               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 07 13
            COM(2017) 375 final
            2017/0158(COD)
            Pasiūlymas
            EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
            dėl kultūros vertybių importo
            {SWD(2017) 262 final}{SWD(2017) 263 final}

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

               Vadovaudamasi 2015 m. Europos saugumo darbotvarke
                  1
                ir 2016 m. Kovos su teroristų finansavimo stiprinimo veiksmų planu
                  2
               , Komisija paskelbė parengsianti pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto dėl kovos su neteisėta prekyba kultūros vertybėmis. Europos Parlamentas ir Taryba palankiai įvertino Europos saugumo darbotvarkę
                  3
                bei veiksmų planą ir paprašė imtis dar intensyvesnio darbo
                  4
               . 2017 m. kovo 15 d. buvo priimta direktyva dėl kovos su terorizmu, į kurią įtraukta nuostatų dėl baudžiamųjų sankcijų asmenims ar subjektams, teikiantiems materialinę paramą terorizmui
                  5
               .

               Ketinimas parengti pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto taip pat buvo paskelbtas Europos Komisijos ir Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai bendrame komunikate Europos Parlamentui ir Tarybai „ES tarptautinių kultūrinių ryšių strategijos kūrimas“
                  6
               .

               Tarptautiniu lygiu šis pasiūlymas taip pat turėtų būti vertinamas atsižvelgiant į 2017 m. liepos 8 d. G 20 vadovų deklaraciją
                  7
               , kurioje jie patvirtino įsipareigojimą spręsti alternatyvių teroristų finansavimo šaltinių problemą, įskaitant kovą su antikvarinių vertybių grobstymu ir neteisėtu gabenimu.

               Reglamentu ir toliau apibūdintais veiksmais taip pat atsižvelgiama į 2015 m. balandžio 30 d. Europos Parlamento rezoliuciją dėl ISIL / „Da'esh“ vykdomo kultūros objektų naikinimo, kurioje, be kita ko, raginama imtis griežtų veiksmų, kad būtų suardyta neteisėta prekyba kultūros vertybėmis ir būtų rengiamos Europos mokymo programos, skirtos teisėjams, policijos bei muitinės pareigūnams, valdžios institucijoms ir apskritai rinkos dalyviams, taip pat vykdyti informavimo kampanijas, kad būtų atgrasyta nuo kultūros vertybių, gautų iš neteisėtos prekybos, pirkimo ir pardavimo.

               2016 m. vasario 12 d. išvadose Taryba priminė, kad svarbu skubiai stiprinti kovą su neteisėta prekyba kultūros vertybėmis, ir paragino Komisiją kuo greičiau pasiūlyti teisėkūros priemonių šiuo klausimu.

               2017 m. kovo 24 d. Jungtinių Tautų Saugumo Taryba priėmė rezoliuciją 2347 (2017)
                  8
               , kurioje valstybių narių paprašė imtis priemonių kovoti su neteisėta prekyba kultūros vertybėmis ir neteisėtu jų gabenimu, visų pirma kai tai vyksta ginkluoto konflikto metu ir tuo užsiima teroristinės grupės. Be to, 2017 m. kovo mėn. G 7 šalių kultūros ministrai paragino visas šalis uždrausti prekiauti pagrobtomis ir neteisėtai į kitą šalį nugabentomis kultūros vertybėmis ir pabrėžė glaudesnio tarptautinių teisminių ir teisėtvarkos institucijų bendradarbiavimo svarbą
                  9
               .

               2017 m. kovo 25 d. Romos deklaracijoje 27 valstybių narių bei ES institucijų vadovai taip pat dar kartą patvirtino įsipareigojimą užtikrinti kultūros paveldo ir kultūros įvairovės apsaugą. 2018 metais – Europos kultūros paveldo metais – kova su neteisėta prekyba kultūros vertybėmis bus vienas pagrindinių Europos lygmens veiksmų.

               Iniciatyvos tikslas – užkirsti kelią neteisėtai iš trečiosios šalies eksportuotų kultūros vertybių importui ir saugojimui ES, taigi mažinti neteisėto kultūros vertybių gabenimo mastą, kovoti su teroristų finansavimu ir saugoti kultūros paveldą, visų pirma ginkluoto konflikto paveiktose kilmės šalyse esančius archeologinius objektus. Šiuo tikslu iniciatyva siūloma: nustatyti bendrą importuojamų kultūros vertybių apibrėžtį; užtikrinti, kad, pirkdami kultūros vertybes iš trečiųjų šalių, importuotojai laikytųsi rūpestingumo reikalavimo; nustatyti standartinę informaciją, kuria patvirtinama, kad prekės yra teisėtos; numatyti veiksmingų priemonių, kuriomis atgrasoma nuo neteisėto gabenimo; skatinti suinteresuotuosius subjektus aktyviai dalyvauti užtikrinant kultūros paveldo apsaugą.

               Pasiūlymas nesusijęs su programa REFIT.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

               Šiuo metu nėra bendrų taisyklių, reglamentuojančių kultūros vertybių importą iš trečiųjų šalių, išskyrus 2003 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1210/2003
                  10
                dėl tam tikrų konkrečių ekonominių ir finansinių santykių su Iraku apribojimo ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 36/2012
                  11
                dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, kuriuose nustatytas draudimas su šiomis šalimis prekiauti kultūros vertybėmis. Iniciatyva siekiama papildyti šias dvi priemones ir galiojantį ES teisės aktą dėl kultūros vertybių eksporto (Reglamentas (EB) Nr. 116/2009
                  12
               ).

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

               Siūlomas reglamentas yra paskutinė prekybos kultūros vertybėmis srities ES teisės aktų sistemos dalis. Iki šiol šią sistemą sudarė tik teisės aktai dėl kultūros vertybių eksporto
                  13
                ir dėl neteisėtai iš valstybės narės teritorijos išvežtų kultūros objektų grąžinimo
                  14
               . Kalbant apie importą, jam taikomos tik ribojamosios priemonės, susijusios su prekyba kultūros vertybėmis iš Irako ir Sirijos.

               Įgyvendinant reglamento nuostatas taip pat bus imtasi įvairių tiek vykdomų, tiek netrukus pradėsimų vykdyti ES lygmens veiksmų, kuriais bus šalinami tokie kultūros vertybių, kuriomis neteisėtai prekiaujama, pasiūlą ir paklausą skatinantys veiksniai, kaip nevienodo lygio pasirengimas ir nevienodai taikomi deramo rūpestingumo standartai valstybėse narėse, taip pat silpnas tam tikrų neteisėtai gabenamų objektų kilmės šalių gebėjimas, visų pirma esant nestabiliai padėčiai.

               Kova su neteisėtu kultūros vertybių gabenimu yra ES kovos su organizuotu nusikalstamumu dalis. Remiantis 2017 m. gegužės 18 d. Teisingumo ir vidaus reikalų tarybos sprendimu
                  15
               , pagal 2018–2021 m. kovos su sunkių formų ir organizuotu nusikalstamumu ES politikos ciklą bus tęsiamas tvirtesnis operatyvinis teisėsaugos institucijų bendradarbiavimas.

               Pagal 2017–2018 m. bandomąjį projektą ES kartu su Jungtinių Tautų švietimo, mokslo ir kultūros organizacija (UNESCO) parengs neteisėto kultūros vertybių gabenimo srities mokymo modulius, skirtus atitinkamoms specialistų grupėms, įskaitant policijos pareigūnus. Be to, vykdant tą patį bandomąjį projektą bus suteiktas finansavimas išsamiam neteisėtos prekybos kultūros vertybėmis aspektų tyrimui, daugiausia dėmesio skiriant neteisėto gabenimo maršrutams, apimčiai ir veiklos būdams, taip pat naujų technologijų panaudojimui, siekiant su juo kovoti.

               Įgyvendinant ES techninės pagalbos ir informacijos mainų programą (TAIEX) taip pat numatyta stiprinti teisėsaugos institucijų pajėgumus. Pastaraisiais metais surengti keli praktiniai seminarai kovos su neteisėta prekyba kultūros vertybėmis klausimais, pavyzdžiui, buvusiojoje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje, Turkijoje, Kosove, Bosnijoje ir Hercegovinoje ir Serbijoje. Anksčiau paramą pagal programą TAIEX galėjo gauti tik kaimyninės šalys, o dabar ji gali būti suteikta bet kuriai pasaulio valstybei.

               Kultūros paveldo ekspertai vis dažniau dalyvauja bendrose ES, Jungtinių Tautų ir Pasaulio banko poreikių po nelaimės vertinimo ir atkūrimo bei taikos stiprinimo vertinimo misijose, skirtose padėti įvertinti kultūros paveldui padarytą žalą ir kilusią riziką, įskaitant neteisėtą gabenimą.

               Šis iniciatyvų sąrašas nėra baigtinis. Jau netrukus bus įdiegta papildomų priemonių, kuriomis siekiama sudaryti palankesnes sąlygas įgyvendinti siūlomą reglamentą ir padėti pasiekti jo tikslus.

               Pasiūlymas taip pat atitinka kitas Sąjungos politikos kryptis ir juo padedama įgyvendinti priemones, konkrečiai:

               –
                     Europos saugumo darbotvarkę
                  16
               , kurioje pabrėžiama kovos su terorizmu ir organizuotu nusikalstamumu svarba;

               –
                     Kovos su teroristų finansavimu stiprinimo veiksmų planą, kuriame išvardytos politikos kryptys ir teisėkūros iniciatyvos (įskaitant šį pasiūlymą), kurios bus vykdomos kaip visapusiško požiūrio šioje srityje dalis;

               –
                     Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą dėl kovos su terorizmu ir pakeičiantį Tarybos pamatinį sprendimą 2002/475/TVR dėl kovos su terorizmu, į kurį įtrauktos nuostatos dėl baudžiamųjų sankcijų asmenims arba įmonėms, teikiantiems materialinę paramą terorizmui.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

               Remiantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 3 ir 207 straipsniais, ES turi išimtinę kompetenciją prekybos politikos ir muitų teisės aktų, pavyzdžiui, dėl muitinio tikrinimo priemonių importo metu, srityse.

               Pagal SESV 207 straipsnį Europos Parlamentui ir Tarybai suteikti įgaliojimai, priimant reglamentus pagal įprastą teisėkūros procedūrą, patvirtinti priemones, apibrėžiančias bendros prekybos politikos įgyvendinimo sistemą. Tokia priemonė yra, pavyzdžiui, Reglamentas (EB) Nr. 116/2009 dėl kultūros vertybių eksporto, kuris buvo priimtas remiantis SESV 207 straipsniu.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

               Netaikoma.

               •Proporcingumo principas

               Tinkamiausia politikos galimybė yra reguliuojamojo ir nereguliuojamojo pobūdžio politikos galimybių derinys. Siūloma reguliuojamojo pobūdžio priemonė taikoma įvairių rūšių kultūros vertybėms, tačiau dėl minimalaus šių prekių amžiaus ribos, kuri yra 250 metų, nevaržo teisėtos prekybos. Ši amžiaus riba rodo subalansuotą požiūrį, atitinkantį kai kuriose kitose valstybėse galiojančias taisykles, ir padės užtikrinti, kad nuoseklaus požiūrio būtų laikomasi tarptautiniu lygiu. Be to, tikrinimo lygis iki įvežant prekes į Sąjungos muitų teritoriją yra diferencijuotas atsižvelgiant į tai, kokia yra numanoma rizika, kad bus išgrobstyti tam tikrų kategorijų kultūros objektai, kaip antai archeologiniai radiniai arba monumentų dalys.

               Žr. poveikio vertinimo ataskaitoje, visų pirma jos 7.3.5 ir 7.4.4 skirsniuose pateiktą nuorodą į proporcingumo kriterijus.

               •Priemonės pasirinkimas

               Remiantis SESV 207 straipsniu, kuris yra pasiūlymo teisinis pagrindas, šiuo atveju tinkama priemonė yra Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas

               Šiuo metu ES teisės aktų, reglamentuojančių kultūros vertybių importą, nėra, todėl šis pasiūlymas nėra susijęs su ex post vertinimu ar tinkamumo patikrinimu.

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

               Komisijos surengtos konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis yra šios:

               1. Viešos konsultacijos
                  17
                serveryje Europa, per kurias nuo 2016 m. spalio 23 d. iki 2017 m. sausio 23 d. visos suinteresuotosios šalys galėjo pateikti atsiliepimų. Klausimynas buvo sudarytas taip, kad būtų galima nustatyti įvairių kategorijų suinteresuotųjų šalių – piliečių, įmonių, specialistų asociacijų ir interesų grupių atstovų, NVO bei pilietinės visuomenės, taip pat viešosios valdžios institucijų požiūrį ir nuomonę. Jame daugiausia dėmesio skirta šiems klausimams: neteisėto kultūros vertybių gabenimo problemai; su kultūros vertybių importu susijusiems veiksmams, kurių reikia imtis siekiant kovoti su neteisėta prekyba ir teroristų finansavimu; galimų teisėkūros priemonių poveikiui bei parametrams. Komisija gavo iš viso 305 atsiliepimus.

               Nors tvirtai pritariama tam, kad Sąjunga priimtų importo metu taikomas muitinės taisykles, nuomonės dėl to, ar tokios priemonės padėtų kovoti su organizuotu nusikalstamumu ir teroristų finansavimu, išsiskyrė; dauguma įmonių mano, kad tokios priemonės pasiekti šio tikslo nepadėtų. Dabartinės sistemos trūkumas yra tai, kad sunku nustatyti teisėtą kilmę. Nustatant, kurioms prekėms turėtų būti taikomos priemonės, pagrindiniais kriterijais laikoma kultūros vertybės retumas, istorinė ir (arba) edukacinė vertė, amžius ir tai, ar jos kilmės vieta yra konflikto zonoje. Panašu, kad įmonės pasisako už tai, kad savo paveldo apsaugos veiksmų imtųsi pirmiausia eksportuojančiosios šalys padedant ES, o viešosios valdžios institucijos ir pilietinė visuomenė reiškia stiprią paramą Sąjungos teisės aktams, kuriais suteikiami įgaliojimai muitinei užkirsti kelią neteisėtoms kultūros vertybėms patekti į ES.

               Kalbant apie reikalavimus dokumentams, kuriais įrodoma teisėta kilmė, atrodo, jog įmonės palankiausiai vertina tam tikrą autosertifikavimo formą (rašytinį patvirtinimą – affidavit), o viešosios valdžios institucijos – eksporto sertifikatus (iš tikrųjų iš rašytinių atsiliepimų panašu, kad jos teikia pirmenybę importo licencijų išdavimui remiantis eksporto sertifikatais).

               2. Ši iniciatyva taip pat buvo pristatyta Komisijos surengtuose trijuose Su kultūros vertybėmis susijusių muitinės klausimų ekspertų grupės (valstybių narių muitinių ir kultūros institucijų atstovų) posėdžiuose, o vėliau dėl jos pasikeista išsamiomis nuomonėmis ir aptarti įvairūs sunkumai bei tikslai. Valstybių narių delegatų taip pat paprašyta rašytu pareikšti poziciją dėl įvairių galimybių; kai kurie delegatai tai padarė. Nors visos valstybės narės sutinka, kad veiksmų reikėtų imtis importo stadijoje, pozicijos dėl to, kokias konkrečias priemones pasirinkti, išsiskyrė. Didelė valstybių narių grupė pasisakė už keleto kategorijų kultūros vertybių, tai yra tų, kurioms esant dabartinėms geopolitinėms aplinkybėms kyla didžiausia rizika, importo licencijas.

               3. Taip pat atlikta valstybių narių muitinių ir kultūros institucijų apklausa dėl potencialaus ar tikėtino įvairių reguliavimo galimybių poveikio valdžios institucijoms (sąnaudos ar kita našta).

               Iš 16 gautų atsakymų 12 pateikta dalinės informacijos apie tai, kiek laiko reikėtų su reguliavimo politikos galimybėmis susijusiems formalumams užbaigti. Dauguma valstybių narių negalėjo pateikti apytikslių duomenų, ir nurodė, jog dėl esamos sistemos struktūros ir procedūrų jos negali to padaryti. Rezultatai (pagal standartinį sąnaudų modelį ekstrapoliuoti atsakymai) buvo iš esmės nepakankami, nes pateiktieji apytiksliai duomenys buvo susiję tik su kai kuriomis politikos galimybėmis.

               4. Be to, išorės paslaugų teikėjas atliko apklausą, kuri yra tyrimo „Kova su neteisėtu kultūros vertybių gabenimu. Muitinių klausimų ES analizė“
                  18
                dalis. Išsamus klausimynas buvo skirtas verslo atstovams, asociacijoms, viešosios valdžios institucijoms ir tarptautinėms organizacijoms. Į tyrimą įtrauktos apklausos išvados, daugiausia susijusios su ES reglamento dėl kultūros vertybių eksporto ir dviejų reglamentų dėl sankcijų Irakui bei Sirijai įgyvendinimo patirtimi, panaudotos poveikio vertinimo ataskaitoje.

               •Poveikio vertinimas

               Atlikus poveikio vertinimą
                  19
               , Reglamentavimo patikros valdyba pirmiausia pateikė neigiamą nuomonę
                  20
               , o vėliau, iš naujo pateiktame projekte patikslinus problemos apibrėžtį bei nustatytus tikslus ir aiškiau bei struktūriškiau pateikus svarstomas politikos galimybes ir išdėsčius jų turinį, – teigiamą nuomonę
                  21
               .

               Nustatytoms problemoms spręsti pasirinktos galimybės yra suderinamos ir jas taikant būtų užkirstas kelias į ES importuoti ir joje saugoti neteisėtai iš trečiųjų šalių importuotas kultūros vertybes. Tokiu būdu sumažėtų neteisėto kultūros vertybių gabenimo mastas, būtų kovojama su teroristų finansavimu ir saugomas kultūros paveldas, visų pirma ginkluoto konflikto paveiktose kilmės šalyse. Tikimasi, kad šis pagrindinis tikslas bus pasiektas neužkraunant nereikalingos administracinės naštos. Visų pirma tai būtų padaryta šiais būdais:

               1. Didinant potencialių pirkėjų, visų pirma turistų ir keliautojų, taip pat muitinių ir kitų teisėsaugos institucijų informuotumą.

               2. Taikant reglamentą, kuriame nustatytos kultūros vertybėms, deklaruotoms išleidimui į laisvą apyvartą arba kitoms specialiosioms muitinės procedūroms (pavyzdžiui, laisvosios zonos procedūrai) įforminti, išskyrus tranzitu gabenamas prekes, taikomos muitinio tikrinimo priemonės. Tikrinimas yra susijęs su 1995 m. Tarptautinio privatinės teisės unifikavimo instituto (UNIDROIT) konvencijoje dėl pavogtų ar neteisėtai išvežtų kultūros objektų (toliau – 1995 m. UNIDROIT konvencija) apibrėžtomis kultūros vertybėmis, kurių minimalus amžius yra 250 metų. Kad įrodytų teisėtą šių kultūros vertybių kilmę, t. y. eksporto iš kilmės šalies teisėtumą, asmuo, siekiantis jas įvežti į Sąjungos muitų teritoriją, privalo pateikti šiuos dokumentus:

               – archeologinių objektų, išardytų monumentų dalių ir retų rankraščių bei inkunabulų atveju asmuo įvežimo valstybės narės šiuo tikslu paskirtai kompetentingai valdžios institucijai turi paduoti prašymą išduoti importo licenciją ir pateikti prekių eksporto iš kilmės šalies teisėtumo įrodymų;

               – visų kitų kultūros vertybių atveju asmuo turi pateikti muitinei rašytinį patvirtinimą (affidavit), kuriame patvirtinama, kad prekės buvo teisėtai eksportuotos iš kilmės šalies, ir pridėti standartinį objekto identifikacijos dokumentą, kuriame objektas išsamiai aprašytas. Muitinė šiuos dokumentus užregistruoja ir saugo jų kopijas.

               Tikimasi, kad pasirinktos politikos galimybės sudarys sąlygas pasiekti pirmiau minėtus pagrindinius tikslus ir keletą toliau nurodytų konkrečių tikslų.

               Pasirinkus galimybę taikyti 1995 m. UNIDROIT konvencijoje vartojamą kultūros vertybių apibrėžtį ir numatyti minimalaus amžiaus ribą, kuri yra 250 metų, nustatoma bendra importuojamų kultūros vertybių apibrėžtis, – tai proporcinga reikiamai apsaugai (taikoma įvairių rūšių prekėms) ir nevaržo teisėtos prekybos. Taikant reikalavimą pateikti informaciją apie kultūros vertybes ir jų kilmę – paduodant prašymą išduoti importo licenciją arba užpildant standartinę objekto identifikacijos formą – užtikrinama, kad ES pirkėjai ir importuotojai laikytųsi rūpestingumo reikalavimo dėl į ES įvežtų kultūros vertybių teisėtumo. Kartu reikalavimas importo metu pateikti standartizuotus dokumentus dėl į ES įvežtų kultūros vertybių tapatybės gerokai palengvina muitinį tikrinimą. Numačius sankcijas už pažeidimus (jas priima valstybės narės) bus imtasi veiksmingesnių priemonių, kuriomis atgrasoma nuo neteisėto kultūros vertybių gabenimo.

               Ši pasirinkta politikos galimybė yra visiškai suderinama su nustatytu poreikiu intensyviai šalinti vis didėjančią riziką kai kurių kategorijų kultūros vertybėms, kurioms dėl jų pobūdžio kyla tiesioginė grėsmė, kad jos bus prarastos ar išsklaidytos, tai yra archeologiniam paveldui. Be to, šios kultūros vertybės – kaip tik tas grobis, į kurį yra nusitaikę teroristai ir kitos kariaujančios grupuotės, siekdami finansuoti savo veiklą. Kalbant apie reikalavimų laikymosi išlaidas, jų gali kilti rengiant prašymą išduoti šių prekių importo licenciją, tačiau tokios prekės sudaro labai nedidelę dalį
                  22
                importuojamų kultūros vertybių.

               Ši galimybė būtų proporcinga nustatytiems tikslams, nes pasirinkus ją importo sertifikavimo reikalavimai atitiktų santykinę riziką, ir tą galimybę būtų galima pritaikyti atsižvelgiant į besikeičiančias aplinkybes bei neteisėto gabenimo profilį.

               Galiausiai, surengus informavimo kampanijas potencialiems pirkėjams ir muitinei bei kitoms teisėsaugos institucijoms, suinteresuotosios šalys bus skatinamos aktyviai dalyvauti mažinant neteisėto gabenimo mastą.

               •Pagrindinės teisės

               Numatomos priemonės greičiausiai darys poveikį šioms teisėms, numatytoms toliau nurodytuose ES pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) straipsniuose:

               –
                     laisvei užsiimti verslu (Chartijos 16 straipsnis);

               –
                     teisei į nuosavybę (Chartijos 17 straipsnis).

               Tais atvejais, kai valdžios institucijos įtaria, kad buvo pateikti melagingi pareiškimai dėl kultūros vertybių, jos gali nuspręsti laikinai paimti prekes, taigi būtų daromas poveikis teisei į nuosavybę ir laisvei užsiimti verslu.

               Chartijos 52 straipsnyje nustatyta, kad bet koks pripažintų teisių ir laisvių įgyvendinimo apribojimas turi būti numatytas įstatymo, nekeisti šių teisių ir laisvių esmės, atitikti Sąjungos pripažintus bendrus interesus ir būti proporcingas.

               Priemonėmis išlaikoma tinkama atitinkamų teisių ir teisėtų visuomenės interesų pusiausvyra taikant metodą, kuris yra veiksmingas (pasiekiamas tikslas), bet kuriuo teisėms daromas kuo mažesnis poveikis.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

               Pasiūlymas neturi reikšmingo poveikio Europos Sąjungos biudžetui.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

               Komisijai bus suteikti įgaliojimai priimti įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomos konkrečios naudotinos formos (pavyzdžiui, licencijų bei prašymų formos, rašytinio patvirtinimo (affidavit) tekstas ir pan.) ir atitinkama išsami procedūra.

               Komisija vykdys šio teisės akto ir jo įgyvendinimo nuostatų veikimo stebėseną glaudžiai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis. Vykdant nuolatinę ir sistemingą stebėseną būtų galima nustatyti, ar politikos pasiūlymas taikomas kaip numatyta, ir laiku spręsti įgyvendinimo problemas.

               Šis reglamentas ateityje bus įvertintas remiantis valstybių narių surinktais faktiniais duomenimis; duomenų rinkimui bus taikomi šie stebėsenos rodikliai:

               – Komisijai teikiama statistinė informacija apie užregistruotus importuotojų patvirtinimus;

               – tikrinimas, atliktas kilus abejonių dėl pateikto importuotojo patvirtinimo teisingumo;

               – pateiktų ir atmestų prašymų išduoti importo licenciją skaičius;

               – atitinkama statistinė informacija apie kultūros vertybių prekybos srautą (pavyzdžiui, apie šalis, iš kurių į ES siunčiama daugiausia kultūros vertybių);

               – atvejų, kai kultūros vertybės buvo sulaikytos išsamesniam tikrinimui, įskaitant ekspertizę, skaičius;

               – valstybių narių nustatytos ir paskirtos sankcijos.

               Ateityje
                  23
                į muitų nomenklatūrą įtraukus atitinkamų subpozicijų bus galima atlikti tikslesnę prekybos srauto stebėseną ir surinkti konkretesnius statistinius duomenis apie į Sąjungos muitų teritoriją įvežamų kultūros vertybių skaičių ir rūšį.

               Praėjus trejiems metams nuo reglamento taikymo pradžios, o vėliau – kas penkerius metus Komisija, remdamasi valstybių narių pateikta informacija, parengs vertinimo ataskaitą ir ją pateiks Europos Parlamentui ir Tarybai. Atliekant reglamento vertinimą turėtų būti įvertinta, kokia apimtimi buvo įvykdyti tikslai. Vertinimo rezultatai ataskaitos forma galėtų būti pateikti kitoms Europos Sąjungos institucijoms.

               Ne teisėkūros srities papildomų iniciatyvų veiksmingumas bus vertinamas atliekant informavimo kampanijų ir mokymų ex post vertinimą.

               •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

               1 straipsnyje nurodytas reglamento dalykas ir jo taikymo sritis.

               2 straipsnyje pateiktos reglamente vartojamų terminų apibrėžtys.

               3 straipsnyje suformuluotas principas, kuriuo vadovaujantis įvežti kultūros vertybes į Sąjungos muitų teritoriją galima tik tada, kai joms gauta importo licencija arba pateiktas importuotojo patvirtinimas. Vis dėlto kultūros vertybės gali būti laikinai įvežamos parodoms arba akademiniams ir moksliniams tyrimams arba kada joms reikalinga laikina apsauga nuo sunaikinimo ir praradimo tais atvejais, kai kilmės šalis yra paveikta ginkluoto konflikto arba stichinės nelaimės.

               4 straipsnyje nurodyti atvejai, kada reikalinga importo licencija, asmuo, kuris turi paduoti prašymą ją išduoti, jos išdavimo sąlygos bei tvarka ir ją išduodanti valstybės narės institucija. Siekiant išvengti taisyklių apėjimo atvejų, kai eksportuojančioji šalis nėra ta, kurioje objektas buvo rastas arba sukurtas (kilmės šalis), daromas skirtumas atsižvelgiant į tai, ar eksportuojančioji šalis yra 1970 m. UNESCO konvenciją pasirašiusioji šalis, ar ne. Jei ji yra Konvenciją pasirašiusioji šalis, taigi yra įsipareigojusi kovoti su neteisėtu kultūros vertybių gabenimu, pareiškėjas turi įrodyti, kad eksportas iš tos šalies yra teisėtas. Priešingu atveju pareiškėjas turi įrodyti, kad teisėtas yra eksportas iš kilmės šalies.

               5 straipsnyje nurodyti atvejai, kada reikalingas importuotojo patvirtinimas ir standartinis dokumentas, kuriame aprašytos prekės. Standartinis dokumentas – tai objekto identifikacijos dokumentas, kuris yra tarptautinis kultūros objektų aprašymo standartas. Jį skatina naudoti pagrindinės teisėsaugos institucijos, muziejai, kultūros paveldo organizacijos, prekybos meno kūriniais ir meno kūrinių vertinimo organizacijos, taip pat draudimo bendrovės. Be to, UNESCO jį patvirtino kaip tarptautinį būtiniausių duomenų apie kilnojamąsias kultūros vertybes užrašymo standartą. Objekto identifikacijos dokumentas žinomas daugumoje valstybių narių ir jų specializuoti policijos skyriai šį dokumentą naudoja objektams kataloguoti skaitmeninėse duomenų bazėse, nes tai spartus būdas perduoti informaciją, be to, jis naudojamas muziejams taikomiems būtiniausiems informacijos reikalavimams nustatyti. Kaip ir 4 straipsnyje panašus skirtumas daromas tarp eksportuojančiųjų šalių, kurios yra 1970 m. UNESCO konvenciją pasirašiusiosios šalys, ir tų, kurios jos nėra pasirašiusios.

               6 straipsnyje reglamentuojami muitinės atliekamo muitinio tikrinimo veiksmai ir patikrinimai.

               7 straipsnyje nustatytas reikalavimas Komisijai nuolat skelbti šio reglamento įgyvendinimo tikslais valstybių narių paskirtų kompetentingų muitinės įstaigų sąrašus. Toks paskelbimas laikomas būtinu ekonominės veiklos vykdytojams informuoti.

               8 straipsnyje nustatyti atvejai, kada muitinė gali laikinai paimti kultūros vertybes, nes jai neįrodyta, jog tos kultūros vertybės buvo teisėtai eksportuotos iš kilmės šalies.

               9 straipsnyje įtvirtintas reikalavimas valstybėms narėms organizuoti jų kompetentingų valdžios institucijų bendradarbiavimą ir numatyta galimybė ateityje sukurti elektroninę duomenų bazę, siekiant sudaryti palankesnes sąlygas saugoti informaciją, visų pirma importuotojų patvirtinimus ir importuotojams išduotas licencijas, ir ja keistis.

               10 straipsnyje nustatytas reikalavimas valstybėms narėms, atsižvelgiant į savo vidaus teisės sistemą, numatyti sankcijas už šio reglamento pažeidimą.

               11 straipsnyje įtvirtintas reikalavimas valstybėms narėms organizuoti atitinkamas mokymo sesijas valdžios institucijoms, kurias jos yra paskyrusios šiam reglamentui įgyvendinti, taip pat informavimo kampanijas, siekiant informuoti potencialius pirkėjus apie teisinę bazę ir atgrasyti juos nuo neaiškios kilmės kultūros vertybių iš trečiųjų šalių pirkimo.

               12 straipsnyje numatyta galimybė suteikti Komisijai įgaliojimus priimti deleguotuosius aktus. Šie įgaliojimai leis Komisijai prireikus (atsižvelgiant į besikeičiančias aplinkybes ir remiantis įgyta patirtimi) pakoreguoti kultūros vertybių, kurioms taikomas reikalavimas gauti importo licenciją, minimalaus amžiaus ribą arba kategorijas. Kadangi Pasaulio muitinių organizacija yra aiškiai nurodžiusi, jog ji ketina ateityje į Suderintos sistemos (SS) 97 skyrių (kur tarifų nustatymo ir statistikos tikslais klasifikuojama didžioji dauguma kultūros vertybių) įtraukti daugiau subpozicijų, Komisija turi turėti galimybę atitinkamai atnaujinti atitinkamus reglamento priede nurodytus tarifų kodus.

               13 straipsnyje numatyta galimybė paskirti komitetą, kuris padės Komisijai įgyvendinti reglamentą. Nuoseklumo ir ekonomiškumo sumetimais tikslinga šiuo tikslu paskirti komitetą, kuris jau padeda Komisijai klausimais, susijusiais su Reglamentu (EB) Nr. 116/2009 dėl kultūros vertybių eksporto.

               14 straipsnis reglamentuoja ataskaitų teikimą ir vertinimą. Valstybės narės periodiškai teikia Komisijai įvairiais rodikliais grindžiamą informaciją apie reglamento įgyvendinimą ir veikimą. Siekiant surinkti tos pačios rūšies informaciją, valstybėms narėms bus pateikti atitinkami klausimynai, kuriais remdamasi Komisija parengs ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai. Pirma ataskaita bus pateikta praėjus trejiems metams nuo šio reglamento taikymo pradžios dienos.

               15 straipsnyje įtvirtinta nuostata dėl reglamento įsigaliojimo.

               2017/0158 (COD)

               Pasiūlymas

               EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS

               dėl kultūros vertybių importo

               EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnį,

               atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

               teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,

               laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,

               kadangi:

               (1)atsižvelgiant į 2016 m. vasario 12 d. Tarybos išvadas dėl kovos su terorizmo finansavimu, Komisijos komunikatą Europos Parlamentui ir Tarybai dėl Kovos su teroristų finansavimu stiprinimo veiksmų plano
                  24
                ir Direktyvą dėl kovos su terorizmu
                  25
               , turėtų būti priimtos bendros prekybos su trečiosiomis šalimis taisyklės, kad būtų užtikrinta veiksminga apsauga nuo kultūros vertybių praradimo, būtų išsaugotas žmonijos kultūros paveldas ir būtų užkirstas kelias teroristų finansavimui pagrobtą kultūros paveldą parduodant Sąjungoje esantiems pirkėjams;

               (2)kultūros paveldas yra vienas pagrindinių civilizacijos elementų, kuris praturtina visų tautų kultūrinį gyvenimą, todėl jis turėtų būti saugomas nuo neteisėto pasisavinimo ir išgrobstymo. Sąjunga turėtų atitinkamai uždrausti į Sąjungos muitų teritoriją įvežti neteisėtai iš trečiųjų šalių eksportuotas kultūros vertybes;

               (3)atsižvelgiant į tai, kad valstybėse narėse taikomos skirtingos kultūros vertybių įvežimo į Sąjungos muitų teritoriją taisyklės, turėtų būti imtasi priemonių siekiant visų pirma užtikrinti, kad įvežant importuojamas kultūros vertybes tikrinimas būtų atliekamas vienodai;

               (4)bendros taisyklės turėtų būti taikomos muitinės procedūroms, susijusioms su į Sąjungos muitų teritoriją įvežamomis ne Sąjungos kilmės kultūros vertybėmis, t. y. tiek jų išleidimui į laisvą apyvartą, tiek specialiosios muitinės procedūros, išskyrus tranzitą, įforminimui joms;

               (5)atsižvelgiant į gerai žinomą laisvųjų zonų (taip pat vadinamų laisvaisiais uostais) potencialą kultūros vertybių saugojimo tikslais, diegiamos tikrinimo priemonės turėtų būti taikomos kuo platesniam spektrui atitinkamų muitinės procedūrų. Todėl tos tikrinimo priemonės turėtų būti susijusios ne tik su prekėmis, išleistomis į laisvą apyvartą, bet ir su prekėmis, kurioms įforminta specialioji muitinės procedūra. Tačiau tokia plati taikymo sritis neturėtų prieštarauti prekių vežimo tranzitu laisvės principui ir neturėtų nustelbti tikslo užkardyti neteisėtai eksportuojamų kultūros vertybių įvežimą į Sąjungos muitų teritoriją. Taigi, tikrinimo priemonės turėtų apimti specialiąsias muitinės procedūras, kurios gali būti įforminamos į Sąjungos muitų teritoriją įvežamoms prekėms, bet neturėtų būti taikomos tranzitui;

               (6)reglamente turėtų būti vartojamos apibrėžtys, grindžiamos 1970 m. lapkričio 14 d. Paryžiuje pasirašytoje UNESCO nelegalaus kultūros vertybių įvežimo, išvežimo ir nuosavybės teisės perdavimo uždraudimo priemonių konvencijoje ir 1995 m. birželio 24 d. Romoje pasirašytoje UNIDROIT konvencijoje dėl pavogtų ar neteisėtai išvežtų kultūros objektų, kurių šalimis yra didelis skaičius valstybių narių, vartojamomis apibrėžtimis, nes daugelis trečiųjų šalių ir dauguma valstybių narių yra susipažinusios su tų konvencijų nuostatomis;

               (7)eksporto teisėtumo klausimas turėtų būti nagrinėjamas remiantis šalies, kurioje kultūros vertybės buvo rastos ar sukurtos (toliau – kilmės šalis), įstatymais ir kitais teisės aktais. Siekiant išvengti taisyklių apėjimo tais atvejais, kai kultūros vertybės įvežamos į Sąjungą iš kitos trečiosios šalies, o atitinkama trečioji šalis yra 1970 m. UNESCO konvenciją pasirašiusioji šalis, taigi yra įsipareigojusi kovoti su neteisėtu kultūros vertybių gabenimu, asmuo, siekiantis kultūros vertybes įvežti į Sąjungos muitų teritoriją, turėtų įrodyti, kad jos iš tos šalies buvo eksportuotos teisėtai. Kitais atvejais asmuo turėtų įrodyti eksporto iš kilmės valstybės teisėtumą;

               (8)kad nebūtų neproporcingai varžoma prekyba prekėmis su ES nepriklausančiomis šalimis, šis reglamentas turėtų būti taikomas tik toms prekėms, kurios atitinka tam tikrą amžiaus ribą. Todėl yra tikslinga visų kategorijų kultūros vertybėms nustatyti 250 metų minimalaus amžiaus ribą. Ta minimalaus amžiaus riba užtikrins, kad šiame reglamente numatytomis priemonėmis daugiausia dėmesio būtų skiriama kultūros vertybėms, į kurias grobikai konflikto zonose gali būti nusitaikę labiausiai, neišskiriant kitų prekių, kurių tikrinimas yra būtinas siekiant užtrinti kultūros paveldo apsaugą;

               (9)atlikus supranacionalinį pinigų plovimo ir teroristų finansavimo keliamos rizikos vidaus rinkai vertinimą
                  26
                nustatyta, kad neteisėtas pagrobtų artefaktų ir antikvarinių vertybių gabenimas yra vienas iš galimų teroristų finansavimo ir pinigų plovimo šaltinių;

               (10)kadangi kai kurių kategorijų kultūros vertybėms, būtent archeologijos objektams, monumentų dalims, retiems rankraščiams ir inkunabulams kyla ypač didelė išgrobstymo ir sunaikinimo grėsmė, svarbu numatyti griežtesnės kontrolės sistemą ir tik atlikus tą kontrolę leisti kultūros vertybes įvežti į Sąjungos muitų teritoriją. Taikant tokią sistemą turėtų būti reikalaujama iki tų prekių išleidimo į laisvą apyvartą arba specialiosios muitinės procedūros, išskyrus tranzitą, įforminimo toms prekėms pateikti įvežimo valstybės narės kompetentingos valdžios institucijos išduotą licenciją. Asmenys, siekiantys gauti tokią licenciją, turėtų sugebėti atitinkamais patvirtinamaisiais dokumentais ir įrodymais, visų pirma trečiosios eksporto šalies išduotais eksporto liudijimais ar licencijomis, nuosavybės teisės liudijimais, sąskaitomis faktūromis, pirkimo–pardavimo sutartimis, draudimo dokumentais, vežimo dokumentais ir ekspertų vertinimo dokumentais, įrodyti eksporto iš kilmės šalies teisėtumą. Remdamosi išsamiais ir tiksliais prašymais, valstybių narių kompetentingos valdžios institucijos turėtų be reikalo nedelsdamos nuspręsti, ar išduoti licenciją;

               (11)asmenys, siekiantys įvežti kitų kategorijų kultūros vertybes į Sąjungos muitų teritoriją, turėtų pateikti patvirtinimą, kuriame paliudijama ir prisiimama atsakomybė už teisėtą jų eksportą iš trečiosios šalies, ir pateikti pakankamai informacijos, kad muitinė galėtų šias prekes identifikuoti. Siekiant supaprastinti procedūrą ir teisinio tikrumo sumetimais informacija apie kultūros vertybes turėtų būti pateikta naudojant standartinį dokumentą. Kultūros prekėms aprašyti turėtų būti naudojamas UNESCO rekomenduojamas objekto identifikacijos standartas. Kad būtų užtikrintas atsekamumas po prekių įvežimo į vidaus rinką, muitinė turėtų užregistruoti tų kultūros vertybių įvežimą, saugoti atitinkamų dokumentų originalus ir deklarantui įteikti jų kopijas;

               (12)laikinajam kultūros vertybių įvežimui švietimo, mokslo ar mokslinių tyrimų tikslais reikalavimas pateikti licenciją ar patvirtinimą neturėtų būti taikomas;

               (13)taip pat, siekiant užtikrinti kultūros vertybių iš karinio konflikto arba stichinės nelaimės paveiktų šalių saugumą ir išsaugojimą, šias vertybes turėtų būti leidžiama saugoti nereikalaujant pateikti licencijos ar patvirtinimo;

               (14)siekiant atsižvelgti į šio reglamento įgyvendinimo patirtį ir besikeičiančias geopolitines bei kitas aplinkybes, dėl kurių kultūros vertybėms kyla rizika, kartu neproporcingai nevaržant prekybos su trečiosiomis šalimis, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl įvairių kategorijų kultūros vertybėms taikomo minimalaus amžiaus ribos kriterijaus koregavimo. Tais deleguotaisiais įgaliojimais Komisijai taip pat turėtų būti leista atnaujinti priedą po to, kai bus padaryta Kombinuotosios nomenklatūros pakeitimų. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais, ir kad tos konsultacijos būtų vykdomos vadovaujantis 2016 m. balandžio 13 d. Tarpinstituciniame susitarime dėl geresnės teisėkūros
                  27
                nustatytais principais. Visų pirma siekiant užtikrinti vienodas galimybes dalyvauti atliekant su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą, Europos Parlamentas ir Taryba visus dokumentus gauna tuo pačiu metu kaip ir valstybių narių ekspertai, o jų ekspertams sistemingai suteikiama galimybė dalyvauti Komisijos ekspertų grupių, kurios atlieka su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą, posėdžiuose;

               (15)siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai nustatyti konkrečią kultūros vertybių laikinojo įvežimo ir saugojimo Sąjungos muitų teritorijoje tvarką, prašymo išduoti importo licenciją bei formų ir importuotojo patvirtinimo bei prie jo pridedamų dokumentų šablonus, taip pat išsamesnes jų pateikimo ir nagrinėjimo procedūrines taisykles. Komisijai taip pat turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai nustatyti elektroninės duomenų bazės, skirtos informacijai saugoti ir ja keistis tarp valstybių narių, kūrimo tvarką. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011
                  28
               ;

               (16)siekiant sudaryti sąlygas veiksmingai įgyvendinti reglamentą ir sukurti ateityje atliksimo jo vertinimo pagrindą, turėtų būti renkama atitinkama informacija apie prekybos kultūros vertybėmis srautus. Tam, kad prekybos kultūros vertybėmis srautų stebėsena būtų veiksminga, ji negali apsiriboti tik tų vertybių verte ar svoriu, nes šie du matai gali svyruoti. Ypač svarbu surinkti informaciją apie deklaruotų objektų skaičių. Kadangi Kombinuotojoje nomenklatūroje nenurodyta papildomo kultūros vertybių matavimo vieneto, svarbu, kad būtų reikalaujama deklaruoti objektų skaičių;

               (17)ES muitinės rizikos valdymo strategijos ir veiksmų plano
                  29
                tikslas yra, inter alia, stiprinti muitinės pajėgumą geriau reaguoti į riziką kultūros vertybių srityje. Turėtų būti naudojamasi Reglamente (ES) Nr. 952/2013 nustatyta bendra rizikos valdymo schema, o muitinės turėtų keistis svarbia su rizika susijusia informacija;

               (18)valstybės narės turėtų nustatyti veiksmingas, proporcingas ir atgrasomas sankcijas už šio reglamento nuostatų nesilaikymą ir apie tas sankcijas pranešti Komisijai;

               (19)Komisijai turėtų būti suteikta pakankamai laiko priimti šio reglamento įgyvendinimo taisykles, visų pirma dėl atitinkamų formų, naudotinų teikiant prašymą išduoti importo licenciją ar rengiant importuotojo patvirtinimą. Todėl šio reglamento taikymas turėtų būti atidėtas;

               (20)pagal Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;

               (21)šiame reglamente paisoma pagrindinių teisių ir laikomasi principų, pripažintų Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnyje ir įtvirtintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, ypač jos II antraštinėje dalyje,

               PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

               1 straipsnis

               Dalykas ir taikymo sritis

               Šiame reglamente išdėstomos kultūros vertybių įvežimo į Sąjungos muitų teritoriją sąlygos ir procedūra.

               Šis reglamentas netaikomas kultūros vertybėms, kurios per Sąjungos muitų teritoriją vežamos tranzitu.

               2 straipsnis

               Terminų apibrėžtys

               1. Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:

               a) kultūros vertybė – bet kuris objektas, kuris yra reikšmingas archeologijai, priešistorei, istorijai, literatūrai, menui arba mokslui, priklauso priede pateiktoje lentelėje nurodytoms kategorijoms ir atitinka joje nurodytą minimalaus amžiaus reikalavimą;

               b) kilmės šalis – šalis, kurios dabartinėje teritorijoje sukurtos ar rastos kultūros vertybės;

               c) eksporto šalis – paskutinė šalis, kurioje iki išsiunčiant kultūros vertybes į Sąjungą jos buvo nuolat laikomos pagal tos šalies įstatymus ir kitus teisės aktus;

               d) nuolat – bent vieno mėnesio laikotarpį ir kitu nei laikino naudojimo, tranzito, eksporto ar išsiuntimo tikslu;

               e) išleidimas į laisvą apyvartą – Reglamento (ES) Nr. 952/2013 201 straipsnyje nurodyta muitinės procedūra;

               f) specialiosios procedūros, išskyrus tranzitą, įforminimas – vienos iš Reglamento (ES) Nr. 952/2013 210 straipsnio b, c arba d punkte nurodytų specialiųjų muitinės procedūrų įforminimas prekėms;

               g) prekių turėtojas – Reglamento (ES) Nr. 952/2013 5 straipsnio 34 punkte nurodytas asmuo;

               h) deklarantas – Reglamento (ES) Nr. 952/2013 5 straipsnio 15 punkte nurodytas asmuo.

               2. Komisijai pagal 12 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais, padarius Kombinuotosios nomenklatūros pakeitimų, iš dalies keičiama priede pateiktos lentelės antra skiltis ir, atsižvelgiant į šio reglamento įgyvendinimo patirtį, iš dalies keičiama priede išdėstytos lentelės trečioje skiltyje nurodyta minimalaus amžiaus riba.

               3 straipsnis

               Į Sąjungos muitų teritoriją įvežamos kultūros vertybės

               1. Kultūros prekes išleisti į laisvą apyvartą ir joms įforminti specialiąją procedūrą, išskyrus tranzitą, leidžiama tik pateikus pagal 4 straipsnį išduotą importo licenciją arba pagal 5 straipsnį parengtą importuotojo patvirtinimą.

               2. 1 dalis netaikoma:

                  a) laikinajam kultūros vertybių įvežimui į Sąjungos muitų teritoriją švietimo, mokslo ar mokslinių tyrimų tikslais pagal Reglamento (ES) Nr. 952/2013 250 straipsnį;

                  b) kultūros vertybių saugojimui pagal Reglamento (ES) Nr. 952/2013 237 straipsnį, kai viešosios valdžios institucija aiškiai siekia užtikrinti jų išsaugojimą (arba tai daroma jai prižiūrint).

               3. Komisija gali priimti įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma konkreti 2 dalyje nurodyto laikinojo kultūros vertybių įvežimo arba jų saugojimo tvarka. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 13 straipsnyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.

               4. 1 dalis nedaro poveikio kitoms pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 215 straipsnį Sąjungos priimtoms priemonėms.

               4 straipsnis

               Importo licencija

               1. Priedo c, d ir h punktuose nurodytos kultūros vertybės išleidžiamos į laisvą apyvartą arba joms įforminama specialioji procedūra, išskyrus tranzitą Sąjungoje, su sąlyga, kad muitinei pateikta importo licencija.

               2. Prašymą išduoti importo licenciją prekių turėtojas pateikia įvežimo valstybės narės kompetentingai valdžios institucijai. Prie prašymo pridedami patvirtinamieji dokumentai ir informacija, pagrindžiantys, kad atitinkamos kultūros prekės eksportuotos iš kilmės šalies laikantis jos įstatymų ir kitų teisės aktų. Tačiau tais atvejais, kai eksporto šalis yra 1970 m. lapkričio 14 d. Paryžiuje pasirašytos UNESCO nelegalaus kultūros vertybių įvežimo, išvežimo ir nuosavybės teisės perdavimo uždraudimo priemonių konvencijos (toliau – 1970 m. UNESCO konvencija) susitariančioji šalis, prie prašymo pridedami patvirtinamieji dokumentai ir informacija, pagrindžiantys, kad kultūros prekės iš tos šalies eksportuotos laikantis jos įstatymų ir kitų teisės aktų.

               3. Įvežimo valstybės narės kompetentinga valdžios institucija patikrina, ar prašymas yra išsamus. Ji paprašo pareiškėjo pateikti bet kokią trūkstamą informaciją ar dokumentą per 30 dienų nuo prašymo gavimo.

               4. Per 90 dienų nuo išsamaus prašymo pateikimo dienos kompetentinga valdžios institucija išnagrinėja prašymą ir priima sprendimą išduoti importo licenciją arba atmesti prašymą. Ji gali atmesti prašymą dėl šių priežasčių:

               a) tais atvejais, kai eksporto šalis nėra 1970 m. UNESCO konvencijos susitariančioji šalis, neįrodyta, kad kultūros vertybės iš kilmės šalies eksportuotos laikantis jos įstatymų ir kitų teisės aktų;

               b) tais atvejais, kai eksporto šalis yra 1970 m. UNESCO konvencijos susitariančioji šalis, neįrodyta, kad kultūros vertybės iš eksporto šalies eksportuotos laikantis jos įstatymų ir kitų teisės aktų;

               c) kompetentinga valdžios institucija pagrįstai turi pagrindo manyti, kad prekių turėtojas jas įgijo neteisėtai.

               5. Valstybės narės paskiria viešosios valdžios institucijas, kompetentingas išduoti importo licencijas pagal šį straipsnį. Jos pateikia Komisijai duomenis apie šias valdžios institucijas ir bet kokius tų duomenų pakeitimus.

               Komisija duomenis apie tas kompetentingas valdžios institucijas ir bet kokius tų duomenų pakeitimus skelbia Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje.

               6. Komisija gali priimti įgyvendinimo aktus, kuriais patvirtinamas prašymo išduoti importo licenciją šablonas, taip pat tokių prašymų pateikimo ir nagrinėjimo procedūrinės taisyklės. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 13 straipsnyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.

               5 straipsnis

               Importuotojo patvirtinimas

               1. Priedo a, b, e, f, g, i, j, k ir l punktuose nurodytos kultūros vertybės išleidžiamos į laisvą apyvartą arba joms įforminama specialioji procedūra, išskyrus tranzitą Sąjungoje, su sąlyga, kad įvežimo valstybės narės muitinei pateiktas importuotojo patvirtinimas.

               2. Importuotojo patvirtinime pateikiama prekių turėtojo pasirašyta deklaracija, kad prekės eksportuotos iš kilmės šalies laikantis jos įstatymų ir kitų teisės aktų. Tačiau tais atvejais, kai eksporto šalis yra 1970 m. UNESCO konvencijos susitariančioji šalis, importuotojo patvirtinime pateikiama prekių turėtojo pasirašyta deklaracija, kad prekės iš tos šalies eksportuotos laikantis jos įstatymų ir kitų teisės aktų.

               Kartu su importuotojo patvirtinimu pateikiamas standartinis dokumentas, kuriame atitinkamos kultūros vertybės aprašytos pakankamai išsamiai, kad muitinė galėtų jas identifikuoti.

               3. Komisija gali priimti įgyvendinimo aktus, kuriais patvirtinamas importuotojo patvirtinimo šablonas, taip pat importuotojo patvirtinimo pateikimo ir nagrinėjimo procedūrinės taisyklės. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 13 straipsnyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.

               6 straipsnis

               Muitinis tikrinimas ir patikrinimai

               1. Atitinkamai 4 straipsnyje nurodyta importo licencija arba 5 straipsnyje nurodytas importuotojo patvirtinimas pateikiami muitinės įstaigai, kuri yra kompetentinga kultūros vertybes išleisti į laisvą apyvartą arba joms įforminti specialiąją procedūrą, išskyrus tranzitą.

               2. Tais atvejais, kai kultūros vertybėms įvežti į Sąjungos muitų teritoriją turi būti išduota importo licencija, muitinė patikrina, ar importo licencija atitinka pateiktas prekes. Tuo tikslu ji gali atlikti fizinį kultūros vertybių patikrinimą, įskaitant jų ekspertizę.

               3. Tais atvejais, kai kultūros vertybėms įvežti į Sąjungos muitų teritoriją turi būti pateiktas importuotojo patvirtinimas, muitinė patikrina, ar importuotojo patvirtinimas atitinka 5 straipsnyje arba pagal jį nustatytus reikalavimus ir pateiktas prekes. Tuo tikslu ji gali reikalauti, kad deklarantas pateiktų papildomos informacijos, ir atlikti fizinį kultūros vertybių patikrinimą, įskaitant jų ekspertizę. Ji užregistruoja importuotojo patvirtinimą suteikdama jam eilės numerį bei nurodydama registracijos datą ir išleisdama prekes deklarantui įteikia užregistruoto importuotojo patvirtinimo kopiją.

               4. Pateikiant deklaraciją kultūros vertybių išleidimo į laisvą apyvartą procedūrai įforminti ar specialiajai procedūrai, išskyrus tranzitą, joms įforminti, nurodomas produktų kiekis priede nurodytais papildomais matavimo vienetais.

               7 straipsnis

               Kompetentingos muitinės įstaigos

               Tais atvejais, kai valstybės narės nustato ribotą skaičių muitinės įstaigų, kurios yra kompetentingos kultūros vertybes išleisti į laisvą apyvartą arba joms įforminti specialiąją procedūrą, išskyrus tranzitą, jos pateikia Komisijai duomenis apie tas muitinės įstaigas ir bet kokius tų duomenų pakeitimus.

               Komisija duomenis apie kompetentingas muitinės įstaigas ir bet kokius tų duomenų pakeitimus skelbia Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje.

               8 straipsnis

               Laikinas paėmimas muitinėje

               1. Muitinė sulaiko ir laikinai paima į Sąjungos muitų teritoriją įvežtas kultūros vertybes tais atvejais, kai atitinkamos prekės į Sąjungos muitų teritoriją įvežtos nesilaikant 3 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytų sąlygų.

               2. 1 dalyje nurodytas administracinis sprendimas kartu su išdėstytais motyvais pateikiamas deklarantui; dėl sprendimo gali būti taikomos veiksmingos teisių gynimo priemonės laikantis nacionalinėje teisėje nustatytų procedūrų.

               3. Laikino paėmimo laikotarpis negali viršyti laiko, reikalingo muitinei arba kitoms teisėsaugos institucijoms nustatyti, ar, atsižvelgiant į konkrečiu atveju susiklosčiusias aplinkybes, yra pagrindo laikinai paimti prekes pagal kitas Sąjungos arba nacionalinės teisės nuostatas. Maksimalus šiame straipsnyje nurodyto laikino paėmimo laikotarpis yra 6 mėnesiai. Jeigu per šį laikotarpį nepriimamas sprendimas dėl ilgesnio kultūros vertybių paėmimo laiko arba priimamas sprendimas, kad, atsižvelgiant į konkrečiu atveju susiklosčiusias aplinkybes, paimti kultūros vertybių ilgesniam laikui nėra pagrindo, jos nedelsiant grąžinamos deklarantui.

               9 straipsnis

               Administracinis bendradarbiavimas

               1. Šio reglamento įgyvendinimo tikslais valstybės narės užtikrina 3 straipsnio 4 dalyje nurodytų jų kompetentingų valdžios institucijų bendradarbiavimą.

               2. Gali būti sukurta elektroninė sistema, skirta valstybių narių valdžios institucijų informacijai, visų pirma apie importuotojų patvirtinimus ir importo licencijas, saugoti ir ja keistis.

               3. Komisija gali priimti įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma:

               a) 2 dalyje nurodytos elektroninės sistemos diegimo, veikimo ir priežiūros tvarka;

               b) išsamios valstybių narių valdžios institucijų informacijos saugojimo ir keitimosi ja per 2 dalyje nurodytą elektroninę sistemą taisyklės.

               Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 13 straipsnyje nurodytos procedūros.

               10 straipsnis

               Sankcijos

               Valstybės narės nustato taisykles dėl sankcijų, taikytinų už 3, 4 ir 5 straipsnių pažeidimus, visų pirma už melagingus pareiškimus ir melagingos informacijos pateikimą siekiant gauti leidimą įvežti kultūros vertybes į Sąjungos muitų teritoriją, ir imasi visų reikiamų priemonių užtikrinti, kad jos būtų įgyvendintos. Nustatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos. Valstybės narės praneša Komisijai apie tas taisykles ne vėliau kaip per 18 mėnesių nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos ir nedelsdamos praneša jai apie bet kokius vėlesnius su jomis susijusius pakeitimus.

               11 straipsnis

               Mokymas, gebėjimų stiprinimas ir informavimas

               Siekdamos užtikrinti, kad atitinkamos valdžios institucijos veiksmingai įgyvendintų šį reglamentą, valstybės narės organizuoja mokymo ir gebėjimų stiprinimo veiklą. Jos taip pat gali vykdyti informavimo kampanijas visų pirma kultūros vertybių pirkėjų sąmoningumui skatinti.

               12 straipsnis

               Įgaliojimų delegavimas

               1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.

               2. 2 straipsnio 2 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami neribotam laikotarpiui nuo … [šio akto įsigaliojimo datą įrašo Leidinių biuras].

               3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 2 straipsnio 2 dalyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.

               4. Prieš priimdama deleguotąjį aktą Komisija konsultuojasi su kiekvienos valstybės narės paskirtais ekspertais vadovaudamasi 2016 m. balandžio 13 d. Tarpinstituciniame susitarime dėl geresnės teisėkūros nustatytais principais.

               5. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.

               6. Pagal 2 straipsnio 2 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.

               13 straipsnis

               Komiteto procedūra

               1. Komisijai padeda komitetas, įsteigtas pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 116/2009
                  30
                8 straipsnį.

               2. Kai daroma nuoroda į šį straipsnį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.

               14 straipsnis

               Ataskaitų teikimas ir vertinimas

               1. Valstybės narės Komisijai teikia informaciją apie šio reglamento įgyvendinimą. Visų pirma teikiama tokia informacija:

               a) statistinė informacija apie užregistruotus importuotojų patvirtinimus;

               b) informacija apie šio reglamento pažeidimus;

               c) pateiktų ir atmestų prašymų išduoti importo licenciją skaičius;

               d) atitinkama statistinė informacija apie prekybą kultūros vertybėmis;

               e) laikino kultūros vertybių paėmimo atvejų skaičius;

               f) kultūros vertybių perdavimo valstybės nuosavybėn pagal Reglamento (ES) Nr. 952/2013 199 straipsnį skaičius.

               Šiuo tikslu Komisija valstybėms narėms pateikia atitinkamus klausimynus. Valstybės narės prašomą informaciją Komisijai pateikia per 6 mėnesius.

               2. Praėjus trejiems metams nuo šio reglamento taikymo pradžios dienos, o vėliau – kas penkerius metus Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia šio reglamento įgyvendinimo ataskaitą.

               15 straipsnis

               Įsigaliojimas

               Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               Jis taikomas nuo 2019 m. sausio 1 d.

               Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

               Priimta Briuselyje

                  Europos Parlamento vardu
                        Tarybos vardu

                  Pirmininkas
                        Pirmininkas

                     (1)
                  COM(2015) 185 final, 2015 m. balandžio 28 d.

                     (2)
                  2016 m. vasario 2 d. Komisijos komunikatas Europos Parlamentui ir Tarybai „Kovos su teroristų finansavimu stiprinimo veiksmų planas“ (COM(2016) 50 final).

                     (3)
                  2015 m. liepos 9 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl Europos saugumo darbotvarkės (2015/2697(RSP)).

                     (4)
                  2015 m. gruodžio 18 d. Europos Vadovų Tarybos išvados.

                     (5)
                  2017 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2017/541 dėl kovos su terorizmu, pakeičianti Tarybos pamatinį sprendimą 2002/475/TVR ir iš dalies keičianti Tarybos sprendimą 2005/671/TVR (OL L 88, 2017 3 31, p. 6–21).

                     (6)
                  JOIN(2016) 29 final.

                     (7)

                     https://www.g20.org/gipfeldokumente/G20-leaders-declaration.pdf

                  .

                     (8)
                  http://unscr.com/en/resolutions/doc/2347.

                     (9)

                     http://www.beniculturali.it/mibac/multimedia/MiBAC/documents/1490881204940_DECLARATION-Dichiarazione.pdf

                  .

                     (10)
                  OL L 169, 2003 7 8, p. 6.

                     (11)
                  OL L 16, 2012 1 19, p. 1.

                     (12)
                  2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 116/2009 dėl kultūros vertybių eksporto (OL L 39, 2009 2 10, p. 1).

                     (13)
                  OL L 324, 2012 11 22, p. 1.

                     (14)
                  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/60/ES dėl neteisėtai iš valstybės narės teritorijos išvežtų kultūros objektų grąžinimo, kuria iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1024/2012 (nauja redakcija) (OL L 159, 2014 5 28, p. 1–10).

                     (15)

                     http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-8654-2017-INIT/lt/pdf

                  .

                     (16)
                  COM(2015) 185 final.

                     (17)
                  Konsultacijų suvestinė ataskaita pateikta adresu

                     https://ec.europa.eu/info/consultations_en

                  .

                     (18)
                  Dar nepaskelbta.

                     (19)
                  Žr.

                     http://ec.europa.eu/transparency/regdoc/?fuseaction=ia

                  .

                     (20)
                  Žr.

                     http://ec.europa.eu/transparency/regdoc/?fuseaction=ia

                  .

                     (21)
                  Žr.

                     http://ec.europa.eu/transparency/regdoc/?fuseaction=ia

                  .

                     (22)
                  Kadangi muitų nomenklatūros kultūros vertybių subpozicijos nėra detalios, turimi statistiniai (taigi ir kiekybiniai) duomenys nėra išsamūs ir tokie tikslūs, kaip to norėtųsi. Suderintos prekių aprašymo ir kodavimo sistemos 97 skyriuje „Meno kūriniai, kolekcionavimo objektai ir antikvariniai daiktai“ nėra pakankamai subpozicijų, kad būtų galima surinkti duomenis apie prekybą konkrečių kategorijų kultūros vertybėmis. Todėl atliktas vertinimas yra daugiausia kokybinio pobūdžio.

                     (23)
                  Pirmiausia ES tarifų nomenklatūros lygmeniu sukuriant atitinkamas Europos Bendrijų integruotojo tarifo (TARIC) subpozicijas, kad būtų galima taikyti ES muitų priemones, o vėliau – tarptautiniu lygiu imantis veiksmų Pasaulio muitinių organizacijai, kuri jau yra aiškiai pareiškusi ketinanti padaryti Suderintos sistemos 97 skyriaus pakeitimų ir joje numatyti daugiau subpozicijų.

                     (24)
                  COM(2016) 50 final.

                     (25)
                  2017 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2017/541 dėl kovos su terorizmu, pakeičianti Tarybos pamatinį sprendimą 2002/475/TVR ir iš dalies keičianti Tarybos sprendimą 2005/671/TVR (OL L 88, 2017 3 31, p. 6–21).

                     (26)
                  Komisijos komunikatas COM(2017) 340.

                     (27)
                  OL L 123, 2016 5 12, p. 1.

                     (28)
                  2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (OL L 55, 2011 2 28, p. 13).

                     (29)
                  COM(2014) 527 final. Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui dėl ES muitinės rizikos valdymo strategijos ir veiksmų plano.

                     (30)
                  2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 116/2009 dėl kultūros vertybių eksporto (OL L 39, 2009 2 10, p. 1).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 07 13
            COM(2017) 375 final
            PRIEDAS
            Pasiūlymas dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento
            dėl kultūros vertybių importo
            {SWD(2017) 262 final}{SWD(2017) 263 final}

               PRIEDAS

               Pasiūlymas dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento

               dėl kultūros vertybių importo

               Kultūros vertybės, kurioms taikoma 2 straipsnio 1 dalis

                        Kultūros vertybių kategorijos

                        Kombinuotosios nomenklatūros (KN) skirsnis, pozicija arba subpozicija

                        Minimalaus amžiaus riba

                        Papildomi matavimo vienetai

                        a) retos faunos, floros, mineralų ir anatomijos kolekcijos bei pavyzdžiai ir paleontologijos objektai;

                        ex 9705

                        senesni nei 250 metų

                        vienetų skaičius (p/st)

                        b) objektai, susiję su istorija, įskaitant mokslo ir technologijų, karo ir visuomenės istoriją, valstybių vadovų, mąstytojų, mokslininkų ir menininkų gyvenimu ir nacionalinės reikšmės įvykiais;

                        ex 9705

                        senesni nei 250 metų

                        vienetų skaičius (p/st)

                        c) archeologinių kasinėjimų, įskaitant teisėtus ar neteisėtus, arba archeologinių paieškų žemėje ar po vandeniu radiniai;

                        ex 9705; ex 9706

                        senesni nei 250 metų

                        vienetų skaičius (p/st)

                        d) išardytų meno ar istorinių monumentų arba archeologinių vietovių elementai;

                        ex 9705; ex 9706

                        senesni nei 250 metų

                        vienetų skaičius (p/st)

                        e) antikvariniai daiktai, pavyzdžiui, įrašai, monetos ir graviruoti antspaudai;

                        ex 9706

                        senesni nei 250 metų

                        vienetų skaičius (p/st)

                        f) etnologijos objektai;

                        ex 9705

                        senesni nei 250 metų

                        vienetų skaičius (p/st)

                        g) meno objektai, pavyzdžiui:

                        /

                        /

                        /

                        i) paveikslėliai, paveikslai ir piešiniai, nupiešti tik ranka bet kokia medžiaga ant bet kokio pagrindo, išskyrus pramoninio dizaino objektus ir pramonės gaminius, dekoruotus ranka;

                        ex 9701

                        senesni nei 250 metų

                        vienetų skaičius (p/st)

                        ii) statulų ir skulptūrų originalai iš bet kokių medžiagų;

                        ex 9703

                        senesni nei 250 metų

                        vienetų skaičius (p/st)

                        iii) graviūrų, estampų ir litografijų originalai;

                        ex 49 skirsnis; ex 9702

                        senesni nei 250 metų

                        vienetų skaičius (p/st)

                        iv) originalūs meninio pobūdžio rinkiniai ir montažai iš bet kokių medžiagų;

                        ex 9701

                        senesni nei 250 metų

                        vienetų skaičius (p/st)

                        h) reti rankraščiai ir inkunabulai;

                        ex 9702; ex 9706; ex 4901 10 ir ex 4901 99; ex 4904; ex 4905 91 ir ex 4905 99; ex 4906

                        senesni nei 250 metų

                        vienetų skaičius (p/st)

                        i) senos specializuotos knygos, dokumentai ir publikacijos, pavieniai arba kolekcijos;

                        ex 9705; ex 9706

                        senesni nei 250 metų

                        vienetų skaičius (p/st)

                        j) pašto, žyminiai (rinkliavos) ir panašūs ženklai, pavieniai arba kolekcijos;

                        ex 9704

                        senesni nei 250 metų

                        vienetų skaičius (p/st)

                        k) archyvai, įskaitant garso, fotografijos ir kinematografijos archyvus;

                        ex 3704; ex 3705; ex 3706; ex 4901; ex 4906;

                        ex 9705; ex 9706

                        senesni nei 250 metų

                        vienetų skaičius (p/st)

                        l) baldai ir seni muzikos instrumentai.

                        ex 9706

                        senesni nei 250 metų

                        vienetų skaičius (p/st)


Avis juridique important

|

52004PC0732

Pasiūlymas Tarybos reglamentas iš dalies keičiantis Reglamentą (EEB) Nr. 3906/1989, Reglamentą (EB) Nr. 1267/1999, Reglamentą (EB) Nr. 1268/1999 ir Reglamentą (EB) Nr. 2666/2000, kad būtų atsižvelgta į Kroatijai suteiktą šalies kandidatės statusą  /* KOM/2004/0732 galutinis - CNS 2004/0260 */

Briuselis, 29.10.2004KOM(2004) 732 galutinis2004/0260 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASiš dalies keičiantis Reglamentą (EEB) Nr. 3906/1989, Reglamentą (EB) Nr. 1267/1999, Reglamentą (EB) Nr. 1268/1999 ir Reglamentą (EB) Nr. 2666/2000, kad būtų atsižvelgta į Kroatijai suteiktą šalies kandidatės statusą(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS2004 m. birželio 17 ir 18 d. Briuselyje vykusio Europos Vadovų Tarybos susitikimo sprendimu Kroatijai buvo suteiktas šalies kandidatės statusas ir Europos Vadovų Taryba kreipėsi į Komisiją, kad ši parengtų Kroatijos pasirengimo narystei strategiją, taip pat ir reikalingas finansines priemones.Komisija nusprendė, kad Kroatijai kaip šaliai kandidatei dar šios finansinės perspektyvos metu turėtų būti suteikta galimybė naudotis ne tik Phare programa, bet ir ISPA bei SAPARD programomis. Valstybei tai būtų labai naudinga, kadangi leistų parengti valdymo struktūras, susipažinti su taisyklėmis ir sąlygomis bei nustatyti projektų kryptis kitai finansinei perspektyvai, kai Kroatijai bus suteikta pilnateisė galimybė naudotis struktūriniais ir žemės ūkio komponentais, numatytais būsimame Pasirengimo narystei instrumente (IPA). Todėl buvo nuspręsta suteikti Kroatijai teisę naudotis visais trimis pasirengimo narystei instrumentais ir pasiūlyti skirti tam tikras šios finansinės perspektyvos lėšas. Kadangi finansavimas bus ribojamas būsimoje finansinėje perspektyvoje numatytomis lėšomis, reikia priimti leidžiančią nukrypti nuostatą ISPA reglamento 4 straipsnyje nustatytiems finansavimo kriterijams. Todėl siūloma atitinkamai keisti Phare, ISPA, SAPARD ir CARDS reglamentus.Tam, kad būtų užtikrintas veiksmų, skatinančių regioninį Vakarų Balkanų bendradarbiavimą pagal CARDS reglamentą, tęstinumas ir, prisidedant prie stabilizavimo ir asociacijos proceso kaip Bendrijos Vakarų Balkanų politikos, CARDS reglamento pakeitime aiškiai nurodoma, kad tikimasi tolesnio Kroatijos dalyvavimo regioninėje CARDS programoje pasirengimo narystei instrumentuose nenumatytais aspektais.Minėtuose reglamentuose buvo padaryta tam tikrų smulkių taisymų, pritaikant terminus prie finansiniame reglamente vartojamų terminų. Todėl reikėtų paminėti, kad finansinio reglamento vykdymo taisyklių 269 straipsnyje apibrėžta leidžianti nukrypti nuostata, kuria paramai pasirengimui narystei[1] netaikomas reikalavimas, nustatytas finansinio reglamento 164 straipsnyje, ir toliau taikoma Rumunijai ir Bulgarijai (taip pat žr. finansinio reglamento 155 straipsnį), bet nebetaikoma Kroatijai. Kadangi šis klausimas yra išsamiai išnagrinėtas finansiniame reglamente ir vykdymo taisyklėse, Tarnybos nusprendė, kad ISPA reglamente nereikia kartoti, kad, kol Rumunijos ir Bulgarijos atžvilgiu nebus pateiktas koks nors įvertinimas, šis reikalavimas yra taikomas Kroatijai, iki tol, kol ji galėtų pradėti taikyti decentralizuotą valdymą.2004/0260 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASiš dalies keičiantis Reglamentą (EEB) Nr. 3906/1989, Reglamentą (EB) Nr. 1267/1999, Reglamentą (EB) Nr. 1268/1999 ir Reglamentą (EB) Nr. 2666/2000, kad būtų atsižvelgta į Kroatijai suteiktą šalies kandidatės statusąEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ir ypač jos 181 straipsnio 2 dalies a punktą,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[2],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[3],kadangi:(1) 2004 m. birželio 17 ir 18 d. Briuselyje vykusio Europos Vadovų Tarybos susitikimo sprendimu Kroatijai buvo suteiktas šalies kandidatės į nares statusas ir buvo kreiptasi į Komisiją parengti Kroatijos pasirengimo narystei strategiją, taip pat ir finansines priemones;(2) norint suteikti Kroatijai pasirengimo narystei paramą, tikslinga įtraukti ją į paramos gavėjų sąrašą pagal 1989 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 3906/1989 dėl ekonominės pagalbos tam tikroms Vidurio ir Rytų Europos valstybėms (Phare)[4], Tarybos reglamentą (EB) 1267/99, parengiantį struktūrinės pasirengimo narystei politikos instrumentą (ISPA)[5] ir 1999 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentą (EB) 1268/99 Bendrijos paramos pasirengimo stojimui priemonėms žemės ūkio ir kaimo plėtros srityse Vidurio ir Rytų Europos šalims kandidatėms pasirengimo stojimui laikotarpiu[6] (SAPARD);(3) Europos Bendrijų ir jų valstybių narių ir Kroatijos Respublikos stabilizavimo ir asociacijos susitarimo, pasirašyto 2001 m. spalio 29 d., III antraštinėje dalyje reikalaujama, kad Kroatija aktyviai skatintų regioninį bendradarbiavimą Vakarų Balkanuose;(4) regioniniam Bendrijos paramos Vakarų Balkanams aspektui skiriamas ypatingas dėmesys 2000 m. gruodžio 5 d. Tarybos reglamente (EB) 2666/2000 (CARDS), skatinant regionų bendradarbiavimą, Kroatija turėtų išlaikyti teisę dalyvauti projektuose ir programose, pasižyminčiose regioniniu aspektu;(5) 2004 m. rugsėjo 13 d. Tarybos sprendime 2004/648/EB nustatomi Europos partnerystės su Kroatija principai, prioritetai ir sąlygos[7];(6) susitarimo memorandumas dėl Pietryčių Europos pagrindinio regioninio transporto tinklo turėtų palengvinti visą Europą apimančio transporto tinklo kūrimui skirtų prioritetinių priemonių atrankos procesą pasirengimo narystei periodu;(7) Reglamento (EB, Euratomas) 1605/2002 (Finansinio reglamento) įsigaliojimas sąlygoja tam tikrus reglamentų pakeitimus, norint suderinti terminus ir esamus pavyzdžius su pirmiau minėtu reglamentu;(8) nors naujosios valstybės narės nėra minimos šiame reglamente, pagal Stojimo sutarties 33 straipsnį Tarybos reglamentai (EB) 3906/1989 ir (EB) 1267/1999 pereinamuoju laikotarpiu taikomi šiose valstybėse;(9) Komisija priėmė Reglamentą (EB) Nr. 1419/2004 ir Reglamentą (EB) Nr. 447/2004, sudarančius teisinį priemonių pagal SAPARD programą finansavimo pagrindą įsipareigojimams, kurie nėra visiškai įvykdyti iki stojimo dienos. Bet kokie Komisijos sprendimai, kurių gali prireikti iki visiško šių įsipareigojimų įvykdymo ir kurių negalima pagrįsti dviem pirmiau minėtais reglamentais, gali būti grindžiamas Reglamentu (EB) Nr. 1268/1999, kadangi jis galiojo iki minėto reglamento pakeitimų, padarytų šiuo reglamentu.(10) Reglamentai (EEB) Nr. 3906/89, (EB) Nr. 1267/1999, (EB) Nr. 1268/1999 ir (EB) 2666/2000 turėtų būti atitinkamai iš dalies keičiamiPRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:1 straipsnisTarybos reglamentas (EEB) 3906/89 iš dalies keičiamas taip:3 straipsnis keičiamas taip:3 dalis pakeičiama taip:"3. Šalių kandidačių, turinčių Stojimo partnerystes su Europos Sąjunga, finansavimas pagal PHARE programą yra skirtas pagrindiniams prioritetams, skirtiems acquis communautaire priimti, t.y. šalių kandidačių administraciniams ir instituciniams gebėjimams stiprinti, išskyrus tas investicijas, kurios finansuojamos pagal Reglamentus (EB) Nr. 1267/1999 ir (EB) Nr. 1268/1999. PHARE finansavimas gali būti skirtas ir priemonėms aplinkos apsaugos, transporto, žemės ūkio ir kaimo plėtros srityse finansuoti, kurios sudaro neesminę, tačiau neatsiejamą integruotų pramonės rekonstrukcijos ar regionų plėtros programų dalį."Straipsnis papildomos tokiomis 4 ir 5 dalimis:"4. Parama gali būti naudojama valstybių gavėjų bendradarbiavimui regionų, tarptautiniu ir, jei tinkama, transnacionaliniu bei tarpregioniniu lygiu finansuoti, bendradarbiaujant tarpusavyje ir su ES valstybėmis narėmis.5. Jei tinkama, parama taip pat gali būti naudojama valstybės gavėjos dalyvavimui regioninėse programose, reglamentuojamose kitų teisinių priemonių, finansuoti."8 straipsnis papildomas tokia 2 dalimi:"2. Komisija gali, neviršydama Reglamento Nr. 1605/2002[8] 54 straipsnyje nustatytų ribų, nuspręsti patikėti viešojo sektoriaus institucijų užduotis, ypač biudžeto vykdymo, minėto reglamento 54 straipsnio 2 dalies c punkte išvardytiems organams. Minėto reglamento 54 straipsnio 2 dalies c punkte išvardytiems organams gali būti patikėtos viešojo sektoriaus institucijų užduotys, jei šie organai pasižymi pripažinta tarptautine reputacija, atitinka tarptautinio masto valdymo ir kontroles sistemas ir yra prižiūrimos viešojo sektoriaus institucijų."Priedo sąrašas pakeičiamas tokiu sąrašu:"BulgarijaKroatijaRumunija"2 straipsnisTarybos reglamentas (EB) Nr. 1267/1999 iš dalies keičiamas taip:1 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:"1. Šiuo dokumentu nustatomas Struktūrinės pasirengimo narystei politikos instrumentas (toliau vadinamas - "ISPA").Laikydamasi šio Reglamento nuostatų, ISPA teikia paramą ekonominės ir socialinės sanglaudos srityje, susijusią su aplinkos apsaugos ir transporto politika, kad prisidėtų prie išvardytų šalių kandidačių (toliau - valstybės gavėjos) pasirengimo stoti į Europos Sąjungą: Bulgarijos, Kroatijos ir Rumunijos."3 straipsnis papildomas tokia trečia pastraipa:"3. Nepaisant pirmiau išvardytų nuostatų, Bendrijos parama Kroatijai teikiama 2005-2006 metų laikotarpiui.4 straipsnis papildomas tokia trečia dalimi:3. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 ir 2 sakinių, dėl lėšų asignavimo pagal šį instrumentą Kroatijai 2005-2006 metų laikotarpiui sprendžia Komisija, remdamasi valstybės gavėjos administracinių įsisavinimo gebėjimų ir su naryste susijusių investicijų poreikio įvertinimu."9 straipsnio 1 dalies a punkte išbraukiami žodžiai "nuo 2000 m. sausio 1 d. ir jokiu būdu ne vėliau kaip iki 2002 m. sausio 1 d."3 straipsnisTarybos reglamentas (EB) Nr. 1268/99 iš dalies keičiamas taip:1 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:"1. Šiuo reglamentu sukuriama Bendrijos paramos tvariam žemės ūkiui ir tvariai kaimo plėtrai sistema pasirengimo narystei laikotarpiui Bulgarijai, Kroatijai ir Rumunijai. Reglamentas ir toliau taikomas bet kokioms remiantis jo nuostatomis Čekijoje, Estijoje, Latvijoje, Lenkijoje, Lietuvoje, Slovakijoje, Slovėnijoje ir Vengrijoje iki jų įstojimo į Europos Sąjungą pradėtoms programoms užbaigti."4 straipsnio 2 dalis pabaigoje papildoma tokiu papunkčiu:"Nukrypstant nuo pirmojo papunkčio, Kroatijai minėtas planas, remiantis pirmame papunktyje išdėstytomis sąlygomis, apima laikotarpį iki dviejų metų nuo 2005 metų."5 straipsnio 1 dalis pabaigoje papildoma tokiu sakiniu:"Tačiau Kroatijai šios programos vidurio laikotarpio įvertinimo atlikti nereikia."7 straipsnis iš dalies keičiamas taip:1 dalis pakeičiama taip:"1. Bendrijos parama pagal šį reglamentą suteikiama 2000-2006 metų laikotarpiui, išskyrus paramą Kroatijai, kuri skiriama 2005-2006 metų laikotarpiui. Metinius asignavimus tvirtina biudžeto valdymo institucija, neviršydama finansinėje perspektyvoje apibrėžtų ribų."(b) 3 dalis papildoma tokia pastraipa:"Kroatijai metinis asignavimas tvirtinamas atskirai."11 straipsnis pakeičiamas taip:"Komisija šalims kandidatėms paskirsto turimas lėšas 7 straipsnio 2 dalies įgyvendinimui. Per tris mėnesius nuo sprendimo skirti valstybei paramą pagal šį reglamentą priėmimo, Komisija praneša šaliai kandidatei apie savo sprendimą dėl orientacinio lėšų paskirstymo galiojančiai finansinei perspektyvai."4 straipsnisTarybos reglamentas (EB) Nr. 2666/2000 iš dalies keičiamas taip:1 straipsnio 1 dalis pabaigoje papildoma tokiu sakiniu:"Nuo 2005 metų Kroatijai suteikiama teisė kaip valstybei gavėjai dalyvauti tik projektuose ir programose, pasižyminčiose regioniniu aspektu, kaip numatyta 2 straipsnio 2 dalyje. Nepaisant pirmesnio sakinio, Kroatijai paliekama teisė dalyvauti projektuose ir programose pagal Tarybos sprendimą 311/1999."7 straipsnis iš dalies keičiamas taip:1 dalis pakeičiama taip:"1. Komisija įgyvendina Bendrijos paramą vadovaudamasi 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentu (EB) 1605/2002."2 dalis papildoma tokiu a punktu:"2 a. Komisija gali, neviršydama Reglamento Nr. 1605/2002 54 straipsnyje nustatytų ribų, nuspręsti patikėti viešojo sektoriaus institucijų užduotis, ypač biudžeto vykdymo užduotis, minėto reglamento 54 straipsnio 2 dalies c punkte išvardytiems organams. Minėto reglamento 54 straipsnio 2 dalies c punkte išvardytiems organams gali būti patikėtos viešojo sektoriaus institucijų užduotys, jei šie organai pasižymi pripažinta tarptautine reputacija, atitinka tarptautiniu mastu pripažintas valdymo ir kontrolės sistemas ir yra prižiūrimi viešojo sektoriaus institucijų."5 straipsnisPasirengimo narystei instrumentų įgyvendinimui ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1266/1999 dėl pagalbos šalims kandidatėms derinimo pagal pasirengimo narystei strategiją[9], kuriame pateikiama nuoroda į Stojimo partnerystę[10] ir Europos susitarimą, įgyvendinimui, kalbant apie Kroatiją tai turėtų reikšti nuorodą į Europos partnerystę[11] ir stabilizavimo ir asociacijos susitarimą.6 straipsnisŠis reglamentas įsigalioja trečią dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimtas Briuselyje,Tarybos varduPirmininkasLEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT+++++ TABLE +++++1. BUDGET LINES + HEADINGS05 01 04 03 The SAPARD pre-accession Instrument - Expenditure on administrative management05 05 01 01 The SAPARD pre-accession Instrument13 01 04 02 Instrument for structural policies for pre-accession (ISPA) - Expenditure on administrative management13 05 01 01 Instrument for structural policies for pre-accession22 01 04 01 Pre-accession assistance for countries of central and eastern Europe - Expenditure on administrative management22 01 04 05 Technical Assistance Information Exchange Office (TAIEX) actions in the framework of the pre-accession instruments - Expenditure on administrative management22 02 01 Pre-accession assistance for countries of central and eastern Europe22 02 02 Cross-border co-operation for central and eastern Europe22 02 06 Technical Assistance Information Exchange Office (TAIEX) actions in the framework of the pre-accession instruments22 02 10 Pre-accession multi-country horizontal programmes2. OVERALL FIGURES2.1. Total allocation for action (Part B):  million for commitment 245.0 million2.2. Period of application:(start and expiry years)2005 - 20062.3. Overall multi-annual estimate of expenditure:(a) Schedule of commitment appropriations/payment appropriations (financial intervention) (see point 6.1.1) million+++++ TABLE +++++(b.1) Technical and administrative assistance: of which staff (see point 6.1.2)+++++ TABLE +++++(b.2) Technical and administrative assistance: of which support expenditure (see point 6.1.2)+++++ TABLE ++++++++++ TABLE +++++(c) Overall financial impact of human resources and other administrative expenditure(see points 7.2 and 7.3)+++++ TABLE ++++++++++ TABLE +++++2.4. Compatibility with financial programming and financial perspectiveProposal is compatible with existing financial programming, as set out in the Financial Perspective for 2000 -2006.2.5. Financial impact on revenueProposal has no financial implications (involves technical aspects regarding implementation of a measure)3. BUDGET CHARACTERISTICS+++++ TABLE +++++4. LEGAL BASIS(Show main legal basis only.)3906/19891267/19991268/19995. DESCRIPTION AND GROUNDS5.1. Need for Community intervention5.1.1. Objectives pursuedThe European Council has decided to accept Croatia as a candidate country for membership, to launch the accession process, and to convene a bilateral intergovernmental conference with Croatia in early 2005 to begin negotiations, and has requested the Commission to prepare a pre-accession strategy, including the necessary financial instrument.Further to that request, the Commission is proposing that Croatia should benefit from the current pre-accession instruments - Phare, ISPA and SAPARD - to finance the corresponding pre-accession strategy under heading 7 of the financial perspective. The proposed inclusion of Croatia under heading 7 is in accordance with the revision of the financial perspective of 19 May 2003 which states that "The European Parliament and the Council may decide, on a proposal from the Commission, the inclusion of other candidate countries under heading 7".These instruments - Phare, ISPA and SAPARD - will also help Croatia prepare for the unified Instrument for Pre-accession (IPA), which will apply from 2007.The Phare allocation will build on the work already started under CARDS - i.e. to promote the Copenhagen political criteria, help Croatia align with the acquis communautaire, strengthen administrative and judicial capacity - and to start to prepare for Structural Funds after accession. The allocation for ISPA will co-finance technical assistance and infrastructure projects in the fields of transport and environment, and help Croatia prepare for Cohesion and Structural Funds after accession. The allocation for SAPARD will contribute to the sustainable adaptation of the agricultural sector and rural areas in Croatia and to Croatia's preparations for the implementation of the acquis concerning the Common Agricultural Policy and related policies. A part of these appropriations will be used to cover the necessary administrative support expenditure entailed by these programmes.5.1.2. Measures taken in connection with ex ante evaluation5.1.3. Measures taken following ex post evaluation5.2. Action envisaged and budget intervention arrangementsIn 2004, under CARDS, the national programme to Croatia was  76 million. Under Phare, in 2005 and 2006, it is proposed to maintain a programme of about  80 million a year, to promote the Copenhagen political criteria, help Croatia align with the acquis communautaire, strengthen administrative and judicial capacity, and start to prepare for Structural Funds after accession.Under ISPA, support will be given to align Croatia's infrastructure with Community standards in two key sectors, environment and transport, and to familiarise the Croatian authorities with the principles of structural policies. Through ISPA, Croatia will thus obtain the twin benefits of accelerated infrastructure investment and enhanced capacity for project preparation and implementation, which must commence without delay ("learning by doing") and of becoming acquainted with Commission procedures and rules, similar to those that apply to Member States.A preliminary assessment of funding opportunities, involving IFIs, indicates that preparatory work is sufficiently advanced to allow the Commission to decide on a sufficient number of high-quality projects in both sectors already in 2005. About  60 million in total, phased in over the two years, is considered a reasonable allocation for ISPA. This will allow for a real commitment towards core infrastructure investment, but also take account of administrative capacity.In addition, and given the necessity for Croatia to strengthen its capacity as well as to catch up with other candidate countries, there is the need to launch under ISPA a number of technical assistance projects for institutional strengthening, including for sector planning, and project preparation for these two sectors for IPA.In the case of SAPARD,  25 million for 2006 seems appropriate, applying the same criteria which were applied for the current SAPARD countries provided for in Article 7(3) of the Regulation 1268/1999.According to the information provided by Croatia there are 64 (industrial) establishments in the food processing sector not yet EU approved. On the basis of experiences from the current SAPARD countries the average project size is between  250,000 and  500,000. The size of rural infrastructure projects has been similar.Farm investment projects tend to be smaller (average  50,000). Croatia's farm structure (approx. 1million farms) is dominated by family farms, with 86% farming less than 5ha, and 22% of the rural population currently employed in agriculture. Increasing the competitiveness of the agri-food sector to enable it to prepare for participation in the EU single market will require support for modernisation of farms, in particular to implement acquis standards in relation to health and hygiene and animal welfare.The accreditation of the SAPARD agency is planned to be completed during 2005 to enable Croatia to start with project selection and disbursement under SAPARD in 2006.5.3. Methods of implementationThe three pre-accession instruments employ a wide range of implementation methods (from centralised to partial or full decentralisation of financial management to the beneficiary countries, as well as joint management with international organisations). It is, nonetheless, important that the highest level of decentralisation possible for Croatia should be pursued as soon as feasible. A move to partially decentralised management will, therefore, be made in 2005, with full decentralisation (a requirement for SAPARD) planned for 2006.6 FINANCIAL IMPACT6.1. Total financial impact on Part B (over the entire programming period)6.1.1. Financial interventionCommitments (in  million)+++++ TABLE +++++6.1.2. Technical and administrative assistance, support expenditure and IT expenditure (commitment appropriations)+++++ TABLE +++++7. IMPACT ON STAFF AND ADMINISTRATIVE EXPENDITURE7.1. Impact on human resources+++++ TABLE ++++++++++ TABLE +++++The needs for human and administrative resources shall be covered within the allocation granted to the managing DG in the framework of the annual allocation procedure7.2. Overall financial impact of human resources+++++ TABLE +++++The amounts are total expenditure for twelve months.7.3. Other administrative expenditure deriving from the action+++++ TABLE +++++The amounts are total expenditure for twelve months.+++++ TABLE +++++8. FOLLOW-UP AND EVALUATION8.1. Follow-up arrangementsArt. 27 (4) of the Financial Regulation obliges the Commission to undertake both ex ante and ex post evaluations, to be applied to all programmes and activities which entail significant spending. Evaluation results are to be disseminated to spending, legislative and budgetary authorities.Provisions will be made within the Framework Agreement with Croatia to ensure the necessary arrangements to enable independent monitoring and evaluation. In outline, the system operates as follows:- Project implementation will be monitored through a Joint Monitoring Committee (JMC). This includes the NAO, the NAC and the Commission services. The JMC will meet at least once a year to review all programmes to assess their progress towards meeting the objectives set out in the Financing Agreements and the Accession/European Partnership. The JMC may recommend a change of priorities and/or reallocation of funds.- .The JMC will be assisted by Sectoral Monitoring Sub-Committees (SMSC), which will include all relevant institutions and partners involved, including the Commission Services, in accordance with the specific monitoring arrangements established for each Instrument. The SMSC, inter alia, will, review in detail the progress made towards achieving the objectives set out in its relevant programme and will report to the JMC on all programmes in its sector.- The Commission services shall ensure that an ex-post evaluation is carried out after completion of the programme.8.2. Arrangements and schedule for the planned evaluationIn application of current rules, an evaluation system covering the different levels of intervention and types of instruments has been set up for each instrument.Notably, the financial regulation, as well as the internal control standards, calls for regular evaluation of all (sizable) activities. This is translated into the evaluation of single operations (e.g. projects), of programmes (e.g. national programmes) and policy sectors or themes (e.g. transport or gender issues). Evaluations of are also necessary and ongoing of wider legal obligations such as the 3 Cs (Coherence, Complementarity, Coordination).As set out above, project implementation will be monitored through the Joint Monitoring Committee (JMC), assisted by Sectoral Monitoring Sub-Committees (SMSC). Each Instrument has its own specific evaluation scheme. For Phare, there is an ongoing scheme of Interim Evaluation, and these interim evaluations, prepared by independent evaluators, are reviewed by the JMC. This Interim Evaluation scheme generates over 130 individual country, sectoral and thematic reports a year. Thematic reports covering such issues as nuclear issues, civil society, public administration, justice and home affairs, national aid coordination, twinning, SMEs, and statistics have been prepared.These works will be complemented by relevant works on databases, meta-analyses, methodology and training.9. ANTI-FRAUD MEASURESThe Framework Agreement with Croatia will contain provisions ensuring the protection of the Community's financial interests.These Framework agreements expressly provide for the Commission and the Court of Auditors to have the power of audit, on the basis of documents and on the spot, over all contractors and subcontractors who have received Community funds. They shall also expressly authorise the Commission to carry out on-the-spot checks and inspections as those set down in Council Regulation (EC, Euratom) 2185/96.All contracts resulting from the implementation of pre-accession assistance shall ensure the right of the Commission and the Court of Auditors during and after the implementation of contracts.In practise, this means that the Framework Agreement will contain provisions making reference notably to the following:- Definitions of the notions of irregularity, fraud, active and passive corruption and conflict of interest;- Measures in the field of financial control by the contracting authority, the Commission and the Court of Auditors;- The possibility for OLAF to conduct on-the-spot checks equivalent to the ones foreseen by Regulation (EC) 2185/96- The obligation of the contracting authority of the third country to take preventive measures in the field of corruption- The procedure for the communication of cases of suspected fraud and irregularities to the Commission;- The procedures for the clearance of accounts in the case of decentralised management- The application of administrative and financial sanctions (including the exclusion of non-reliable candidates and tenderers)- Enforceability of Commission decisions in the area of recovery in case of centralised management.[1] 269 straipsnyje apie SAPARD ir ISPA reglamentus išsamiai nekalbama, bet konstatuojama, kad "kalbant apie pasirengimo narystei paramą, numatytą pagal Tarybos reglamentą 3906/89 (...), su išankstiniu patikrinimu susijusios taisyklės (...) nepaveikia atitinkamų šalių kandidačių decentralizuoto valdymo". Tai apima ISPA ir SAPARD programas, nes jos numatytos Phare reglamente (žr. Reglamento 3906/89 3 straipsnio 3 dalį)[2] OL C , , p. .[3] OL C , , p. .[4] OL L 375, 1989 12 23, p. 11. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 769/2004 (OL L 123, 2004 4 27, p. 1).[5] OL L 161, 1999 6 26, p. 73. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 769/2004 (OL L 123, 2004 4 27, p.1).6 OL L 161, 1999 6 26, p. 87. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 769/2004 (OL L 123, 2004 4 27, p.1).[6] OL L 297, 2004 9 22, p. 19-28.[7] OL L 248, 1999 9 16, p. 1[8] OL L 161, 1999 6 26, p. 68[9] OL L 85, 1998 3 20, p. 1[10] OL L 86, 2004 3 23, p. 1