBJEKTO TEISĖS
1 SKIRSNIS
SKAIDRUMAS IR SĄLYGOS ‑{}‑
11 straipsnis
Skaidrus informavimas ir pranešimas
1.           Duomenų valdytojas numato
skaidrias ir lengvai suprantamas asmens duomenų tvarkymo ir duomenų subjektų naudojimosi
teisėmis nuostatas.
2.           Visą informaciją ir
pranešimus, susijusius su asmens duomenų tvarkymu, duomenų valdytojas duomenų
subjektui pateikia suprantama forma, aiškia ir paprasta duomenų subjektui
pritaikyta kalba, ypač kai informacija skirta vaikui.
12 straipsnis
Naudojimosi duomenų subjekto teisėmis tvarka ir mechanizmai
1.           Duomenų valdytojas nustato
14 straipsnyje nurodytos informacijos suteikimo ir naudojimosi
13 straipsnyje ir 15–19 straipsniuose nurodytomis duomenų subjektų
teisėmis tvarką. Duomenų valdytojas visų pirma numato mechanizmus, kuriais
palengvinamos galimybės prašyti taikyti 13 straipsnyje ir
15–19 straipsniuose nurodytas priemones. Kai asmens duomenys tvarkomi
automatizuotomis priemonėmis, duomenų valdytojas taip pat užtikrina galimybes
prašymus pateikti elektroniniu būdu.
2.           Duomenų valdytojas
nepagrįstai nedelsdamas, bet ne vėliau kaip per vieną mėnesį nuo prašymo
gavimo, informuoja duomenų subjektą, ar imtasi priemonių pagal
13 straipsnį ir 15–19 straipsnius, ir pateikia prašomą informaciją.
Šis terminas gali būti pratęstas dar vienu mėnesiu, jeigu savo teisėmis
naudojasi keli duomenų subjektai ir jiems būtina bendradarbiauti, kiek to
pagrįstai reikia, kad būtų išvengta bereikalingų ir neproporcingų duomenų
valdytojo pastangų. Ši informacija pateikiama raštu. Jeigu duomenų subjektas
prašymą pateikia elektroniniu būdu, informacija jam taip pat pateikiama
elektroniniu būdu, išskyrus atvejus, kai duomenų subjektas paprašo ją pateikti
kitu būdu.
3.           Duomenų valdytojas informuoja
duomenų subjektą apie atsisakymą imtis priemonių dėl duomenų subjekto prašymo,
nurodo atsisakymo priežastis ir galimybes pateikti skundą priežiūros
institucijai bei teisę imtis teisminių teisių gynimo priemonių.
4.           1 dalyje nurodyta
informacija ir priemonės, kurių imtasi dėl prašymų, yra nemokamos. Jeigu
prašymai akivaizdžiai neproporcingi, visų pirma dėl jų pasikartojančio turinio,
duomenų valdytojas gali imti mokestį už prašomos informacijos suteikimą arba
priemonių vykdymą, arba gali nevykdyti prašomų priemonių. Tokiu atveju duomenų
valdytojui tenka pareiga įrodyti, kad prašymas yra akivaizdžiai neproporcingas.
5.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius 4 dalyje
nurodytų akivaizdžiai neproporcingų prašymų kriterijus bei sąlygas ir mokestį.
6.           Komisija gali nustatyti 2
dalyje nurodyto pranešimo, be kita ko ir elektroniniu būdu, standartines formas
ir standartines procedūras. Naudodamasi šiuo įgaliojimu, Komisija imasi tinkamų
labai mažoms, mažosioms ir vidutinėms įmonėms skirtų priemonių. Tie
įgyvendinimo aktai priimami pagal 87 straipsnio 2 dalyje nurodytą
nagrinėjimo procedūrą.
13 straipsnis
Teisės duomenų gavėjų atžvilgiu
Kiekvienam duomenų gavėjui, kuriam buvo
atskleisti duomenys, duomenų valdytojas praneša apie bet kokį duomenų ištaisymą
arba ištrynimą pagal 16 ir 17 straipsnius, nebent tai padaryti būtų
neįmanoma arba pareikalautų neproporcingų pastangų.
2 SKIRSNIS
INFORMAVIMAS IR TEISĖ SUSIPAŽINTI SU DUOMENIMIS
14 straipsnis
Duomenų subjektui teikiama informacija
1.           Kai renkami duomenų subjekto
asmens duomenys, duomenų valdytojas duomenų subjektui pateikia bent tokią
informaciją:
a)      duomenų valdytojo ir prireikus jo atstovo
ir duomenų apsaugos pareigūno vardą ir pavardę (pavadinimą) ir duomenis ryšiams;
b)      tikslus, kuriais ketinama tvarkyti asmens
duomenis, įskaitant sutarčių nuostatas ir bendrąsias sutarčių sudarymo sąlygas,
kai duomenų tvarkymas grindžiamas 6 straipsnio 1 dalies b punktu, ir
teisėtus duomenų valdytojo interesus, kai duomenų tvarkymas grindžiamas
6 straipsnio 1 dalies f punktu;
c)      asmens duomenų saugojimo laikotarpį;
d)      galiojančią duomenų subjekto teisę
prašyti, kad duomenų valdytojas leistų susipažinti su asmens duomenimis, ir
juos ištaisytų arba ištrintų, arba teisę nesutikti, kad tokie asmens duomenys
būtų tvarkomi;
e)      teisę pateikti skundą priežiūros
institucijai ir priežiūros institucijos duomenis ryšiams;
f)       asmens duomenų gavėjus arba asmens
duomenų gavėjų kategorijas;
g)      kai taikoma, apie duomenų valdytojo
ketinimą duomenis perduoti į trečiąją šalį arba tarptautinei organizacijai ir
Komisijos sprendimu dėl tinkamumo pagrįstą informaciją apie tos trečiosios
šalies ar tarptautinės organizacijos užtikrinamą apsaugos lygį;
h)      bet kokią papildomą informaciją, kad būtų
užtikrintas sąžiningas duomenų subjekto duomenų tvarkymas, atsižvelgiant į
konkrečias asmens duomenų rinkimo aplinkybes.
2.           Kai asmens duomenys renkami
iš duomenų subjekto, duomenų valdytojas, be 1 dalyje nurodytos
informacijos, duomenų subjektui praneša ir apie tai, ar asmens duomenys turi
būti teikiami privaloma tvarka ar savanoriškai, taip pat nurodo galimas tokių
duomenų nepateikimo pasekmes.
3.           Kai asmens duomenys renkami
ne iš duomenų subjekto, duomenų valdytojas, be 1 dalyje nurodytos
informacijos, duomenų subjektui praneša ir asmens duomenų šaltinį.
4.           Duomenų valdytojas 1, 2 ir
3 dalyse nurodytą informaciją pateikia:
a)      tuo metu, kai iš duomenų subjekto gaunami
asmens duomenys, arba
b)      jeigu asmens duomenys renkami ne iš
duomenų subjekto – tuo metu, kai asmens duomenys įrašomi, arba per pagrįstą
laikotarpį po jų surinkimo, atsižvelgiant į konkrečias duomenų rinkimo ar
kitokio tvarkymo aplinkybes, arba – jeigu ketinama duomenis atskleisti kitam
duomenų gavėjui – ne vėliau kaip atskleidžiant duomenis pirmą kartą.
5.           Šio straipsnio 1–4 dalys
netaikomos, jeigu:
a)      duomenų subjektas jau turi 1, 2 ir
3 dalyse nurodytą informaciją; arba
b)      duomenys renkami ne iš duomenų subjekto
ir pateikti tokią informaciją neįmanoma arba pareikalautų neproporcingų
pastangų; arba
c)      duomenys renkami ne iš duomenų subjekto
ir duomenų įrašymas ar atskleidimas aiškiai nustatytas teisės akte; arba
d)      duomenys renkami ne iš duomenų subjekto
ir tokios informacijos pateikimu, remiantis Sąjungos ar valstybės narės teise,
būtų varžomos kitų teisės ir laisvės, kaip apibrėžta 21 straipsnyje.
6.           5 dalies b punkte
nurodytu atveju duomenų valdytojas numato tinkamas priemones teisėtiems duomenų
subjekto interesams apsaugoti.
7.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius 1 dalies
f punkte nurodytų duomenų gavėjų kategorijų kriterijus, 1 dalies
g punkte nurodyto galimo informacijos suteikimo reikalavimus,
1 dalies h punkte nurodytos reikalingos informacijos suteikimo konkretiems
sektoriams ir konkrečiais atvejais kriterijus ir 5 dalies b punkte
įtvirtintoms išimtims taikomas sąlygas ir apsaugos priemones. Naudodamasi šiuo
įgaliojimu, Komisija imasi tinkamų labai mažoms, mažosioms ir vidutinėms
įmonėms skirtų priemonių.
8.           Komisija gali nustatyti
1–3 dalyse nurodytos informacijos pateikimo standartines formas, prireikus
atsižvelgdama į įvairių sektorių ypatumus bei poreikius ir duomenų tvarkymo
atvejus. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 87 straipsnio 2 dalyje
nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
15 straipsnis
Duomenų subjekto teisė susipažinti su duomenimis
1.           Duomenų subjektas turi teisę
pateikęs prašymą bet kuriuo metu iš duomenų valdytojo gauti patvirtinimą, ar
tvarkomi jo asmens duomenys. Jeigu tokie asmens duomenys tvarkomi, duomenų
valdytojas pateikia informaciją apie:
a)      duomenų tvarkymo tikslus;
b)      atitinkamų asmens duomenų kategorijas;
c)      duomenų gavėjus, kuriems ketinama
atskleisti asmens duomenis arba kuriems asmens duomenys buvo atskleisti, arba
tokių gavėjų kategorijas, visų pirma duomenų gavėjus trečiosiose šalyse;
d)      asmens duomenų saugojimo laikotarpį;
e)      tai, kad duomenų subjektas turi teisę
prašyti duomenų valdytojo ištaisyti arba ištrinti su juo susijusius asmens
duomenis arba nesutikti, kad tokie asmens duomenys būtų tvarkomi;
f)       teisę pateikti skundą priežiūros
institucijai ir priežiūros institucijos duomenis ryšiams;
g)      tai, kokie asmens duomenys yra tvarkomi
ir visą turimą informaciją apie jų šaltinius;
h)      tokio duomenų
tvarkymo reikšmę ir numatomas pasekmes bent tuo atveju, kai taikomos 20
straipsnyje nurodytos priemonės.
2.           Duomenų subjektas turi teisę
iš duomenų valdytojo gauti informaciją, kokie asmens duomenys yra tvarkomi.
Jeigu duomenų subjektas prašymą pateikia elektroniniu būdu, informacija jam
taip pat pateikiama elektroniniu būdu, išskyrus atvejus, kai duomenų subjektas
paprašo ją pateikti kitu būdu.
3.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius 1 dalies g
punkte nurodytos informacijos apie asmens duomenų turinį pateikimo kriterijus
ir reikalavimus.
4.           Komisija gali nustatyti
prašymų susipažinti su 1 punkte nurodyta informacija ir jos pateikimo
standartines formas ir procedūras, be kita ko, susijusias su duomenų subjekto
tapatybės patikrinimu ir informacijos apie asmens duomenis pateikimu duomenų
subjektui, atsižvelgiant į konkrečius įvairių sektorių ir duomenų tvarkymo
atvejų ypatumus ir reikalavimus. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal
87 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
3 SKIRSNIS
DUOMENŲ IŠTAISYMAS IR IŠTRYNIMAS
16 straipsnis
Teisė reikalauti ištaisyti duomenis
Duomenų subjektas turi teisę reikalauti, kad
duomenų valdytojas ištaisytų netikslius jo asmens duomenis. Duomenų subjektas
turi teisę reikalauti, kad būtų papildyti neišsamūs asmens duomenys, be kita
ko, parengiant klaidų ištaisymą.
17 straipsnis
Teisė būti pamirštam ir teisė reikalauti ištrinti duomenis
1.
Duomenų subjektas turi teisę reikalauti, kad
duomenų valdytojas ištrintų jo asmens duomenis ir tokių duomenų daugiau
neplatintų, ypač asmens duomenų, kuriuos duomenų subjektas pateikė, kai buvo
vaikas, jeigu tai galima pateisinti dėl kurios nors iš šių priežasčių:
a)      duomenys nebereikalingi, kad būtų
pasiekti tikslai, kuriems jie buvo renkami arba kitaip tvarkomi;
b)      duomenų subjektas atšaukia sutikimą,
kuriuo pagal 6 straipsnio 1 dalies a punktą grindžiamas duomenų tvarkymas, arba
kai yra pasibaigęs saugojimo laikotarpis, dėl kurio duotas sutikimas, ir jeigu
nėra jokio kito teisinio pagrindo tvarkyti duomenis;
c)      duomenų subjektas pagal 19 straipsnį
nesutinka, kad asmens duomenys būtų tvarkomi;
d)      duomenų tvarkymas neatitinka šio
reglamento dėl kitų priežasčių.
2.           Jeigu 1 dalyje nurodytas
duomenų valdytojas viešai paskelbė asmens duomenis, jis imasi visų pagrįstų
veiksmų, įskaitant technines priemones, dėl duomenų, už kurių paskelbimą yra
atsakingas, kad informuotų tokius duomenis tvarkančius trečiuosius asmenis, jog
duomenų subjektas prašo ištrinti visas nuorodas į tuos asmens duomenis arba jų
kopijas ar dublikatus. Jeigu duomenų valdytojas leido trečiajam asmeniui
paskelbti asmens duomenis, už tą paskelbimą atsakingu laikomas duomenų
valdytojas.
3.           Duomenų valdytojas
nedelsdamas ištrina asmens duomenis, išskyrus atvejus, kai asmens duomenis
būtina išsaugoti:
a)      siekiant pasinaudoti teise į saviraiškos
laisvę pagal 80 straipsnį;
b)      dėl viešojo intereso priežasčių
visuomenės sveikatos srityje pagal 81 straipsnį;
c)      istoriniais, statistiniais ir mokslinių
tyrimų tikslais pagal 83 straipsnį;
d)      siekiant laikytis Sąjungos ar valstybės
narės teisės aktais nustatytos duomenų valdytojui taikomos teisinės pareigos
saugoti asmens duomenis; valstybių narių teisės aktais siekiama ginti viešąjį
interesą, laikomasi esminių teisės į asmens duomenų apsaugą nuostatų ir
proporcingai siekiama teisėto tikslo;
e)      4 dalyje nurodytais atvejais.
4.           Duomenų valdytojas asmens
duomenų neištrina, o apriboja jų tvarkymą, jeigu:
a)      duomenų subjektas užginčija jų tikslumą;
šiuo atveju duomenų tvarkymas apribojamas laikotarpiui, per kurį duomenų
valdytojas gali patikrinti duomenų tikslumą;
b)      duomenų valdytojui nebereikia asmens
duomenų savo užduočiai atlikti, tačiau jie turi būti saugomi įrodinėjimo
tikslais;
c)      duomenų tvarkymas yra neteisėtas ir
duomenų subjektas nesutinka, kad jie būtų ištrinti, ir vietoj to prašo apriboti
jų naudojimą;
d)      duomenų subjektas prašo persiųsti asmens
duomenis į kitą automatizuotą duomenų tvarkymo sistemą pagal 18 straipsnio 2
dalį.
5.           4 dalyje nurodyti asmens
duomenys gali būti tvarkomi, išskyrus jų saugojimą, tik įrodinėjimo tikslais
arba gavus duomenų subjekto sutikimą, arba siekiant užtikrinti kito fizinio ar
juridinio asmens teisių apsaugą arba ginti viešąjį interesą.
6.           Jeigu asmens duomenų
tvarkymas apribojamas pagal 4 dalį, duomenų valdytojas, prieš panaikindamas
duomenų tvarkymo apribojimą, informuoja apie tai duomenų subjektą.
7.           Duomenų valdytojas įdiegia
mechanizmus, kuriais užtikrina, kad būtų nustatytu laiku ištrinami asmens
duomenys ir (arba) periodiškai peržiūrima būtinybė juos saugoti.
8.           Jei asmens duomenys
ištrinami, duomenų valdytojas tokių asmens duomenų negali tvarkyti jokiais
kitais būdais.
9.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius (-es):
a)      1 dalies taikymo konkretiems sektoriams
ir konkrečiais duomenų tvarkymo atvejais kriterijus ir reikalavimus;
b)      kitas nuorodų į asmens duomenis, jų
kopijų ar dublikatų ištrynimo iš viešai prieinamų ryšio paslaugų priemonių
sąlygas, kaip nurodyta 2 dalyje;
c)      4 dalyje nurodyto asmens duomenų tvarkymo
apribojimo kriterijus ir sąlygas;
18 straipsnis
Teisė į duomenų perkeliamumą
1.           Jeigu asmens duomenys
tvarkomi elektroniniu būdu ir taikant susistemintą bei dažnai naudojamą
formatą, duomenų subjektas turi teisę iš duomenų valdytojo gauti tvarkomų
duomenų kopiją elektroniniu ir susistemintu bei dažnai naudojamu formatu, kad
duomenų subjektas galėtų ja toliau naudotis.
2.           Jeigu duomenų subjektas
pateikė asmens duomenis ir duomenų tvarkymas grindžiamas sutikimu arba
sutartimi, duomenų subjektas turi teisę dažnai naudojamu elektroniniu formatu
persiųsti tuos asmens duomenis ir bet kokią kitą informaciją, kurią jis pateikė
ir kuri yra saugoma automatizuotoje duomenų tvarkymo sistemoje, į kitą
automatizuotą duomenų tvarkymo sistemą, duomenų valdytojui, iš kurio tie asmens
duomenys yra gauti, netrukdant.
3.           Komisija gali nustatyti 1
dalyje nurodytą elektroninį formatą ir asmens duomenų persiuntimo pagal 2 dalį
techninius standartus, būdus ir procedūras. Tie įgyvendinimo aktai priimami
pagal 87 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
4 SKIRSNIS
TEISĖ NESUTIKTI IR PROFILIAVIMAS
19 straipsnis
Teisė nesutikti
1.           Duomenų subjektas turi teisę
dėl su jo konkrečiu atveju susijusių priežasčių bet kuriuo metu nesutikti, kad
asmens duomenys būtų tvarkomi, kai toks duomenų tvarkymas grindžiamas 6
straipsnio 1 dalies d, e ir f punktais, išskyrus atvejus, kai duomenų
valdytojas įrodo, kad duomenys tvarkomi dėl įtikinamų teisėtų priežasčių,
kurios yra viršesnės už duomenų subjekto interesus arba pagrindines teises ir
laisves.
2.           Jeigu asmens duomenys
tvarkomi tiesioginės rinkodaros tikslais, duomenų subjektas turi teisę
nesutikti, kad jo asmens duomenys būtų tvarkomi tokios rinkodaros tikslais,
nemokėdamas jokio mokesčio. Ši teisė aiškiai nurodoma duomenų subjektui
suprantamu būdu ir aiškiai atskiriama nuo kitos informacijos.
3.           Jeigu išreiškiamas
nesutikimas pagal 1 ir 2 dalį, duomenų valdytojas nebenaudoja ar kitaip
netvarko atitinkamų asmens duomenų.
20 straipsnis
Profiliavimu pagrįstos priemonės
1.           Kiekvienas fizinis asmuo turi
teisę į tai, kad jam nebūtų taikoma priemonė, dėl kurios jis patirtų teisinių
pasekmių arba kuri darytų jam didelį poveikį ir kuri pagrįsta tik automatizuotu
duomenų tvarkymu, siekiant įvertinti tam tikrus su tuo fiziniu asmeniu
susijusius asmeninius aspektus arba visų pirma išnagrinėti arba numatyti
fizinio asmens darbo rezultatus, ekonominę situaciją, buvimo vietą, sveikatos
būklę, asmeninius pomėgius, patikimumą arba elgesį.
2.
Laikantis kitų šio reglamento nuostatų, asmeniui 1
dalyje nurodyto pobūdžio priemonė gali būti taikoma tik tuo atveju, jeigu:
a)      duomenys tvarkomi sudarant arba vykdant
sutartį, kai patenkintas duomenų subjekto prašymas sudaryti ar vykdyti sutartį
arba kai nustatytos tinkamos priemonės teisėtiems duomenų subjekto interesams
apsaugoti, kaip antai teisė reikalauti žmogaus įsikišimo; arba
b)      duomenų tvarkymas aiškiai leidžiamas
Sąjungos ar valstybės narės teisės aktais, kuriais taip pat nustatomos
priemonės teisėtiems duomenų subjekto interesams apsaugoti; arba
c)      duomenų tvarkymas pagrįstas duomenų
subjekto sutikimu laikantis 7 straipsnyje nustatytų sąlygų ir taikant tinkamas
apsaugos priemones.
3.
Automatizuotas asmens duomenų tvarkymas, siekiant
įvertinti tam tikrus su fiziniu asmeniu susijusius asmeninius aspektus, negali
būti grindžiamas tik 9 straipsnyje nurodytais ypatingų kategorijų asmens
duomenimis.
4.           2 dalyje nurodytais atvejais
duomenų valdytojas, teikdamas informaciją pagal 14 straipsnį, pateikia
informaciją ir apie tai, ar duomenys yra tvarkomi 1 dalyje nurodyto pobūdžio
priemonės tikslais ir kokios numatomos tokio duomenų tvarkymo pasekmės duomenų subjektui.
5.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius priemonių,
tinkamų 2 dalyje nurodytiems duomenų subjekto teisėtiems interesams apsaugoti,
kriterijus ir sąlygas.
5 SKIRSNIS
APRIBOJIMAI
21 straipsnis
Apribojimai
1.           Sąjunga ar valstybės narės
gali teisėkūros priemonėmis apriboti 5 straipsnio a–e punktuose ir 11–20
straipsniuose ir 32 straipsnyje nustatytas pareigas ir teises, kai toks
apribojimas demokratinėje visuomenėje būtinas ir proporcingas siekiant
užtikrinti:
a)      visuomenės saugumą;
b)      nusikalstamų veikų prevenciją, tyrimą,
nustatymą ir traukimą baudžiamojon atsakomybėn už jas;
c)      kitus svarbius Sąjungos ar valstybės
narės viešuosius interesus, visų pirma svarbų ekonominį ar finansinį Sąjungos
ar valstybės narės interesą, įskaitant pinigų, biudžeto bei mokesčių klausimus
ir rinkos stabilumo bei vientisumo apsaugą;
d)      reglamentuojamų profesijų etikos
pažeidimų prevenciją, tyrimą, nustatymą ir traukimą atsakomybėn už juos;
e)      stebėjimo, tikrinimo ar reguliavimo
funkciją, kuri, net ir laikinai, yra susijusi su naudojimusi valdžios
įgaliojimais šios dalies a, b, c ir d punktuose nurodytais atvejais;
f)       duomenų subjekto apsaugą arba kitų
asmenų teises ir laisves.
2.           1 dalyje nurodytoje
teisėkūros priemonėje visų pirma įtvirtinamos specialiosios nuostatos,
susijusios bent su numatomais duomenų tvarkymo tikslais ir duomenų valdytojo
apibrėžtimi.
IV SKYRIUS
DUOMENŲ VALDYTOJAS
IR DUOMENŲ TVARKYTOJAS
1 SKIRSNIS
BENDROSIOS PAREIGOS
22 straipsnis
Duomenų valdytojo atsakomybė
1.           Duomenų valdytojas priima
veiklos nuostatas ir taiko tinkamas priemones, kuriomis užtikrina, kad asmens
duomenys būtų tvarkomi laikantis šio reglamento, ir gali tai įrodyti.
2.           1 dalyje nurodytos priemonės
– tai visų pirma:
a)      dokumentų saugojimas pagal
28 straipsnį;
b)      30 straipsnyje nustatytų duomenų
saugumo reikalavimų vykdymas;
c)      duomenų apsaugos poveikio vertinimo
atlikimas pagal 33 straipsnį;
d)      priežiūros institucijos išankstinio
leidimo arba išankstinio konsultavimosi su ja reikalavimų laikymasis pagal
34 straipsnio 1 ir 2 dalis;
e)      duomenų apsaugos pareigūno paskyrimas
pagal 35 straipsnio 1 dalį.
3.           Duomenų valdytojas įdiegia
mechanizmus, kuriais užtikrina, kad 1 ir 2 dalyse nurodytų priemonių
veiksmingumas būtų tikrinamas. Šį
patikrinimą atlieka nepriklausomi vidaus ar išorės auditoriai, jei toks
patikrinimas yra proporcingas.
4.           Komisija įgaliojama pagal
86 straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius
1 dalyje nurodytų tinkamų priemonių kriterijus ir reikalavimus, kurie
nenurodyti 2 dalyje, 3 dalyje nurodytų patikrinimo ir audito
mechanizmų sąlygas ir 3 dalyje nurodyto proporcingumo kriterijaus
nuostatas, ir svarstyti labai mažoms, mažosioms ir vidutinėms įmonėms skirtas
specialias priemones.
23 straipsnis
Pritaikytoji duomenų apsauga ir standartizuotoji duomenų apsauga
1.           Atsižvelgdamas į naujausias
technines galimybes ir įdiegimo sąnaudas, duomenų valdytojas, tiek nustatydamas
duomenų tvarkymo būdus, tiek juos tvarkydamas, įdiegia tinkamas technines bei
organizacines priemones ir nustato procedūras, kad duomenų tvarkymas atitiktų
šio reglamento reikalavimus ir būtų užtikrinta duomenų subjekto teisių apsauga.
2.           Duomenų valdytojas įdiegia
mechanizmus, kuriais užtikrina, kad paprastai būtų tvarkomi tik konkrečiam
duomenų tvarkymo tikslui pasiekti būtini asmens duomenys ir kad visų pirma
nebūtų renkama ar saugojama daugiau duomenų nei būtina tiems tikslams pasiekti,
taip pat tie duomenys nebūtų renkami ar saugojami ilgiau nei būtina tiems
tikslams pasiekti. Visų pirma tais mechanizmais užtikrinama, kad paprastai su
asmens duomenimis negalėtų susipažinti neribotas fizinių asmenų skaičius.
3.           Komisija
įgaliojama pagal 86 straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti
išsamesnius 1 ir 2 dalyse nurodytų tinkamų priemonių ir mechanizmų
kriterijus ir reikalavimus, visų pirma įvairiems sektoriams, produktams ir
paslaugoms taikomus pritaikytosios duomenų apsaugos reikalavimus.
4.           Komisija
gali nustatyti 1 ir 2 dalyse nustatytų reikalavimų techninius standartus. Tie
įgyvendinimo aktai priimami pagal 87 straipsnio 2 dalyje nurodytą
nagrinėjimo procedūrą.
24 straipsnis
 Bendri duomenų valdytojai
Jeigu duomenų valdytojas asmens duomenų
tvarkymo tikslus, sąlygas ir būdus nustato kartu su kitais duomenų valdytojais,
tokie bendri duomenų valdytojai tarpusavio susitarimu nustato savo atitinkamą
atsakomybę už šiame reglamente nustatytų pareigų, visų pirma susijusių su
duomenų subjekto naudojimosi savo teisėmis procedūromis ir mechanizmais,
laikymąsi.
25 straipsnis
Sąjungoje neįsisteigusių duomenų valdytojų atstovai
1.           3 straipsnio
2 dalyje nurodytu atveju duomenų valdytojas paskiria atstovą Sąjungoje.
2.           Ši pareiga netaikoma:
a)      trečiojoje šalyje įsisteigusiam duomenų
valdytojui, jei Komisija nusprendė, kad ta trečioji šalis užtikrina tinkamą
apsaugos lygį pagal 41 straipsnį; arba
b)      įmonei, kurioje yra mažiau kaip 250
darbuotojų; arba
c)      valdžios institucijai ar įstaigai; arba
d)      duomenų valdytojui, kuris tik retkarčiais
siūlo prekes ar paslaugas Sąjungoje gyvenantiems duomenų subjektams.
3.           Atstovas yra įsisteigęs
vienoje iš tų valstybių narių, kuriose gyvena duomenų subjektai, kurių asmens
duomenys yra tvarkomi prekių ar paslaugų siūlymo tikslais arba kurių elgesys
yra stebimas.
4.           Atstovą duomenų valdytojas
skiria nedarydamas poveikio teisiniams veiksmams, kurių gali būti imtasi prieš
patį duomenų valdytoją.
26 straipsnis
Duomenų tvarkytojas
1.           Jeigu duomenų valdytojo
pavedimu turi būti atlikta duomenų tvarkymo operacija, duomenų valdytojas
pasirenka duomenų tvarkytoją, kuris suteikia pakankamą garantiją, jog bus
įdiegtos tinkamos techninės ir organizacinės priemonės ir nustatytos
procedūros, kad duomenų tvarkymas atitiktų šio reglamento reikalavimus ir būtų
užtikrinta duomenų subjekto teisių apsauga, visų pirma įdiegiant techninio
saugumo ir organizacines priemones, susijusias su planuojamu duomenų tvarkymu,
ir užtikrina, kad tų priemonių būtų laikomasi.
2.           Kaip duomenų tvarkytojas
tvarko duomenis, reglamentuojama sutartimi arba teisės aktu, kuriais nustatomi
duomenų tvarkytojo įsipareigojimai duomenų valdytojui ir kuriuose visų pirma
nurodoma, kad duomenų tvarkytojas:
a)      veikia tik pagal duomenų valdytojo
nurodymus, visų pirma jei naudojamų asmens duomenų perdavimas yra draudžiamas;
b)      įdarbina tik tuos darbuotojus, kurie
įsipareigoja laikytis konfidencialumo arba kuriems taikoma įstatymu nustatyta
konfidencialumo pareiga;
c)      imasi visų būtinų priemonių pagal 30
straipsnį;
d)      pasitelkia kitą duomenų tvarkytoją tik
gavęs išankstinį duomenų valdytojo leidimą;
e)      jei įmanoma, atsižvelgdamas į duomenų
tvarkymo pobūdį, duomenų valdytojui pritarus parengia būtinus techninius ir
organizacinius reikalavimus, kad būtų įvykdyta duomenų valdytojo pareiga
atsakyti į prašymus, pateiktus naudojantis III skyriuje nustatytomis duomenų
subjekto teisėmis;
f)       padeda
duomenų valdytojui užtikrinti 30–34 straipsniuose nustatytų pareigų
laikymąsi;
g)      baigęs tvarkyti duomenis, perduoda visus
rezultatus duomenų valdytojui ir kitaip asmens duomenų netvarko;
h)      pateikia duomenų valdytojui ir priežiūros
institucijai visą būtiną informaciją šiame straipsnyje nustatytų pareigų
laikymuisi kontroliuoti.
3.           Duomenų valdytojas ir duomenų
tvarkytojas dokumentuoja duomenų valdytojo nurodymus ir 2 dalyje nurodytas
duomenų tvarkytojo pareigas.
4.           Jeigu duomenų tvarkytojas
tvarko asmens duomenis kitaip nei nurodė duomenų valdytojas, to duomenų
tvarkymo atžvilgiu duomenų tvarkytojas laikomas duomenų valdytoju ir jam
taikomos 24 straipsnyje nustatytos taisyklės dėl bendrų duomenų valdytojų.
5.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius su duomenų
tvarkytoju susijusios atsakomybės, pareigų ir užduočių kriterijus ir
reikalavimus pagal 1 dalį, taip pat sąlygas, kuriomis galima palengvinti asmens
duomenų tvarkymą įmonių grupėms, visų pirma kontrolės ir ataskaitų rengimo
tikslais.
27 straipsnis
Duomenų valdytojui ir duomenų tvarkytojui pavaldžių asmenų atliekamas
duomenų tvarkymas
Duomenų tvarkytojas ir bet kuris duomenų
valdytojui arba duomenų tvarkytojui pavaldus asmuo, galintis susipažinti su
asmens duomenimis, negali jų tvarkyti, išskyrus atvejus, kai duomenų valdytojas
duoda nurodymą juos tvarkyti, nebent tai daryti reikalaujama Sąjungos ar
valstybės narės teisės aktais.
28 straipsnis
Dokumentai
1.           Kiekvienas duomenų valdytojas
ir duomenų tvarkytojas, taip pat duomenų valdytojo atstovas, jei toks yra,
saugo visų duomenų tvarkymo operacijų, už kurias yra atsakingas, dokumentus.
2.           Dokumentuose nurodoma bent ši
informacija:
a)      duomenų valdytojo arba bet kurio bendro
duomenų valdytojo arba duomenų tvarkytojo, taip pat atstovo, jei toks yra,
vardas ir pavardė (pavadinimas) ir duomenys ryšiams;
b)      duomenų apsaugos pareigūno, jei toks yra,
vardas ir pavardė ir duomenys ryšiams;
c)      duomenų tvarkymo tikslai, įskaitant teisėtus
duomenų valdytojo interesus, jei duomenų tvarkymas grindžiamas 6 straipsnio 1
dalies f punktu;
d)      duomenų subjektų kategorijų ir duomenų
subjektų asmens duomenų kategorijų aprašymas;
e)      asmens duomenų gavėjai ar jų kategorijos,
įskaitant duomenų valdytojus, kuriems asmens duomenys atskleidžiami
atsižvelgiant į teisėtą jų interesą;
f)       jei taikoma, duomenų perdavimas į
trečiąją šalį arba tarptautinei organizacijai, įskaitant tos trečiosios šalies
arba tarptautinės organizacijos pavadinimą, ir tais atvejais, kai duomenys
perduodami remiantis 44 straipsnio 1 dalies h punktu, tinkamų apsaugos
priemonių dokumentai;
g)      bendra informacija apie skirtingų
kategorijų duomenų ištrynimo terminus;
h)      22 straipsnio 3 dalyje nurodytų
mechanizmų aprašymas.
3.           Priežiūros institucijos
prašymu duomenų valdytojas ir duomenų tvarkytojas, taip pat duomenų valdytojo
atstovas, jei toks yra, pateikia jai dokumentus.
4.           1 ir 2 dalyse nurodytos
pareigos netaikomos šiems duomenų valdytojams ir duomenų tvarkytojams:
a)      komercinio intereso neturinčiam asmens
duomenis tvarkančiam fiziniam asmeniui; arba
b)      įmonei arba organizacijai, kurioje yra
mažiau kaip 250 darbuotojų ir kuriai asmens duomenų tvarkymas tėra pagalbinė
pagrindinės veiklos dalis.
5.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius 1 dalyje
nurodytų dokumentų kriterijus ir reikalavimus, visų pirma siekiant atsižvelgti
į duomenų valdytojo ir duomenų tvarkytojo, taip pat duomenų valdytojo atstovo,
jei toks yra, atsakomybę.
6.           Komisija gali nustatyti 1
dalyje nurodytų dokumentų standartines formas. Tie įgyvendinimo aktai priimami
pagal 87 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
29 straipsnis
Bendradarbiavimas su priežiūros institucija
1.           Atliekant
savo pareigas pateiktu priežiūros institucijos prašymu duomenų valdytojas ir
duomenų tvarkytojas, taip pat duomenų valdytojo atstovas, jei toks yra, su ja
bendradarbiauja, visų pirma pateikdami 53 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytą
informaciją ir suteikdami tos dalies b punkte nurodytą galimybę.
2.           Priežiūros
institucijai naudojantis savo įgaliojimais pagal 53 straipsnio 2 dalį, duomenų
valdytojas ir duomenų tvarkytojas atsako priežiūros institucijai per jos
nurodytą pagrįstą laikotarpį. Atsakyme į priežiūros institucijos pastabas
pateikiamas priemonių, kurių imtasi, aprašymas ir pasiekti rezultatai.
2 SKIRSNIS
DUOMENŲ SAUGUMAS
30 straipsnis
Duomenų tvarkymo saugumas
1.           Duomenų valdytojas ir duomenų
tvarkytojas įdiegia tinkamas technines ir organizacines priemones, kad
užtikrintų duomenų tvarkymo riziką ir saugotinų asmens duomenų pobūdį
atitinkantį saugumo lygį, atsižvelgdami į naujausias technines galimybes ir tų
priemonių įdiegimo sąnaudas.
2.           Duomenų valdytojas ir duomenų
tvarkytojas, įvertinę riziką, imasi 1 dalyje nurodytų priemonių, kad apsaugotų
asmens duomenis nuo netyčinio ar neteisėto sunaikinimo arba netyčinio praradimo
ir užkirstų kelią bet kokio pobūdžio neteisėtam duomenų tvarkymui, visų pirma
asmens duomenų neleistinam atskleidimui, platinimui ar susipažinimui su jais
arba jų pakeitimui.
3.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius 1 ir 2
dalyse nurodytų techninių ir organizacinių priemonių kriterijus ir sąlygas,
įskaitant naujausių techninių galimybių konkrečiuose sektoriuose ir konkrečiais
duomenų tvarkymo atvejais apibrėžtis, visų pirma atsižvelgiant į technologijų
raidą ir pritaikytosios privatumo apsaugos bei standartizuotosios duomenų
apsaugos sprendimus, išskyrus atvejus, kai taikoma 4 dalis.
4.           Prireikus Komisija gali
priimti įgyvendinimo aktus ir jais nustatyti, kaip 1 ir 2 dalyse nustatyti
reikalavimai taikomi įvairiais atvejais visų pirma siekiant:
a)      užkirsti kelią neleistinam susipažinimui
su asmens duomenimis;
b)      užkirsti kelią asmens duomenų neleistinam
atskleidimui, skaitymui, kopijavimui, keitimui, ištrynimui ar pašalinimui;
c)      užtikrinti, kad būtų tikrinamas duomenų
tvarkymo operacijų teisėtumas.
Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal
87 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
31 straipsnis
Pranešimas apie asmens duomenų saugumo
pažeidimą priežiūros institucijai
1.           Asmens duomenų saugumo
pažeidimo atveju duomenų valdytojas, nepagrįstai nedelsdamas, jei įmanoma per
24 valandas nuo tada, kai sužino apie asmens duomenų saugumo pažeidimą, praneša
apie jį priežiūros institucijai. Jeigu priežiūros institucijai apie asmens
duomenų saugumo pažeidimą nepranešama per 24 valandas, prie pranešimo
pridedamas motyvuotas paaiškinimas.
2.           Pagal 26 straipsnio 2 dalies
f punktą duomenų tvarkytojas, nustatęs asmens duomenų saugumo pažeidimą,
nedelsdamas įspėja ir informuoja duomenų valdytoją.
3.           1 dalyje nurodytame pranešime
turi būti bent:
a)      aprašytas asmens duomenų saugumo
pažeidimo pobūdis, įskaitant atitinkamų duomenų subjektų kategorijas ir
skaičių, taip pat atitinkamų duomenų įrašų kategorijas ir skaičių;
b)      pateiktas duomenų apsaugos pareigūno
vardas ir pavardė ir duomenys ryšiams arba kitas asmuo ryšiams, iš kurio galima
gauti daugiau informacijos;
c)      rekomenduotos priemonės galimam neigiamam
asmens duomenų saugumo pažeidimo poveikiui sušvelninti;
d)      aprašytos asmens duomenų saugumo
pažeidimo pasekmės;
e)      aprašytos priemonės, kurias pasiūlė arba
kurių ėmėsi duomenų valdytojas asmens duomenų saugumo pažeidimui išaiškinti.
4.           Duomenų valdytojas
dokumentuoja visus asmens duomenų saugumo pažeidimus, įskaitant pažeidimo
faktus, jo poveikį ir taisomuosius veiksmus, kurių ėmėsi. Remdamasi šiais
dokumentais priežiūros institucija turi galėti patikrinti, ar laikomasi šio
straipsnio. Dokumentuose pateikiama tik tam tikslui pasiekti būtina
informacija.
5.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius 1 ir 2
dalyse nurodyto duomenų saugumo pažeidimo nustatymo, taip pat konkrečių
aplinkybių, kuriomis duomenų valdytojas ir duomenų tvarkytojas turi pranešti
apie asmens duomenų pažeidimą, kriterijus ir reikalavimus.
6.           Komisija priežiūros
institucijai gali nustatyti standartinę tokio pranešimo formą, pranešimo
procedūras ir 4 dalyje nurodytų dokumentų formas ir variantus, įskaitant juose
pateiktos informacijos ištrynimo terminus. Tie įgyvendinimo aktai priimami
pagal 87 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
32 straipsnis
Pranešimas apie asmens duomenų saugumo
pažeidimą duomenų subjektui
1.           Kai asmens duomenų saugumo
pažeidimas gali turėti neigiamo poveikio asmens duomenų apsaugai ar duomenų
subjekto privatumui, duomenų valdytojas, po to, kai pateikia 31 straipsnyje
nurodytą pranešimą, nepagrįstai nedelsdamas apie pažeidimą praneša duomenų subjektui.
2.           1 dalyje nurodytame pranešime
duomenų subjektui aprašomas asmens duomenų saugumo pažeidimo pobūdis ir
pateikiama bent 31 straipsnio 3 dalies b ir c punktuose nurodyta informacija ir
rekomendacijos.
3.           Duomenų subjektui apie asmens
duomenų saugumo pažeidimą pranešti nebūtina, jeigu duomenų valdytojas
priežiūros institucijai patikimai įrodo, kad įdiegė tinkamas technologines
apsaugos priemones ir kad tos priemonės taikytos su asmens duomenų saugumo
pažeidimu susijusiems duomenims. Tokiomis technologinėmis apsaugos priemonėmis
užtikrinama, kad asmeniui, neturinčiam leidimo su duomenimis susipažinti, jie
būtų nesuprantami.
4.           Nepažeisdama duomenų
valdytojo pareigos pranešti apie asmens duomenų saugumo pažeidimą duomenų
subjektui, priežiūros institucija, išnagrinėjusi galimą neigiamą pažeidimo
poveikį, gali reikalauti, kad duomenų valdytojas praneštų apie asmens duomenų
saugumo pažeidimą su juo susijusiam duomenų subjektui, jei jis to dar nepadarė.
5.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius 1 dalyje
nurodytų aplinkybių, kuriomis asmens duomenų saugumo pažeidimas gali neigiamai
paveikti asmens duomenis, kriterijus ir reikalavimus.
6.           Komisija gali nustatyti 1
dalyje nurodyto pranešimo duomenų subjektui formatą ir tam pranešimui taikomas
procedūras. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 87 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
3 SKIRSNIS
DUOMENŲ APSAUGOS VERTINIMAS IR IŠANSKTINIS LEIDIMAS
33 straipsnis
Duomenų apsaugos poveikio vertinimas
1.           Jeigu atliekant duomenų
tvarkymo operacijas dėl jų pobūdžio, aprėpties arba tikslų kyla konkreti rizika
duomenų subjektų teisėms ir laisvėms, duomenų valdytojas arba duomenų
tvarkytojas, veikiantis duomenų valdytojo pavedimu, atlieka numatytų duomenų tvarkymo
operacijų poveikio asmens duomenų apsaugai vertinimą.
2.           1 dalyje nurodyta konkreti
rizika kyla visų pirma atliekant šias duomenų tvarkymo operacijas:
a)      sistemingą ir išsamų su fiziniu asmeniu
susijusių asmeninių aspektų vertinimą arba duomenų tvarkymo operacijas,
atliekamas siekiant išnagrinėti arba numatyti fizinio asmens ekonominę
situaciją, buvimo vietą, sveikatos būklę, asmeninius pomėgius, patikimumą arba
elgesį, kai tokia operacija grindžiama automatizuotu duomenų tvarkymu ir ja
remiantis taikomos priemonės, dėl kurių fizinis asmuo patiria teisinių pasekmių
arba kurios daro jam didelį poveikį;
b)      tvarkant informaciją apie lytinį
gyvenimą, rasę ir tautinę kilmę arba duomenų tvarkymo operacijas, atliekamas
teikiant sveikatos priežiūrą, epidemiologinius tyrimus arba psichinių ar
infekcinių ligų tyrimus, kai duomenys tvarkomi dideliu mastu siekiant imtis
priemonių ar priimti sprendimus dėl konkrečių fizinių asmenų;
c)      viešų vietų stebėjimą, ypač dideliu mastu
naudojant optinius elektroninius prietaisus (stebėjimas vaizdo kameromis);
d)      tvarkant vaikų asmens duomenis,
genetinius duomenis ar biometrinius duomenis didelės apimties susistemintuose
rinkiniuose;
e)      kitas duomenų tvarkymo operacijas,
kurioms atlikti būtina konsultuotis su priežiūros institucija pagal 34
straipsnio 2 dalies b punktą.
3.           Vertinime pateikiamas bent
bendras numatytų duomenų tvarkymo operacijų aprašymas, rizikos duomenų subjektų
teisėms ir laisvėms vertinimas, numatytos priemonės tai rizikai pašalinti,
apsaugos priemonės, saugumo priemonės ir mechanizmai, kuriais užtikrinama
asmens duomenų apsauga ir įrodoma, kad laikomasi šio reglamento, atsižvelgiant
į duomenų subjektų ir kitų atitinkamų asmenų teises ir teisėtus interesus.
4.           Duomenų valdytojas siekia
išsiaiškinti, kokia duomenų subjektų ar jų atstovų nuomonė apie numatytą
duomenų tvarkymą, nepažeisdamas komercinių ar viešųjų interesų apsaugos arba
duomenų tvarkymo operacijų saugumo reikalavimų.
5.           Jeigu duomenų valdytojas yra
valdžios institucija ar įstaiga ir jeigu duomenų tvarkymas grindžiamas teisine
pareiga pagal 6 straipsnio 1 dalies c punktą, kuria numatomos su duomenų
tvarkymo operacijomis susijusios taisyklės ir procedūros ir kuri įtvirtinta
Sąjungos teisės aktais, 1–4 dalys netaikomos, išskyrus atvejus, kai valstybės
narės mano, kad prieš pradedant duomenų tvarkymo veiklą būtina atlikti tokį
vertinimą.
6.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius 1 ir 2
dalyse nurodytų duomenų tvarkymo operacijų, kurias atliekant gali kilti
konkreti rizika, kriterijus ir sąlygas, taip pat 3 dalyje nurodyto vertinimo
reikalavimus, įskaitant išplėtimo, patikrinimo ir audito sąlygas. Naudodamasi
šiuo įgaliojimu, Komisija svarsto labai mažoms, mažosioms ir vidutinėms įmonėms
skirtas specialias priemones.
7.           Komisija gali nustatyti 3
dalyje nurodyto vertinimo atlikimo, patikrinimo ir audito standartus ir
procedūras. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 87 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
34 straipsnis
Išankstinis leidimas ir išankstinis konsultavimasis
1.           Duomenų valdytojas arba
atitinkamais atvejais duomenų tvarkytojas prieš pradėdamas tvarkyti asmens
duomenis, iš priežiūros institucijos gauna leidimą ir taip užtikrina, kad
numatytas duomenų tvarkymas atitiktų šį reglamentą ir visų pirma būtų sumažinta
duomenų subjektams kylanti rizika, jeigu duomenų valdytojas arba duomenų
tvarkytojas, norėdamas perduoti asmens duomenis į trečiąją šalį arba
tarptautinei organizacijai, priima sutarties sąlygas, kaip nurodyta 42 straipsnio
2 dalies d punkte, arba nenustato tinkamų apsaugos priemonių teisiškai
privalomu dokumentu, kaip nurodyta 42 straipsnio 5 dalyje.
2.           Duomenų valdytojas arba
duomenų tvarkytojas, veikdamas duomenų valdytojo pavedimu, prieš pradėdamas
tvarkyti asmens duomenis, konsultuojasi su priežiūros institucija ir taip
užtikrina, kad numatytas duomenų tvarkymas atitiktų šį reglamentą ir visų pirma
būtų sumažinta duomenų subjektams kylanti rizika, jeigu:
a)      duomenų apsaugos poveikio vertinime pagal
33 straipsnį nurodyta, kad atliekant duomenų tvarkymo operacijas dėl jų
pobūdžio, aprėpties ar tikslų gali kilti didelė konkreti rizika; arba
b)      priežiūros institucija mano, kad būtina
iš anksto konsultuotis dėl duomenų tvarkymo operacijų, kurias atliekant dėl jų
pobūdžio, aprėpties ir (arba) tikslų gali kilti konkreti rizika duomenų
subjektų teisėms ir laisvėms ir kurios nustatytos pagal 4 dalį.
3.           Jeigu priežiūros institucija
mano, kad numatytas duomenų tvarkymas neatitinka šio reglamento, visų pirma jei
nepakankamai išsiaiškinta arba sumažinta rizika, ji uždraudžia atlikti numatytą
duomenų tvarkymą ir pateikia tinkamų pasiūlymų, kokių taisomųjų veiksmų reikia
imtis.
4.           Priežiūros institucija
nustato duomenų tvarkymo operacijas, dėl kurių reikia iš anksto konsultuotis
pagal 2 dalies b punktą, ir viešai jas paskelbia. Priežiūros institucija šiuos
sąrašus pateikia Europos duomenų apsaugos valdybai.
5.           Jeigu 4 dalyje nustatytame
sąraše nurodyta duomenų tvarkymo veikla yra susijusi su prekių ar paslaugų
siūlymu duomenų subjektams keliose valstybėse narėse arba su duomenų subjektų
elgesio stebėjimu arba ją vykdant gali būti daromas didelis poveikis laisvam
asmens duomenų judėjimui Sąjungoje, priežiūros institucija, prieš priimdama
sąrašą, taiko 57 straipsnyje nurodytą nuoseklumo užtikrinimo mechanizmą.
6.           Duomenų valdytojas arba
duomenų tvarkytojas pateikia priežiūros institucijai 33 straipsnyje nurodytą
duomenų apsaugos poveikio vertinimą ir priežiūros institucijos prašymu bet
kokią kitą informaciją, kuria remdamasi ji galėtų įvertinti, ar duomenų
tvarkymas atitinka šį reglamentą, o visų pirma riziką duomenų subjekto asmens
duomenų apsaugai ir susijusias apsaugos priemones.
7.           Valstybės narės, rengdamos
teisėkūros priemonę, kurią turi priimti nacionalinis parlamentas, arba tokia teisėkūros
priemone grindžiamą priemonę, kuria nustatomas duomenų tvarkymo pobūdis,
konsultuojasi su priežiūros institucija ir taip užtikrina, kad numatytas
duomenų tvarkymas atitiktų šį reglamentą ir visų pirma būtų sumažinta duomenų
subjektams kylanti rizika.
8.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius 2 dalies a
punkte nurodytos didelės konkrečios rizikos nustatymo kriterijus ir
reikalavimus.
9.           Komisija gali nustatyti 1 ir
2 dalyse nurodyto išankstinio leidimo ir konsultavimosi standartines formas ir
procedūras, taip pat informacijos teikimo priežiūros institucijai pagal 6 dalį
standartines formas ir procedūras. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal
87 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
4 SKIRSNIS
DUOMENŲ APSAUGOS PAREIGŪNAS
35 straipsnis
Duomenų apsaugos pareigūno paskyrimas
1.           Duomenų valdytojas ir duomenų
tvarkytojas paskiria duomenų apsaugos pareigūną, kai:
a)      duomenis tvarko valdžios institucija ar
įstaiga; arba
b)      duomenis tvarko įmonė, kurioje yra 250
arba daugiau darbuotojų; arba
c)      duomenų valdytojo arba duomenų tvarkytojo
pagrindinė veikla yra duomenų tvarkymo operacijos, dėl kurių pobūdžio,
aprėpties ir (arba) tikslų būtina reguliariai ir sistemingai stebėti duomenų
subjektus.
2.           1 dalies b punkte nurodytu
atveju įmonių grupė gali paskirti vieną duomenų apsaugos pareigūną.
3.           Jeigu duomenų valdytojas arba
duomenų tvarkytojas yra valdžios institucija ar įstaiga, duomenų apsaugos
pareigūnas gali būti skiriamas keliems jai priklausantiems subjektams,
atsižvelgiant į tos valdžios institucijos ar įstaigos organizacinę struktūrą.
4.           Kitais 1 dalyje nenurodytais
atvejais duomenų valdytojas arba duomenų tvarkytojas, arba asociacijos ir kitos
įstaigos, atstovaujančios įvairių kategorijų duomenų valdytojams arba duomenų
tvarkytojams, gali paskirti duomenų apsaugos pareigūną.
5.           Duomenų valdytojas arba
duomenų tvarkytojas duomenų apsaugos pareigūną paskiria vertindamas profesinę
kvalifikaciją ir visų pirma duomenų apsaugos teisės aktų ir praktikos išmanymą,
taip pat gebėjimą atlikti 37 straipsnyje nurodytas užduotis. Būtinas dalykinių
žinių lygis visų pirma nustatomas atsižvelgiant į atliekamą duomenų tvarkymą ir
būtiną duomenų valdytojo arba duomenų tvarkytojo tvarkomų asmens duomenų apsaugą.
6.           Duomenų valdytojas arba
duomenų tvarkytojas užtikrina, kad visos kitos tarnybinės duomenų apsaugos
pareigūno pareigos atitiktų jo, kaip duomenų apsaugos pareigūno, užduotis ir
pareigas ir kad dėl jų nekiltų interesų konfliktas.
7.           Duomenų valdytojas arba
duomenų tvarkytojas paskiria duomenų apsaugos pareigūną mažiausiai dvejiems
metams. Duomenų apsaugos pareigūno kadencija gali būti atnaujinama. Kadencijos
laikotarpiu duomenų apsaugos pareigūnas gali būti atleidžiamas iš pareigų tik
jei nebeatitinka jo pareigoms keliamų reikalavimų.
8.           Duomenų valdytojas arba
duomenų tvarkytojas duomenų apsaugos pareigūną gali įdarbinti arba savo
užduotis duomenų apsaugos pareigūnas gali atlikti pagal paslaugų teikimo
sutartį.
9.           Duomenų valdytojas arba
duomenų tvarkytojas pateikia duomenų apsaugos pareigūno vardą, pavardę ir
duomenis ryšiams priežiūros institucijai ir paskelbia viešai.
10.         Duomenų subjektai turi teisę
kreiptis į duomenų apsaugos pareigūną visais klausimais, susijusiais su jų
duomenų tvarkymu ir prašymais, pateiktais naudojantis šiame reglamente
nustatytomis teisėmis.
11.         Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius 1 dalies c
punkte nurodytos duomenų valdytojo arba duomenų tvarkytojo pagrindinės veiklos
kriterijus ir reikalavimus, taip pat 5 dalyje nurodytų duomenų apsaugos
pareigūno profesinės kvalifikacijos kriterijus.
36 straipsnis
Duomenų apsaugos pareigūno statusas
1.           Duomenų valdytojas arba
duomenų tvarkytojas užtikrina, kad duomenų apsaugos pareigūnui būtų tinkamai ir
laiku pranešama apie visus su asmens duomenų apsauga susijusius klausimus.
2.           Duomenų valdytojas arba
duomenų tvarkytojas užtikrina, kad duomenų apsaugos pareigūnas savo pareigas ir
užduotis atliktų nepriklausomai ir nepriimtų jokių su funkcijų vykdymu
susijusių nurodymų. Duomenų apsaugos pareigūnas tiesiogiai atsiskaito duomenų
valdytojo arba duomenų tvarkytojo vadovybei.
3.           Duomenų valdytojas arba
duomenų tvarkytojas padeda duomenų apsaugos pareigūnui atlikti jo užduotis ir
teikia 37 straipsnyje nurodytoms pareigoms ir užduotims atlikti būtinus
darbuotojus, patalpas, įrangą ir kitus išteklius.
37 straipsnis
Duomenų apsaugos pareigūno užduotys
1.           Duomenų valdytojas arba
duomenų tvarkytojas paveda duomenų apsaugos pareigūnui atlikti bent šias
užduotis:
a)      informuoti duomenų valdytoją arba duomenų
tvarkytoją apie jų pareigas pagal šį reglamentą ir dėl tų pareigų duomenų
valdytojui arba duomenų tvarkytojui patarti, taip pat dokumentuoti šią veiklą
ir gautus atsakymus.
b)      stebėti su asmens duomenų apsauga
susijusios duomenų valdytojo arba duomenų tvarkytojo veiklos nuostatų
įgyvendinimą ir taikymą, įskaitant atsakomybės priskyrimą, duomenų tvarkymo
operacijose dalyvaujančių darbuotojų mokymą ir susijusius auditus;
c)      stebėti šio reglamento įgyvendinimą ir
taikymą, visų pirma kiek tai susiję su reikalavimais dėl pritaikytosios duomenų
apsaugos, standartizuotosios duomenų apsaugos ir duomenų saugumo, taip pat
informacijos teikimo duomenų subjektams ir jų prašymų, pateiktų naudojantis šiame
reglamente nustatytomis teisėmis;
d)      užtikrinti, kad būtų saugomi
28 straipsnyje nurodyti dokumentai;
e)      stebėti asmens duomenų saugumo pažeidimų
dokumentavimą, pranešimus priežiūros institucijai ir duomenų subjektui apie
asmens duomenų saugumo pažeidimus pagal 31 ir 32 straipsnius;
f)       stebėti, kaip duomenų valdytojas arba
duomenų tvarkytojas atlieka duomenų apsaugos poveikio vertinimą ir teikia
prašymus dėl išankstinio leidimo arba išankstinio konsultavimosi, jei to reikia
pagal 33 ir 34 straipsnius;
g)      stebėti, ką į prašymus atsako priežiūros
institucija, ir priežiūros institucijos prašymu arba savo iniciatyva su ja
bendradarbiauti pagal duomenų apsaugos pareigūno kompetenciją;
h)      atlikti asmens ryšiams funkcijas
priežiūros institucijai kreipiantis su duomenų tvarkymu susijusiais klausimais
ir prireikus savo iniciatyva konsultuotis su priežiūros institucija.
2.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius 1 dalyje
nurodytų duomenų apsaugos pareigūno užduočių, sertifikavimo, statuso,
įgaliojimų ir išteklių kriterijus ir reikalavimus.
5 SKIRSNIS
ELGESIO KODEKSAI IR SERTIFIKAVIMAS
38 straipsnis
Elgesio kodeksai
1.           Valstybės narės, priežiūros
institucijos ir Komisija skatina parengti etikos kodeksus, kuriais naudojantis
būtų lengviau tinkamai taikyti šį reglamentą, atsižvelgiant į konkrečius
įvairių su duomenų tvarkymu susijusių sektorių ypatumus, visų pirma į tokius
aspektus:
a)      sąžiningo ir
skaidraus duomenų tvarkymo;
b)      duomenų rinkimo;
c)      informacijos teikimo
visuomenei ir duomenų subjektams;
d)      duomenų subjektų
prašymų, pateiktų naudojantis savo teisėmis;
e)      informacijos
teikimo vaikams ir jų apsaugos;
f)       duomenų
perdavimo į trečiąsias šalis arba tarptautinėms organizacijoms;
g)      stebėjimo, ar
duomenų valdytojai, kuriems taikomas kodeksas, jo laikosi, ir užtikrinimo, kad
jo būtų laikomasi, mechanizmų;
h)      neteisminio
ginčo nagrinėjimo ir kitų ginčo sprendimo procedūrų, pagal kurias sprendžiami
su asmens duomenų tvarkymu susiję duomenų valdytojų ir duomenų subjektų ginčai,
nepažeidžiant duomenų subjektų teisių pagal 73 ir 75 straipsnius.
2.           Asociacijos ir kitos
įstaigos, atstovaujančios įvairių kategorijų duomenų valdytojams arba duomenų
tvarkytojams vienoje valstybėje narėje, ketinančios parengti elgesio kodeksus
arba iš dalies pakeisti ar papildyti galiojančius elgesio kodeksus, gali juos
pateikti tos valstybės narės priežiūros institucijai, kad ši pateiktų savo
nuomonę. Priežiūros institucija gali pateikti nuomonę dėl to, ar elgesio
kodekso arba jo pakeitimo projektas atitinka šį reglamentą. Priežiūros
institucija klausia duomenų subjektų arba jų atstovų nuomonės dėl šių projektų.
3.           Asociacijos ir kitos
įstaigos, atstovaujančios įvairių kategorijų duomenų valdytojams arba duomenų
tvarkytojams keliose valstybėse narėse, gali pateikti elgesio kodeksų ir
galiojančių elgesio kodeksų pakeitimų ar papildymų projektus Komisijai.
4.           Komisija gali priimti
įgyvendinimo aktus ir jais nuspręsti, kad elgesio kodeksai ir galiojančių
elgesio kodeksų pakeitimai ar papildymai, jai pateikti pagal 3 dalį, visuotinai
galioja Sąjungoje. Tie įgyvendinimo aktai
priimami pagal 87 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
5.           Komisija užtikrina, kad
kodeksai, kurie sprendimu pagal 4 dalį pripažinti visuotinai galiojančiais,
būtų tinkamai paskelbti.
39 straipsnis
Sertifikavimas
1.           Valstybės narės ir Komisija
skatina nustatyti – visų pirma Europos lygmeniu – duomenų apsaugos
sertifikavimo mechanizmus ir duomenų apsaugos ženklus bei žymenis, kad duomenų
subjektai galėtų greitai įvertinti duomenų valdytojų ir duomenų tvarkytojų
užtikrinamos duomenų apsaugos lygį. Duomenų apsaugos sertifikavimo mechanizmais
padedama tinkamai taikyti šį reglamentą, atsižvelgiant į konkrečius įvairių
sektorių ir skirtingų duomenų tvarkymo operacijų ypatumus.
2.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius 1 dalyje
nurodytų duomenų apsaugos sertifikavimo mechanizmų kriterijus ir reikalavimus,
įskaitant sertifikatų suteikimo ir atšaukimo sąlygas, taip pat pripažinimo
Sąjungoje ir trečiosiose šalyse reikalavimus.
3.           Komisija gali nustatyti
techninius sertifikavimo mechanizmų ir ženklų bei žymenų standartus, taip pat
sertifikavimo mechanizmų ir duomenų apsaugos ženklų bei žymenų skatinimo ir
pripažinimo mechanizmus. Tie įgyvendinimo aktai
priimami pagal 87 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
V SKYRIUS
ASMENS DUOMENŲ PERDAVIMAS Į TREČIĄSIAS ŠALIS ARBA TARPTAUTINĖMS ORGANIZACIJOMS
40 straipsnis
Bendras perdavimo principas
Asmens duomenis, kurie yra tvarkomi arba
kuriuos ketinama tvarkyti juos perdavus į trečiąją šalį arba tarptautinei
organizacijai, galima perduoti tik tuo atveju, jei duomenų valdytojas ir
duomenų tvarkytojas, laikydamiesi kitų šio reglamento nuostatų, tenkina šiame
skyriuje nustatytas sąlygas, be kita ko, susijusias su tolesniu asmens duomenų
perdavimu iš tos trečiosios šalies ar tarptautinės organizacijos į kitą
trečiąją šalį ar kitai tarptautinei organizacijai.
41 straipsnis
Perdavimas remiantis sprendimu dėl tinkamumo
1.           Perduoti
duomenis galima, jei Komisija nusprendė, kad atitinkama trečioji šalis arba jos
teritorija, arba su duomenų tvarkymu susijęs sektorius toje trečiojoje šalyje,
arba tarptautinė organizacija užtikrina tinkamą apsaugos lygį. Tokiam
perdavimui papildomo leidimo nereikia.
2.           Vertindama apsaugos lygio
tinkamumą, Komisija atsižvelgia į šiuos veiksnius:
a)      teisinė valstybė, susiję galiojantys
bendrieji ir atskiriems sektoriams skirti teisės aktai, be kita ko, susiję su
visuomenės saugumu, gynyba, nacionaliniu saugumu ir baudžiamąja teise,
profesinės taisyklės ir saugumo priemonės, kurios taikomos toje šalyje arba
tarptautinėje organizacijoje, taip pat veiksmingos ir įgyvendinamos teisės,
įskaitant veiksmingas administracines ir teismines teisių gynimo priemones,
visų pirma Sąjungoje gyvenantiems duomenų subjektams, kurių asmens duomenys yra
perduodami;
b)      ar atitinkamoje trečiojoje šalyje arba
tarptautinėje organizacijoje yra ir veiksmingai veikia viena ar kelios
nepriklausomos priežiūros institucijos, kurios užtikrina, kad būtų laikomasi
duomenų apsaugos taisyklių, padeda ir pataria duomenų subjektams, kaip naudotis
savo teisėmis, ir bendradarbiauja su Sąjungos ir valstybių narių priežiūros
institucijomis; ir
c)      atitinkamos trečiosios šalies arba
tarptautinės organizacijos prisiimti tarptautiniai įsipareigojimai.
3.           Komisija gali nuspęsti, kad
trečioji šalis arba jos teritorija, arba su duomenų tvarkymu susijęs sektorius
toje trečiojoje šalyje, arba tarptautinė organizacija užtikrina tinkamą
apsaugos lygį, kaip apibrėžta 2 dalyje. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal
87 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
4.           Įgyvendinimo akte nustatoma
geografinė ir sektorinė taikymo sritis ir, jei taikoma, nurodoma 2 dalies b
punkte minėta priežiūros institucija.
5.           Komisija gali nuspręsti, kad
atitinkama trečioji šalis arba jos teritorija, arba su duomenų tvarkymu susijęs
sektorius toje trečiojoje šalyje, arba atitinkama tarptautinė organizacija
neužtikrina tinkamo apsaugos lygio, kaip apibrėžta šio straipsnio 2 dalyje,
visų pirma tais atvejais, kai susijusiais bendraisiais ir atskiriems sektoriams
skirtais teisės aktais, galiojančiais trečiojoje šalyje arba tarptautinėje
organizacijoje, neužtikrinamos veiksmingos ir įgyvendinamos teisės, įskaitant
veiksmingas administracines ir teismines teisių gynimo priemones, visų pirma
Sąjungoje gyvenantiems duomenų subjektams, kurių asmens duomenys yra
perduodami. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 87 straipsnio 2 dalyje
nurodytą nagrinėjimo procedūrą, o tais atvejais, kai reikia itin skubiai
užtikrinti fizinių asmenų teisę į asmens duomenų apsaugą, pagal 87 straipsnio 3
dalyje nurodytą procedūrą.
6.           Jeigu
Komisija priima sprendimą pagal 5 dalį, nepažeidžiant 42–44 straipsnių,
draudžiama perduoti asmens duomenis į atitinkamą trečiąją šalį arba jos
teritoriją, arba su duomenų tvarkymu susijusį sektorių toje trečiojoje šalyje,
arba tarptautinei organizacijai. Reikiamu metu Komisija pradeda konsultacijas
su trečiąja šalimi arba tarptautine organizacija, kad padėtis, susijusi su
sprendimu, priimtu pagal šio straipsnio 5 dalį, būtų ištaisyta.
7.           Komisija Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje paskelbia trečiųjų šalių, teritorijų ir su duomenų
tvarkymu susijusių sektorių trečiojoje šalyje, taip pat tarptautinių
organizacijų, kurios, kaip ji nusprendė, užtikrina tinkamą apsaugos lygį arba
jo neužtikrina, sąrašą.
8.           Sprendimai, kuriuos Komisija
priėmė remdamasi Direktyvos 95/46/EB 25 straipsnio 6 dalimi ir 26 straipsnio 4
dalimi, lieka galioti, kol Komisija jų iš dalies nepakeis, nepakeis naujais
sprendimais arba nepanaikins.
42 straipsnis
Perdavimas remiantis tinkamomis apsaugos priemonėmis
1.           Jeigu Komisija nėra priėmusi
sprendimo pagal 41 straipsnį, duomenų valdytojas arba duomenų tvarkytojas gali
perduoti asmens duomenis į trečiąją šalį arba tarptautinei organizacijai tik
tuo atveju, jei duomenų valdytojas arba duomenų tvarkytojas nustato su asmens
duomenų apsauga susijusias tinkamas apsaugos priemones teisiškai privalomu
dokumentu.
2.           1 dalyje nurodytos tinkamos
apsaugos priemonės visų pirma nustatomos:
a)      įmonėms privalomomis taisyklėmis pagal 43
straipsnį; arba
b)      Komisijos priimtomis standartinėmis
duomenų apsaugos sąlygomis. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 87 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą; arba
c)      standartinėmis duomenų apsaugos
sąlygomis, kurias pagal 57 straipsnyje nurodytą nuoseklumo užtikrinimo
mechanizmą priėmė priežiūros institucija, po to, kai Komisija jas paskelbė
visuotinai galiojančiomis pagal 62 straipsnio 1 dalies b punktą; arba
d)      duomenų valdytojo arba duomenų tvarkytojo
ir duomenų gavėjo sutarties sąlygomis, kurias pagal 4 dalį patvirtino
priežiūros institucija.
3.           Jeigu duomenys perduodami
remiantis standartinėmis duomenų apsaugos sąlygomis arba įmonei privalomomis
taisyklėmis, kaip nurodyta 2 dalies a, b arba c punktuose, jokio papildomo
leidimo nereikia.
4.           Jeigu duomenys perduodami
remiantis sutarties sąlygomis, kaip nurodyta šio straipsnio 2 dalies d punkte,
duomenų valdytojas arba duomenų tvarkytojas iš priežiūros institucijos gauna
išankstinį leidimą taikyti tas sutarties sąlygas pagal 34 straipsnio 1 dalį.
Jeigu duomenys perduodami vykdant duomenų tvarkymo veiklą, susijusią su duomenų
subjektais kitoje valstybėje narėje arba kitose valstybėse narėse, arba
duomenis perduodant daromas didelis poveikis laisvam asmens duomenų judėjimui
Sąjungoje, priežiūros institucija taiko 57 straipsnyje nurodytą nuoseklumo
užtikrinimo mechanizmą.
5.           Jeigu su asmens duomenų
apsauga susijusios tinkamos apsaugos priemonės nenustatytos teisiškai privalomu
dokumentu, duomenų valdytojas arba duomenų tvarkytojas gauna išankstinį leidimą
vieną ar kelis kartus perduoti duomenis arba į administracinius susitarimus,
kuriais grindžiamas toks perdavimas, įtraukti atitinkamas nuostatas. Tokį
leidimą priežiūros institucija suteikia pagal 34 straipsnio 1 dalį. Jeigu
duomenys perduodami vykdant duomenų tvarkymo veiklą, susijusią su duomenų
subjektais kitoje valstybėje narėje arba kitose valstybėse narėse, arba
duomenis perduodant daromas didelis poveikis laisvam asmens duomenų judėjimui
Sąjungoje, priežiūros institucija taiko 57 straipsnyje nurodytą nuoseklumo
užtikrinimo mechanizmą. Leidimai, kuriuos priežiūros institucija suteikė
remdamasi Direktyvos 95/46/EB 26 straipsnio 2 dalimi, lieka galioti, kol ta priežiūros
institucija jų iš dalies nepakeis, nepakeis naujais sprendimais arba
nepanaikins.
43 straipsnis
Perdavimas remiantis įmonei privalomomis taisyklėmis
1.           Priežiūros institucija pagal
58 straipsnyje nustatytą nuoseklumo užtikrinimo mechanizmą patvirtina įmonei
privalomas taisykles, jeigu:
a)      jos yra teisiškai privalomos ir taikomos
kiekvienam duomenų valdytojo arba duomenų tvarkytojo įmonių grupės nariui,
įskaitant jų darbuotojus, ir jie jų laikosi;
b)      jomis duomenų subjektams aiškiai
suteikiamos įgyvendinamos teisės;
c)      jos atitinka 2 dalyje nustatytus
reikalavimus.
2.           Įmonei privalomomis
taisyklėmis nustatoma bent:
a)      įmonių grupės ir jos narių struktūra ir
duomenys ryšiams;
b)      duomenų perdavimai arba perdavimų seka,
įskaitant asmens duomenų kategorijas, duomenų tvarkymo rūšį ir jo tikslus,
susijusius duomenų subjektus ir atitinkamą trečiąją šalį arba šalis;
c)      tai, kad jos yra teisiškai privalomos ir
vidaus, ir išorės lygmeniu;
d)      bendrieji duomenų apsaugos principai,
visų pirma susiję su tikslų apribojimu, duomenų kokybe, teisiniu duomenų
tvarkymo pagrindu, neskelbtinų asmens duomenų tvarkymu; duomenų saugumo
užtikrinimo priemonės; ir tolesnio perdavimo organizacijoms, kurios šių veiklos
nuostatų laikytis neprivalo, reikalavimai;
e)      duomenų subjektų teisės ir naudojimosi
šiomis teisėmis būdai, įskaitant teisę į tai, kad nebūtų taikoma profiliavimu
pagrįsta priemonė pagal 20 straipsnį, teisę pateikti skundą kompetentingai
priežiūros institucijai ir kompetentingiems valstybių narių teismams pagal 75
straipsnį, teisę į tai, kad būtų ištaisyta padėtis ir, kai tinkama, teisę
reikalauti atlyginti žalą už įmonei privalomų taisyklių pažeidimą;
f)       tai, kad duomenų valdytojas arba duomenų
tvarkytojas, įsisteigęs valstybės narės teritorijoje, prisiima atsakomybę už
visus bet kurio Sąjungoje neįsisteigusio įmonių grupės nario padarytus įmonei
privalomų taisyklių pažeidimus; duomenų valdytojas arba duomenų tvarkytojas
gali būti visiškai ar iš dalies atleistas nuo šios atsakomybės tik tuo atveju,
jei įrodo, kad tas narys nėra atsakingas už įvykį, dėl kurio patirta žala;
g)      kaip informacija apie įmonei privalomas
taisykles, visų pirma apie šios dalies d, e ir f punktuose nurodytas nuostatas,
teikiama duomenų subjektams pagal 11 straipsnį;
h)      pagal 35 straipsnį paskirto duomenų
apsaugos pareigūno užduotys, įskaitant stebėjimą, ar įmonių grupėje laikomasi
įmonei privalomų taisyklių, taip pat mokymo stebėjimą ir skundų nagrinėjimą;
i)       įmonių grupės mechanizmai, kuriais
siekiama užtikrinti, kad būtų tikrinama, ar laikomasi įmonei privalomų
taisyklių;
j)       ataskaitų teikimo ir veiklos nuostatų
pakeitimų registravimo, taip pat pranešimo apie tuos pokyčius priežiūros
institucijai mechanizmai;
k)      bendradarbiavimo su priežiūros
institucija mechanizmas, kuriuo siekiama užtikrinti, kad visi įmonių grupės
nariai laikytųsi įmonei privalomų taisyklių, visų pirma priežiūros institucijai
teikiant šios dalies i punkte nurodyto priemonių patikrinimo rezultatus.
3.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius įmonei
privalomų taisyklių, kaip apibrėžta šiame straipsnyje, kriterijus ir
reikalavimus, visų pirma kriterijus, susijusius su įmonei privalomų taisyklių
patvirtinimu, 2 dalies b, d, e ir f punktų taikymu įmonei privalomoms
taisyklėms, kurių laikosi duomenų tvarkytojai, ir su kitais būtinais
reikalavimais, siekiant užtikrinti atitinkamų duomenų subjektų asmens duomenų
apsaugą.
4.           Komisija gali nustatyti
duomenų valdytojų, duomenų tvarkytojų ir priežiūros institucijos keitimosi
informacija elektroniniu būdu apie įmonei privalomas taisykles, kaip apibrėžta
šiame straipsnyje, formatą ir procedūras. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal
87 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
44 straipsnis
Nukrypti leidžiančios nuostatos
1.           Jeigu nepriimtas sprendimas
dėl tinkamumo pagal 41 straipsnį arba nenustatytos tinkamos apsaugos priemonės
pagal 42 straipsnį, vieną ar kelis kartus perduoti asmens duomenis į trečiąją
šalį arba tarptautinei organizacijai galima tik tada, kai:
a)      duomenų subjektui buvo pranešta apie
perdavimų, kai nepriimtas sprendimas dėl tinkamumo ir kai nenustatytos apsaugos
priemonės, riziką ir jis sutiko, kad būtų numatyti duomenys būtų perduoti; arba
b)      perduoti duomenis būtina siekiant
įvykdyti duomenų subjekto ir duomenų valdytojo sutartį arba įgyvendinti
ikisutartines priemones, kurių imamasi duomenų subjekto reikalavimu; arba
c)      perduoti duomenis būtina, kad remiantis
duomenų subjekto interesais būtų sudaryta ir įvykdyta duomenų valdytojo ir kito
fizinio arba juridinio asmens sutartis; arba
d)      perduoti duomenis būtina dėl svarbių
viešojo intereso pagrindų; arba
e)      perduoti duomenis būtina siekiant
pagrįsti, pareikšti ar ginti teisinius reikalavimus; arba
f)       perduoti duomenis būtina, kad būtų
apsaugoti gyvybiniai duomenų subjekto arba kito asmens interesai, kai duomenų
subjektas dėl fizinių ar teisinių priežasčių negali duoti sutikimo; arba
g)      duomenys perduodami iš registro, kuriuo
pagal Sąjungos arba valstybės narės teisės aktus naudojamasi teikiant
informaciją visuomenei ir su kuriame esančia informacija gali susipažinti
plačioji visuomenė arba bet kuris asmuo, galintis įrodyti teisėtą interesą,
jeigu kiekvienu konkrečiu atveju laikomasi Sąjungos arba valstybės narės teisės
aktais nustatytų susipažinimo su tokiame registre esančia informacija sąlygų;
arba
h)      perduoti duomenis būtina, kad duomenų
valdytojas arba duomenų tvarkytojas galėtų siekti teisėtų interesų, jeigu toks
perdavimas nėra dažnas arba masinis ir jeigu duomenų valdytojas arba duomenų
tvarkytojas įvertino visas su duomenų perdavimo operacija arba duomenų
perdavimo operacijų seka susijusias aplinkybes ir remdamasis tuo vertinimu
prireikus nustatė su asmens duomenų apsauga susijusias tinkamas apsaugos
priemones.
2.           Jeigu duomenys perduodami
pagal 1 dalies g punktą, negali būti perduodami visi registre esantys asmens
duomenys arba visi tam tikrų kategorijų duomenys. Jeigu registras yra skirtas
tam, kad teisėtų interesų turintys asmenys susipažintų su jame esančia
informacija, duomenys perduodami tik tų asmenų prašymu arba jei tie asmenys yra
tų duomenų gavėjai.
3.           Jeigu duomenų tvarkymas
grindžiamas 1 dalies h punktu, duomenų valdytojas arba duomenų tvarkytojas visų
pirma atsižvelgia į duomenų pobūdį, siūlomos duomenų tvarkymo operacijos ar
operacijų tikslą ir trukmę, taip pat padėtį kilmės šalyje, trečiojoje šalyje ir
paskirties šalyje ir prireikus nustatytas su asmens duomenų apsauga susijusias
tinkamas apsaugos priemones.
4.           1 dalies b, c ir h punktai
netaikomi veiklai, vykdomai valdžios institucijoms naudojantis viešaisiais
įgaliojimais.
5.           1 dalies d punkte nurodytas
viešasis interesas turi būti pripažintas Sąjungos teisės aktais arba duomenų
valdytojui taikomais valstybės narės teisės aktais.
6.           Duomenų valdytojas arba
duomenų tvarkytojas pagal 28 straipsnį dokumentuoja vertinimą ir nustatytas
tinkamas apsaugos priemones, nurodytas šio straipsnio 1 dalies h punkte, ir
apie perdavimą informuoja priežiūros instituciją.
7.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius svarbius
viešojo intereso pagrindus, kaip apibrėžta 1 dalies d punkte, taip pat 1 dalies
h punkte nurodytų tinkamų apsaugos priemonių kriterijus ir reikalavimus.
45 straipsnis
Tarptautinis bendradarbiavimas asmens duomenų apsaugos srityje
1.           Komisija ir priežiūros
institucijos imasi reikiamų veiksmų, kuriais siekia:
a)      sukurti veiksmingus bendradarbiavimo su
trečiosiomis šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis mechanizmus, kad būtų
lengviau įgyvendinti asmens duomenų apsaugos teisės aktus;
b)      teikti tarptautinę savitarpio pagalbą
trečiosioms šalims ir tarptautinėms organizacijoms įgyvendinant asmens duomenų
apsaugos teisės aktus, be kita ko, teikiant pranešimus, perduodant skundus,
padedant atlikti tyrimus ir keičiantis informacija, jeigu taikomos su asmens
duomenų apsauga susijusios tinkamos apsaugos priemonės ir užtikrinamos kitos
pagrindinės teisės ir laisvės;
c)      susijusias suinteresuotąsias šalis
įtraukti į diskusijas ir veiklą, kurios tikslas – stiprinti tarptautinį
bendradarbiavimą įgyvendinant asmens duomenų apsaugos teisės aktus;
d)      skatinti dalytis asmens duomenų apsaugos
teisės aktais ir praktika ir ją dokumentuoti.
2.           Siekdama įgyvendinti 1 dalį,
Komisija imasi reikiamų veiksmų, kad gerintų santykius su trečiosiomis šalimis
arba tarptautinėmis organizacijomis, visų pirma jų priežiūros institucijomis,
jeigu Komisija nusprendė, kad jos užtikrina tinkamą apsaugos lygį, kaip
apibrėžta 41 straipsnio 3 dalyje.
VI SKYRIUS
NEPRIKLAUSOMOS PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS
1 SKIRSNIS
NEPRIKLAUSOMUMAS
46 straipsnis
Priežiūros institucija
1.           Kiekviena valstybė narė
nustato, kad viena arba kelios valdžios institucijos stebi, kaip įgyvendinamas
šis reglamentas, ir padeda jį nuosekliai taikyti visoje Sąjungoje, kad būtų
apsaugotos fizinių asmenų pagrindinės teisės ir laisvės tvarkant jų asmens
duomenis ir palengvintas laisvas asmens duomenų judėjimas Sąjungoje. Siekdamos
šių tikslų, priežiūros institucijos bendradarbiauja tarpusavyje ir su Komisija.
2.           Jeigu valstybėje narėje
įsteigtos kelios priežiūros institucijos, ta valstybė narė paskiria vieno
bendro informacinio punkto funkciją atliekančią priežiūros instituciją, kad tos
institucijos veiksmingai dalyvautų Europos duomenų apsaugos valdybos veikloje,
ir nustato mechanizmus, kuriais užtikrina, kad kitos institucijos laikytųsi su
57 straipsnyje nurodytu nuoseklumo užtikrinimo mechanizmu susijusių taisyklių.
3.           Kiekviena valstybė narė
vėliausiai iki 91 straipsnio 2 dalyje nurodytos datos praneša Komisijai apie
teisės aktų nuostatas, kurias ji priima pagal šį skyrių, ir nedelsdama praneša
apie visus vėlesnius su tomis nuostatomis susijusius pakeitimus.
47 straipsnis
Nepriklausomumas
1.           Atlikdama savo pareigas ir
naudodamasi jai suteiktais įgaliojimus, priežiūros institucija veikia visiškai
nepriklausomai.
2.           Priežiūros institucijos
nariai, atlikdami savo pareigas, neprašo ir nepriima jokių nurodymų.
3.           Priežiūros institucijos
nariai nesiima jokių su jų pareigomis nesuderinamų veiksmų ir kadencijos metu
negali dirbti jokio nesuderinamo – mokamo ar nemokamo – darbo.
4.           Pasibaigus kadencijai,
priežiūros institucijos nariai, sutikdami eiti kitas pareigas ir gauti atlygį,
elgiasi sąžiningai ir diskretiškai.
5.           Kiekviena valstybė narė
užtikrina, kad priežiūros institucija turėtų pakankamai žmogiškųjų, techninių
ir finansinių išteklių, taip pat patalpas ir infrastruktūrą, būtiną, kad būtų
veiksmingai atliekamos pareigos ir naudojamasi įgaliojimais, be kita ko,
susijusiais su savitarpio pagalba, bendradarbiavimu ir dalyvavimu Europos
duomenų apsaugos valdybos veikloje.
6.           Kiekviena valstybė narė
užtikrina, kad priežiūros institucija turėtų savo darbuotojus, kuriuos skiria
ir kuriems vadovauja priežiūros institucijos vadovas.
7.           Valstybės narės užtikrina,
kad priežiūros institucija būtų finansiškai kontroliuojama nedarant poveikio jos
nepriklausomumui. Valstybės narės užtikrina, kad priežiūros institucija turėtų
atskirą metinį biudžetą. Biudžetai skelbiami viešai.
48 straipsnis
Bendrieji reikalavimai priežiūros institucijos nariams
1.           Valstybės narės nustato, kad
priežiūros institucijos narius turi skirti atitinkamos valstybės narės
parlamentas arba vyriausybė.
2.           Nariai renkami iš asmenų,
kurių nepriklausomumas yra neabejotinas ir kurie įrodo, kad turi šioms
pareigoms būtinos patirties ir gebėjimų, ypač asmens duomenų apsaugos srityje.
3.           Narys nustoja eiti pareigas,
kai pasibaigia jo kadencija, jis atsistatydina arba privalo išeiti į pensiją,
laikantis 5 dalies.
4.           Kompetentingas nacionalinis
teismas gali atleisti narį iš pareigų arba atimti teisę į pensiją arba kitas
vietoj jos mokamas išmokas, jeigu jis nebeatitinka jo pareigoms keliamų
reikalavimų arba pripažįstamas kaltu padaręs sunkų nusižengimą.
5.           Pasibaigus nario kadencijai
arba jam atsistatydinus, jis toliau eina savo pareigas, kol paskiriamas naujas
narys.
49 straipsnis
Priežiūros institucijos įsteigimo taisyklės
Kiekviena valstybė narė, laikydamasi šio
reglamento ribų, teisės aktais nustato:
a)      priežiūros institucijos įsteigimą ir
statusą;
b)      priežiūros institucijos narių pareigoms
būtiną kvalifikaciją, patirtį ir gebėjimus;
c)      priežiūros institucijos narių skyrimo
taisykles ir procedūras, taip pat taisykles dėl veiksmų arba darbo,
nesuderinamo su tarnybinėmis pareigomis;
d)      priežiūros institucijos narių kadencijos
trukmę, kuri negali būti trumpesnė kaip ketveri metai, išskyrus keletą pirmųjų
narių, skiriamų įsigaliojus šiam reglamentui, kurių kadencija gali būti
trumpesnė, jeigu siekiant išsaugoti priežiūros institucijos nepriklausomumą
nariai turi būti skiriami keliais etapais;
e)      ar priežiūros institucijos narių
kadencija gali būti atnaujinama;
f)       su priežiūros institucijos narių ir
darbuotojų pareigomis susijusį reglamentavimą ir bendruosius reikalavimus;
g)      priežiūros institucijos narių atleidimo
iš pareigų taisykles ir procedūras, įskaitant atvejus, kai jie nebeatitinka jų
pareigoms keliamų reikalavimų arba pripažįstami kalti padarę sunkų nusižengimą.
50 straipsnis
Profesinė paslaptis
Priežiūros institucijos nariai ir darbuotojai
kadencijos metu ir jai pasibaigus privalo laikytis pareigos saugoti su bet
kokia konfidencialia informacija susijusią profesinę paslaptį, kurią jie
sužinojo eidami savo tarnybines pareigas.
2 SKIRSNIS
PAREIGOS IR ĮGALIOJIMAI
51 straipsnis
Kompetencija
1.           Kiekviena priežiūros
institucija savo valstybės narės teritorijoje naudojasi pagal šį reglamentą jai
suteiktais įgaliojimais.
2.           Jeigu asmens duomenys
tvarkomi duomenų valdytojo arba duomenų tvarkytojo buveinei veikiant Sąjungoje
ir duomenų valdytojas arba duomenų tvarkytojas yra įsisteigęs daugiau kaip
vienoje valstybėje narėje, duomenų valdytojo arba duomenų tvarkytojo
pagrindinės buveinės priežiūros institucija yra kompetentinga prižiūrėti
duomenų valdytojo arba duomenų tvarkytojo vykdomą duomenų tvarkymo veiklą
visose valstybėse narėse, nepažeidžiant šio reglamento VII skyriaus nuostatų.
3.           Priežiūros institucija nėra
kompetentinga prižiūrėti duomenų tvarkymo operacijų, kurias atlieka teismai,
vykdydami teisingumo funkcijas.
52 straipsnis
Pareigos
1.           Priežiūros institucija:
a)      stebi, kaip taikomas šis reglamentas, ir
užtikrina, kad jis būtų taikomas;
b)      nagrinėja skundus, kuriuos pagal 73
straipsnį pateikė bet kuris duomenų subjektas arba tam subjektui atstovaujanti
asociacija, tinkamai tiria skundą ir per pagrįstą laikotarpį informuoja duomenų
subjektą arba asociaciją apie skundo tyrimo eigą ir rezultatą, visų pirma tais
atvejais, kai būtina tęsti tyrimą arba derinti su kita priežiūros institucija;
c)      dalijasi informacija ir teikia savitarpio
pagalbą kitoms priežiūros institucijoms, taip pat užtikrina, kad šis
reglamentas būtų taikomas ir įgyvendinamas nuosekliai;
d)      atlieka tyrimus savo iniciatyva arba
pagal skundą, arba kitos priežiūros institucijos prašymu ir per pagrįstą
laikotarpį informuoja atitinkamą duomenų subjektą apie tyrimo rezultatą, jei
duomenų subjektas skundą pateikė tai priežiūros institucijai;
e)      stebi naujausius įvykius, jei jie turi
įtakos asmens duomenų apsaugai, visų pirma informacinių ir ryšio technologijų,
taip pat komercinės praktikos raidą;
f)       konsultuoja valstybės narės institucijas
ir įstaigas dėl teisinių ir administracinių priemonių, susijusių su fizinių
asmenų teisių ir laisvių apsauga tvarkant asmens duomenis;
g)      duoda leidimus ir konsultuoja dėl 34
straipsnyje nurodytų duomenų tvarkymo operacijų;
h)      teikia nuomonę dėl elgesio kodeksų
projektų pagal 38 straipsnio 2 dalį;
i)       tvirtina įmonei privalomas taisykles
pagal 43 straipsnį;
j)       dalyvauja Europos duomenų apsaugos
valdybos veikloje.
2.           Kiekviena priežiūros
institucija didina visuomenės informuotumą apie su asmens duomenų tvarkymu
susijusią riziką, taisykles, apsaugos priemones ir teises. Veiklai, konkrečiai
susijusiai su vaikais, skiriamas ypatingas dėmesys.
3.           Priežiūros institucija
duomenų subjekto prašymu jam pataria naudojimosi savo teisėmis, nustatytomis
šiame reglamente, klausimais ir prireikus šiuo tikslu bendradarbiauja su
priežiūros institucijomis kitose valstybėse narėse.
4.           Priežiūros institucija
pateikia 1 dalies b punkte nurodyto skundo pateikimo formą, kurią galima
užpildyti elektroniniu būdu, suteikdama galimybę naudotis kitomis ryšio
priemonėmis.
5.           Priežiūros institucija savo
pareigas duomenų subjektams atlieka nemokamai.
6.           Jeigu prašymai yra
akivaizdžiai neproporcingi, visų pirma dėl jų pasikartojančio turinio,
priežiūros institucija gali imti mokestį arba nesiimti duomenų subjekto prašomų
veiksmų. Priežiūros institucijai tenka pareiga įrodyti, kad prašymas yra
akivaizdžiai neproporcingas.
53 straipsnis
Įgaliojimai
1.           Kiekviena priežiūros
institucija įgaliojama:
a)      pranešti duomenų valdytojui arba duomenų
tvarkytojui apie įtariamą nuostatų dėl asmens duomenų tvarkymo pažeidimą ir,
kai tinkama, nurodyti duomenų valdytojui arba duomenų tvarkytojui konkrečiomis
priemonėmis ištaisyti pažeidimą, siekiant sustiprinti duomenų subjekto apsaugą;
b)      nurodyti duomenų valdytojui arba duomenų
tvarkytojui tenkinti duomenų subjekto prašymus užtikrinti šiame reglamente
nustatytas teises;
c)      nurodyti duomenų valdytojui ir duomenų
tvarkytojui, ir, jei taikoma, atstovui pateikti visą jų pareigų atlikimui
svarbią informaciją;
d)      užtikrinti, kad būtų laikomasi nuostatų
dėl 34 straipsnyje nurodytų išankstinių leidimų ir išankstinio konsultavimosi;
e)      įspėti duomenų valdytoją arba duomenų
tvarkytoją arba pareikšti jiems pastabą;
f)       nurodyti ištaisyti, ištrinti ar
sunaikinti visus duomenis, jei jie buvo tvarkomi pažeidžiant šio reglamento
nuostatas, ir pranešti apie tokius veiksmus tretiesiems asmenims, kuriems
duomenys buvo atskleisti;
g)      laikinai ar galutinai uždrausti tvarkyti
duomenis;
h)      sustabdyti duomenų srautus duomenų
gavėjui trečiojoje šalyje arba tarptautinei organizacijai;
i)       teikti savo nuomonę bet kuriais su
asmens duomenų apsauga susijusiais klausimais;
j)       informuoti nacionalinį parlamentą,
vyriausybę arba kitas politines institucijas, taip pat visuomenę bet kuriais su
asmens duomenų apsauga susijusiais klausimais.
2.           Kiekviena priežiūros
institucija, remdamasi įgaliojimu atlikti tyrimą, gali iš duomenų valdytojo
arba duomenų tvarkytojo pareikalauti suteikti:
a)      galimybę susipažinti su visais asmens
duomenimis ir visa priežiūros institucijos pareigoms atlikti būtina
informacija;
b)      galimybę patekti į bet kurias jo patalpas
ir, be kita ko, pasinaudoti bet kuria jo duomenų tvarkymo įranga ir
priemonėmis, jeigu yra pagrįstų priežasčių manyti, kad ten vykdoma veikla
pažeidžiamas šis reglamentas.
Šios dalies b punktu suteiktais įgaliojimais
naudojamasi laikantis Sąjungos ir valstybės narės teisės aktų.
3.           Kiekviena priežiūros
institucija turi įgaliojimą atkreipti teisminių institucijų dėmesį į šio
reglamento pažeidimus ir būti proceso šalimi, visų pirma pagal 74 straipsnio 4
dalį ir 75 straipsnio 2 dalį.
4.           Kiekviena priežiūros
institucija turi įgaliojimą skirti sankcijas už administracinius pažeidimus,
visų pirma nurodytus 79 straipsnio 4, 5 ir 6 dalyse.
54 straipsnis
Veiklos ataskaita
Kiekviena priežiūros institucija privalo
parengti metinę savo veiklos ataskaitą. Ataskaita teikiama nacionaliniam
parlamentui ir skelbiama viešai, taip pat teikiama Komisijai ir Europos duomenų
apsaugos valdybai.
VII SKYRIUS
BENDRADARBIAVIMAS IR NUOSEKLUMAS
1 skirsnis
Bendradarbiavimas
55 straipsnis
Savitarpio pagalba
1.           Priežiūros institucijos
teikia viena kitai reikšmingą informaciją ir savitarpio pagalbą, kad šis
reglamentas būtų įgyvendintas ir taikomas nuosekliai, ir diegia veiksmingo
tarpusavio bendradarbiavimo priemones. Savitarpio pagalba visų pirma susijusi
su informacijos prašymais ir priežiūros priemonėmis, kaip antai prašymais
suteikti išankstinius leidimus ir konsultuoti, tyrimais ir skubiai teikiama
informacija apie bylos nagrinėjimo pradžią, taip pat tolesniais veiksmais tais
atvejais, kai duomenų tvarkymo operacijomis gali būti daromas poveikis kelių
valstybių narių duomenų subjektams.
2.           Kiekviena priežiūros
institucija imasi visų būtinų tinkamų priemonių, kad nedelsdama ir ne vėliau
kaip per vieną mėnesį nuo kitos priežiūros institucijos prašymo gavimo, į jį
atsakytų. Tokia priemonė visų pirma gali būti reikšmingos informacijos apie
tyrimo eigą arba vykdymo priemones, kuriomis siekiama nutraukti arba uždrausti
šio reglamento neatitinkančias duomenų tvarkymo operacijas, perdavimas.
3.           Pagalbos prašyme nurodoma
visa būtina informacija, įskaitant prašymo tikslą ir priežastis. Gauta
informacija naudojama nagrinėjant tik tą klausimą, dėl kurio jos prašyta.
4.           Priežiūros institucija,
kuriai teikiamas pagalbos prašymas, negali atsisakyti jo patenkinti, išskyrus
atvejus, kai:
a)      ji nėra kompetentinga jį patenkinti; arba
b)      prašymo patenkinimas būtų nesuderinamas
su šio reglamento nuostatomis.
5.           Prašymą gavusi priežiūros
institucija informuoja prašymą pateikusią priežiūros instituciją apie jos
prašymo rezultatus arba atitinkamais atvejais jo eigą arba priemones, kurių
imtasi siekiant jį patenkinti.
6.           Priežiūros institucijos
teikia kitų priežiūros institucijų prašomą informaciją elektroniniu būdu per
kuo trumpesnį laiką, naudodamosi standartizuotomis formomis.
7.           Už veiksmus, kurių imamasi
siekiant patenkinti savitarpio pagalbos prašymą, mokestis neimamas.
8.           Jeigu priežiūros institucija
neatsako į kitos priežiūros institucijos prašymą per vieną mėnesį, prašymą
pateikusi priežiūros institucija yra kompetentinga priimti laikinąsias
priemones savo valstybės narės teritorijoje pagal 51 straipsnio 1 dalį ir
pateikia klausimą nagrinėti Europos duomenų apsaugos valdybai pagal 57
straipsnyje nurodytą procedūrą.
9.           Priežiūros institucija nurodo
tokių laikinųjų priemonių galiojimo laikotarpį. Šis laikotarpis negali būti
ilgesnis kaip treji mėnesiai. Priežiūros institucija tas priemones ir išsamias
jų priežastis nedelsdama pateikia Europos duomenų apsaugos valdybai ir
Komisijai.
10.         Komisija gali nustatyti šiame
straipsnyje nurodytos savitarpio pagalbos formatą ir procedūras ir priežiūros
institucijų, taip pat priežiūros institucijų ir Europos duomenų apsaugos
valdybos keitimosi informacija elektroniniu būdu tvarką, visų pirma 6 dalyje
nurodytą standartizuotą formą. Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal
87 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
56 straipsnis
Priežiūros institucijų bendros operacijos
1.           Siekdamos sustiprinti
bendradarbiavimą ir savitarpio pagalbą, priežiūros institucijos atlieka bendras
tyrimo užduotis, taiko bendras vykdymo priemones ir vykdo kitas bendras
operacijas, kuriose dalyvauja paskirtieji nariai arba darbuotojai iš kitų
valstybių narių priežiūros institucijų.
2.           Tais atvejais, kai duomenų
tvarkymo operacijomis gali būti daromas poveikis kelių valstybių narių duomenų
subjektams, kiekvienos iš tų valstybių narių priežiūros institucija turi teisę
dalyvauti atliekant bendras tyrimo užduotis arba prireikus vykdant bendras
operacijas. Kompetentinga priežiūros institucija pakviečia kiekvienos iš tų
valstybių narių priežiūros instituciją dalyvauti atliekant atitinkamas bendras
tyrimo užduotis arba vykdant bendras operacijas ir nedelsdama atsako į
priežiūros institucijos prašymą dėl dalyvavimo vykdant tokias operacijas.
3.           Kiekviena priežiūros
institucija, kaip priimančioji priežiūros institucija, laikydamasi nacionalinės
teisės ir komandiruojančiajai priežiūros institucijai leidus, suteikia vykdymo
įgaliojimus, be kita ko, susijusius su tyrimo užduotimis, komandiruojančiosios
priežiūros institucijos nariams arba darbuotojams, dalyvaujantiems vykdant
bendras operacijas, arba, jeigu leidžiama priimančiosios priežiūros
institucijos įstatymais, leidžia komandiruojančiosios priežiūros institucijos
nariams arba darbuotojams naudotis savo vykdymo įgaliojimais pagal
komandiruojančiosios priežiūros institucijos teisę. Tokiais vykdymo
įgaliojimais gali būti naudojamasi tik vadovaujant priimančiosios priežiūros
institucijos nariams arba darbuotojams ir paprastai jiems dalyvaujant. Komandiruojančiosios
priežiūros institucijos nariams arba darbuotojams taikoma priimančiosios
priežiūros institucijos nacionalinė teisė. Priimančioji priežiūros institucija
atsako už jų veiksmus.
4.           Priežiūros institucijos
nustato praktinius konkrečių bendradarbiavimo veiksmų aspektus.
5.           Jeigu priežiūros institucija
per vieną mėnesį neįvykdo 2 dalyje nustatytos pareigos, kita priežiūros
institucija yra kompetentinga priimti laikinąsias priemones savo valstybės
narės teritorijoje pagal 51 straipsnio 1 dalį.
6.           Priežiūros institucija nurodo
5 dalyje nurodytų laikinųjų priemonių galiojimo laikotarpį. Šis laikotarpis
negali būti ilgesnis kaip treji mėnesiai. Priežiūros institucija tas priemones
ir išsamias jų priežastis nedelsdama pateikia Europos duomenų apsaugos valdybai
ir Komisijai ir pateikia klausimą nagrinėti pagal 57 straipsnyje nurodytą
mechanizmą.
2 SKIRSNIS
NUOSEKLUMAS
57 straipsnis
Nuoseklumo užtikrinimo mechanizmas.
Siekdamos 46 straipsnio 1 dalyje nustatytų
tikslų, priežiūros institucijos bendradarbiauja tarpusavyje ir su Komisija
pagal šiame skirsnyje nustatytą nuoseklumo užtikrinimo mechanizmą.
58 straipsnis
Europos duomenų apsaugos valdybos nuomonė
1.           Prieš priimdama 2 dalyje
nurodytą priemonę, priežiūros institucija priemonės projektą pateikia Europos
duomenų apsaugos valdybai ir Komisijai.
2.           1 dalyje nurodyta pareiga
taikoma priemonei, kuria siekiama daryti teisinį poveikį ir:
a)      kuri yra susijusi su duomenų tvarkymo
veikla, vykdoma siekiant siūlyti prekes arba paslaugas duomenų subjektams
keliose valstybėse narėse ar stebėti jų elgesį; arba
b)      kuria gali būti daromas didelis poveikis
laisvam asmens duomenų judėjimui Sąjungoje; arba
c)      priimti duomenų tvarkymo operacijų, dėl
kurių reikia iš anksto konsultuotis, sąrašą pagal 34 straipsnio 5 dalį; arba
d)      nustatyti 42 straipsnio 2 dalies c punkte
nurodytas standartines duomenų apsaugos sąlygas; arba
e)      duoti leidimą taikyti 42 straipsnio 2
dalies d punkte nurodytas sutarties sąlygas; arba
f)       patvirtinti įmonei privalomas taisykles,
kaip apibrėžta 43 straipsnyje.
3.           Bet kuri priežiūros
institucija arba Europos duomenų apsaugos valdyba gali prašyti, kad bet koks
klausimas būtų išnagrinėtas pagal nuoseklumo užtikrinimo mechanizmą, visų pirma
tais atvejais, kai priežiūros institucija nepateikia 2 dalyje nurodyto
priemonės projekto ar neįvykdo su savitarpio pagalba susijusių pareigų pagal 55
straipsnį arba su bendromis operacijomis susijusių pareigų pagal 56 straipsnį.
4.           Siekdama užtikrinti tinkamą
ir nuoseklų šio reglamento taikymą, Komisija gali prašyti, kad bet koks
klausimas būtų išnagrinėtas pagal nuoseklumo užtikrinimo mechanizmą.
5.           Priežiūros institucijos ir
Komisija elektroniniu būdu pateikia bet kokią reikšmingą informaciją,
įskaitant, atitinkamais atvejais, faktų santrauką, priemonės projektą ir priežastis,
dėl kurių reikėjo nustatyti tą priemonę, naudodamosi standartizuota forma.
6.           Europos duomenų apsaugos
valdybos pirmininkas elektroniniu būdu pateikia Europos duomenų apsaugos
valdybos nariams ir Komisijai bet kokią reikšmingą informaciją, kuri jam buvo
pateikta, naudodamasis standartizuota forma. Europos duomenų apsaugos valdybos
pirmininkas prireikus pateikia reikšmingos informacijos vertimą.
7.           Europos duomenų apsaugos
valdyba pateikia nuomonę atitinkamu klausimu, jeigu ji taip nusprendė paprasta
savo narių balsų dauguma arba jeigu bet kuri priežiūros institucija ar Komisija
to paprašo, per vieną savaitę nuo reikšmingos informacijos pateikimo pagal 5
dalį. Nuomonė priimama per vieną mėnesį paprasta Europos duomenų apsaugos
valdybos narių balsų dauguma. Europos duomenų apsaugos valdybos pirmininkas,
nepagrįstai nedelsdamas, informuoja apie savo nuomonę, atitinkamais atvejais, 1
ir 3 dalyse nurodytą priežiūros instituciją, Komisiją ir pagal 51 straipsnį
kompetentingą priežiūros instituciją ir paskelbia ją viešai.
8.           1 dalyje nurodyta priežiūros
institucija ir pagal 51 straipsnį kompetentinga priežiūros institucija
atsižvelgia į Europos duomenų apsaugos valdybos nuomonę ir per dvi savaites nuo
tada, kai Europos duomenų apsaugos valdybos pirmininkas pranešė apie nuomonę,
elektroniniu būdu praneša Europos duomenų apsaugos valdybos pirmininkui ir
Komisijai – ar nekeičia priemonės projekto, ar jį iš dalies pakeičia, ir jei jį
iš dalies pakeičia, pateikia iš dalies pakeistą priemonės projektą, naudodamasi
standartizuota forma.
59 straipsnis
Komisijos nuomonė
1.           Per dešimt savaičių nuo tada,
kai klausimas pateikiamas pagal 58 straipsnį, arba per šešias savaites 61
straipsnio atveju Komisija gali priimti nuomonę pagal 58 arba 61 straipsnį
pateiktu klausimu, kad užtikrintų tinkamą ir nuoseklų šio reglamento taikymą.
2.           Jeigu Komisija priėmė nuomonę
pagal 1 dalį, atitinkama priežiūros institucija kuo labiau atsižvelgia į
Komisijos nuomonę ir informuoja Komisiją ir Europos duomenų apsaugos valdybą
apie savo ketinimą nekeisti priemonės projekto ar jį iš dalies pakeisti.
3.           Kol nepasibaigęs 1 dalyje
nurodytas laikotarpis, priežiūros institucija negali priimti priemonės
projekto.
4.           Jeigu atitinkama priežiūros
institucija ketina neatsižvelgti į Komisijos nuomonę, ji informuoja apie tai
Komisiją ir Europos duomenų apsaugos valdybą per 1 dalyje nurodytą laikotarpį
ir pateikia paaiškinimą. Tokiu atveju priemonės projektas negali būti priimtas
dar vieną mėnesį.
60 straipsnis
Priemonės projekto priėmimo sustabdymas
1.           Jeigu Komisijai kyla rimtų
abejonių dėl to, ar priemonės projektu būtų užtikrintas tinkamas šio reglamento
taikymas arba jį priėmus šis reglamentas būtų taikomas nenuosekliai, ji per
vieną mėnesį nuo 59 straipsnio 4 dalyje nurodyto pranešimo gali priimti motyvuotą
sprendimą, kuriuo reikalaujama, kad priežiūros institucija sustabdytų priemonės
projekto priėmimą, atsižvelgdama į Europos duomenų apsaugos valdybos nuomonę,
pateiktą pagal 58 straipsnio 7 dalį arba 61 straipsnio 2 dalį, jeigu to reikia
siekiant:
a)      suderinti skirtingas priežiūros
institucijos ir Europos duomenų apsaugos valdybos pozicijas, jei tai vis dar
atrodo įmanoma; arba
b)      priimti priemonę pagal 62 straipsnio
1 dalies a punktą.
2.           Komisija nustato tokio
sustabdymo trukmę, kuri negali būti ilgesnė kaip 12 mėnesių.
3.           Kol nepasibaigęs 2 dalyje
nurodytas laikotarpis, priežiūros institucija negali priimti priemonės
projekto.
61 straipsnis
Skubos tvarka
1.           Jeigu išimtinėmis
aplinkybėmis priežiūros institucija mano, jog būtina skubiai veikti, kad būtų
apsaugoti duomenų subjektų interesai, visų pirma tais atvejais, kai esama
pavojaus, kad pasikeitus esamai padėčiai gali būti labai sunku įgyvendinti
duomenų subjekto teisę arba siekiama pašalinti didelius trūkumus, arba dėl kitų
priežasčių, nukrypdama nuo 58 straipsnyje nurodytos procedūros, ji gali priimti
konkretų laikotarpį galiojančias laikinąsias priemones. Priežiūros institucija
tas priemones ir išsamias jų priežastis nedelsdama pateikia Europos duomenų
apsaugos valdybai ir Komisijai.
2.           Jeigu priežiūros institucija
ėmėsi priemonės pagal 1 dalį ir mano, kad būtina skubiai priimti galutines
priemones, ji gali prašyti, kad Europos duomenų apsaugos valdyba skubiai
pateiktų savo nuomonę, nurodydama tokios nuomonės prašymo priežastis, be kita
ko, susijusias su galutinių priemonių priėmimu skubos tvarka.
3.           Bet kuri priežiūros
institucija gali prašyti skubiai pateikti nuomonę, jeigu kompetentinga
priežiūros institucija nesiėmė tinkamos priemonės tuo atveju, kai būtina
skubiai veikti, kad būtų apsaugoti duomenų subjektų interesai, nurodydama
tokios nuomonės prašymo priežastis, be kita ko, susijusias su būtinybe skubiai
veikti.
4.           Nukrypstant nuo 58 straipsnio
7 dalies, šio straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodyta nuomonė skubiai – per dvi
savaites – priimama paprasta Europos duomenų apsaugos valdybos narių balsų
dauguma.
62 straipsnis
Įgyvendinimo aktai
1.           Komisija gali priimti
įgyvendinimo aktus, siekdama:
a)      priimti sprendimus dėl tinkamo šio
reglamento taikymo pagal jo tikslus ir reikalavimus, susijusius su klausimais,
kuriuos priežiūros institucijos pateikė pagal 58 arba 61 straipsnius, su
klausimu, dėl kurio pagal 60 straipsnio 1 dalį priimtas motyvuotas sprendimas,
arba klausimu, kai priežiūros institucija nepateikia priemonės projekto ir kai
nurodė neketinanti atsižvelgti į nuomonę, kurią Komisija priėmė pagal 59
straipsnį;
b)      per 59 straipsnio 1 dalyje nurodytą
terminą nuspręsti, ar paskelbti 58 straipsnio 2 dalies d punkte nurodytų
standartinių duomenų apsaugos sąlygų projektą visuotinai galiojančiu;
c)      nustatyti šiame skirsnyje nurodyto
nuoseklumo užtikrinimo mechanizmo formatą ir procedūras;
d)      nustatyti priežiūros institucijų, taip
pat priežiūros institucijų ir Europos duomenų apsaugos valdybos keitimosi
informacija elektroniniu būdu tvarką, visų pirma 58 straipsnio 5, 6 ir 8 dalyse
nurodytą standartizuotą formą.
Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal
87 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
2.           Remdamasi tinkamai pagrįstais
imperatyviais pagrindais, dėl kurių būtina skubiai veikti siekiant apsaugoti duomenų
subjektų interesus 1 dalies a punkte nurodytais atvejais, Komisija pagal 87
straipsnio 3 dalyje nurodytą procedūrą priima nedelsiant taikomus įgyvendinimo
aktus. Tie aktai lieka galioti ne ilgiau kaip 12 mėnesių.
3.           Nepriklausomai nuo to, ar
priimama priemonė pagal šį skirsnį, Komisija gali remdamasi Sutartimis priimti
bet kokią kitą priemonę.
63 straipsnis
Vykdymas
1.           Siekiant šio reglamento
tikslų, vienos valstybės narės priežiūros institucijos vykdytina priemonė
vykdoma visose atitinkamose valstybėse narėse.
2.           Jeigu priežiūros institucija,
pažeisdama 58 straipsnio 1–5 dalis, nepateikia priemonės projekto pagal
nuoseklumo užtikrinimo mechanizmą, ta priežiūros institucijos priemonė neturi
teisinės galios ir nėra vykdytina.
3 SKIRSNIS
EUROPOS DUOMENŲ APSAUGOS VALDYBA
64 straipsnis
Europos duomenų apsaugos valdyba
1.           Įsteigiama Europos duomenų
apsaugos valdyba.
2.           Europos duomenų apsaugos
valdybą sudaro kiekvienos valstybės narės vienos priežiūros institucijos
vadovai ir Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas.
3.           Jeigu valstybėje narėje už
šio reglamento nuostatų taikymo stebėjimą yra atsakinga daugiau kaip viena
priežiūros institucija, bendru atstovu paskiriamas vienos iš tų priežiūros
institucijų vadovas.
4.           Komisija turi teisę dalyvauti
Europos duomenų apsaugos valdybos veikloje ir posėdžiuose ir paskiria atstovą.
Europos duomenų apsaugos valdybos pirmininkas nedelsdamas informuoja Komisiją
apie visą Europos duomenų apsaugos valdybos veiklą.
65 straipsnis
Nepriklausomumas
1.           Atlikdama savo užduotis pagal
66 ir 67 straipsnius Europos duomenų apsaugos valdyba veikia nepriklausomai.
2.           Neribodama Komisijos
galimybės teikti 66 straipsnio 1 dalies b punkte ir 2 dalyje nurodytus
prašymus, Europos duomenų apsaugos valdyba neprašo ir nepriima jokių nurodymų.
66 straipsnis
Europos duomenų apsaugos valdybos užduotys
1.           Europos duomenų apsaugos
valdyba užtikrina, kad šis reglamentas būtų taikomas nuosekliai. Siekdama šio
tikslo, Europos duomenų apsaugos valdyba savo iniciatyva arba Komisijos prašymu
visų pirma:
a)      pataria Komisijai visais su asmens
duomenų apsauga Sąjungoje susijusiais klausimais, įskaitant dėl visų siūlomų
šio reglamento pakeitimų;
b)      savo iniciatyva arba vieno iš savo narių
iniciatyva, arba Komisijos prašymu nagrinėja visus klausimus, susijusius su šio
reglamento taikymu, ir skelbia priežiūros institucijoms skirtas gaires,
rekomendacijas ir geriausią patirtį, siekdama skatinti šį reglamentą taikyti
nuosekliai;
c)      peržiūri praktinį šios dalies b punkte
nurodytų gairių, rekomendacijų ir geriausios patirties taikymą ir reguliariai
teikia Komisijai ataskaitas apie jas;
d)      teikia nuomones dėl priežiūros
institucijų sprendimų projektų pagal 57 straipsnyje nurodytą nuoseklumo
užtikrinimo mechanizmą;
e)      skatina priežiūros institucijų
bendradarbiavimą ir veiksmingą dvišalį arba daugiašalį keitimąsi informacija ir
praktika;
f)       skatina bendras mokymo programas ir
palengvina priežiūros institucijų darbuotojų mainus, taip pat, kai tinkama,
trečiųjų šalių arba tarptautinių organizacijų priežiūros institucijų darbuotojų
mainus;
g)      skatina keitimąsi žiniomis ir dokumentais
apie duomenų apsaugos teisės aktus ir praktiką su duomenų apsaugos priežiūros
institucijomis visame pasaulyje.
2.           Jeigu Komisija prašo Europos
duomenų apsaugos valdybos patarti, ji gali nustatyti terminą, per kurį Europos
duomenų apsaugos valdyba tokį patarimą turi pateikti, atsižvelgdama į klausimo
skubumą.
3.           Europos duomenų apsaugos
valdyba savo nuomones, gaires bei rekomendacijas ir geriausią patirtį teikia
Komisijai ir 87 straipsnyje nurodytam komitetui ir skelbia jas viešai.
4.           Komisija informuoja Europos
duomenų apsaugos valdybą apie veiksmus, kurių ji ėmėsi, atsižvelgdama į Europos
duomenų apsaugos valdybos paskelbtas nuomones, gaires bei rekomendacijas ir
geriausią patirtį.
67 straipsnis
Ataskaitos
1.           Europos duomenų apsaugos
valdyba reguliariai ir laiku informuoja Komisiją apie visą Europos duomenų
apsaugos valdybos veiklą. Ji parengia metinę ataskaitą apie fizinių asmenų
apsaugos tvarkant asmens duomenis būklę Sąjungoje ir trečiosiose šalyse.
Šioje ataskaitoje pateikiami praktinio gairių,
rekomendacijų ir geriausios patirties taikymo peržiūros pagal 66 straipsnio 1
dalies c punktą rezultatai.
2.           Ataskaita skelbiama viešai ir
perduodama Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai.
68 straipsnis
Darbo tvarka
1.           Europos duomenų apsaugos
valdyba priima sprendimus paprasta savo narių balsų dauguma.
2.           Europos duomenų apsaugos
valdyba priima savo darbo tvarkos taisykles ir pati nustato savo darbo tvarką.
Ji visų pirma užtikrina, kad pasibaigus nario kadencijai arba jam
atsistatydinus toliau būtų atliekamos pareigos, kad būtų sudaryti konkrečių
klausimų arba sektorių pogrupiai ir kad būtų nustatytos su 57 straipsnyje
nurodytu nuoseklumo užtikrinimo mechanizmu susijusios jos procedūros.
69 straipsnis
Pirmininkas
1.           Europos duomenų apsaugos
valdyba iš savo narių renka pirmininką ir du jo pavaduotojus. Vieno pirmininko
pavaduotojo pareigas eina Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas,
išskyrus atvejus, kai jis išrinktas pirmininku.
2.           Pirmininko ir jo pavaduotojų
kadencija yra penkeri metai, ji gali būti atnaujinta.
70 straipsnis
Pirmininko užduotys
1.           Pirmininko užduotys:
a)      šaukti Europos duomenų apsaugos valdybos
posėdžius ir rengti jų darbotvarkę;
b)      užtikrinti, kad Europos duomenų apsaugos
valdyba laiku atliktų savo užduotis, visų pirma susijusias su 57 straipsnyje
nurodytu nuoseklumo užtikrinimo mechanizmu.
2.           Europos duomenų apsaugos
valdyba savo darbo tvarkos taisyklėse nustato, kaip paskirstomos pirmininko ir
jo pavaduotojų užduotys.
71 straipsnis
Sekretoriatas
1.           Europos duomenų apsaugos
valdyba turi sekretoriatą. To sekretoriato paslaugas teikia Europos duomenų
apsaugos priežiūros pareigūno įstaiga.
2.           Sekretoriatas Europos duomenų
apsaugos valdybos primininkui vadovaujant teikia jai analitinę, administracinę
ir logistinę paramą.
3.           Sekretoriatas visų pirma
atsako už:
a)      Europos duomenų apsaugos valdybos
kasdienę veiklą;
b)      Europos duomenų apsaugos valdybos narių,
jos primininko ir Komisijos tarpusavio ryšius, taip pat ryšius su kitomis
institucijomis ir visuomene;
c)      elektroninių priemonių naudojimą
vidiniams ir išoriniams ryšiams užtikrinti;
d)      reikšmingos informacijos vertimą;
e)      Europos duomenų apsaugos valdybos
posėdžių rengimą ir su jais susijusią tolesnę veiklą;
f)       Europos duomenų apsaugos valdybos
priimtų nuomonių ir kitų tekstų parengiamąjį darbą, jų projektų rengimą ir
paskelbimą.
72 straipsnis
Konfidencialumas
1.           Europos duomenų apsaugos
valdybos diskusijos yra konfidencialios.
2.           Europos duomenų apsaugos
valdybos nariams, ekspertams ir trečiųjų asmenų atstovams pateikti dokumentai
yra konfidencialūs, išskyrus atvejus, kai galimybė su tais dokumentais
susipažinti suteikta pagal Reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 arba Europos
duomenų apsaugos valdyba juos viešai paskelbia kitais būdais.
3.           Europos duomenų apsaugos
valdybos nariai, ekspertai ir trečiųjų asmenų atstovai privalo laikytis šiame
straipsnyje nustatytų konfidencialumo pareigų. Pirmininkas užtikrina, kad
ekspertai ir trečiųjų asmenų atstovai būtų informuoti apie jiems taikomus
konfidencialumo reikalavimus.
VIII SKYRIUS
TEISIŲ GYNIMO PRIEMONĖS, ATSAKOMYBĖ IR
SANKCIJOS
73 straipsnis
Teisė pateikti skundą priežiūros institucijai
1.           Neapribojant galimybių imtis
bet kurių kitų administracinių arba teisminių teisių gynimo priemonių,
kiekvienas duomenų subjektas turi teisę pateikti skundą priežiūros institucijai
bet kurioje valstybėje narėje, jeigu mano, kad jo asmens duomenys tvarkomi
nesilaikant šio reglamento.
2.           Bet kuri įstaiga,
organizacija ar asociacija, kuri siekia apsaugoti duomenų subjektų teises ir
interesus, susijusius su jų asmens duomenų apsauga, ir kuri tinkamai įsteigta
pagal valstybės narės teisę, turi teisę vieno ar kelių duomenų subjektų vardu
pateikti skundą priežiūros institucijai bet kurioje valstybėje narėje, jeigu
mano, kad tvarkant asmens duomenis buvo pažeistos šiame reglamente nustatytos
duomenų subjektų teisės.
3.           Net jeigu duomenų subjektas
nėra pateikęs skundo, 2 dalyje nurodyta įstaiga, organizacija ar asociacija
turi teisę pateikti skundą priežiūros institucijai bet kurioje valstybėje
narėje, jeigu mano, kad buvo padarytas asmens duomenų saugumo pažeidimas.
74 straipsnis
Teisė imtis teisminių teisių gynimo priemonių prieš priežiūros instituciją
1.           Kiekvienas fizinis arba
juridinis asmuo turi teisę imtis teisminių teisių gynimo priemonių prieš
priežiūros institucijos sprendimus dėl jų.
2.           Kiekvienas duomenų subjektas
turi teisę imtis teisminių teisių gynimo priemonių, kad įpareigotų priežiūros
instituciją imtis veiksmų dėl skundo, jeigu nepriimtas jo teisėms apsaugoti
būtinas sprendimas arba jeigu priežiūros institucija per tris mėnesius
nepraneša duomenų subjektui apie skundo nagrinėjimo pažangą ar jo rezultatus
pagal 52 straipsnio 1 dalies b punktą.
3.           Byla priežiūros institucijai
keliama valstybės narės, kurioje priežiūros institucija įsisteigusi, teismuose.
4.           Duomenų subjektas, dėl kurio
sprendimą priėmė priežiūros institucija ne toje valstybėje narėje, kurioje yra
jo nuolatinė gyvenamoji vieta, jis gali prašyti priežiūros institucijos
valstybėje narėje, kurioje yra jo nuolatinė gyvenamoji vieta, iškelti bylą jo
vardu tos kitos valstybės narės kompetentingai priežiūros institucijai.
5.           Valstybės narės vykdo šiame
straipsnyje nurodytus galutinius teismų sprendimus.
75 straipsnis
Teisė imtis teisminių teisių gynimo priemonių prieš duomenų valdytoją arba
duomenų tvarkytoją
1.           Neribojant galimybių imtis
bet kokių administracinių teisių gynimo priemonių, įskaitant teisę pateikti
skundą priežiūros institucijai, kaip nurodyta 73 straipsnyje, kiekvienas
fizinis asmuo turi teisę imtis teisminių teisių gynimo priemonių, jeigu mano,
kad jo teisės, nustatytos šiuo reglamentu, buvo pažeistos jo asmens duomenis
tvarkant nesilaikant šio reglamento.
2.           Byla duomenų valdytojui arba
duomenų tvarkytojui keliama valstybės narės, kurioje duomenų valdytojas arba
duomenų tvarkytojas įsisteigęs, teismuose. Tokia byla taip pat gali būti
keliama valstybės narės, kurioje yra nuolatinė duomenų subjekto gyvenamoji
vieta, teismuose, išskyrus atvejus, kai duomenų valdytojas yra valdžios
institucija, veikianti pagal savo viešuosius įgaliojimus.
3.           Jeigu byla dėl tos pačios
priemonės, sprendimo arba praktikos nagrinėjama pagal 58 straipsnyje nurodytą
nuoseklumo užtikrinimo mechanizmą, teismas gali sustabdyti jame iškeltos bylos
nagrinėjimą, išskyrus tuos atvejus, kai klausimą būtina skubiai išnagrinėti,
kad būtų apsaugotos duomenų subjekto teisės, ir todėl negalima laukti, kol
paaiškės nuoseklumo užtikrinimo mechanizmo procedūros rezultatai.
4.           Valstybės narės užtikrina
šiame straipsnyje nurodytų teismų galutinių sprendimų vykdymą.
76 straipsnis
Bendros teismo proceso taisyklės
1.           Bet kuri 73 straipsnio 2
dalyje nurodyta įstaiga, organizacija ar asociacija turi teisę vieno ar kelių
duomenų subjektų vardu naudotis 74 ir 75 straipsniuose nurodytomis teisėmis.
2.           Kiekviena priežiūros
institucija turi teisę būti proceso šalimi ir pareikšti ieškinį teisme,
siekdama užtikrinti šio reglamento nuostatų vykdymą arba nuoseklią asmens
duomenų apsaugą Sąjungoje.
3.           Jeigu valstybės narės
kompetentingas teismas turi pagrįstų priežasčių manyti, kad kitoje valstybėje
narėje nagrinėjama ta pati byla, jis kreipiasi į kompetentingą teismą kitoje
valstybėje narėje, kad išsiaiškintų, ar ta pati byla nagrinėjama.
4.           Jeigu kitoje valstybėje
narėje lygiagrečiai nagrinėjama byla dėl tos pačios priemonės, sprendimo arba
praktikos, teismas gali sustabdyti bylos nagrinėjimą.
5.           Valstybės narės užtikrina,
kad ieškiniais teisme, kuriuos galima pareikšti pagal nacionalinę teisę, būtų
sudarytos sąlygos greitai priimti priemones, įskaitant laikinąsias, kuriomis
siekiama nutraukti bet kokį įtariamą pažeidimą ir užkirsti kelią tolesniam
susijusių interesų pažeidimui.
77 straipsnis
Teisė reikalauti atlyginti žalą ir atsakomybė
1.           Bet kuris asmuo, patyręs žalą
dėl neteisėtos duomenų tvarkymo operacijos ar bet kokio veiksmo, nesuderinamo
su šiuo reglamentu, turi teisę reikalauti, kad duomenų valdytojas arba duomenų
tvarkytojas atlygintų patirtą žalą.
2.           Jeigu tvarkant duomenis
dalyvauja daugiau kaip vienas duomenų valdytojas arba duomenų tvarkytojas,
kiekvienas duomenų valdytojas arba duomenų tvarkytojas yra solidariai atsakingi
už visą padarytą žalą.
3.           Duomenų valdytojas arba
duomenų tvarkytojas gali būti visiškai ar iš dalies atleistas nuo šios
atsakomybės, jeigu duomenų valdytojas arba duomenų tvarkytojas įrodo, kad nėra
atsakingas už įvykį, dėl kurio patirta žala.
78 straipsnis
Sankcijos
1.           Valstybės narės nustato
taisykles dėl sankcijų, taikytinų už šio reglamento nuostatų pažeidimus, ir
imasi visų būtinų priemonių, kad būtų užtikrintas jų įgyvendinimas, įskaitant
atvejus, kai duomenų valdytojas nesilaikė pareigos paskirti atstovą. Nustatytos
sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos.
2.           Jeigu duomenų valdytojas
paskyrė atstovą, visos sankcijos taikomos atstovui, nedarant poveikio jokioms
sankcijoms, kurios gali būti skirtos duomenų valdytojui.
3.           Kiekviena valstybė narė
vėliausiai iki 91 straipsnio 2 dalyje nurodytos datos praneša Komisijai apie
teisės aktų nuostatas, kurias ji priima pagal 1 dalį, ir nedelsdama praneša
apie visus vėlesnius su tomis nuostatomis susijusius pakeitimus.
79 straipsnis
Administracinės sankcijos
1.           Kiekviena priežiūros
institucija įgaliojama skirti administracines sankcijas pagal šį straipsnį.
2.           Administracinės sankcijos
kiekvienu konkrečiu atveju yra veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos.
Administracinės baudos dydis nustatomas tinkamai atsižvelgiant į saugumo
pažeidimo pobūdį, sunkumą ir trukmę, į tai, ar pažeidimas padarytas tyčia ar
dėl neatsargumo, kokia yra fizinio arba juridinio asmens atsakomybė, taip pat į
to asmens ankstesnius pažeidimus, pagal 23 straipsnį įdiegtas technines ir
organizacines priemones ir nustatytas procedūras ir į tai, kaip bendradarbiauta
su priežiūros institucija siekiant ištaisyti pažeidimą.
3.           Jeigu šio reglamento
nesilaikyta pirmą kartą ir netyčia, duodamas raštiškas įspėjimas ir sankcijos
neskiriamos, jeigu:
a)      asmens duomenis tvarko komercinio
intereso neturintis fizinis asmuo; arba
b)      įmonei arba organizacijai, kurioje yra
mažiau kaip 250 darbuotojų, asmens duomenų tvarkymas tėra pagalbinė pagrindinės
veiklos dalis.
4.           Priežiūros institucija skiria
baudą, kurios suma gali būti iki 250 000 EUR, o įmonės atveju – iki
0,5 % jos metinės pasaulinės apyvartos, bet kuriam subjektui, kuris tyčia
ar dėl neatsargumo:
a)      nenustato su duomenų subjektų prašymais
susijusių mechanizmų arba skubiai neatsako duomenų subjektui arba atsako
netinkamu formatu pagal 12 straipsnio 1 ir 2 dalis;
b)      ima mokestį už informaciją arba atsakymus
į duomenų subjektų prašymus, pažeisdamas 12 straipsnio 4 dalį.
5.           Priežiūros institucija skiria
baudą, kurios suma gali būti iki 500 000 EUR, o įmonės atveju – iki
1 % jos metinės pasaulinės apyvartos, bet kuriam subjektui, kuris tyčia ar
dėl neatsargumo:
a)      duomenų subjektui nepateikia informacijos
arba pateikia ne visą informaciją, arba pateikia informaciją nepakankamai
skaidriai pagal 11 straipsnį, 12 straipsnio 3 dalį ir 14 straipsnį;
b)      nesuteikia duomenų subjektui galimybės
susipažinti arba neištaiso asmens duomenų pagal 15 ir 16 straipsnius, arba
nepateikia reikšmingos informacijos duomenų gavėjui pagal 13 straipsnį;
c)      nepaiso teisės būti pamirštam arba teisės
reikalauti ištrinti duomenis arba netaiko mechanizmų, kuriais užtikrintų, kad
būtų laikomasi terminų, ir nesiima visų būtinų veiksmų, kad informuotų
trečiuosius asmenis, kad duomenų subjektas prašo ištrinti visas nuorodas į
asmens duomenis arba jų kopijas ar dublikatus pagal 17 straipsnį;
d)      nepateikia asmens duomenų kopijos
elektroniniu formatu arba trukdo duomenų subjektui persiųsti asmens duomenis į
kitą programą, pažeisdamas 18 straipsnį;
e)      neapibrėžia arba nepakankamai apibrėžia
atitinkamą bendrų duomenų valdytojų atsakomybę pagal 24 straipsnį;
f)       nesaugo arba nepakankamai saugo
dokumentus pagal 28 straipsnį, 31 straipsnio 4 dalį ir 44 straipsnio 3 dalį;
g)      tais atvejais, kai tvarkomi specialių
kategorijų duomenys, pagal 80, 82 ir 83 straipsnius nesilaiko taisyklių,
susijusių su saviraiškos laisve, arba taisyklių dėl duomenų tvarkymo su darbo
santykiais susijusiais tikslais, arba nesilaiko duomenų tvarkymo istoriniais,
statistiniais ir mokslinių tyrimų tikslais sąlygų.
6.           Priežiūros institucija skiria
baudą, kurios suma gali būti iki 1 000 000 EUR, o įmonės atveju
– iki 2 % jos metinės pasaulinės apyvartos, bet kuriam subjektui, kuris
tyčia ar dėl neatsargumo:
a)      tvarko asmens
duomenis neturėdamas jokio arba pakankamo teisinio pagrindo juos tvarkyti arba
nesilaiko su sutikimu susijusių sąlygų pagal 6, 7 ir 8 straipsnius;
b)      tvarko specialių kategorijų duomenis,
pažeisdamas 9 ir 81 straipsnius;
c)      neatsižvelgia į duomenų subjekto
išreikštą nesutikimą arba nesilaiko reikalavimo pagal 19 straipsnį;
d)      nesilaiko sąlygų dėl profiliavimu
pagrįstų priemonių pagal 20 straipsnį;
e)      nepriima vidaus nuostatų arba netaiko
tinkamų priemonių, kuriomis užtikrinama, kad būtų laikomasi reikalavimų, ir tai
įrodytų pagal 22, 23 ir 30 straipsnius;
f)       nepaskiria atstovo pagal
25 straipsnį;
g)      tvarko asmens duomenis arba nurodo juos
tvarkyti, nesilaikydamas pareigų dėl duomenų tvarkymo duomenų valdytojo
pavedimu pagal 26 ir 27 straipsnius;
h)      neįspėja ar nepraneša apie asmens duomenų
saugumo pažeidimą, arba laiku nepraneša ar neišsamiai praneša apie duomenų
saugumo pažeidimą priežiūros institucijai arba duomenų subjektui pagal 31 ir 32
straipsnius;
i)       neatlieka duomenų apsaugos poveikio
vertinimo arba tvarko asmens duomenis negavęs priežiūros institucijos
išankstinio leidimo arba iš anksto nesikonsultavęs su ja pagal 33 ir 34
straipsnius;
j)       nepaskiria duomenų apsaugos pareigūno
arba neužtikrina sąlygų atlikti užduotis pagal 35, 36 ir 37 straipsnius;
k)      netinkamai naudoja ženklus arba žymenis,
kaip apibrėžta 39 straipsnyje;
l)       perduoda duomenis arba nurodo juos
perduoti į trečiąją šalį arba tarptautinei organizacijai, kai toks perdavimas
neleidžiamas nei sprendimu dėl tinkamumo, nei tinkamomis apsaugos priemonėmis,
nei nukrypti leidžiančiomis nuostatomis pagal 40–44 straipsnius;
m)     nesilaiko priežiūros institucijos nurodymo
arba laikino ar nuolatinio draudimo tvarkyti duomenis arba duomenų srautų
sustabdymo pagal 53 straipsnio 1 dalį;
n)      nesilaiko pareigų priežiūros institucijai
padėti arba jai atsakyti, arba pateikti reikšmingą informaciją, arba suteikti
galimybę patekti į patalpas pagal 28 straipsnio 3 dalį, 29 straipsnį, 34
straipsnio 6 dalį ir 53 straipsnio 2 dalį;
o)      nesilaiko taisyklių dėl profesinės
paslapties saugojimo pagal 84 straipsnį;
7.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais atnaujinti 4, 5 ir 6 dalyse
nurodytų administracinių baudų dydžius, atsižvelgiant į 2 dalyje nurodytus
kriterijus.
IX SKYRIUS
NUOSTATOS, SUSIJUSIOS SU SPECIALIAIS DUOMENŲ TVARKYMO ATVEJAIS
80 straipsnis
Asmens duomenų tvarkymas ir saviraiškos laisvė
1.           Valstybės
narės nustato II skyriuje pateiktų bendrųjų principų nuostatų, III skyriuje –
duomenų subjektų teisių nuostatų, IV skyriuje – duomenų valdytojų ir duomenų
tvarkytojų nuostatų, V skyriuje – asmens duomenų perdavimo į trečiąsias šalis
ir tarptautinėms organizacijoms nuostatų, VI skyriuje – nepriklausomų
priežiūros institucijų nuostatų, VII skyriuje – bendradarbiavimo ir nuoseklumo
nuostatų išimtis ir nukrypti leidžiančias nuostatas, kai asmens duomenys
tvarkomi tik žurnalistiniais arba meninės ar literatūrinės raiškos tikslais,
kad teisė į duomenų apsaugą būtų suderinta su saviraiškos laisvę
reglamentuojančiomis taisyklėmis.
2.           Kiekviena valstybė narė
vėliausiai iki 91 straipsnio 2 dalyje nurodytos datos praneša Komisijai apie
teisės aktų nuostatas, kurias ji priėmė pagal 1 dalį, ir nedelsdama praneša
apie visus vėlesnius tas nuostatas keičiančius teisės aktus ar su jomis
susijusius pakeitimus.
81 straipsnis
Asmens sveikatos duomenų tvarkymas
1.           Laikantis šio reglamento ribų
ir pagal 9 straipsnio 2 dalies h punktą asmens sveikatos duomenų tvarkymas turi
būti grindžiamas Sąjungos teisės aktais arba valstybės narės teisės aktais,
kuriuose nustatytos tinkamos ir specialios priemonės duomenų subjekto
teisėtiems interesams apsaugoti, ir būtinas:
a)      teikiant profilaktinės ar darbo
medicinos, medicininės diagnostikos, medicininės priežiūros ar gydymo paslaugas
arba sveikatos priežiūros valdymui ir jeigu tokius duomenis tvarko sveikatos
priežiūros specialistas, kuriam taikoma pareiga saugoti profesinę paslaptį,
arba kitas asmuo, kuriam taip pat taikoma lygiavertė konfidencialumo pareiga
pagal valstybės narės teisės aktus arba nacionalinių kompetentingų institucijų
nustatytas taisykles; arba
b)      dėl viešojo intereso priežasčių
visuomenės sveikatos srityje, kaip antai siekiant apsisaugoti nuo rimtų
tarpvalstybinių grėsmių sveikatai arba užtikrinti aukštus kokybės ir saugos
standartus, be kita ko, susijusius su medicininiais produktais arba
medicininiais prietaisais; arba
c)      dėl kitų viešojo intereso priežasčių
tokiose srityse, kaip socialinė apsauga, ypač siekiant užtikrinti, kad
sveikatos draudimo sistemoje prašymų dėl išmokų ir paslaugų nagrinėjimo
procedūros būtų kokybiškos ir nereikalautų daug sąnaudų.
2.           Asmens sveikatos duomenų
tvarkymui, būtinam istoriniais, statistiniais arba mokslinių tyrimų tikslais,
kaip antai pacientų registrai, kurie sukurti siekiant gerinti diagnozes ir
atskirti panašių rūšių ligas, taip pat rengti gydymo tyrimus, taikomos 83
straipsnyje nurodytos sąlygos ir apsaugos priemonės.
3.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais išsamiau nustatyti kitas viešojo
intereso priežastis visuomenės sveikatos srityje, kaip nurodyta 1 dalies b
punkte, taip pat apsaugos priemonių, taikomų asmens duomenis tvarkant 1 dalyje
nurodytais tikslais, kriterijus ir reikalavimus.
82 straipsnis
Duomenų tvarkymas su darbo santykiais susijusiais tikslais
1.           Laikydamosi šio reglamento
ribų, valstybės narės gali teisės aktais priimti specialias taisykles, kuriomis
reglamentuojamas darbuotojų asmens duomenų tvarkymas su darbo santykiais
susijusiais tikslais, visų pirma juos samdant, vykdant darbo sutartį, įskaitant
teisės aktais arba kolektyviniais susitarimais nustatytų pareigų vykdymą, darbo
valdymą, planavimą ir organizavimą, sveikatos priežiūrą ir saugą darbe, taip
pat siekiant pasinaudoti su darbo santykiais susijusiomis individualiomis ir
kolektyvinėmis teisėmis ir išmokomis, taip pat nutraukti darbo santykius.
2.           Kiekviena
valstybė narė vėliausiai iki 91 straipsnio 2 dalyje nurodytos datos praneša
Komisijai apie teisės aktų nuostatas, kurias ji priima pagal 1 dalį, ir
nedelsdama praneša apie visus vėlesnius su tomis nuostatomis susijusius
pakeitimus.
3.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius apsaugos
priemonių tvarkant asmens duomenis 1 dalyje nurodytais tikslais kriterijus ir
reikalavimus.
83 straipsnis
Duomenų tvarkymas istoriniais, statistiniais ir mokslinių tyrimų tikslais
1.           Laikantis šio reglamento
ribų, asmens duomenys gali būti tvarkomi istoriniais, statistiniais ir
mokslinių tyrimų tikslais tik tuo atveju, jeigu:
a)      šių tikslų negalima pasiekti kitu būdu
tvarkant duomenis, iš kurių neįmanoma arba jau neįmanoma nustatyti duomenų
subjekto tapatybės;
b)      duomenys, pagal kuriuos informaciją
galima priskirti duomenų subjektui, kurio tapatybė yra nustatyta arba gali būti
nustatyta, laikomi atskirai nuo kitos informacijos, jeigu tokiu būdu galima
pasiekti šiuos tikslus.
2.           Istorinius, statistinius ar
mokslinius tyrimus atliekančios įstaigos gali paskelbti arba kitaip paviešinti
asmens duomenis tik tuo atveju, jeigu:
a)      duomenų subjektas davė sutikimą pagal 7
straipsnyje nustatytas sąlygas;
b)      asmens duomenis paskelbti būtina tyrimų
išvadoms pateikti arba tyrimams palengvinti, jeigu šie interesai nėra viršesni
už duomenų subjekto interesus arba pagrindines teises ar laisves; arba
c)      duomenų subjektas paskelbė duomenis
viešai.
3.           Komisija įgaliojama pagal 86
straipsnį priimti deleguotuosius aktus ir jais nustatyti išsamesnius asmens
duomenų tvarkymo 1 ir 2 dalyse nurodytais tikslais kriterijus ir reikalavimus,
taip pat bet kokius būtinus duomenų subjekto teisės gauti informaciją ir
susipažinti su duomenimis apribojimus, ir išdėstyti šiomis aplinkybėmis duomenų
subjekto teisėms taikomas sąlygas ir apsaugos priemones.
84 straipsnis
Pareiga saugoti paslaptį
1.           Laikydamosi šio reglamento
ribų, valstybės narės gali priimti specialias taisykles ir jomis išdėstyti 53
straipsnio 2 dalyje nustatytus priežiūros institucijų tyrimo įgaliojimus dėl
duomenų valdytojų arba duomenų tvarkytojų, kuriems pagal nacionalinės teisės
aktus arba nacionalinių kompetentingų įstaigų nustatytas taisykles taikoma
pareiga saugoti profesinę paslaptį arba kitos lygiavertės pareigos saugoti
paslaptį, jeigu tai būtina ir proporcinga, siekiant suderinti teisę į asmens
duomenų apsaugą su pareiga saugoti paslaptį. Šios taisyklės taikomos tik asmens
duomenims, kuriuos duomenų valdytojas arba duomenų tvarkytojas gavo arba įgijo
vykdydamas veiklą, kuriai taikoma pareiga saugoti paslaptį.
2.           Kiekviena valstybė narė
vėliausiai iki 91 straipsnio 2 dalyje nurodytos datos praneša Komisijai apie
taisykles, kurias ji priima pagal 1 dalį, ir nedelsdama praneša apie visus
vėlesnius su tomis taisyklėmis susijusius pakeitimus.
85 straipsnis
Bažnyčių ir religinių asociacijų galiojančios duomenų apsaugos taisyklės
1.           Jeigu įsigaliojant šiam
reglamentui valstybėje narėje bažnyčios ir religinės asociacijos arba
bendruomenės taiko visapusiškas taisykles dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant
asmens duomenis, tos taisyklės gali būti toliau taikomos, jeigu jos yra
suderintos su šio reglamento nuostatomis.
2.           Bažnyčios ir religinės
asociacijos, taikančios visapusiškas taisykles pagal 1 dalį, numato įsteigia
nepriklausomą priežiūros instituciją pagal šio reglamento VI skyrių.
X SKYRIUS
DELEGUOTIEJI AKTAI IR ĮGYVENDINIMO AKTAI
86 straipsnis
Naudojimasis suteiktais įgaliojimais
1.           Komisijai suteikiami
įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus laikantis šiame straipsnyje nurodytų
sąlygų.
2.           6 straipsnio 5 dalyje, 8
straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 3 dalyje, 12 straipsnio 5 dalyje, 14 straipsnio
7 dalyje, 15 straipsnio 3 dalyje, 17 straipsnio 9 dalyje, 20 straipsnio 6
dalyje, 22 straipsnio 4 dalyje, 23 straipsnio 3 dalyje, 26 straipsnio 5 dalyje,
28 straipsnio 5 dalyje, 30 straipsnio 3 dalyje, 31 straipsnio 5 dalyje, 32
straipsnio 5 dalyje, 33 straipsnio 6 dalyje, 34 straipsnio 8 dalyje, 35
straipsnio 11 dalyje, 37 straipsnio 2 dalyje, 39 straipsnio 2 dalyje, 43
straipsnio 3 dalyje, 44 straipsnio 7 dalyje, 79 straipsnio 6 dalyje, 81
straipsnio 3 dalyje, 82 straipsnio 3 dalį ir 83 straipsnio 3 dalyje nurodyti
įgaliojimai Komisijai suteikiami neribotam laikotarpiui nuo šio reglamento
įsigaliojimo datos.
3.           Europos Parlamentas arba
Taryba bet kuriuo metu gali atšaukti suteiktus 6 straipsnio 5 dalyje, 8
straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 3 dalyje, 12 straipsnio 5 dalyje, 14
straipsnio 7 dalyje, 15 straipsnio 3 dalyje, 17 straipsnio 9 dalyje, 20
straipsnio 6 dalyje, 22 straipsnio 4 dalyje, 23 straipsnio 3 dalyje, 26
straipsnio 5 dalyje, 28 straipsnio 5 dalyje, 30 straipsnio 3 dalyje, 31
straipsnio 5 dalyje, 32 straipsnio 5 dalyje, 33 straipsnio 6 dalyje, 34
straipsnio 8 dalyje, 35 straipsnio 11 dalyje, 37 straipsnio 2 dalyje, 39
straipsnio 2 dalyje, 43 straipsnio 3 dalyje, 44 straipsnio 7 dalyje, 79
straipsnio 6 dalyje, 81 straipsnio 3 dalyje, 82 straipsnio 3 dalį ir 83
straipsnio 3 dalyje nurodytus įgaliojimus. Sprendimu dėl atšaukimo panaikinami
suteikti tame sprendime nurodyti įgaliojimai. Sprendimas įsigalioja kitą dieną
po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba jame
nurodytą vėlesnę dieną. Jis neturi poveikio jau galiojantiems deleguotiesiems
aktams.
4.           Priėmusi deleguotąjį aktą,
Komisija apie jį iškart vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5.           Deleguotieji aktai, priimti
pagal 6 straipsnio 5 dalį, 8 straipsnio 3 dalį, 9 straipsnio 3 dalį, 12
straipsnio 5 dalį, 14 straipsnio 7 dalį, 15 straipsnio 3 dalį, 17 straipsnio 9
dalį, 20 straipsnio 6 dalį, 22 straipsnio 4 dalį, 23 straipsnio 3 dalį, 26
straipsnio 5 dalį, 28 straipsnio 5 dalį, 30 straipsnio 3 dalį, 31 straipsnio 5
dalį, 32 straipsnio 5 dalį, 33 straipsnio 6 dalį, 34 straipsnio 8 dalį, 35
straipsnio 11 dalį, 37 straipsnio 2 dalį, 39 straipsnio 2 dalį, 43 straipsnio 3
dalį, 44 straipsnio 7 dalį, 79 straipsnio 6 dalį, 81 straipsnio 3 dalį, 82
straipsnio 3 dalį ir 83 straipsnio 3 dalį įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per
2 mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie tą aktą dienos nei
Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimo arba jeigu dar
nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba informuoja
Komisiją, kad neprieštaraus. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas
laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiams.
87 straipsnis
Komiteto procedūra
1.           Komisijai padeda komitetas.
Šis komitetas yra komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2.           Kai daroma nuoroda į šią
dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
3.           Kai daroma nuoroda į šią
dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 8 straipsnis kartu su jo 5
straipsniu.
XI SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
88 straipsnis
Direktyvos 95/46/EB panaikinimas
1.           Direktyva 95/46/EB
panaikinama.
2.           Nuorodos į panaikintą
direktyvą laikomos nuorodomis į šį reglamentą. Nuorodos į Direktyvos 95/46/EB
29 straipsniu įsteigtą Darbo grupę asmenų apsaugai tvarkant asmens
duomenis laikomos nuorodomis į šiuo reglamentu įsteigtą Europos duomenų
apsaugos valdybą.
89 straipsnis
Ryšys su Direktyva 2002/58/EB ir jos keitimas
1.           Šiuo reglamentu fiziniams
arba juridiniams asmenims nenustatoma papildomų pareigų, susijusių su asmens
duomenų tvarkymu teikiant Sąjungoje viešai prieinamas elektroninių ryšių
paslaugas viešaisiais ryšių tinklais, jeigu jiems taikomos Direktyvoje
2002/58/EB nustatytos specialios pareigos, kuriomis siekiama to paties tikslo.
2            Direktyvos 2002/58/EB 1 straipsnio
2 išbraukiama.
90 straipsnis
Vertinimas
Komisija reguliariai teikia Europos
Parlamentui ir Tarybai šio reglamento vertinimo ir peržiūros ataskaitas.
Pirmoji ataskaita pateikiama ne vėliau kaip po ketverių metų nuo šio reglamento
įsigaliojimo. Vėlesnės ataskaitos teikiamos kas ketverius metus. Prireikus
Komisija pateikia tinkamus pasiūlymus ir jais iš dalies pakeičia šį reglamentą
ir suderina kitus teisės aktus, visų pirma atsižvelgdama į informacinių
technologijų plėtrą ir informacinės visuomenės pažangą. Ataskaitos skelbiamos
viešai.
91 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
1.           Šis reglamentas įsigalioja
dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
2.           Jis taikomas nuo [dveji
metai nuo 1 dalyje nurodytos datos].
Šis reglamentas privalomas visas ir
tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2012 01 25
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
FINANSINĖ TEISĖS AKTO PASIŪLYMO
PAŽYMA
1.           PASIŪLYMO (INICIATYVOS) STRUKTŪRA
              1.1.    Pasiūlymo (iniciatyvos) pavadinimas
              1.2.    Atitinkama
(-os) politikos sritis (-ys) VGV / VGB sistemoje
              1.3.    Pasiūlymo
(iniciatyvos) pobūdis
              1.4.    Tikslas
(-ai)
              1.5.    Pasiūlymo
(iniciatyvos) pagrindas
              1.6.    Trukmė
ir finansinis poveikis
              1.7.    Numatomas
(-i) valdymo metodas (-ai)
2.           VALDYMO PRIEMONĖS
              2.1.    Priežiūros
ir atskaitomybės taisyklės
              2.2.    Valdymo
ir kontrolės sistema
              2.3.    Sukčiavimo
ir pažeidimų prevencijos priemonės
3.           NUMATOMAS PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
FINANSINIS POVEIKIS
              3.1.    Atitinkama
(-os) daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija (-os) ir biudžeto
išlaidų eilutė (-ės)
              3.2.    Numatomas
poveikis išlaidoms
              3.2.1. Numatomo poveikio
išlaidoms suvestinė
              3.2.2. Numatomas poveikis
veiklos asignavimams
              3.2.3. Numatomas poveikis
administracinio pobūdžio asignavimams
              3.2.4. Suderinamumas su
dabartine daugiamete finansine programa
              3.2.5. Trečiųjų šalių
finansinis įnašas
              3.3.    Numatomas poveikis įplaukoms
FINANSINĖ
TEISĖS AKTO PASIŪLYMO PAŽYMA

1.
PASIŪLYMO (INICIATYVOS) STRUKTŪRA

Šioje finansinėje pažymoje išsamiau išdėstyti su
administracinėmis išlaidomis susiję poreikiai, siekiant įgyvendinti duomenų
apsaugos pertvarką, kaip paaiškinta susijusiame poveikio vertinime. Šią
pertvarką sudaro du teisės aktų pasiūlymai – bendrojo duomenų apsaugos reglamento
ir direktyvos dėl fizinių asmenų apsaugos kompetentingoms institucijoms
tvarkant asmens duomenis nusikalstamų veikų prevencijos, tyrimo, nustatymo ar
traukimo baudžiamojon atsakomybėn už jas arba baudžiamųjų sankcijų vykdymo
tikslais. Šioje finansinėje pažymoje nurodomas abiejų priemonių poveikis
biudžetui.
Remiantis užduočių paskirstymu, išteklių reikia
Komisijai ir Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui (EDAPP).
Komisijai reikalingi ištekliai jau įtraukti į
siūlomą 2014–2020 m. finansinę programą. Duomenų apsauga – vienas iš
Teisių ir pilietybės programos tikslų; pagal šią programą bus remiamos šių
teisinio reglamentavimo pagrindų praktinio taikymo priemonės. Administraciniai
asignavimai, įskaitant su darbuotojais susijusius poreikius, įtraukti į
administracinį JUST GD biudžetą.
Į EDAPP reikalingus išteklius reikės atsižvelgti
rengiant atitinkamus metinius EDAPP biudžetus. Ištekliai išsamiai nurodyti šios
finansinės pažymos priede. Siekiant suteikti išteklių, būtinų, kad Europos
duomenų apsaugos valdyba, kuriai sekretoriato paslaugas teiks EDAPP, galėtų
atlikti naujas užduotis, reikės perprogramuoti 2014–2020 m. finansinės
programos 5 išlaidų kategoriją.

1.1.
Pasiūlymo (iniciatyvos) pavadinimas

Europos
Parlamento ir Tarybos reglamento dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens
duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (Bendrasis duomenų apsaugos
reglamentas) pasiūlymas.
Europos
Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl fizinių asmenų apsaugos kompetentingoms
institucijoms tvarkant asmens duomenis nusikalstamų veikų prevencijos, tyrimo,
nustatymo ar traukimo baudžiamojon atsakomybėn už jas arba baudžiamųjų sankcijų
vykdymo tikslais ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo.

1.2.
Atitinkama (-os) politikos sritis (-ys) VGV / VGB
sistemoje[49]

Teisingumas
– asmens duomenų apsauga
Poveikis
biudžetui susijęs su Komisija ir EDAPP. Poveikis Komisijos biudžetui išsamiai
nurodytas šios finansinės pažymos lentelėse. Veiklos išlaidos – Teisių ir
pilietybės programos dalis, į jas jau atsižvelgta rengiant tos programos
finansinę pažymą, nes administracinės išlaidos įtrauktos į Teisingumo GD
finansinį paketą. Su EDAPP susijusios sudedamosios dalys nurodytos priede.

1.3.
Pasiūlymo (iniciatyvos) pobūdis

¨ Pasiūlymas
(iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja priemone
¨ Pasiūlymas
(iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja priemone, kuri bus priimta įgyvendinus
bandomąjį projektą ir (arba) atlikus parengiamuosius veiksmus[50]
þ Pasiūlymas (iniciatyva) susijęs (-usi) su esamos
priemonės galiojimo pratęsimu
¨ Pasiūlymas
(iniciatyva) susijęs (-usi) su priemone, perorientuota į naują priemonę

1.4.
Tikslai
1.4.1.
Komisijos daugiametis (-čiai) strateginis (-iai)
tikslas (-ai), kurio (-ių) siekiama šiuo pasiūlymu (šia iniciatyva)

Pertvarkos tikslas –
visiškai pasiekti pirminius tikslus, atsižvelgiant į naujausią plėtrą ir sunkumus,
t. y.:
- didinti pagrindinės
teisės į duomenų apsaugą veiksmingumą ir sudaryti sąlygas fiziniams asmenims
kontroliuoti savo duomenis, visų pirma atsižvelgiant į technologinę plėtrą ir
globalizacijos augimą;
- gerinti duomenų
apsaugos vidaus rinkos aspektą, mažinant skirtumus, didinant nuoseklumą ir
paprastinant reguliavimo aplinką ir taip panaikinant nereikalingas išlaidas ir
sumažinant administracinę naštą.
Be to, įsigaliojus
Lisabonos sutarčiai, visų pirma nustačius naują teisinį pagrindą (SESV 16 straipsnis),
suteiktos galimybės siekti naujo tikslo, t. y.
- sukurti visas sritis
apimančius išsamius duomenų apsaugos reglamentavimo pagrindus.

1.4.2.
Konkretus (-ūs) tikslas (-ai) ir atitinkama VGV /
VGB veikla

1 konkretus tikslas
Užtikrinti nuoseklų duomenų
apsaugos taisyklių įgyvendinimą
2 konkretus tikslas
Racionalizuoti esamą
valdymo sistemą ir taip padėti užtikrinti nuoseklesnį įgyvendinimą
Atitinkama VGV / VGB veikla
[…]

1.4.3.
Numatomas (-i) rezultatas (-ai) ir poveikis

Nurodyti poveikį, kurį
pasiūlymas (iniciatyva) turėtų turėti tiksliniams gavėjams (tikslinėms
grupėms).
Suderintomis
ir aiškesnėmis ES duomenų apsaugos taisyklėmis ir procedūromis, kuriomis
sudaromos vienodos sąlygos ir užtikrinamas nuoseklus duomenų apsaugos taisyklių
įgyvendinimas, taip pat smarkiai sumažinama administracinė našta, ir
viešiesiems, ir privatiesiems duomenų valdytojams bus užtikrintas didesnis
teisinis tikrumas.
Fiziniai
asmenys galės geriau kontroliuoti savo asmens duomenis ir labiau pasitikėti
skaitmenine erdve, taip pat bus apsaugoti ir tais atvejais, kai jų asmens
duomenys tvarkomi užsienyje. Jiems taip pat bus naudinga didesnė asmens duomenų
tvarkytojų atskaitomybė.
Visapusiška
duomenų apsaugos sistema taip pat bus taikoma policijos ir teisingumo srityse,
įskaitant buvusį 3-iąjį ramstį, tačiau juo neapsiribojant.

1.4.4.
Rezultatų ir poveikio rodikliai

Nurodyti pasiūlymo
(iniciatyvos) įgyvendinimo stebėjimo rodiklius.
(Žr. Poveikio vertinimo
8 skirsnis)
Rodikliai periodiškai
vertinami ir į juos įtraukiamos šios sudedamosios dalys:
•        duomenų
valdytojų laiko sąnaudos ir išlaidos, siekiant laikytis teisės aktų kitose
valstybėse narėse,
•        ištekliai,
skiriami duomenų apsaugos priežiūros institucijoms,
•        viešosiose ir
privačiosiose organizacijose paskirti duomenų apsaugos pareigūnai,
•        duomenų
apsaugos poveikio vertinimas,
•        duomenų
subjektų pateiktų skundų skaičius ir jų gautas žalos atlyginimas,
•        atvejų, kai
duomenų valdytojai buvo patraukti baudžiamojon atsakomybėn, skaičius,
•        duomenų
valdytojams, atsakingiems už duomenų apsaugos pažeidimus, skirtos baudos.

1.5.
Pasiūlymo (iniciatyvos) pagrindas
1.5.1.
Trumpalaikiai arba ilgalaikiai poreikiai

Dabar valstybės narės direktyvą įgyvendina, aiškina ir
jos laikymąsi užtikrina skirtingai, todėl trikdomas vidaus rinkos
veikimas ir valdžios institucijų bendradarbiavimas ES politikos srityse.
Sudaroma kliūtis siekti pagrindinio direktyvos tikslo – užtikrinti laisvą
asmens duomenų judėjimą vidaus rinkoje. Sparčiai plėtojant naująsias
technologijas ir didėjant globalizacijai, ši problema dar labiau paaštrėjo.
Dėl skirtingo reglamentavimo ir nenuoseklaus įgyvendinimo
bei vykdymo skirtingose valstybėse narėse, fiziniams asmenims suteikiamos
skirtingos duomenų apsaugos teisės. Be to, fiziniai asmenys dažnai
nežino, kas daroma su jų asmens duomenimis, ir negali to kontroliuoti,
todėl negali veiksmingai naudotis savo teisėmis.

1.5.2.
Papildoma ES dalyvavimo nauda

Esamomis
aplinkybėmis valstybės narės pačios negali išspręsti šių problemų. Taip yra
visų pirma tada, kai problemų priežastis yra nacionalinės teisės aktų, priimtų
įgyvendinant ES duomenų apsaugos reglamentavimo pagrindus, skirtumai. Taigi
esama rimtų priežasčių nustatyti ES lygmens teisinius duomenų apsaugos
reglamentavimo pagrindus. Visų pirma reikia nustatyti suderintus ir nuoseklius
reglamentavimo pagrindus, kurie leistų sklandžiai perduoti asmens duomenis tarp
ES valstybių narių, kartu užtikrinant veiksmingą visų fizinių asmenų apsaugą
visoje ES.

1.5.3.
Panašios patirties išvados

Šiais
pasiūlymais atsižvelgiama į patirtį, įgytą taikant Direktyvą 95/46/EB, ir
problemas, patirtas dėl skirtingo tos direktyvos perkėlimo nacionalinę teisę ir
skirtingo jos įgyvendinimo, todėl nebuvo pasiekti abu jos tikslai – užtikrinti
aukštą duomenų apsaugos lygį ir sukurti bendrą duomenų apsaugos vidaus rinką.

1.5.4.
Suderinamumas ir galima sąveika su kitomis
atitinkamomis priemonėmis

Šiuo duomenų apsaugos
pertvarkos dokumentų rinkiniu siekiama sukurti tvirtus, nuoseklius ir
šiuolaikiškus ES lygmens duomenų apsaugos reglamentavimo pagrindus, kurie būtų
neutralūs technologijų atžvilgiu ir išliktų veiksmingi keletą dešimtmečių. Jie
bus naudingi fiziniams asmenims – bus sustiprintos jų duomenų apsaugos teisės,
visų pirma skaitmeninėje erdvėje; be to, bus supaprastinti teisiniai
reikalavimai įmonėms ir viešajam sektoriui, taigi, bus skatinama skaitmeninės
ekonomikos plėtra visoje ES vidaus rinkoje ir už jos ribų, atsižvelgiant į
strategijos „Europa 2020“ tikslus.
Duomenų apsaugos
pertvarkos dokumentų rinkinio pagrindą sudaro:
–        Direktyvą
95/46/EB pakeičiantis reglamentas;
–        Direktyva dėl
fizinių asmenų apsaugos kompetentingoms institucijoms tvarkant asmens duomenis
nusikalstamų veikų prevencijos, tyrimo, nustatymo ar traukimo baudžiamojon
atsakomybėn už jas arba baudžiamųjų sankcijų vykdymo tikslais ir dėl laisvo
tokių duomenų judėjimo.
Prie šių teisės aktų
pasiūlymų pridedama ataskaita apie tai, kaip valstybės narės įgyvendina dabar
galiojančią pagrindinę ES duomenų apsaugos priemonę policijos bendradarbiavimo
ir teisminio bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose srityse – Pamatinį
sprendimą 2008/977/TVR.

1.6.
Trukmė ir finansinis poveikis

¨ Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė ribota
1.
¨  Pasiūlymas (iniciatyva) galioja nuo MMMM [MM DD] iki MMMM [MM DD]
2.
¨  Finansinis poveikis nuo MMMM iki MMMM
þ Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė
neribota
1.
Įgyvendinimo pradinis laikotarpis – nuo
2014 m. iki 2016 m.,
2.
vėliau – visavertis taikymas.

1.7.
Numatytas (-i) valdymo būdas (-ai)[51]

þ Komisijos vykdomas tiesioginis
centralizuotas valdymas
¨ Netiesioginis centralizuotas valdymas, vykdymo užduotis perduodant:
3.
¨  vykdomosioms įstaigoms
4.
¨  Bendrijų įsteigtoms įstaigoms[52]
5.    ¨  nacionalinėms
viešojo sektoriaus arba viešąsias paslaugas teikiančioms įstaigoms
3.
¨  asmenims, atsakingiems už konkrečių veiksmų vykdymą pagal Europos
Sąjungos sutarties V antraštinę dalį ir nurodytiems atitinkamame pagrindiniame
teisės akte, apibrėžtame Finansinio reglamento 49 straipsnyje
¨ Pasidalijamasis valdymas kartu su valstybėmis narėmis
¨ Decentralizuotas valdymas kartu su trečiosiomis šalimis
¨ Jungtinis valdymas
kartu su tarptautinėmis organizacijomis (nurodyti)
Jei
nurodomas daugiau kaip vienas valdymo būdas, išsamią informaciją pateikti šio
punkto pastabų skiltyje.
Pastabos
//

2.
VALDYMO PRIEMONĖS
2.1.
Priežiūros ir atskaitomybės taisyklės

Nurodyti dažnumą ir
sąlygas.
Pirmasis
vertinimas atliekamas po 4 metų nuo teisės aktų įsigaliojimo. Aiški peržiūros
sąlyga, kuria remdamasi Komisija įvertins įgyvendinimą, įtraukta į teisės
aktus. Komisija vėliau praneš apie vertinimą Europos Parlamentui ir Tarybai.
Tolesni vertinimai bus atliekami kas ketverius metus. Vertinimui bus taikoma
Komisijos metodika. Šie vertinimai bus atliekami rengiant tikslinius tyrimus
dėl teisės aktų įgyvendinimo, klausimynus nacionalinėms duomenų apsaugos
institucijoms, ekspertų diskusijas, seminarus, Eurobarometro apklausas ir
t. t.

2.2.
Valdymo ir kontrolės sistema
2.2.1.
Nustatyta rizika

Atliktas duomenų
apsaugos reglamentavimo pagrindų pertvarkos poveikio vertinimas, jis pridėtas
prie reglamento ir direktyvos pasiūlymų.
Naujuoju teisės aktu bus
nustatytas nuoseklumo užtikrinimo mechanizmas, kuriuo garantuojama, kad
nepriklausomos priežiūros institucijos valstybėse narėse reglamentavimo
pagrindus taikytų nuosekliai ir darniai. Mechanizmas veiks dalyvaujant Europos
duomenų apsaugos valdybai, kurią sudaro nacionalinių priežiūros institucijų
vadovai ir Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas (EDAPP) ir kuri
pakeis dabartinę 29 straipsnio darbo grupę. EDAPP šiai įstaigai teiks
sekretoriato paslaugas.
Jeigu valstybių narių
institucijų nuomonės išsiskirtų, bus konsultuojamasi su Europos duomenų
apsaugos valdyba, kuri pateiks savo nuomonę tuo klausimu. Jeigu pagal šią
procedūrą nebus pasiekta jokių rezultatų arba jeigu priežiūros institucija
atsisakys atsižvelgti į tą nuomonę, Komisija, siekdama užtikrinti tinkamą ir
nuoseklų šio reglamento taikymą, gali pateikti savo nuomonę ar prireikus
priimti sprendimą, jeigu turi rimtų abejonių dėl to ar, priemonės projektu būtų
užtikrintas tinkamas šio reglamento taikymas arba jį priėmus šis reglamentas
būtų taikomas nenuosekliai.
Nuoseklumo užtikrinimo
mechanizmui reikalingi papildomi ištekliai EDAPP (12 visos darbo dienos
ekvivalento vienetų (FTE) ir pakankamai administracinių ir veiklos asignavimų,
pvz., IT sistemoms ir operacijoms), kad ji galėtų teikti sekretoriato
paslaugas, ir Komisijai (5 visos darbo dienos ekvivalento vienetai (FTE) ir
atitinkami administraciniai ir veiklos asignavimai), kad ji galėtų nagrinėti su
nuoseklumu susijusius atvejus.

2.2.2.
Numatomas (-i) kontrolės metodas (-ai)

Dabartiniams
EDAPP ir Komisijos taikomiems kontrolės metodams bus skiriama papildomų
asignavimų.

2.3.
Sukčiavimo ir pažeidimų prevencijos priemonės

Nurodyti dabartines arba numatytas prevencijos ir apsaugos priemones.
Dabartinėms EDAPP ir
Komisijos taikomoms sukčiavimo prevencijos priemonėms bus skiriama papildomų
asignavimų.

3.
NUMATOMAS PASIŪLYMO (INICIATYVOS) FINANSINIS POVEIKIS
3.1.
Atitinkama (-os) daugiametės finansinės programos
išlaidų kategorija (-os) ir biudžeto išlaidų eilutė (-ės)

1.
Dabartinės biudžeto išlaidų eilutės
Daugiametės finansinės programos išlaidų
kategorijas ir biudžeto eilutes nurodyti eilės tvarka.
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija || Biudžeto eilutė || Išlaidų rūšis || Įnašas
 Numeris [Aprašymas.....................................................] || DA / NDA[53]   || ELPA[54] šalių   || šalių kandidačių[55]   || trečiųjų šalių || pagal Finansinio reglamento 18 straipsnio 1 dalies aa punktą
   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.2.
Numatomas poveikis išlaidoms
3.2.1.
Numatomo poveikio išlaidoms suvestinė

mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija: || Numeris ||
   ||   ||   || N metai[56] = 2014 m.   || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || ... atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą metų skaičių (žr. 1.6 punktą) || IŠ VISO
  Veiklos asignavimai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Biudžeto eilutės numeris || Įsipareigojimai || (1) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mokėjimai || (2) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Biudžeto eilutės numeris || Įsipareigojimai || (1a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mokėjimai || (2a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Administracinio pobūdžio asignavimai, finansuojami konkrečių programų finansinio paketo lėšomis[57]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Biudžeto eilutės numeris ||   || (3) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO asignavimų GD || Įsipareigojimai || =1+1a +3 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mokėjimai || =2+2a+3 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  IŠ VISO veiklos asignavimų || Įsipareigojimai || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mokėjimai || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  IŠ VISO administracinio pobūdžio asignavimų, finansuojamų konkrečių programų finansinio paketo lėšomis || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 3 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || Įsipareigojimai || =4+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mokėjimai || =5+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Jei pasiūlymas (iniciatyva) daro poveikį kelioms
išlaidų kategorijoms:
  IŠ VISO veiklos asignavimų || Įsipareigojimai || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mokėjimai || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  IŠ VISO administracinio pobūdžio asignavimų, finansuojamų konkrečių programų finansinio paketo lėšomis || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 1–4 IŠLAIDŲ KATEGORIJAS (Orientacinė suma) || Įsipareigojimai || =4+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mokėjimai || =5+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija: || 5 || „Administracinės išlaidos“
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
   ||   ||   || N metai = 2014 m. || 2015 m. || 2016 m. || 2017 m. || 2018 m. || 2019 m. || 2020 m. || IŠ VISO
 GD: JUST ||
  Žmogiškieji ištekliai ||   || 2,922 || 2,922 || 2,922 || 2,922 || 2,922 || 2,922 || 2,922 || 20,454
  Kitos administracinės išlaidos ||   || 0,555 || 0,555 || 0,555 || 0,555 || 0,555 || 0,555 || 0,555 || 3,885
 IŠ VISO Teisingumo GD ||   || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 24,339
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || (Iš viso įsipareigojimų = Iš viso mokėjimų) || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 24,339
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
   ||   ||   || N metai[58]   || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || ... atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą metų skaičių (žr. 1.6 punktą) || IŠ VISO
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 1–5 IŠLAIDŲ KATEGORIJAS || Įsipareigojimai || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 24,339
 Mokėjimai || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 24,339

3.2.2.
Numatomas poveikis veiklos asignavimams

6.
þ  Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti veiklos asignavimai nenaudojami
Aukštas asmens duomenų apsaugos lygis taip pat
yra vienas iš Teisių ir pilietybės programos tikslų.
7.
¨  Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti veiklos asignavimai naudojami
taip:
Įsipareigojimų asignavimai mln. EUR
(tūkstantųjų tikslumu)
 Nurodyti tikslus ir rezultatus   ò ||   ||   || N metai = 2014 m. || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || ... atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą metų skaičių (žr. 1.6 punktą) || IŠ VISO
 REZULTATAI
 Rezultato rūšis[59]   || Vidutinės rezultato išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Bendras rezultatų skaičius || Iš viso išlaidų
 1 KONKRETUS TIKSLAS ||
 - Rezultatas || Dokumentai[60]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 1 konkretaus tikslo tarpinė suma ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 2 KONKRETUS TIKSLAS ||
 - Rezultatas || Atvejai[61]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 2 konkretaus tikslo tarpinė suma ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO IŠLAIDŲ ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.2.3.
Numatomas poveikis administracinio pobūdžio
asignavimams
3.2.3.1.
Suvestinė

8.
¨  Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti administraciniai asignavimai
nenaudojami
9.
þ  Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti administraciniai asignavimai naudojami
taip:
mln. EUR
(tūkstantųjų tikslumu)
   || N metai[62] 2014 m. || 2015 m. || 2016 m. || 2017 m. || 2018 m. || 2019 m. || 2020 m. || IŠ VISO
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJA ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Žmogiškieji ištekliai || 2,922 || 2,922 || 2,922 || 2,922 || 2,922 || 2,922 || 2,922 || 20,454
 Kitos administracinės išlaidos || 0,555 || 0,555 || 0,555 || 0,555 || 0,555 || 0,555 || 0,555 || 3,885
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJOS tarpinė suma || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 24,339
 Neįtraukta į daugiametės finansinės programos5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ[63]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Žmogiškieji ištekliai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kitos administracinio pobūdžio išlaidos ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Tarpinė suma, neįtraukta į daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 3,477 || 24,339

3.2.3.2.
 Numatomi žmogiškųjų išteklių poreikiai

10.
¨         Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti žmogiškieji ištekliai
nenaudojami
11.
þ         Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti žmogiškieji ištekliai
naudojami taip:
Sąmatą nurodyti visos darbo dienos ekvivalento
vienetais(arba ne smulkiau nei dešimtųjų tikslumu)
   || 2014 m. || 2015 m. || 2016 m. || 2017 m. || 2018 m. || 2019 m. || 2020 m.
  Etatų plano pareigybės (pareigūnai ir laikinieji darbuotojai)
 XX 01 01 01 (Komisijos būstinė ir atstovybės) || 22 || 22 || 22 || 22 || 22 || 22 || 22
 XX 01 01 02 (Delegacijos) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Išorės personalas (visos darbo dienos ekvivalento vienetais (FTE))[64]
 XX 01 02 01 (CA, INT, SNE finansuojami iš bendrojo biudžeto) || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2
 XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA ir SNE delegacijose) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy[65]   || - būstinėje[66]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - delegacijose ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (CA, INT, SNE - netiesioginiai moksliniai tyrimai) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (CA, INT, SNE - tiesioginiai moksliniai tyrimai) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kitos biudžeto eilutės (nurodyti) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO || 24 || 24 || 24 || 24 || 24 || 24 || 24
XX yra atitinkama politikos sritis arba
biudžeto antraštinė dalis.
Įgyvendinus pertvarką,
Komisija, be dabar atliekamų užduočių, turės atlikti naujas užduotis fizinių
asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis srityje. Papildomos užduotys
daugiausia susijusios su naujojo nuoseklumo užtikrinimo mechanizmo, kuriuo bus
garantuojamas darnus suderintų duomenų apsaugos teisės aktų taikymas,
įgyvendinimu; su trečiųjų šalių tinkamumo vertinimu, už kurį yra atsakinga tik
Komisija; su įgyvendinimo priemonių ir deleguotųjų aktų rengimu. Komisija toliau
atliks savo dabartines užduotis (pvz., politikos plėtojimas, perkėlimo į
nacionalinę teisę stebėjimas, informavimas, skundų nagrinėjimas ir t. t.).
Žmogiškųjų išteklių
poreikiai bus tenkinami panaudojant GD darbuotojus, jau paskirtus priemonei
valdyti ir (arba) perskirstytus generaliniame direktorate, ir prireikus
finansuojami iš papildomų lėšų, kurios atsakingam GD gali būti skiriamos pagal
metinę asignavimų skyrimo procedūrą ir atsižvelgiant į biudžeto apribojimus.
Vykdytinų užduočių
aprašymas:
 Pareigūnai ir laikinieji darbuotojai || Bylas nagrinėjantys pareigūnai, atsakingi už duomenų apsaugos nuoseklumo užtikrinimo mechanizmą, kuriuo siekiama garantuoti vienodą ES duomenų apsaugos taisyklių taikymą. Užduotys: valstybių narių institucijų perduotų bylų tyrimas ir nagrinėjimas siekiant priimti sprendimą, derybos su valstybėmis narėmis ir Komisijos sprendimų rengimas. Remiantis neseniai įgyta patirtimi, pagal nuoseklumo užtikrinimo mechanizmą gali tekti nagrinėti 5–10 bylų per metus. Nagrinėjant prašymus dėl tinkamumo, reikia tiesiogiai bendrauti su prašančiąja šalimi, galbūt valdyti ekspertų atliekamus šalyje esančių sąlygų tyrimus, vertinti tas sąlygas, rengti atitinkamus Komisijos sprendimus ir procesus, įskaitant komitetą, padedantį Komisijai ir ekspertų įstaigoms, kai tinkama. Remiantis neseniai įgyta patirtimi, per metus galima tikėtis gauti iki 4 prašymų dėl tinkamumo. Per įgyvendinimo priemonių priėmimo procesą imamasi parengiamųjų priemonių, pvz., skelbiami dokumentai, tyrimai ir viešosios konsultacijos, taip pat rengiamas priemonės projektas ir valdomas derybų procesas atitinkamuose komitetuose ir kitose grupėse, taip pat apskritai naudojamasi ryšiais su suinteresuotaisiais subjektais. Srityse, kuriose reikalingos tikslesnės gairės, per metus gali būti išnagrinėta iki trijų įgyvendinimo priemonių, nors priklausomai nuo konsultacijų intensyvumo, procesas gali trukti 24 mėnesius.
 Išorės personalas || Administracinė ir sekretoriato parama

3.2.4.
Suderinamumas su dabartine daugiamete finansine
programa

12.
¨         Pasiūlymas (iniciatyva) atitinka kitą daugiametę
finansinę programą
13.
þ         Atsižvelgiant į pasiūlymą (iniciatyvą), reikės pakeisti
daugiametės finansinės programos atitinkamos išlaidų kategorijos programavimą
Toliau
pateiktoje lentelėje nurodomos papildomų finansinių išteklių sumos, kurių
kasmet reikės EDAPP, kad jis galėtų atlikti naujas užduotis – teikti
sekretoriato paslaugas Europos duomenų apsaugos valdybai, vykdyti atitinkamas
procedūras ir diegti atitinkamas priemones kitos finansinės programos
laikotarpiu, neįskaitant išteklių, kurie jau buvo suplanuoti.
 Metai || 2014 m || 2015 m || 2016 m || 2017 m || 2018 m || 2019 m || 2020 m || Iš viso
 Darbuotojai ir kt. || 1,555 || 1,555 || 1,543 || 1,543 || 1,543 || 1,543 || 1,543 || 10,823
 Operacijos || 0850 || 1,500 || 1,900 || 1,900 || 1,500 || 1,200 || 1,400 || 10,250
 Iš viso || 2,405 || 3,055 || 3,443 || 3,443 || 3,043 || 2,743 || 2,943 || 21,073
14.
¨         Įgyvendinant pasiūlymą (iniciatyvą) būtina taikyti lankstumo
priemonę arba patikslinti daugiametę finansinę programą[67],

3.2.5.
Trečiųjų šalių įnašai

15.
þPasiūlyme (iniciatyvoje) nenumatyta bendro su trečiosiomis šalimis
finansavimo
16.
¨Pasiūlyme (iniciatyvoje) numatytas bendras finansavimas apskaičiuojamas
taip:
Asignavimai mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
   || N metai || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || ... atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą metų skaičių (žr. 1.6 punktą) || Iš viso
 Nurodyti bendrą finansavimą teikiančią įstaigą ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO bendrai finansuojamų asignavimų ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.3.
Numatomas poveikis įplaukoms

17.
þ         Pasiūlymas (iniciatyva) neturi finansinio poveikio įplaukoms
18.
¨         Pasiūlymas (iniciatyva) turi finansinį poveikį:
·
¨         nuosaviems ištekliams
·
¨         įvairioms įplaukoms
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 Biudžeto įplaukų eilutė || Asignavimai, skirti einamųjų metų biudžetui || Pasiūlymo (iniciatyvos) poveikis[68]
 N metai || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || ... atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą stulpelių skaičių (žr. 1.6 punktą)
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Įvairių
asignuotųjų įplaukų atveju nurodyti biudžeto išlaidų eilutę (-es), kuriai
(-oms) daromas poveikis.
Nurodyti
poveikio įplaukoms apskaičiavimo metodą.
Europos
Parlamento ir Tarybos reglamento dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens
duomenis pasiūlymo finansinės pažymos priedas
Taikoma metodika ir
svarbiausios pagrindinės prielaidos
Išlaidos darbuotojams,
susijusios su naujomis Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui (EDAPP)
priskirtomis su abiem pasiūlymais susijusiomis užduotimis, apskaičiuotos
remiantis išlaidomis, kurias Komisija šiuo metu patiria panašioms užduotims
atlikti.
EDAPP teiks sekretoriato
paslaugas Europos duomenų apsaugos valdybai, kuri pakeis 29 straipsnio darbo
grupę. Remiantis dabartiniu Komisijai tenkančiu darbo krūviu šiai užduočiai
atlikti, numatoma, kad reikalingi 3 papildomi visos darbo dienos ekvivalento
vienetai (FTE) ir atitinkamos administracinės ir veiklos išlaidos. Tokio darbo
krūvio tikimasi įsigaliojus reglamentui.
Be to, EDAPP dalyvaus
nuoseklumo užtikrinimo mechanizme – tam reikės 5 visos darbo dienos ekvivalento
vienetų (FTE), taip pat kuriant ir valdant bendrą IT priemonę nacionalinėms
duomenų apsaugos priežiūros institucijoms – tam reikės 2 papildomų darbuotojų.
Sumos, kiek padidės
būtinų darbuotojų biudžetas per pirmuosius septynerius metus, išsamiai
nurodytos toliau pateiktoje lentelėje. Antroje lentelėje pateiktas būtinas
veiklos biudžetas. Tai atsispindės ES biudžeto skirsnyje IX EDAPP.
 Išlaidų rūšis || Skaičiavimas || Suma (tūkstančiais)
 2014 m. || 2015 m. || 2016 m. || 2017 m. || 2018 m. || 2019 m. || 2020 m. || Iš viso
 Atlyginimai ir išmokos ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - EDAV pirmininkas ||   || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 2,100
 - pareigūnai ir laikinieji darbuotojai || =7*0,127 || 0,889 || 0,889 || 0,889 || 0,889 || 0,889 || 0,889 || 0,889 || 6,223
 - deleguotieji nacionaliniai ekspertai (SNE) || =1*0,073 || 0,073 || 0,073 || 0,073 || 0,073 || 0,073 || 0,073 || 0,073 || 0,511
 - sutartininkai || =2*0,064 || 0,128 || 0,128 || 0,128 || 0,128 || 0,128 || 0,128 || 0,128 || 0,896
 Su darbuotojų samdymu susijusios išlaidos || =10*0,005 || 0,025 || 0,025 || 0,013 || 0,013 || 0,013 || 0,013 || 0,013 || 0,113
 Išlaidos komandiruotėms ||   || 0,090 || 0,090 || 0,090 || 0,090 || 0,090 || 0,090 || 0,090 || 0,630
 Kitos išlaidos mokymas || =10*0,005 || 0,050 || 0,050 || 0,050 || 0,050 || 0,050 || 0,050 || 0,050 || 0,350
 Iš viso administracinių išlaidų ||   || 1,555 || 1,555 || 1,543 || 1,543 || 1,543 || 1,543 || 1,543 || 10,823
Vykdytinų užduočių aprašymas:
 Pareigūnai ir laikinieji darbuotojai || Kanceliarijos pareigūnai, vadovaujantys Duomenų apsaugos valdybos sekretoriatui. Be logistinės paramos, įskaitant biudžeto ir sutarčių klausimus, tai taip pat apima posėdžių darbotvarkių ir ekspertų kvietimą, grupės darbotvarkės klausimų nagrinėjimą, dokumentų, susijusių su grupės darbu, valdymą, įskaitant atitinkamus duomenų apsaugos, konfidencialumo ir paskelbimo visuomenei reikalavimus. Įskaitant visus pogrupius ir ekspertų grupes, per metus gali tekti surengti iki 50 posėdžių ir sprendimo procedūrų. Bylas nagrinėjantys pareigūnai, atsakingi už duomenų apsaugos nuoseklumo užtikrinimo mechanizmą, kuriuo siekiama garantuoti vienodą ES duomenų apsaugos taisyklių taikymą. Užduotys: valstybių narių institucijų perduotų bylų tyrimas ir nagrinėjimas siekiant priimti sprendimą, derybos su valstybėmis narėmis ir Komisijos sprendimų rengimas. Remiantis neseniai įgyta patirtimi, pagal nuoseklumo užtikrinimo mechanizmą gali tekti nagrinėti 5–10 bylų per metus. Įdiegus IT priemonę duomenų apsaugos priežiūros institucijoms bus lengviau bendrauti su duomenų valdytojais, kurie privalo dalytis informacija su valdžios institucijomis. Atsakingas (-i) darbuotojas (-ai) užtikrins IT procesų kokybės kontrolę, projektų valdymą ir biudžeto vykdymo kontrolę, kiek tai susiję su inžineriniais reikalavimais, sistemų įgyvendinimu ir valdymu.
 Išorės personalas || Administracinė ir sekretoriato parama
Su konkrečiomis užduotimis susijusios išlaidos
EDAPP
 Nurodyti tikslus ir rezultatus   ò ||   ||   || N metai = 2014 m. || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą metų skaičių (žr. 1.6 punktą) || IŠ VISO
 REZULTATAI
 Rezultato rūšis[69]   || Vidutinės rezultato išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatųskaičius || Išlaidos || Rezultatųskaičius || Išlaidos || Rezultatųskaičius || Išlaidos || Bendras rezultatų skaičius || Iš viso išlaidų
 1 KONKRETUS TIKSLAS[70]   || Duomenų apsaugos valdybos sekretoriatas
 - Rezultatas || Bylos[71]   || 0,010 || 30 || 0,300 || 40 || 0,400 || 50 || 0,500 || 50 || 0,500 || 50 || 0,500 || 50 || 0,500 || 50 || 0,500 || 320 || 3,200
 1 konkretaus tikslo tarpinė suma || 30 || 0,300 || 40 || 0,400 || 50 || 0,500 || 50 || 0,500 || 50 || 0,500 || 50 || 0,500 || 50 || 0,500 || 320 || 3,200
 2 KONKRETUS TIKSLAS || Nuoseklumo užtikrinimo mechanizmas
 - Rezultatas || Dokumentai[72]   || 0,050 || 5 || 0,250 || 10 || 0,500 || 10 || 0,500 || 10 || 0,500 || 8 || 0,400 || 8 || 0,400 || 8 || 0,400 || 59 || 2,950
 2 konkretaus tikslo tarpinė suma || 5 || 0,250 || 10 || 0,500 || 10 || 0,500 || 10 || 0,500 || 8 || 0,400 || 8 || 0,400 || 8 || 0,400 || 59 || 2,950
 3 KONKRETUS TIKSLAS || Bendra IT priemonė duomenų apsaugos priežiūros institucijoms (EDAPP)
 - Rezultatas || Bylos[73]   || 0,100 || 3 || 0,300 || 6 || 0,600 || 9 || 0,900 || 9 || 0,900 || 6 || 0,600 || 3 || 0,300 || 5 || 0,500 || 41 || 4,100
 3 konkretaus tikslo tarpinė suma || 3 || 0,300 || 6 || 0,600 || 9 || 0,900 || 9 || 0,900 || 6 || 0,600 || 3 || 0,300 || 5 || 0,500 || 41 || 4,100
 IŠ VISO IŠLAIDŲ || 38 || 0,850 || 56 || 1,500 || 69 || 1,900 || 69 || 1,900 || 64 || 1,500 || 61 || 1,200 || 63 || 1,400 || 420 || 10,250
[1]               „Privatumo apsauga glaudžiai susijusiame pasaulyje.
Europos duomenų apsaugos reglamentavimo pagrindai XXI amžiuje“,
COM(2012) 9 final.
[2]               COM (2012) 10 final.
[3]               1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir
Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl
laisvo tokių duomenų judėjimo, OL L 281, 1995 11 23, p. 31.

[4]               2008 m. lapkričio 27 d. Tarybos pamatinis
sprendimas 2008/977/TVR dėl asmens duomenų, tvarkomų vykdant policijos ir
teisminį bendradarbiavimą baudžiamosiose bylose, apsaugos, OL L 350,
2008 12 30, p. 60 (toliau – pamatinis sprendimas).
[5]               COM (2010) 245 galutinis.
[6]               COM (2010) 2020 galutinis.
[7]               „Stokholmo programa – Atvira ir saugi Europa piliečių
labui ir saugumui“, OL C 115, 2010 5 4, p. 1.
[8]               2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento
rezoliucija dėl Komisijos komunikato Europos Parlamentui ir Tarybai „Laisvės,
saugumo ir teisingumo erdvė piliečių labui“ (Stokholmo programa),
P7_TA(2009)0090.
[9]               COM (2010) 171 galutinis.
[10]             COM (2010) 609 galutinis.
[11]             Specialus Eurobarometro tyrimas Nr. 359, „Duomenų
apsauga ir elektroninė tapatybė ES“, 2011 m. http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_359_en.pdf
.
[12]             http://ec.europa.eu/justice/newsroom/data-protection/events/090519_en.htm.
[13]             Su nekonfidencialiais atsakymais galima susipažinti
Komisijos svetainėje. http://ec.europa.eu/justice/newsroom/data-protection/opinion/090709_en.htm.
[14]             Su nekonfidencialiais atsakymais galima susipažinti
Komisijos svetainėje http://ec.europa.eu/justice/newsroom/data-protection/opinion/101104_en.htm.
[15]             http://ec.europa.eu/justice/newsroom/data-protection/events/100701_en.htm.
[16]             http://www.coe.int/t/dghl/standardsetting/dataprotection/Data_protection_day2011_en.asp.
[17]             Europos tinklų ir informacijos apsaugos agentūra nagrinėja
su ryšių tinklų ir informacinių sistemų saugumu susijusius klausimus.
[18]             Žr. http://www.enisa.europa.eu/act/it/data-breach-notification/.
[19]             Specialus Eurobarometro tyrimas Nr. 359, „Duomenų
apsauga ir elektroninė tapatybė ES“, 2011 m. http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_359_en.pdf
.
[20]             Žr. Privatumo didinimo technologijų ekonominės naudos
tyrimą („Study on the economic benefits of privacy enhancing technologies“) ir
Skirtingų požiūrių į naujus privatumo srities uždavinius lyginamąją analizę,
visų pirma atsižvelgiant į technologinę plėtrą („Comparative study on different
approaches to new privacy challenges, in particular in the light of
technological developments“ ), 2010 m. sausio mėn.
(http://ec.europa.eu/justice/policies/privacy/docs/studies/new_privacy_challenges/final_report_en.pdf).

[21]             Patariamąjį statusą turinti darbo grupė sukurta
1996 m. (Direktyvos 95/46/EB 29 straipsniu). Ją sudaro nacionalinių
duomenų apsaugos priežiūros institucijų atstovai, Europos duomenų apsaugos
priežiūros pareigūnas ir Komisijos atstovai. Daugiau informacijos apie veiklą
galima rasti http://ec.europa.eu/justice/policies/privacy/workinggroup/index_en.htm.
[22]             Visų pirma žr. šias nuomones: dėl konsultacijų „Privatumo
ateitis“ (2009 m. WP 168); dėl sąvokų „duomenų valdytojas“ ir
„duomenų tvarkytojas“, (1/2010, WP 169); dėl vartotojų elgesiu grindžiamos
internetinės reklamos (2/2010, WP 171); dėl atskaitomybės principo (3/2010, WP
173); dėl taikytinos teisės (8/2010, WP 179); ir dėl sąvokos „sutikimas“ apibrėžties
(15/2011, WP 187). Komisijos prašymu ji taip pat parengė šiuos tris
patariamuosius dokumentus: dėl pranešimų, dėl neskelbtinų duomenų ir dėl
praktinio Duomenų apsaugos direktyvos 28 straipsnio 6 dalies taikymo.
Su jais galima susipažinti http://ec.europa.eu/justice/data-protection/article-29/documentation/index_en.htm.
[23]             Su ja galima susipažinti duomenų apsaugos priežiūros
pareigūno svetainėje http://www.edps.europa.eu/EDPSWEB.
[24]             2011 m. liepos 6 d. EP rezoliucija dėl
visapusiško požiūrio į asmens duomenų apsaugą Europos Sąjungoje
(2011/2025(INI)), http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2011-0323+0+DOC+XML+V0//LT
(pranešėjas – EP narys Axelis Voss (EPP/DE).
[25]             SEC(2012) 72.
[26]             CESE 999/2011.
[27]             2010 m. lapkričio 9 d. ES Teisingumo Teismo
sprendimas sujungtose bylose C-92/09 ir C-93/09, Volker und Markus Schecke
ir Eifert, 2010 m. Rink., p. I-0000 (dar nepaskelbtas).
[28]             Chartijos 52 straipsnio 1 dalyje numatyta
galimybė apriboti naudojimąsi teise į duomenų apsaugą, jei šie apribojimai
numatyti įstatyme, nekeičia teisės ir laisvių esmės ir, remiantis proporcingumo
principu, yra būtini ir tikrai atitinka Europos Sąjungos pripažintus bendrojo
intereso tikslus arba reikalingi kitų teisėms ir laisvėms apsaugoti.
[29]             2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir
Tarybos direktyva 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos
elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių),
OL L 201, 2002 7 31, p. 37.
[30]             2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir
Tarybos direktyva 2009/136/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 2002/22/EB dėl
universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių
ryšių tinklais ir paslaugomis, Direktyvą 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo
ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje ir Reglamentą (EB) Nr.
2006/2004 dėl nacionalinių institucijų, atsakingų už vartotojų apsaugos teisės
aktų vykdymą, bendradarbiavimo (Tekstas svarbus EEE), OL L 337,
2009 12 18, p. 11.
[31]             Priimta 1989 m. lapkričio 20 d. Jungtinių Tautų
Generalinės Asamblėjos rezoliucija Nr. 44/25 ir pateikta pasirašyti,
ratifikuoti ir prie jos prisijungti.
[32]             Priimta 2009 m. lapkričio 5 d. Tarptautinėje
duomenų apsaugos ir privatumo priežiūros pareigūnų konferencijoje. Taip pat
plg. Reglamento dėl bendrosios Europos pirkimo–pardavimo sutarčių teisės
pasiūlymo (COM(2011) 635 galutinis) 13 straipsnio 3 dalį.
[33]             CM/Rec(2010)13.
[34]             2010 m. kovo 9 d. ES Teisingumo Teismo
sprendimas Komisija prieš Vokietiją, byla C–518/07, Rink, p. I–1885).
[35]             2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir
Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos
institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų
judėjimo, OL L 8, 2001 1 12, p. 1.
[36]             Žr. 34 išnašą.
[37]             2008 m. birželio 23 d. Tarybos sprendimas 2008/615/TVR dėl
tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų pirma kovos su terorizmu ir
tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje, OL L 210, 2008 8 6,
p. 1.
[38]             Remiantis 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos
pamatinio sprendimo 2009/948/TVR dėl jurisdikcijos įgyvendinimo kolizijų
baudžiamuosiuose procesuose prevencijos ir sprendimo 5 straipsnio
1 dalimi, OL L328, 2009 12 15, p. 42 ir 2002 m.
gruodžio 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos
taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo,
OL L 1, 2003 1 4, p. 1.
[39]             Remiantis 2000 m. birželio 8 d. Europos
Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės
visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus
rinkoje (Elektroninės komercijos direktyva), OL L 178,
2000 7 17, p. 1).
[40]             Dėl nuostatos aiškinimo žr., pvz., 2008 m. gruodžio
16 d. ES Teisingumo Teismo sprendimą Satakunnan Markkinapörssi ir
Satamedia, C–73/07, Rink., p. I–99831.
[41]             OL C, , p. .
[42]             OL C, , p. .
[43]             OL L 281, 1995 11 23, p. 31.
[44]             OL L 8, 2001 1 12, p. 1.
[45]             2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir
Tarybos reglamentas (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių
vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų
taisyklės ir bendrieji principai, OL L 55, 2011 2 28,
p. 13.
[46]             OL L 176, 1999 7 10, p. 36.
[47]             OL L 53, 2008 2 27, p. 52.
[48]             OL L 160, 2011 6 18, p. 19.
[49]             VGV – veikla grindžiamas valdymas, VGB – veikla
grindžiamas biudžeto sudarymas.
[50]             Kaip nurodyta Finansinio reglamento 49 straipsnio 6 dalies
a arba b punkte.
[51]             Informacija apie valdymo būdus ir nuorodos į Finansinį
reglamentą pateikiamos svetainėje „BudgWeb“ http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[52]             Kaip nurodyta Finansinio reglamento 185 straipsnyje.
[53]             DA – diferencijuotieji asignavimai / NDA –
nediferencijuotieji asignavimai.
[54]             ELPA – Europos laisvosios prekybos asociacija.
[55]             Šalių kandidačių ir, kai taikoma, Vakarų Balkanų
potencialių šalių kandidačių.
[56]             N metai yra pasiūlymo (iniciatyvos) įgyvendinimo prad˛ios
metai.
[57]             Techninė ir (arba) administracinė pagalba bei išlaidos ES
programų ir (arba) veiksmų įgyvendinimui remti (buvusios BA eilutės), netiesioginiai
moksliniai tyrimai, tiesioginiai moksliniai tyrimai.
[58]             N metai yra pasiūlymo (iniciatyvos) įgyvendinimo pradžios
metai.
[59]             Rezultatai – tai būsimi produktai ir paslaugos (pvz.,
finansuota studentų mainų, nutiesta kelių kilometrų ir kt.).
[60]             Valdybos nuomonės, sprendimai, procedūros, posėdžiai.
[61]             Pagal nuoseklumo užtikrinimo mechanizmą nagrinėjami
atvejai.
[62]             N metai yra pasiūlymo (iniciatyvos) įgyvendinimo pradžios
metai.
[63]             Techninė ir (arba) administracinė pagalba bei išlaidos ES
programų ir (arba) veiksmų įgyvendinimui remti (buvusios BA eilutės),
netiesioginiai moksliniai tyrimai, tiesioginiai moksliniai tyrimai.
[64]             CA – sutartininkas („Contract Agent“); INT – per agentūrą
įdarbintas darbuotojas („Intérimaire“); JED – jaunesnysis delegacijos ekspertas
(„Jeune Expert en Délégation“); LA – vietinis darbuotojas („Local Agent“); SNE
– deleguotasis nacionalinis ekspertas („Seconded National Expert“).
[65]             Neviršijant viršutinės ribos, nustatytos išorės
personalui, finansuojamam iš veiklos asignavimų (buvusių BA eilučių).
[66]             Būtina struktūriniams fondams, Europos žemės ūkio fondui
kaimo plėtrai (EŽŪFKP) ir Europos žuvininkystės fondui (EˇF).
[67]             Žr. Tarpinstitucinio susitarimo 19 ir 24 punktus.
[68]             Tradiciniai nuosavi ištekliai (muitai, cukraus mokesčiai)
turi būti nurodomi grynosiomis sumomis, t. y. iš bendros sumos atskaičius 25 %
surinkimo išlaidų.
[69]             Rezultatai – tai būsimi produktai ir paslaugos (pvz.,
finansuota studentų mainų, nutiesta kelių kilometrų ir kt.).
[70]             Kaip apibūdinta 1.4.2 skirsnyje „Konkretus (-ūs) tikslas
(-ai) ...“.
[71]             Pagal nuoseklumo užtikrinimo mechanizmą nagrinėjami
atvejai.
[72]             Valdybos nuomonės, sprendimai, procedūros, posėdžiai.
[73]             Bendra kiekvienų metų sąmatos suma IT priemonių kūrimo ir
valdymo veiksmams.