                           EUROPOS
                           KOMISIJA

                                                     Briuselis, 2016 06 10
                                                     COM(2016) 395 final

                                                     2016/0184 (NLE)

                                        Pasiūlymas

                                TARYBOS SPRENDIMAS

     dėl Paryžiaus susitarimo, priimto pagal Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos
                       konvenciją, sudarymo Europos Sąjungos vardu

LT                                                                                LT
 ---pagebreak---                                 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

     1.      PASIŪLYMO APLINKYBĖS
     •       Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai
     Šiuo pasiūlymu siūloma pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio
     6 dalį priimti Tarybos sprendimą dėl Paryžiaus susitarimo, priimto pagal Jungtinių Tautų
     bendrosios klimato kaitos konvenciją (JTBKKK), sudarymo Europos Sąjungos vardu.

     2015 m. lapkričio 30 d. – gruodžio 12 d. Paryžiuje vykusioje 21-oje JTBKKK šalių
     konferencijoje (COP 21) priimtas susitarimo dėl pasaulinio atsako į klimato kaitos keliamą
     grėsmę stiprinimo tekstas. Susitarimas įsigalios 30-ą dieną nuo dienos, kai bent 55
     Konvencijos šalys, kuriose išmetamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų (ŠESD) kiekis sudaro
     bent apie 55 proc. viso pasaulyje išmetamo kiekio, bus deponavusios savo ratifikavimo,
     priėmimo, patvirtinimo arba prisijungimo dokumentus.

     Komisija komunikate, kuriame ji įvertino Paryžiaus susitarimo poveikį1, teigė, kad šį
     susitarimą pasirašyti ir ratifikuoti reikėtų kuo greičiau. Europos Vadovų Taryba palankiai
     įvertino Komisijos komunikatą ir pabrėžė, kad Europos Sąjunga ir jos valstybės narės turi
     turėti galimybę ratifikuoti Paryžiaus susitarimą kuo skubiau ir pakankamai laiku, kad būtų
     susitarimo Šalimis nuo jo įsigaliojimo dienos2. Pirmasis žingsnis buvo susitarimo pasirašymas
     per 2016 m. balandžio 22 d. Niujorke įvykusią aukšto lygio pasirašymo ceremoniją, kai
     Susitarimą pasirašė Komisija ir Taryba Europos Sąjungos vardu, o visos 28 valstybės narės
     savo vardu.

     Paryžiaus susitarimas – visam pasauliui labai svarbus žingsnis stiprinant visuotinius
     kolektyvinius veiksmus ir spartinant visuotinį perėjimą prie mažo anglies dioksido kiekio
     technologijų ir klimato kaitai atsparios visuomenės. Juo bus pakeista 1997 m. Kioto protokole
     numatyta sistema, pagal kurią prisiimti įsipareigojimai iki 2020 m. pabaigos. Po 2020 m.
     minėti įsipareigojimai nebebus vykdomi.

     Paryžiaus susitarimas teikia galimybių pertvarkyti ekonomiką, sukurti darbo vietų ir paskatinti
     ekonomikos augimą. Be to, jis yra esminis elementas įgyvendinant ne tik platesnius darnaus
     vystymosi tikslus, bet ir tokius ES prioritetus kaip investicijos, konkurencingumas, žiedinė
     ekonomika, moksliniai tyrimai, inovacijos ir energetikos pertvarka.

     Paryžiaus susitarime nustatytas kokybinis ilgalaikis išmetamo ŠESD kiekio mažinimo tikslas,
     kuris atitinka siekį užtikrinti, kad pasaulio temperatūra padidėtų gerokai mažiau nei 2 °C, ir
     toliau siekti, kad ji nebūtų didesnė kaip 1,5 °C. Kad pasiektų šį tikslą, vėliau Šalys parengs
     nacionaliniu lygmeniu nustatytus įpareigojančius veiksmus, apie juos praneš ir juos
     įgyvendins. Nuo 2023 m. Šalys, remdamosi naujausiais moksliniais tyrimais ir ligtoliniais
     įgyvendinimo duomenimis, kas 5 metus atliks visuotinį padėties įvertinimą: bus įvertinta
     pažanga ir svarstomi išmetamo ŠESD kiekio mažinimo, prisitaikymo prie klimato kaitos ir
     paramos teikimo klausimai.

     Prieš COP 21 JTBKKK šalys pateikė į susitarimą įtrauktinus numatomus nacionaliniu
     lygmeniu nustatytus įpareigojančius veiksmus. Europos Sąjunga ir jos valstybės narės
     pirmosios iš didžiųjų ekonomiškai reikšmingų šalių 2015 m. kovo 6 d. pateikė savo
     numatomus nacionaliniu lygmeniu nustatytus įpareigojančius veiksmus, parengtus pagal
     1
            COM(2016) 110, 2016 m. kovo 2 d.
     2
            2016 m. kovo 18 d. Europos Vadovų Tarybos išvados.

LT                                                     2                                               LT
 ---pagebreak---      2014 m. spalio mėn. Europos Vadovų Tarybos priimtą 2030 m. klimato ir energetikos politikos
     strategiją3 ir Europos Komisijos klimato kaitos švelninimo pasaulyje po 2020 m. planą4. ES yra
     išsikėlusi plataus užmojo visiems ekonomikos sektoriams taikomą tikslą – iki 2030 m. bent
     40 proc. sumažinti išmetamą ŠESD kiekį.

     Savo tikslą bent 40 proc. sumažinti išmetamą ŠESD kiekį ES jau pradėjo įgyvendinti. 2015 m.
     liepos 15 d. Komisija priėmė Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, kuria iš dalies
     keičiama Direktyva 2003/87/EB, pasiūlymą ekonomiškai efektyviai dar labiau sumažinti
     sektoriuose, kuriems taikoma apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema (ATLPS),
     išmetamą ŠESD kiekį ir paskatinti investicijas į mažo anglies dioksido kiekio technologijas.
     Tuo pasiūlymu siekiama pirmiau minėtą tikslą įgyvendinti tuose sektoriuose, kuriems taikoma
     ES ATLPS.

     Europos Sąjunga ir jos valstybės narės išreiškė ketinimą veiksmų pagal Paryžiaus susitarimą
     imtis išvien5 – tai nurodyta Paryžiaus susitarimo 4 straipsnyje. Taigi pagal to straipsnio 18
     dalį Sąjunga ir jos valstybės narės yra kartu atsakingos už tai, kad būtų parengti numatomi
     pasiekti paskesni nacionaliniu lygmeniu nustatyti įpareigojantys veiksmai, apie juos būtų
     pranešta ir jie būtų vykdomi, taip pat už tai, kad pagal to straipsnio 2 dalį būtų įgyvendinamos
     nacionalinės švelninimo priemonės, kuriomis siekiama nacionaliniu lygmeniu nustatytų
     įpareigojančių veiksmų tikslų.

     Paryžiaus susitarimo 4 straipsnio 16 dalyje reikalaujama Sekretoriatą informuoti apie
     ketinimą veikti išvien, įskaitant apie kiekvienai Šaliai atitinkamu laikotarpiu priskirtą ŠESD
     kiekį. Atitinkamas Sąjungai priskirtas ŠESD kiekis apima ŠESD, kurioms taikoma Direktyva
     2003/87/EB. Atitinkami valstybėms narėms priskirti ŠESD kiekiai ir žemės naudojimo, žemės
     naudojimo paskirties keitimo ir miškininkystės sektorių teršalų įtraukimas į 2030 m. klimato
     ir energetikos politikos strategiją bus nustatyti netrukus priimsimais teisės aktais.

     Norvegija ir Islandija pareiškė norą prisijungti prie Sąjungos ir jos valstybių narių bendrų
     veiksmų. Galimo Norvegijos ir Islandijos dalyvavimo sąlygos bus nustatytos pridedamuose
     teisės aktuose. Šiuo pasiūlymu nedaroma jokio poveikio Norvegijos ir Islandijos dalyvavimui
     bendruose veiksmuose.

     •       Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis
     2016 m. kovo 2 d. Komisijos komunikate „Po Paryžiaus konferencijos. Paryžiaus susitarimo
     poveikio vertinimas“ pabrėžiama, kad norint visuotinio perėjimo prie švarios energetikos
     būtina kitaip investuoti ir taikyti paskatas visose politikos srityse. Vienas iš pagrindinių
     Sąjungos prioritetų – sukurti atsparią energetikos sąjungą, kad būtų galima piliečiams tiekti
     patikimą, tvarią, konkurencingą ir įperkamą energiją. Tam reikia toliau vykdyti plataus
     užmojo klimato politiką ir vystyti kitus energetikos sąjungos aspektus.

     •       Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis
     ES 2030 m. klimato ir energetikos politikos strategijoje nustatytas visiems ekonomikos
     sektoriams taikomas plataus užmojo tikslas iki 2030 m. ES bent 40 proc. sumažinti išmetamą
     ŠESD kiekį, taip pat bent 27 proc. energijos gaminti iš atsinaujinančiųjų išteklių ir energijos

     3
            2014 m. spalio 24 d. Europos Vadovų Tarybos išvados.
     4
            COM(2015) 81, 2015 m. vasario 25 d.
     5
            2015 m. rugsėjo 18 d. Tarybos išvados.

LT                                                     3                                                LT
 ---pagebreak---      suvartoti bent 27 proc. mažiau6. Tolesnis prioritetinis žingsnis po Paryžiaus susitarimo
     priėmimo yra 2030 m. klimato ir energetikos politikos strategijos įgyvendinimas. Dar šiemet
     Komisija pasiūlys ES energijos vartojimo efektyvumo ir atsinaujinančiosios energijos
     reglamentavimo sistemos pakeitimų, taip pat ir naują energijos rinkos modelį.

     2.      TEISINIS PAGRINDAS,                   SUBSIDIARUMO               IR     PROPORCINGUMO
             PRINCIPAI
     Pasiūlymas teikiamas pagal SESV 192 straipsnio 1 dalį kartu su 218 straipsnio 6 dalimi.
     SESV 218 straipsnyje nustatyta derybų dėl Europos Sąjungos susitarimų su trečiosiomis
     šalimis arba tarptautinėmis organizacijomis ir šių susitarimų sudarymo tvarka. Visų pirma jo 6
     dalyje numatyta, kad Taryba, remdamasi Komisijos, kaip derybininkės, pasiūlymu, priima
     sprendimą, kuriuo įgaliojama sudaryti susitarimą Europos Sąjungos vardu.

     Pagal SESV 191 straipsnį ir 192 straipsnio 1 dalį Europos Sąjunga padeda siekti, be kita ko,
     šių tikslų: išlaikyti, saugoti ir gerinti aplinkos kokybę; remti tarptautinio lygio priemones,
     skirtas regioninėms ar pasaulinėms aplinkos problemoms spręsti, visų pirma kovai su klimato
     kaita.

     Sąjungoje yra priimta teisės aktų, kuriais įgyvendinami šie tikslai ir kurie turės būti
     persvarstyti siekiant įgyvendinti Paryžiaus susitarimą, ir tai galima padaryti tik Sąjungos
     teisės aktais.

     6
            Energijos vartojimo efektyvumo tikslas bus peržiūrėtas iki 2020 m. tikintis, kad ES galbūt galėtų jį
            padidinti iki 30 proc.

LT                                                      4                                                          LT
 ---pagebreak---                                                               2016/0184 (NLE)

                                                 Pasiūlymas

                                           TARYBOS SPRENDIMAS

           dėl Paryžiaus susitarimo, priimto pagal Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos
                             konvenciją, sudarymo Europos Sąjungos vardu

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
     atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 192 straipsnio 1 dalį kartu
     su 218 straipsnio 6 dalies a punktu,
     atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
     atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą,
     kadangi:
     (1)      2015 m. lapkričio 30 d. – gruodžio 12 d. Paryžiuje vykusioje 21-oje Jungtinių Tautų
              bendrosios klimato kaitos konvencijos (JTBKKK) šalių konferencijoje priimtas
              susitarimo dėl pasaulinio atsako į klimato kaitos keliamą grėsmę stiprinimo tekstas;
     (2)      laikantis 2016 m. balandžio 11 d. Tarybos sprendimo (ES) 2016/5907, Paryžiaus
              susitarimas pasirašytas 2016 m. balandžio 22 d.;
     (3)      Paryžiaus susitarimas įsigalios trisdešimtą dieną nuo dienos, kai bent 55 JTBKKK
              šalys, kuriose bendras išmetamas ŠESD kiekis sudaro bent apie 55 % viso išmetamo
              šių dujų kiekio, bus deponavusios savo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo arba
              prisijungimo dokumentus. JTBKKK šalys taip pat yra Sąjunga ir jos valstybės narės.
              2016 m. kovo 18 d. išvadose Europos Vadovų Taryba pabrėžė, kad Europos Sąjunga ir
              jos valstybės narės turi sudaryti Paryžiaus susitarimą kuo skubiau ir pakankamai laiku,
              kad būtų susitarimo Šalimis nuo jo įsigaliojimo dienos;
     (4)      Paryžiaus susitarimu pakeičiama 1997 m. Kioto protokole numatyta sistema;
     (5)      Paryžiaus susitarime, be kita ko, nustatytas ilgalaikis tikslas, atitinkantis siekį
              užtikrinti, kad pasaulio temperatūros didėjimas būtų gerokai mažesnis nei 2 °C,
              palyginti su ikipramoninio laikotarpio lygiu, ir toliau siekti, kad ji nebūtų didesnė kaip
              1,5 °C, palyginti su ikipramoninio laikotarpio lygiu. Kad pasiektų šį tikslą, vėliau
              Šalys parengs nacionaliniu lygmeniu nustatytus įpareigojančius veiksmus, apie juos
              praneš ir juos vykdys;
     (6)      Paryžiaus susitarime numatyta, kad nuo 2023 m. Šalys, remdamosi naujausiais
              moksliniais tyrimais ir ligtoliniais įgyvendinimo duomenimis, kas 5 metus atliks
              visuotinį padėties įvertinimą: bus įvertinta pažanga ir svarstomi išmetamo ŠESD
              kiekio mažinimo, prisitaikymo prie klimato kaitos ir paramos teikimo klausimai;
              paskui kiekviena Šalis turi įsipareigoti siekti didesnės pažangos, nei numatyta pagal
              tuo metu galiojančius jos įpareigojančius veiksmus, taip, kad tai būtų didžiausias jos
              įmanomas užmojis;

     7
              OL L 103, 2016 4 19, p. 1.

LT                                                    5                                                    LT
 ---pagebreak---      (7)    privalomas tikslas iki 2030 m. bent 40 proc. sumažinti išmetamų ŠESD kiekį,
            palyginti su 1990 m., patvirtintas 2014 m. spalio 23–24 d. Europos Vadovų Tarybos
            išvadose dėl 2030 m. klimato ir energetikos politikos strategijos8. 2015 m. kovo 4 d.
            Tarybos susitikime toks Sąjungos ir jos valstybių narių įsipareigojimas oficialiai
            patvirtintas kaip jų numatomas nacionaliniu lygmeniu nustatytas įpareigojantis
            veiksmas ir pateiktas JTBKKK sekretoriatui 2015 m. kovo 6 d.9;
     (8)    komunikate, pridedamame prie pasiūlymo Sąjungai pasirašyti Paryžiaus susitarimą10,
            pabrėžiama, kad norint visuotinio perėjimo prie švarios energetikos būtina kitaip
            investuoti ir taikyti paskatas visose politikos srityse. Vienas iš pagrindinių Sąjungos
            prioritetų – sukurti atsparią energetikos sąjungą, kad būtų galima piliečiams tiekti
            patikimą, tvarią, konkurencingą ir įperkamą energiją. Tam reikia toliau vykdyti plataus
            užmojo klimato politiką ir vystyti kitus energetikos sąjungos aspektus11;
     (9)    2015 m. rugsėjo 18 d. išvadose Taryba patvirtino, kad Sąjunga ir jos valstybės narės
            ketina veiksmų pagal Paryžiaus susitarimą imtis išvien, ir palankiai įvertino
            Norvegijos ir Islandijos ketinimą prisijungti prie šių bendrų veiksmų;
     (10)   kai ateis laikas, bus priimtas susitarimas dėl Sąjungos ir jos valstybių narių bendrų
            veiksmų ir jame bus atitinkamai priskirtas Sąjungai pagal Direktyvą 2003/87/EB
            tenkantis ŠESD kiekis ir valstybėms narėms tenkantys ŠESD kiekiai;
     (11)   Paryžiaus susitarimo 4 straipsnio 16 dalyje reikalaujama Sekretoriatą informuoti apie
            ketinimą veikti išvien, įskaitant apie kiekvienai Šaliai atitinkamu laikotarpiu priskirtą
            ŠESD kiekį;
     (12)   Paryžiaus susitarimas atitinka Sutarties 191 straipsnyje nurodytus Sąjungos aplinkos
            apsaugos tikslus, t. y. išlaikyti, saugoti ir gerinti aplinkos kokybę, saugoti žmonių
            sveikatą ir remti tarptautinio lygio priemones, skirtas regioninėms ar pasaulinėms
            aplinkos problemoms spręsti, visų pirma kovai su klimato kaita;
     (13)   todėl Paryžiaus susitarimas turėtų būti sudarytas Sąjungos vardu,
     PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

                                                 1 straipsnis
     Sąjungos vardu patvirtinamas pagal Jungtinių Tautų bendrąją klimato kaitos konvenciją
     2015 m. gruodžio 12 d. priimtas Paryžiaus susitarimas.
     Paryžiaus susitarimo tekstas pateikiamas šio sprendimo I priede.
     Sąjungos vardu taip pat patvirtinama II priede pridedama kompetencijos deklaracija.

                                                 2 straipsnis
     Tarybos pirmininkas paskiria asmenį (-is), įgaliotą (-us) Jungtinių Tautų generaliniam
     sekretoriui Sąjungos vardu deponuoti Paryžiaus susitarimo 20 straipsnio 1 dalyje numatytą
     ratifikavimo dokumentą ir kompetencijos deklaraciją.

     8
            EUCO 169/14.
     9
            http://www4.unfccc.int/submissions/indc/Submission%20Pages/submissions.aspx
     10
            COM(2016) 110, 2016 m. kovo 2 d.
     11
            COM(2015) 80, 2015 m. vasario 25 d.

LT                                                    6                                                 LT
 ---pagebreak---                                              3 straipsnis
     1. Sąjungos ratifikavimo dokumentas deponuojamas depozitarui.
     Valstybės narės stengiasi imtis būtinų veiksmų siekdamos savo dokumentus deponuoti vienu
     metu su Sąjunga.
     2. Valstybės narės informuoja Komisiją apie savo sprendimus ratifikuoti Paryžiaus susitarimą
     arba pagal aplinkybes apie tikėtiną visų būtinų procedūrų užbaigimo datą.

                                             4 straipsnis
     Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
     Priimta Briuselyje

                                                 Tarybos vardu
                                                 Pirmininkas

LT                                                 7                                                LT
 ---documentbreak---                               EUROPOS
                              KOMISIJA

                                                     Briuselis, 2016 06 10
                                                     COM(2016) 395 final

                                                     ANNEX 1

                                           PRIEDAS

                                              prie

                               pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo

     dėl Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos 21-ojoje šalių konferencijoje
                     priimto susitarimo sudarymo Europos Sąjungos vardu

                                     Paryžiaus susitarimas

LT                                                                                LT
 ---pagebreak--- Paryžiaus susitarimas
         Šio Susitarimo Šalys,
         kurios yra ir Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos (toliau – Konvencija)
Šalys,
      remdamosi Durbano efektyvesnių veiksmų platforma, įsteigta Sprendimu 1/CP. 17, priimtu
Konvencijos Šalių konferencijos septynioliktoje sesijoje;
        siekdamos Konvencijoje nustatyto tikslo ir vadovaudamosi joje įtvirtintais principais, taip pat
ir lygybės bei bendros, bet skirtingos atsakomybės ir atitinkamų galimybių principu, atsižvelgdamos į
skirtingas nacionalines aplinkybes;
       pripažindamos poreikį veiksmingai ir pažangiai sureaguoti į sparčiai didėjančią klimato kaitos
grėsmę, remiantis pažangiausiomis turimomis mokslo žiniomis;
        taip pat pripažindamos besivystančių valstybių, Konvencijos Šalių, visų pirma tų, kurios yra
ypač pažeidžiamos neigiamo klimato kaitos poveikio, specialius poreikius ir išskirtines aplinkybes,
pripažįstamas Konvencijoje;
       visapusiškai atsižvelgdamos į specialius mažiausiai išsivysčiusių valstybių poreikius ir
ypatingą padėtį finansavimo ir technologijų perdavimo atžvilgiu;
       pripažindamos, kad Šalys gali nukentėti ne tik dėl klimato kaitos, bet ir dėl atsakomųjų
priemonių poveikio;
        pabrėždamos esminį veiksmų ir atsakomųjų priemonių klimato kaitos srityje bei klimato
kaitos poveikio ryšį su lygiomis galimybėmis siekti darnaus vystymosi ir kovoti su skurdu;
        pripažindamos ypatingą apsirūpinimo maistu užtikrinimo ir maisto trūkumo panaikinimo
svarbą, ypač maisto gamybos sistemų pažeidžiamumą dėl neigiamo klimato kaitos poveikio;
       atsižvelgdamos į būtinybę nustatyti tinkamą pereinamąjį laikotarpį darbuotojams ir užtikrinti
tinkamą darbą bei kokybiškas darbo vietas pagal nacionaliniu lygmeniu nustatytus plėtros prioritetus;
        pripažindamos, kad klimato kaita yra bendras žmonijos rūpestis, Šalys veiksmų klimato
kaitos problemai spręsti imasi gerbdamos, skatindamos ir atsižvelgdamos į savo atitinkamus
įsipareigojimus užtikrinti žmogaus teises, teisę į sveikatą, čiabuvių tautų, vietos bendruomenių,
migrantų, vaikų, neįgaliųjų, pažeidžiamų asmenų teises, teisę į vystymąsi, lyčių lygybę, moterų
įgalėjimą, vienodas sąlygas visoms kartoms;
       pripažindamos Konvencijoje minimų išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų
absorbentų ir kaupiklių išsaugojimo ir pagerinimo, atsižvelgiant į poreikį, svarbą;
        pažymėdamos, kad svarbu užtikrinti visų ekosistemų, įskaitant vandenynus, vientisumą, taip
pat biologinės įvairovės, kuri kai kuriose kultūrose prilyginama „Motinai žemei“, apsaugą, taip pat
pažymėdamos, kad kalbant apie kovos su klimato kaita veiksmus kai kuriems asmenims svarbi
sąvoka „klimato teisingumas“;
       patvirtindamos švietimo, mokymo, visuomenės informavimo, visuomenės dalyvavimo,
informacijos prieinamumo visuomenei ir bendradarbiavimo visais lygmenimis Susitarime
nagrinėjamais klausimais svarbą;
        pripažindamos, kad į kovą su klimato kaita svarbu įtraukti visų lygių valdžios institucijas ir
įvairius suinteresuotuosius asmenis, vadovaujantis atitinkamais Šalių nacionalinės teisės aktais;

                                                  1
 ---pagebreak---       taip pat pripažindamos, kad kovoje su klimato kaita svarbus vaidmuo tenka darniam
gyvenimo būdui, tausiam vartojimui ir gamybai, visų pirma išsivysčiusiose valstybėse Šalyse,
susitarė:

                                              1 straipsnis
       Įgyvendinant šį Susitarimą taikytinos Konvencijos 1 straipsnyje pateiktos sąvokų apibrėžtys.
Papildomai apibrėžiamos šios sąvokos:

       (a)     Konvencija – tai Jungtinių Tautų bendroji klimato kaitos konvencija, priimta 1992 m.
gegužės 9 d. Niujorke,
        (b)    Šalių konferencija – tai Konvencijos Šalių konferencija;

        (c)    Šalis – tai šio Susitarimo šalis.

                                              2 straipsnis
1.      Šiuo Susitarimu, norint geriau įgyvendinti Konvenciją ir jos tikslą, siekiama sustiprinti
pasaulinį atsaką į klimato kaitos grėsmes atsižvelgiant į darnų vystymąsi ir pastangas išnaikinti
skurdą, imamasi, be kita ko, šių veiksmų:

        (a)     užtikrinti, kad vidutinės pasaulio temperatūros didėjimas būtų gerokai mažesnis nei 2
°C, palyginti su ikipramoninio laikotarpio lygiu, dedant pastangas, kad temperatūros didėjimas
neviršytų 1,5°C, palyginti su ikipramoninio laikotarpio lygiu, suvokiant, kad tai gerokai sumažintų
klimato kaitos pavojų ir poveikį;

         (b)    didinti gebėjimą prisitaikyti prie neigiamo klimato kaitos poveikio ir skatinti
atsparumą klimato kaitai ir mažu išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekiu pasižyminčią
plėtrą tokiu būdu, kad nekiltų grėsmė maisto gamybai;

        (c)    užtikrinti, kad skiriamas finansavimas atitiktų išmetamųjų šiltnamio efektą
sukeliančių dujų kiekio mažėjimo trajektoriją ir klimato kaitai atsparią plėtrą.

2.        Šis Susitarimas bus įgyvendinamas remiantis lygybės ir bendros, bet skirtingos atsakomybės
ir atitinkamų galimybių principu, atsižvelgiant į skirtingas nacionalines aplinkybes.

                                              3 straipsnis
        Atsižvelgdamos į nacionaliniu lygmeniu nustatytus įpareigojančius veiksmus kaip į pasaulinį
atsaką klimato kaitai suvaldyti, visos Šalys turi įsipareigoti vykdyti ir pranešti apie plataus užmojo
veiksmus, kaip apibrėžta 4, 7, 9, 10, 11 ir 13 straipsniuose, kad įgyvendintų 2 straipsnyje nurodytą šio
Susitarimo tikslą. Visų Šalių veiksmai ilgainiui įgaus vis didesnį mastą, pripažįstant poreikį remti
besivystančias valstybes, šio Susitarimo Šalis, kad šis Susitarimas būtų veiksmingai įgyvendintas.

                                              4 straipsnis
1. Siekdamos 2 straipsnyje užsibrėžto ilgalaikio tikslo dėl temperatūros, Šalys siekia kuo greičiau
pasiekti tašką, kai išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis bus didžiausias ir pradės
mažėti, suprasdamos, kad mažinimo nuo didžiausio išskiriamo kiekio laikotarpis besivystančiose
valstybėse, šio Susitarimo Šalyse, užtruks ilgiau, ir įsipareigoja po to sparčiai mažinti šį kiekį,
remdamosi geriausiomis turimomis mokslo žiniomis, kad antroje šio šimtmečio pusėje pasiektų
žmogaus veiklos nulemtų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio iš šaltinių ir jų šalinimo
absorbentais pusiausvyrą, remiantis lygybės principu ir atsižvelgiant į darnų vystymąsi bei pastangas
panaikinti skurdą.

                                                   2
 ---pagebreak--- 2.      Kiekviena Šalis parengia, paskelbia ir laikosi nuosekliai išdėstytų nacionaliniu lygmeniu
nustatytų įpareigojančių veiksmų, kuriuos ji siekia įgyvendinti. Šalys įgyvendina nacionalines
švelninimo priemones, siekdamos minėtais veiksmais nustatytų tikslų.
3.      Kiekvienos Šalies nuosekliai išdėstytais nacionaliniu lygmeniu nustatytais įpareigojančiais
veiksmais turi būti siekiama pažangos, palyginti su tuo metu galiojančiais nacionaliniu lygmeniu
nustatytais įpareigojančiais veiksmais, ir jie turi parodyti patį didžiausią galimą užmojį, atspindint
bendrą, bet skirtingą atsakomybę ir atitinkamus pajėgumus, atsižvelgiant į skirtingas nacionalines
aplinkybes.
4.       Išsivysčiusios valstybės, šio Susitarimo Šalys, turėtų išlaikyti lyderių pozicijas,
užsibrėždamos visiems ekonomikos sektoriams taikytinus absoliutaus išmetamo kiekio mažinimo
tikslus. Besivystančios valstybės, šio Susitarimo Šalys, turėtų ir toliau didinti savo švelninimo
pastangas, ir yra raginamos laikui bėgant nustatyti visus ekonomikos sektorius apimančius
išmetamųjų teršalų mažinimo ar ribojimo tikslus, atsižvelgiant į skirtingas nacionalines aplinkybes.
5.      Besivystančioms valstybėms, šio Susitarimo Šalims, pagal 9–11 straipsnius teikiama parama
šiam straipsniui įgyvendinti, suvokiant, kad didesnė parama besivystančioms valstybėms, šio
Susitarimo Šalims, leis joms imtis didesnio užmojo veiksmų.
6.       Mažiausiai išsivysčiusios valstybės ir mažos besivystančios salų valstybės, šio Susitarimo
Šalys, gali parengti ir paskelbti mažo išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio plėtros
strategijas, planus ir veiksmus, įvertindamos savo ypatingas aplinkybes.
7.      Papildoma nauda švelninimui, gaunama iš Šalių prisitaikymo veiksmų ir (arba) ekonomikos
diversifikavimo planų, gali padėti pasiekti šiame straipsnyje numatytus švelninimo rezultatus.
8.       Skelbdamos savo nacionaliniu lygmeniu nustatytus įpareigojančius veiksmus, visos Šalys
teikia informaciją, būtiną aiškumui, skaidrumui ir suprantamumui užtikrinti pagal Sprendimą 1/CP.21
ir bet kokius susijusius Šalių konferencijos, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas, sprendimus.
9.     Kiekviena Šalis pagal Sprendimą 1/CP.21 kas penkerius metus paskelbia savo nacionaliniu
lygmeniu nustatytus įpareigojančius veiksmus ir bet kokius susijusius Šalių konferencijos, kuri yra ir
šio Susitarimo Šalių susirinkimas, sprendimus, ir gauna informaciją apie 14 straipsnyje nurodytos
bendros pažangos įvertinimo rezultatus.
10.     Šalių konferencija, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas, per savo pirmąją sesiją
apsvarsto bendrai taikytiną nacionaliniu lygmeniu nustatytų įpareigojančių veiksmų įgyvendinimo
trukmę.
11.      Šalis gali bet kuriuo metu patikslinti savo jau paskelbtus nacionaliniu lygmeniu nustatytus
įpareigojančius veiksmus, jei pageidauja padidinti savo užmojus, remdamasi Šalių konferencijos, kuri
yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas, patvirtintomis gairėmis.
12.    Šalių paskelbti nacionaliniu lygmeniu nustatyti įpareigojantys veiksmai registruojami
Sekretoriato tvarkomame viešame registre.
13.     Šalys atsiskaito už savo nacionaliniu lygmeniu nustatytus įpareigojančius veiksmus.
Atsiskaitydamos už dėl žmogaus veiklos išmestus teršalus ir absorbentais pašalintą jų kiekį,
atitinkantį jų nacionaliniu lygmeniu nustatytus įpareigojančius veiksmus, Šalys skatina aplinkosauginį
integralumą, skaidrumą, tikslumą, išsamumą, palyginamumą ir nuoseklumą, kad būtų išvengta
dvigubos apskaitos, remiantis Šalių konferencijos, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas,
patvirtintomis gairėmis.
14.     Atsižvelgdamos į nacionaliniu lygmeniu nustatytus įpareigojančius veiksmus, pripažindamos
ir įgyvendindamos švelninimo veiksmus dėl žmogaus veiklos išmestų teršalų ir absorbentais pašalinto
jų kiekio, šalys prireikus turėtų vadovautis galiojančiais pagal Konvenciją nustatytais metodais bei
gairėmis, atsižvelgdamos į šio straipsnio 13 dalies nuostatas.

                                                   3
 ---pagebreak--- 15.    Įgyvendindamos šį Susitarimą, Šalys atsižvelgia į Šalių, kurių ekonomikas labiausiai paveikė
atsakomųjų priemonių poveikis, ypač besivystančių valstybių, šio Susitarimo Šalių, susirūpinimą.

16.     Šalys, įskaitant regionines ekonominės integracijos organizacijas ir jų valstybes nares,
susitarusios pagal šio straipsnio 2 dalį veikti išvien, skelbdamos savo nacionaliniu lygmeniu
nustatytus įpareigojančius veiksmus Sekretoriatą informuoja apie tokio susitarimo sąlygas, taip pat ir
kiekvienai Šaliai atitinkamam laikotarpiui priskirtą išmetamųjų teršalų kiekį. Sekretoriatas savo
ruožtu Konvencijos Šalis ir signatarus informuoja apie minėto susitarimo sąlygas.
17.     Kiekviena tokio susitarimo Šalis atsako už savo išmetamų teršalų kiekį, nurodytą šio
straipsnio 16 dalyje minėtame susitarime, remdamasi šio straipsnio 13–14 dalimis bei 13 ir 15
straipsniais.
18.     Jei išvien veikiančios Šalys tai daro vykdydamos regioninės ekonominės integracijos
organizacijos veiklą ir drauge su šia organizacija, kuri pati yra šio Susitarimo Šalis, kiekviena tokios
regioninės ekonominės integracijos organizacijos valstybė narė atskirai ir kartu su šia regioninės
ekonominės integracijos organizacija atsako už savo išmetamų teršalų kiekį, nustatytą susitarime,
apie kurį pranešta pagal šio straipsnio 16 dalį, remdamasi šio straipsnio 13–14 dalimis bei 13 ir 15
straipsniais.
19.     Visos Šalys turėtų stengtis parengti ir paskelbti ilgalaikes mažo išmetamųjų šiltnamio efektą
sukeliančių dujų kiekio plėtros strategijas, vadovaudamosi 2 straipsniu, bendros, bet skirtingos
atsakomybės ir atitinkamų pajėgumų principu ir atsižvelgdamos į skirtingas nacionalines aplinkybes.

                                             5 straipsnis
1.      Šalys imasi veiksmų siekdamos išsaugoti ir prireikus pagerinti išmetamųjų šiltnamio efektą
sukeliančių dujų absorbentus ir kaupiklius, minėtus Konvencijos 4 straipsnio 1 dalies d punkte,
įskaitant miškus.

2.       Šalys skatinamos imtis veiksmų, kad įgyvendintų ir paremtų, taikydamos ir rezultatais
pagrįstus mokėjimus, esamą sistemą, nustatytą atitinkamose gairėse ir pagal Konvenciją jau
priimtuose sprendimuose dėl: politikos priemonių bei teigiamo pobūdžio paskatų, kurios susijusios su
išmetamųjų teršalų kiekį mažinančiais miškų naikinimo ir nykimo sustabdymo veiksmais, miškų
išsaugojimu ir darniu valdymu bei miškų anglies dioksido atsargų didinimu besivystančiose
valstybėse; taip pat alternatyvių politikos priemonių, kaip antai bendrų švelninimo ir prisitaikymo
priemonių siekiant nuoseklaus ir darnaus miškų valdymo, kartu pabrėžiant, jog prireikus svarbu
skatinti su anglies dioksido kiekio mažinimu nesusijusios tokių priemonių naudos.

                                             6 straipsnis
1.     Šalys pripažįsta, kad kai kurios iš jų nusprendžia savanoriškai bendradarbiauti įgyvendinant
nacionaliniu lygmeniu nustatytus įpareigojančius veiksmus, siekdamos švelninimo ir prisitaikymo
veiksmų užmojų padidinimo ir skatindamos darnią plėtrą bei aplinkosauginį integralumą.
2.      Savanoriškai imdamosi bendradarbiavimo priemonių, pagal kurias tarptautiniu lygiu tarp
valstybių perduotais švelninimo rezultatais naudojamasi įgyvendinant nacionaliniu lygmeniu
nustatytus įpareigojančius veiksmus, Šalys turi skatinti darnią plėtrą ir užtikrinti aplinkosauginį
integralumą bei skaidrumą, taip pat ir valdymo srityje, ir taikyti griežtus apskaitos reikalavimus, kad
užtikrintų, inter alia, jog bus išvengta dvigubos apskaitos ir laikomasi Šalių konferencijos, kuri yra ir
šio Susitarimo Šalių susirinkimas, priimtų gairių.

                                                   4
 ---pagebreak--- 3.      Tarptautiniu lygiu perduotais švelninimo rezultatais įgyvendinant nacionaliniu lygmeniu
nustatytus įpareigojančius veiksmus pagal šį Susitarimą naudojamasi savanoriškai ir tik leidus
dalyvaujančioms Šalims.
4.       Šiuo Susitarimu, vadovaujant ir prižiūrint Šalių konferencijai, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių
susirinkimas, nustatomas mechanizmas, kurio paskirtis yra prisidėti prie išmetamųjų šiltnamio efektą
sukeliančių dujų kiekio mažinimo ir paramos darniai plėtrai, ir kuriuo Šalys naudojasi savanoriškai. Jį
prižiūri Šalių konferencijos, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas, paskirtas komitetas, ir juo
siekiama:
        (a)     skatinti išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimą, kartu
skatinant darnų vystymąsi;
        (b)    suteikti paskatų ir sudaryti geresnes sąlygas Šalies įgaliotiems viešiesiems ir
privatiems subjektams dalyvauti išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo
veikloje;
        (c)    padėti mažinti išmetamųjų teršalų kiekį priimančiojoje Šalyje, kuriai švelninimo
veikla bus naudinga dėl sumažėjusio išmetamųjų teršalų kiekio, kuriuo galės pasinaudoti ir kita Šalis
vykdydama savo nacionaliniu lygmeniu nustatytus įpareigojančius veiksmus;
        (d)     pasiekti, kad būtų sumažintas bendras pasaulinis išmetamųjų teršalų kiekis.
5.     Įgyvendinant šio straipsnio 4 dalyje nurodytą mechanizmą pasiektu išmetamųjų teršalų
sumažintu kiekiu negalima remtis siekiant įrodyti, kad priimančioji Šalis įgyvendino savo
nacionaliniu lygmeniu nustatytus įpareigojančius veiksmus, jei šį sumažintą išmetamųjų teršalų kiekį
panaudoja kita Šalis, savo nacionaliniu lygmeniu nustatytiems įpareigojantiems veiksmams
įgyvendinti.
6.      Šalių konferencija, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas, užtikrina, kad dalis pajamų,
gautų vykdant veiklą pagal šio straipsnio 4 dalyje nustatytą mechanizmą, būtų panaudota
administracinėms išlaidoms padengti, taip pat padedant padengti prisitaikymo išlaidas
besivystančioms valstybėms, šio Susitarimo Šalims, kurios yra ypač pažeidžiamos dėl neigiamo
klimato kaitos poveikio.
7.       Šalių konferencija, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas, per savo pirmąją sesiją
patvirtina šio straipsnio 4 dalyje nurodytam mechanizmui taikytinas taisykles, tvarką ir procedūras.
8.       Šalys pripažįsta, jog svarbu, kad jos galėtų pasinaudoti kompleksiniais, visa apimančiais ir
suderintais su rinka nesusijusiais metodais, padedančiais joms koordinuotai ir veiksmingai
įgyvendinti nacionaliniu lygmeniu nustatytus įpareigojančius veiksmus, atsižvelgiant į darnaus
vystymosi ir skurdo panaikinimo poreikius, jei reikia pasitelkiant, inter alia, švelninimo,
prisitaikymo, finansavimo, technologijų perdavimo ir pajėgumų stiprinimo priemones. Šiais metodais
siekiama:
        (a)     skatinti didesnius taršos mažinimo švelninimo ir prisitaikymo užmojus;
       (b)    didinti viešojo ir privačiojo sektoriaus dalyvavimą įgyvendinant nacionaliniu
lygmeniu nustatytus įpareigojančius veiksmus;
       (c)      numatyti priemonių ir atitinkamų institucijų bendradarbiavimo koordinavimo
galimybes.
9.      Šiuo Susitarimu nustatoma su rinka nesusijusių darnaus vystymosi metodų sistema, siekiant
paskatinti šio straipsnio 8 dalyje nurodytų su rinka nesusijusių metodų įgyvendinimą.

                                             7 straipsnis
1. Šiuo Susitarimu Šalys nustato visuotinį prisitaikymo tikslą: sustiprinti gebėjimą prisitaikyti,
padidinti atsparumą ir sumažinti pažeidžiamumą dėl klimato kaitos, siekiant

                                                   5
 ---pagebreak---  prisidėti prie darnaus vystymosi ir užtikrinti tinkamas atsakomąsias prisitaikymo priemones,
atsižvelgiant į 2 straipsnyje nurodytą siekiamą temperatūros tikslą.
2.       Šalys pripažįsta, kad prisitaikymas yra visuotinis uždavinys, kurį būtina spręsti vietos,
žemesnio nei nacionalinio lygmens, nacionaliniais, regioniniais ir tarptautiniais mastais, ir kad
prisitaikymas yra esminė ilgalaikio visuotinio atsako į klimato kaitą sudedamoji dalis bei indėlis,
siekiant apsaugoti žmones, pragyvenimo šaltinius ir ekosistemas, atsižvelgiant į būtinybę nedelsiant
atsiliepti į besivystančių valstybių, šio Susitarimo Šalių, kurios yra ypač pažeidžiamos neigiamo
klimato kaitos poveikio, poreikius.
3.      Besivystančių valstybių, šio Susitarimo Šalių, prisitaikymo pastangos pripažįstamos laikantis
tvarkos, patvirtintos per Šalių konferencijos, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas, pirmąją
sesiją.
4.       Šalys pripažįsta, kad dabartiniai prisitaikymo poreikiai yra nemaži ir kad didesnio užmojo
švelninimo veiksmai gali sumažinti poreikį imtis papildomų prisitaikymo veiksmų, o didesni
prisitaikymo poreikiai gali pareikalauti didesnių prisitaikymo išlaidų.
5.       Šalys pripažįsta, kad prisitaikymo veiksmai turėtų būti inicijuojami valstybių, orientuoti į
lyčių lygybę, dalyvaujamojo pobūdžio ir visiškai skaidrūs, atsižvelgiant į pažeidžiamas grupes,
bendruomenes bei ekosistemas, taip pat turi remtis ir vadovautis pažangiausiomis turimomis mokslo
žiniomis ir, prireikus, tradicinėmis žiniomis, čiabuvių tautų žiniomis ir vietos žinių sistemomis,
siekiant, kad prisitaikymo klausimai, kai tinkama, būtų įtraukiami į susijusią socialinę bei ekonominę
ir aplinkosaugos politiką ir veiksmus.
6.     Šalys pripažįsta, kad svarbu remti tarptautinį bendradarbiavimą prisitaikymo srityje, taip pat
svarbu atsižvelgti į besivystančių valstybių, šio Susitarimo Šalių, visų pirma tų, kurios yra ypač
pažeidžiamos neigiamo klimato kaitos poveikio, poreikius.
7.       Šalys turėtų stiprinti savo bendradarbiavimą gerinant prisitaikymo veiksmus pagal Kankūno
prisitaikymo prie klimato kaitos programą, taip pat ir:
         (a)      dalydamosi informacija, gerąja praktika, patirtimi ir įgytomis žiniomis, taip pat ir tais
atvejais, kai tai susiję su mokslu, planavimu, politika ir prisitaikymo veiksmų įgyvendinimu;
        (b)     stiprindamos institucines struktūras, skirtas reikiamai informacijai bei žinioms
susisteminti ir techninei paramai bei konsultacijoms Šalims teikti, įskaitant Konvencijoje šiam
Susitarimui įgyvendinti nustatytas priemones;
        (c)    stiprindamos mokslines žinias klimato kaitos srityje, įskaitant mokslinius tyrimus,
sistemišką klimato kaitos stebėseną ir ankstyvojo perspėjimo sistemas, tokiais būdais, kad tai suteiktų
naudingos informacijos klimato tarnyboms ir padėtų priimti sprendimus;
         (d)   padėdamos besivystančioms valstybėms, šio Susitarimo Šalims, nustatyti veiksmingą
prisitaikymo praktiką, prisitaikymo poreikius, prioritetus, paramą, teikiamą ir gaunamą prisitaikymo
veiksmams ir pastangoms, taip pat sunkumus bei trūkumus taip, kad tai skatintų gerąją patirtį;
        (e)     didindamos prisitaikymo veiksmų veiksmingumą ir ilgaamžiškumą.
8.      Specializuotos Jungtinių Tautų organizacijos ir agentūros raginamos remti Šalių pastangas
įgyvendinant šio straipsnio 7 dalyje nurodytus veiksmus, atsižvelgiant į šio straipsnio 5 dalies
nuostatas.
9.      Kiekviena Šalis prireikus imasi vykdyti prisitaikymo planavimo procesus ir įgyvendinti
veiksmus, įskaitant reikalingų planų, politikos ir (arba) veiksmų dokumentų rengimą ar tobulinimą.
Tai gali apimti:

                                                    6
 ---pagebreak---        (a)     prisitaikymo veiksmus, įsipareigojimų vykdymą ir (arba) dedamas pastangas;
       (b)     nacionalinių prisitaikymo planų rengimo ir įgyvendinimo procesą;
       (c)    klimato kaitos poveikio ir pažeidžiamumo vertinimą, kuriuo siekiama parengti
nacionaliniu lygmeniu nustatomus prioritetinius įpareigojančius veiksmus, atsižvelgiant į
pažeidžiamus asmenis, vietoves ir ekosistemas;
        (d)    prisitaikymo planų, politikos, programų ir veiksmų stebėjimą, vertinimą ir atitinkamų
žinių kaupimą;
        (e)    socialinių, ekonominių ir ekologinių sistemų atsparumo stiprinimą ekonomikos
diversifikavimo, tvaraus gamtinių išteklių valdymo ir kt. priemonėmis.
10.    Kiekviena Šalis prireikus turėtų pateikti ir periodiškai atnaujinti pranešimą apie prisitaikymą,
kuriame galima nurodyti prioritetus, įgyvendinimo ir paramos poreikius, planus ir veiksmus,
papildomai nesukuriant naštos besivystančioms valstybėms, šio Susitarimo Šalims.
11.      Šio straipsnio 10 dalyje minimas pranešimas apie prisitaikymą prireikus teikiamas ar
atnaujinamas periodiškai kaip sudėtinė kitų pranešimų ar dokumentų, įskaitant nacionalinį
prisitaikymo planą, 4 straipsnio 2 dalyje nurodytus nacionaliniu lygmeniu nustatytus įpareigojančius
veiksmus ir (arba) nacionalinį pranešimą, dalis arba kartu su jais.
12.    Šio straipsnio 10 dalyje nurodyti pranešimai apie prisitaikymą registruojami Sekretoriato
tvarkomame viešajame registre.
13.     Besivystančioms valstybėms, šio Susitarimo Šalims, teikiama nuolatinė ir padidinta
tarptautinė parama šio straipsnio 7, 9, 10 ir 11 dalims įgyvendinti, remiantis 9–11 straipsnių
nuostatomis.
14.    Atliekant 14 straipsnyje minėtą bendros pažangos vertinimą, inter alia:
       (a)     įvertinamos besivystančių valstybių, šio Susitarimo Šalių, prisitaikymo pastangos;
        (b)    stiprinamas prisitaikymo veiksmų įgyvendinimas, atsižvelgiant į šio straipsnio 10
dalyje minėtą pranešimą apie prisitaikymą;
       (c)   įvertinamas      prisitaikymo    ir   prisitaikymui   skirtos   paramos   tinkamumas     ir
veiksmingumas;
        (d)     įvertinama bendra pažanga siekiant visuotinio prisitaikymo tikslo, nurodyto šio
straipsnio 1 dalyje.

                                             8 straipsnis
1.       Šalys pripažįsta, kaip svarbu išvengti nuostolių ir žalos, kuriuos nulemia neigiami klimato
kaitos padariniai, kaip antai ekstremalūs meteorologiniai reiškiniai ir lėtai prasidedantys reiškiniai,
taip pat pripažįsta darnaus vystymosi vaidmenį mažinant tokių nuostolių ir žalos pavojų.
2.      Varšuvos tarptautinis klimato kaitos poveikio sukeltų nuostolių ir žalos mechanizmas
taikomas vadovaujant ir konsultuojant Šalių konferencijai, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių
susirinkimas, ir gali būti patobulintas bei sustiprintas Šalių konferencijos, kuri yra ir šio Susitarimo
Šalių susirinkimas, sprendimu.
3.     Su neigiamu klimato kaitos poveikiu sietinų nuostolių ir žalos atžvilgiu Šalys turėtų plėsti
savo žinias, veiksmus ir paramą, prireikus pasinaudodamos ir Varšuvos tarptautiniu mechanizmu,
vadovaudamosi bendradarbiavimo ir pagalbos principais.

                                                   7
 ---pagebreak--- 4.      Todėl siekiant plėsti minėtas žinias, veiksmus ir paramą, bendradarbiavimo ir paramos sritys
galėtų apimti:
        (a)     ankstyvąsias perspėjimo sistemas;

        (b)     pasirengimą ekstremaliosioms situacijoms;

        (c)     lėtai prasidedančius reiškinius;

        (d)     reiškinius, galinčius sukelti neatitaisomus ilgalaikius nuostolius ir žalą;

        (e)     kompleksinį rizikos vertinimą ir valdymą;

        (f)     rizikos draudimo priemones, klimato rizikos paskirstymą ir kitus draudimo

        sprendimus;

        (g)     neturtinę žalą;

         (h)    bendruomenių, pragyvenimo šaltinių ir ekosistemų atsparumą.
5.       Varšuvos tarptautinis mechanizmas bendradarbiauja su veikiančiais pagal Susitarimą
įsteigtais struktūriniais vienetais ir ekspertų grupėmis, taip pat Susitarime nenumatytomis
susijusiomis organizacijomis ir ekspertų grupėmis.

                                              9 straipsnis
1.      Išsivysčiusios valstybės, šio Susitarimo Šalys, finansiškai remia besivystančias valstybes, šio
Susitarimo Šalis, švelninimo ir prisitaikymo srityje, tęsdamos savo įsipareigojimų pagal Konvenciją
įgyvendinimą.
2.      Kitos Šalys raginamos suteikti ar tęsti tokią paramą savanoriškai.
3.      Dėdamos visuotines pastangas, išsivysčiusios valstybės, šio Susitarimo Šalys, turėtų išlaikyti
lyderių pozicijas telkiant kovos su klimato kaita finansavimą iš įvairiausių šaltinių, priemonių ir
kanalų, turėdamos omenyje svarbų valstybės finansavimo vaidmenį, imdamosi įvairiausių veiksmų,
įskaitant paramą valstybių inicijuotoms strategijoms, ir atsižvelgdamos į besivystančių valstybių, šio
Susitarimo Šalių, poreikius ir prioritetus. Telkiant kovos su klimato kaita finansavimą turi būti
siekiama pažangos, palyginti su ankstesnėmis pastangomis.
4.       Skiriant didesnį finansavimą, turėtų būti siekiama prisitaikymo ir švelninimo pusiausvyros,
atsižvelgiant į valstybių inicijuotas strategijas, taip pat besivystančių valstybių, šio Susitarimo Šalių,
visų pirma tų, kurios ypač pažeidžiamos neigiamo klimato kaitos poveikio ir kurių pajėgumai labai
riboti, kaip antai mažiausiai išsivysčiusių valstybių ir mažų besivystančių salų valstybių, prioritetus ir
poreikius, apsvarstant valstybinio finansavimo ir subsidijavimo poreikį prisitaikymui.
5.       Išsivysčiusios valstybės, šio Susitarimo Šalys, kas dvejus metus paskelbia atitinkamus
orientacinius kiekybinius ir kokybinius duomenis šio straipsnio 1 ir 3 dalyse nurodytais klausimais,
įtraukdamos turimus duomenis apie valstybės finansavimą, numatomą skirti valstybėms, šio
Susitarimo Šalims. Kitos finansavimą teikiančios Šalys raginamos tokią informaciją kas dvejus metus
skelbti savanoriškai.
6.      Atliekant 14 straipsnyje nurodytos bendros pažangos vertinimą, atsižvelgiama į susijusią
besivystančių valstybių, šio Susitarimo Šalių, ir (arba) Susitarimu įsteigtų struktūrinių vienetų
pateiktą informaciją apie pastangas, susijusias su klimato kaitos finansavimu.
7.      Išsivysčiusios valstybės, šio Susitarimo šalys, kas dvejus metus skaidriai ir nuosekliai
pateikia informaciją apie paramą besivystančioms valstybėms, šio Susitarimo Šalims, skiriamą ir
telkiamą valstybės intervencijomis, laikydamosi tvarkos, procedūrų ir gairių, kurias turi patvirtinti
Šalių konferencija, kuri yra ir Šio Susitarimo Šalių susirinkimas, per savo

                                                    8
 ---pagebreak--- pirmąją sesiją, kaip nurodyta 13 straipsnio 13 dalyje. Kitos Šalys yra raginamos tai padaryti.
8.     Konvencijos finansavimo mechanizmas, įskaitant              jį   administruojančius   subjektus,
naudojamas kaip Susitarimo finansavimo mechanizmas.
9.      Šį Susitarimą įgyvendinančios institucijos, įskaitant Konvencijos finansavimo mechanizmą
administruojančius subjektus, stengiasi sudaryti tinkamas sąlygas finansavimui gauti, taikydamos
supaprastintas ir veiksmingas tvirtinimo procedūras ir teikdamos didesnę pasirengimo paramą
besivystančioms valstybėms Šalims, visų pirma mažiausiai išsivysčiusioms valstybėms ir mažoms
besivystančioms salų valstybėms, atsižvelgdamos į jų nacionalines klimato strategijas ir planus.

                                            10 straipsnis
1.      Šalys vadovaujasi ilgalaike vizija dėl visapusiško technologijų plėtros ir perdavimo
įgyvendinimo svarbos siekiant pagerinti atsparumą klimato kaitai ir sumažinti išmetamųjų šiltnamio
efektą sukeliančių dujų kiekį.
2.     Šalys, turėdamos omenyje technologijų svarbą įgyvendinant švelninimo ir prisitaikymo
veiksmus pagal šį Susitarimą ir pripažindamos dedamas technologijų panaudojimo ir sklaidos
pastangas, stiprina bendradarbiavimą technologijų plėtros ir perdavimo srityje.
3.     Pagal Konvenciją nustatytas Technologijų mechanizmas naudojamas šiam Susitarimui
įgyvendinti.
4.      Šiuo Susitarimu sukuriama technologijų sistema, skirta visapusiškai pagalbai Technologijų
mechanizmo veiklai teikti, skatinant ir padedant geriau įgyvendinti technologijų plėtros ir perdavimo
veiksmus ir taip remiant šio Susitarimo įgyvendinimą, kad būtų įgyvendinta šio straipsnio 1 dalyje
minėta ilgalaikė vizija.
5.      Siekiant veiksmingo ir ilgalaikio visuotinio atsako į klimato kaitą, taip pat skatinant
ekonomikos augimą ir darnią plėtrą, itin svarbu spartinti, skatinti naujoves ir sudaryti joms sąlygas.
Šios pastangos prireikus remiamos panaudojant ir Technologijų mechanizmą, ir finansinėmis
priemonėmis, per Konvencijos finansavimo mechanizmą, siekiant bendradarbiavimo mokslinių
tyrimų ir plėtros srityje, taip pat gerinant technologijų prieinamumą besivystančioms valstybėms, šio
Susitarimo Šalims, visų pirma ankstyvuosiuose technologijų ciklo etapuose.
6.      Besivystančioms valstybėms, šio Susitarimo Šalims, teikiama parama, taip pat ir finansinė,
šiam straipsniui įgyvendinti, kad, be kita ko, būtų sustiprintas bendradarbiavimas technologijų plėtros
ir perdavimo srityje skirtinguose technologijų ciklo etapuose, siekiant švelninimui ir prisitaikymui
skiriamos paramos pusiausvyros. Atliekant 14 straipsnyje nurodytos bendros pažangos vertinimą,
atsižvelgiama į turimą informaciją dėl pastangų remti besivystančias valstybes, šio Susitarimo Šalis,
technologijų plėtros ir perdavimo srityse.

                                            11 straipsnis
1.      Šiame Susitarime numatytas pajėgumų stiprinimas turėtų padidinti besivystančių valstybių,
šio Susitarimo Šalių, visų pirma mažiausiai pajėgių valstybių, kaip antai mažiausiai išsivysčiusių
valstybių ir tų, kurios ypač pažeidžiamos neigiamo klimato kaitos poveikio, pavyzdžiui, mažų
besivystančių salų valstybių, pajėgumus ir gebėjimą imtis efektyvių veiksmų dėl klimato kaitos, taip
pat ir, inter alia, įgyvendinti prisitaikymo ir švelninimo veiksmus, ir turėtų padėti užtikrinti
technologijų plėtrą, sklaidą ir panaudojimą, kovos su klimato kaita finansavimo prieinamumą,
švietimą, mokymą ir visuomenės informavimą susijusiais klausimais, taip pat informacijos teikimą
skaidriai, tiksliai ir laiku.
2.      Pajėgumų stiprinimas turi būti inicijuotas valstybių, pagrįstas nacionaliniais poreikiais ir į
juos orientuotas, ir turi būti siekiama, kad jie nuosavybės teise priklausytų valstybėms, šio Susitarimo
Šalims, ypač besivystančioms valstybėms, šio Susitarimo Šalims,

                                                   9
 ---pagebreak---  taip pat ir nacionaliniu, žemesniu nei nacionaliniu bei vietos lygmeniu. Pajėgumų stiprinimas turi
būti pagrįstas žiniomis, sukauptomis vykdant Konvencijoje numatytą pajėgumų stiprinimo veiklą, ir
tai turi būti veiksmingas, pasikartojantis, dalyvaujamojo pobūdžio, kompleksiškas ir į lyčių lygybę
orientuotas procesas.

3.     Visos Šalys turi bendradarbiauti stiprindamos besivystančių valstybių, šio Susitarimo Šalių,
pajėgumą įgyvendinti šį Susitarimą. Išsivysčiusios valstybės, šio Susitarimo Šalys, turėtų didinti
paramą besivystančių valstybių, šio Susitarimo Šalių, pajėgumų stiprinimo veiksmams.

4.      Visos Šalys, stiprinančios besivystančių valstybių, šio Susitarimo Šalių, pajėgumus
įgyvendinti šį Susitarimą regioninėmis, dvišalėmis, daugiašalėmis ir kt. priemonėmis, nuolat praneša
apie šių pajėgumų stiprinimo veiksmus ar priemones. Besivystančios valstybės, šio Susitarimo Šalys,
turėtų nuolat pateikti informaciją apie pažangą įgyvendinant pajėgumų stiprinimo planus, politiką,
veiksmus ar priemones šiam Susitarimui įgyvendinti.

5.      Pajėgumų stiprinimo veikla tobulinama per atitinkamas institucines struktūras šio Susitarimo
įgyvendinimui remti, taip pat ir per atitinkamas Konvencijoje numatytas institucines struktūras šiam
Susitarimui įgyvendinti. Šalių konferencija, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas, per pirmąją
savo sesiją apsvarsto ir priima sprendimą dėl pirminių institucinių struktūrų pajėgumams stiprinti.

                                             12 straipsnis
        Šalys bendradarbiauja imdamosi reikiamų priemonių, kad pagerintų švietimą, mokymą,
visuomenės informavimą, visuomenės dalyvavimą ir informacijos prieinamumą visuomenei klimato
kaitos srityje, pripažindamos šių veiksmų svarbą sustiprinant Susitarime numatytus veiksmus.

                                             13 straipsnis
1.      Siekiant abipusio pasitikėjimo ir skatinant veiksmingą įgyvendinimą, šiuo Susitarimu
sukuriama patobulinta veiklos ir paramos skaidrumo užtikrinimo sistema, suteikianti lankstumą
Šalims, kuri nustatoma atsižvelgiant į jų skirtingus pajėgumus, ir besiremiant jų bendra patirtimi.

2.      Skaidrumo užtikrinimo sistema suteikia lankstumą įgyvendinant šio straipsnio nuostatas toms
besivystančioms valstybėms, šio Susitarimo Šalims, kurioms jis būtinas, atsižvelgiant į jų pajėgumus.
Šis lankstumas turi atsispindėti taikant šio straipsnio 13 dalyje nurodytą tvarką, procedūras bei gaires.

3.      Skaidrumo užtikrinimo sistema turi būti sukurta patobulinant Konvencijoje numatytas
priemones skaidrumui užtikrinti, pripažįstant specialias mažiausiai išsivysčiusių valstybių ir mažų
besivystančių salų valstybių aplinkybes, ir ji turi būti įgyvendinta siekiant padėti, pernelyg nesikišant
ir nebaudžiant, gerbiant nacionalinį suverenumą ir išvengiant per didelės naštos Šalims.

4.      Konvencijoje numatytos priemonės skaidrumui užtikrinti, įskaitant nacionalinius pranešimus,
dvimetes ataskaitas ir atnaujintas dvimetes ataskaitas, tarptautinį vertinimą ir peržiūrą bei tarptautines
konsultacijas ir analizę, sudaro dalį tos patirties, kuria remiamasi rengiant šio straipsnio 13 dalyje
numatytą tvarką, procedūras bei gaires.
5.      Veiksmų skaidrumo užtikrinimo sistemos paskirtis – leisti aiškiai suvokti kovos su klimato
kaita veiksmus, atsižvelgiant į Konvencijos 2 straipsnyje nustatytą tikslą, taip pat užtikrinant aiškumą
ir stebint Šalių pažangą įgyvendinant savo individualius nacionaliniu lygmeniu nustatytus
įpareigojančius veiksmus pagal 4 straipsnį ir Šalių prisitaikymo

                                                    10
 ---pagebreak---  įpareigojančius veiksmus pagal 7 straipsnį, įskaitant gerąją patirtį, prioritetus, poreikius bei
trūkumus, kad šia informacija būtų galima pasinaudoti atliekant 14 straipsnyje numatytos bendros
pažangos vertinimą.
6.       Paramos skaidrumo užtikrinimo sistemos paskirtis – užtikrinti aiškumą dėl paramos, kurią
teikia ir gauna atitinkamos atskiros Šalys įgyvendindamos kovos su klimato kaita veiksmus pagal 4,
7, 9, 10 ir 11 straipsnius, ir, jei įmanoma, pateikti visapusišką visos suteiktos finansinės paramos
apžvalgą, kad šia informacija būtų galima pasinaudoti atliekant 14 straipsnyje numatytos bendros
pažangos vertinimą.
7.     Kiekviena Šalis nuolat teikia šią informaciją:
        (a)     nacionalinę dėl žmogaus veiklos iš taršos šaltinių išmesto ir šalinimo absorbentais
pašalinto išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio apskaitos ataskaitą, parengtą pagal
gerąja patirtimi pagrįstas metodikas, pripažintas Tarpvyriausybinės klimato kaitos komisijos ir
sutartas Šalių konferencijoje, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas;
      (b)      informaciją, leidžiančią stebėti pažangą, pasiektą įgyvendinant Šalies nacionaliniu
lygmeniu nustatytus įpareigojančius veiksmus ir pasiekiant jų tikslus pagal 4 straipsnį.
8.       Kiekviena Šalis prireikus taip pat turėtų teikti informaciją dėl klimato kaitos poveikio ir
prisitaikymo pagal 7 straipsnį.
9.       Išsivysčiusios valstybės, šio Susitarimo Šalys, teikia, o kitos paramą teikiančios Šalys turėtų
teikti informaciją apie besivystančiai valstybei, šio Susitarimo Šaliai, pagal 9–11 straipsnius suteiktą
finansinę, technologijų perdavimo bei pajėgumų stiprinimo paramą.
10.     Besivystančios valstybės, šio Susitarimo Šalys, turėtų teikti informaciją apie reikalingą ir
gautą finansinę, technologijų perdavimo ir pajėgumų stiprinimo paramą, pagal 9–11 straipsnius.
11.     Kiekvienos Šalies pagal šio straipsnio 7 ir 9 dalis pateiktą informaciją patikrina techniniai
ekspertai, kaip nustatyta Sprendime 1/CP.21. Jei atsižvelgiant į valstybės, šio Susitarimo Šalies,
pajėgumus tai reikalinga, per patikrinimo procesą jai padedama nustatyti pajėgumų stiprinimo
poreikius. Be to, kiekviena Šalis dalyvauja daugiašaliame pagalbinio pobūdžio 9 straipsnyje numatytų
veiksmų įgyvendinimo pažangos ir savo nacionaliniu lygmeniu nustatytų įpareigojančių veiksmų
įgyvendinimo ir jų tikslų pasiekimo vertinime.
12.     Techniniai ekspertai, atlikdami šioje dalyje numatytą patikrinimą, įvertina Šalies teikiamą
paramą, jei taikytina, ir tai, kaip ji įgyvendina savo nacionaliniu lygmeniu nustatytus įpareigojančius
veiksmus ir pasiekia jų tikslus. Atliekant patikrinimą Šaliai taip pat nurodoma, ką reikia tobulinti, ir
patikrinama, ar informacija atitinka šio straipsnio 13 dalyje nurodytą tvarką, procedūras bei gaires,
atsižvelgiant į Šaliai pagal šio straipsnio 2 dalį suteiktą lankstumą. Atliekant patikrinimą, ypatingas
dėmesys skiriamas atitinkamiems besivystančių valstybių, šio Susitarimo Šalių, pajėgumams ir
aplinkybėms.
13.     Šalių konferencija, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas, per savo pirmąją sesiją,
remdamasi Konvencijoje numatytų skaidrumo užtikrinimo priemonių taikymo patirtimi ir
išplėtodama šio straipsnio nuostatas, pagal poreikį patvirtina bendrą tvarką, procedūras bei gaires
veiksmų ir pagalbos skaidrumui užtikrinti.
14.     Besivystančioms valstybėms teikiama parama šiam straipsniui įgyvendinti.
15.    Be to, nuolat remiamas besivystančių valstybių, šio Susitarimo Šalių, skaidrumo užtikrinimo
pajėgumų stiprinimas.

                                                   11
 ---pagebreak---                                              14 straipsnis
1.      Šalių konferencija, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas, periodiškai apžvelgia šio
Susitarimo įgyvendinimą, kad įvertintų pažangą, padarytą siekiant ilgalaikių šio Susitarimo tikslų
(„bendros pažangos įvertinimas"). Šalių konferencija šį kompleksinio ir pagalbinio pobūdžio
vertinimą atlieka įvertindama švelninimą, prisitaikymą bei įgyvendinimo ir paramos priemones ir
atsižvelgdama į lygybę ir pažangiausias turimas mokslo žinias.

2.      Šalių konferencija, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas, savo pirmąjį bendros
pažangos įvertinimą atlieka 2023 m., o vėliau kas penkerius metus, jei Šalių konferencija, kuri yra ir
šio Susitarimo Šalių susirinkimas, nenusprendžia kitaip.

3.       Bendros pažangos įvertinimo rezultatais Šalys remiasi nacionaliniu lygmeniu nustatytu būdu
atnaujindamos ir tobulindamos savo veiksmus bei paramą pagal atitinkamas šio Susitarimo nuostatas,
taip pat gerindamos tarptautinį bendradarbiavimą kovojant su klimato kaita.

                                             15 straipsnis
1.      Šiuo Susitarimu nustatomas mechanizmas, kurio paskirtis – padėti įgyvendinti šio Susitarimo
nuostatas ir skatinti jų laikymąsi.

2.      Šio straipsnio 1 dalyje nurodytą mechanizmą sudaro pagalbinio pobūdžio ekspertų komitetas,
kurio veikla yra skaidri, nepriešiška ir ne baudžiamojo pobūdžio. Komitetas ypatingą dėmesį skiria
atitinkamiems valstybių, šio Susitarimo Šalių, pajėgumams ir aplinkybėms.

3.      Komitetas veikia vadovaudamasis per Šalių konferencijos, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių
susirinkimas, pirmąją sesiją patvirtinta tvarka bei procedūromis ir kasmet atsiskaito Šalių
konferencijai, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas.

                                             16 straipsnis
1.      Aukščiausioji Konvencijos struktūra – Šalių konferencija yra ir šio Susitarimo Šalių
susirinkimas.

2.      Tos Konvencijos Šalys, kurios nėra šio Susitarimo Šalys, gali dalyvauti bet kurios Šalių
konferencijos, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas, darbe stebėtojo teisėmis. Kai Šalių
konferencija yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas, sprendimus pagal šį Susitarimą priima tik šio
Susitarimo Šalys.
3.      Kai Šalių konferencija yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas, bet koks Šalių konferencijos
biuro narys, atstovaujantis Konvencijos Šaliai bet tuo metu nebūdamas Susitarimo Šalies atstovas,
pakeičiamas papildomu nariu, kurį renka Susitarimo Šalys iš savo tarpo.

4.       Šalių konferencija, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas, nuolat vertina šio Susitarimo
įgyvendinimą ir pagal savo įgaliojimus priima sprendimus, būtinus veiksmingam jo įgyvendinimui
skatinti. Ji atlieka jai šiuo Susitarimu paskirtas funkcijas ir:

        (a)     steigia tokius pagalbinius komitetus, kokių reikia šiam Susitarimui įgyvendinti; ir

        (b)     atlieka bet kokias kitas funkcijas, kurių prireikia šiam Susitarimui įgyvendinti.

                                                   12
 ---pagebreak--- 5.      Šalių konferencijos darbo tvarkos taisyklės ir pagal Konvenciją taikomos finansinės
procedūros mutatis mutandis taikomos pagal šį Susitarimą, jei kitaip bendru sutarimu nenusprendžia
Šalių konferencija, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas.

6.      Šalių konferencijos, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas, pirmąją sesiją Sekretoriatas
sušaukia kartu su Šalių konferencijos pirmąja sesija, kurią planuojama surengti įsigaliojus šiam
Susitarimui. Vėlesnės eilinės Šalių konferencijos, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas, sesijos
rengiamos kartu su eilinėms Šalių konferencijos sesijomis, jeigu Šalių konferencija, kuri yra ir šio
Susitarimo Šalių susirinkimas, nenusprendžia kitaip.

7.      Neeilinės Šalių konferencijos, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas, sesijos rengiamos,
kai Šalių konferencija, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas, mano, jog to reikia, arba bet
kurios Šalies rašytiniu prašymu, jei per šešis mėnesius nuo tos dienos, kai Sekretoriatas pranešė apie
šį prašymą Šalims, jam pritaria bent trečdalis Šalių.

8.      Jungtinės Tautos ir jų specializuotos agentūros bei Tarptautinė atominės energetikos agentūra,
taip pat bet kuri jos valstybė narė ar stebėtoja, kuri nėra Konvencijos narė, gali būti atstovaujama
Šalių konferencijos, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas, sesijose stebėtojo teisėmis. Bet
kokiai nacionalinei ar tarptautinei, vyriausybinei ar nevyriausybinei įstaigai ar agentūrai, turinčiai
kompetenciją Susitarime reglamentuojamais klausimais ir informavusiai Sekretoriatą apie savo
pageidavimą būti atstovaujamai Šalių konferencijos, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas,
sesijoje stebėtojo teisėmis, gali būti suteikta tokia teisė, išskyrus atvejus, kai tam prieštarauja ne
mažiau kaip trečdalis dalyvaujančių Šalių. Stebėtojų priėmimui ir jų dalyvavimui taikomos šio
straipsnio 5 dalyje nurodytos darbo tvarkos taisyklės.

                                             17 straipsnis
1.      Pagal Konvencijos 8 straipsnį įsteigtas Sekretoriatas yra ir šio Susitarimo sekretoriatas.

2.      Konvencijos 8 straipsnio 2 dalis, kurioje nustatytos Sekretoriato funkcijos, ir Konvencijos 8
straipsnio 3 dalis dėl priemonių Sekretoriato veikimui užtikrinti, mutatis mutandis taikomos šiam
Susitarimui. Be to, Sekretoriatas atlieka funkcijas, kurios jam priskirtos pagal šį Susitarimą, taip pat
funkcijas, kurias atlikti jį įgaliojo Šalių konferencija, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas.

                                             18 straipsnis
1.      Pagal Konvencijos 9–10 straipsnius įsteigti Pagalbinis komitetas mokslinėms ir techninėms
konsultacijoms ir Pagalbinis įgyvendinimo komitetas yra, atitinkamai, ir šio Susitarimo Pagalbinis
komitetas mokslinėms ir techninėms konsultacijoms bei Pagalbinis įgyvendinimo komitetas.
Konvencijos nuostatos dėl minėtų dviejų komitetų veikimo mutatis mutandis taikomos šiam
Susitarimui. Pagalbinio komiteto mokslinėms ir techninėms konsultacijoms ir Pagalbinio
įgyvendinimo komiteto posėdžiai rengiami kartu su, atitinkamai, Konvencijos Pagalbinio komiteto
mokslinėms ir techninėms konsultacijoms ir Pagalbinio įgyvendinimo komiteto posėdžiais.
2.      Konvencijos Šalys, kurios nėra šio Susitarimo Šalys, gali stebėtojo teisėmis dalyvauti bet
kurios pagalbinių komiteto sesijos darbe. Kai pagalbiniai

                                                   13
 ---pagebreak--- komitetai yra šio Susitarimo pagalbiniai komitetai, sprendimai pagal šį Susitarimą priimami tik šio
Susitarimo Šalių.

3. Kai pagal Konvencijos 9–10 straipsnius įsteigti pagalbiniai komitetai atlieka savo funkcijas
spręsdami su šiuo Susitarimu susijusius klausimus, bet kuris minėtų pagalbinių komitetų biurų narys,
atstovaujantis Konvencijos Šaliai, bet tuo metu nebūdamas Susitarimo Šalies atstovas, pakeičiamas
papildomu nariu, kurį renka Susitarimo Šalys iš savo tarpo.

                                            19 straipsnis
1.       Pagalbiniai komitetai ar kitos pagal Konvenciją įsteigtos institucinės struktūros, neminimos
šiame Susitarime, naudojamos šio Susitarimo tikslais, jei taip nusprendžia Šalių konferencija, kuri yra
ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas. Šalių konferencija, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas,
nustato tokių pagalbinių komitetų ar struktūrinių vienetų funkcijas.

2.     Šalių konferencija, kuri yra ir šio Susitarimo Šalių susirinkimas, gali tokiems papildomiems
komitetams ir institucinėms struktūroms teikti papildomas konsultacijas.

                                            20 straipsnis
1.      Šis Susitarimas teikiamas pasirašyti valstybėms bei regioninėms ekonominės integracijos
organizacijoms, Konvencijos Šalims, ir turi būti jų ratifikuotas, priimtas ar patvirtintas. Susitarimas
teikiamas pasirašyti Jungtinių Tautų būstinėje Niujorke nuo 2016 m. balandžio 22 d. iki 2017 m.
balandžio 21 d. Prie šio Susitarimo bus galima prisijungti nuo kitos dienos po to, kai baigiasi jo
pasirašymo laikotarpis. Ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentai
deponuojami depozitarui.

2.      Bet kuri regioninės ekonominės integracijos organizacija, kurios nė viena valstybė narė nėra
šio Susitarimo Šalis, tapusi šio Susitarimo Šalimi, privalo laikytis visų šiame Susitarime nustatytų
įpareigojimų. Jei tokių organizacijų viena ar daugiau valstybių narių yra šio Susitarimo Šalys, tokia
organizacija ir jos valstybės narės nusprendžia, kokia atsakomybė kiekvienai jų tenka vykdant šiame
Susitarime nustatytus įpareigojimus. Tokiais atvejais tokia organizacija ir jos valstybės narės neturi
teisės naudotis teisėmis pagal šį Susitarimą vienu ir tuo pačiu metu.

3.      Savo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentuose regioninės
ekonominės integracijos organizacijos nurodo savo kompetenciją šiuo Susitarimu reglamentuojamais
klausimais. Tokios organizacijos apie savo kompetencijos esminius pasikeitimus taip pat praneša
depozitarui, kuris savo ruožtu apie tai praneša Šalims.

                                            21 straipsnis
1.      Šis Susitarimas įsigalioja trisdešimtą dieną po to, kai ne mažiau kaip 55 Konvencijos Šalys,
kurių bendras pasauliniu mastu išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis sudaro bent 55
proc., deponavo savo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentus.

2.      Šio straipsnio 1 dalyje nurodytas „bendras pasauliniu mastu išmetamųjų šiltnamio efektą
sukeliančių dujų kiekis“ – tai kiekis pagal naujausius duomenis, Konvencijos Šalių pateiktus šio
Susitarimo priėmimo dieną arba anksčiau.

                                                   14
 ---pagebreak--- 3.       Kiekvienai valstybei ar regioninės ekonominės integracijos organizacijai, kuri ratifikuoja,
priima ar patvirtina šį Susitarimą arba prie jo prisijungia po to, kai šio straipsnio 1 dalyje nurodytos
įsigaliojimo sąlygos yra įvykdytos, šis Susitarimas įsigalioja trisdešimtą dieną nuo tos dienos, kai ji
deponuoja savo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentus.

4.      Taikant šio straipsnio 1 dalį, bet koks dokumentas, kurį deponuoja regioninės ekonominės
integracijos organizacija, nelaikomas tų dokumentų, kuriuos deponuoja organizacijos valstybės narės,
papildomu dokumentu.
                                             22 straipsnis
       Konvencijos 15 straipsnio nuostatos dėl Konvencijos pakeitimų priėmimo mutatis mutandis
taikomos šiam Susitarimui.
                                             23 straipsnis
1.     Konvencijos 16 straipsnio nuostatos dėl Konvencijos priedų priėmimo ir pakeitimų mutatis
mutandis taikomos šiam Susitarimui
2.      Šio Susitarimo priedai yra neatskiriama jo dalis ir, jei aiškiai nenustatyta kitaip, nuoroda į šį
Susitarimą kartu reiškia nuorodą į bet kurį jo priedą. Galima priimti tik tokius priedus, kuriuose
nurodomi tik mokslinio, techninio, procedūrinio ar administracinio pobūdžio sąrašai, formatai ar
kitokia aprašomoji medžiaga.

                                             24 straipsnis
       Konvencijos 14 straipsnis dėl ginčų sprendimo taikomas
šiam Susitarimui mutatis mutandis.

                                             25 straipsnis
1.      Kiekviena Šalis turi po vieną balsą, išskyrus atvejus, nustatytus šio straipsnio 2 dalyje.
2.      Regioninės ekonominės integracijos organizacijos savo kompetencijos klausimais naudojasi
teise turėti tiek balsų, kiek jos turi valstybių narių, šio Susitarimo Šalių. Tokia organizacija savo
balsavimo teise nesinaudoja, jei kuri nors jos valstybė narė pasinaudoja savo teise, ir atvirkščiai.

                                             26 straipsnis
       Šio Susitarimo depozitaras yra Jungtinių Tautų Generalinis Sekretorius.

                                             27 straipsnis
       Šiam Susitarimui negali būti taikomos jokios išlygos.

                                             28 straipsnis
1.     Praėjus trejiems metams po to, kai šis Susitarimas įsigaliojo kuriai nors Šaliai, ta Šalis bet
kuriuo metu gali pasitraukti iš šio Susitarimo pateikusi depozitarui pranešimą raštu.

2.     Toks pasitraukimas įsigalioja praėjus vieniems metams nuo tada, kai depozitaras gauna
pranešimą apie denonsavimą, arba vėliau, kaip nurodyta pranešime apie pasitraukimą.

3.      Laikoma, kad Šalis, pasitraukusi iš Konvencijos, taip pat pasitraukia ir iš šio Susitarimo.

                                                   15
 ---pagebreak---                                             29 straipsnis
        Šio Susitarimo originalas, kurio tekstai anglų, arabų, ispanų, kinų, prancūzų ir rusų kalbomis
yra autentiški, deponuojamas Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriui.

PRIIMTA du tūkstančiai penkioliktųjų metų gruodžio dvyliktą dieną Paryžiuje.
TAI PATVIRTINDAMI, toliau nurodyti tinkamai įgalioti asmenys pasirašė šį Susitarimą.

                                                  16
 ---documentbreak--- NA ---documentbreak---                            EUROPOS
                           KOMISIJA

                                                  Briuselis, 2016 06 10
                                                  COM(2016) 395 final

                                                  ANNEX 2

                                        PRIEDAS

                                           prie

                            Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo

     dėl Paryžiaus susitarimo, priimto pagal Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos
                       konvenciją, sudarymo Europos Sąjungos vardu

      Pagal Paryžiaus susitarimo 20 straipsnio 3 dalį pateikiama Sąjungos deklaracija

LT                                                                                LT
 ---pagebreak---                                                 PRIEDAS
                                                   prie

                                  Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo

         dėl Paryžiaus susitarimo, priimto pagal Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos
                           konvenciją, sudarymo Europos Sąjungos vardu

          Pagal Paryžiaus susitarimo 20 straipsnio 3 dalį pateikiama Sąjungos deklaracija

     Europos Sąjungos narės šiuo metu yra šios valstybės: Belgijos Karalystė, Bulgarijos
     Respublika, Čekijos Respublika, Danijos Karalystė, Vokietijos Federacinė Respublika, Estijos
     Respublika, Airija, Graikijos Respublika, Ispanijos Karalystė, Prancūzijos Respublika,
     Kroatijos Respublika, Italijos Respublika, Kipro Respublika, Latvijos Respublika, Lietuvos
     Respublika, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė, Vengrija, Maltos Respublika, Nyderlandų
     Karalystė, Austrijos Respublika, Lenkijos Respublika, Portugalijos Respublika, Rumunija,
     Slovėnijos Respublika, Slovakijos Respublika, Suomijos Respublika, Švedijos Karalystė ir
     Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė.
     Europos Sąjunga pareiškia, kad pagal Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač jos
     191 straipsnį ir 192 straipsnio 1 dalį, ji yra kompetentinga sudaryti tarptautinius susitarimus –
     taip pat vykdyti iš jų kylančias pareigas – kurie padeda siekti šių tikslų:
     -      išlaikyti, saugoti ir gerinti aplinkos kokybę;
     -      saugoti žmonių sveikatą;
     -      apdairiai ir racionaliai naudoti gamtos išteklius;
     -      remti tarptautinio lygio priemones, skirtas regioninėms ar pasaulinėms aplinkos
            problemoms spręsti, visų pirma kovai su klimato kaita.

     Europos Sąjunga pareiškia, kad 2015 m. kovo 6 d. pateiktuose numatomuose nacionaliniu
     lygmeniu nustatytuose įpareigojančiuose veiksmuose nurodytus įsipareigojimus Sąjunga ir jos
     valstybės narės vykdys drauge, kiekviena – pagal savo kompetenciją.
     Europos Sąjunga pagal Susitarimo 20 straipsnio 3 dalį ir toliau reguliariai teiks informaciją
     apie Europos Sąjungos teisės priemones, priimtas siekiant vykdyti jos įsipareigojimus,
     nurodytus nacionaliniu lygmeniu nustatytuose įpareigojančiuose veiksmuose.

LT                                                   2                                                   LT