				|

		52013PC0022

			Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnį Prancūzijai suteikiamas leidimas taikyti diferencijuotus variklinių transporto priemonių kuro apmokestinimo lygius /* COM/2013/022 final - 2013/0018 (NLE) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
ES energetikos produktų ir elektros
energijos apmokestinimą reglamentuoja Tarybos direktyva 2003/96/EB[1] (toliau – Energijos
apmokestinimo direktyva arba direktyva).
Pagal direktyvos 19 straipsnio 1 dalį ir
kitas nuostatas, visų pirma išdėstytas jos 5, 15 ir
17 straipsniuose, Taryba, Komisijai pasiūlius, gali vieningai
nuspręsti bet kuriai valstybei narei suteikti teisę papildomai
atleisti nuo mokesčių arba sumažinti apmokestinimo lygį
remiantis konkrečios politikos sumetimais.
Šio pasiūlymo tikslas – leisti
Prancūzijai taikyti, neviršijant nustatytų ribų, diferencijuotus
bešvinio benzino ir gazolio, išskyrus komercinės paskirties gazolį,
apmokestinimo lygius. Šiuo diferencijavimu siekiama atsižvelgti į seniau
centrinės valdžios vykdytų tam tikrų specialių
įgaliojimų decentralizavimą.
Prašymas ir
jo bendrosios aplinkybės
Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2011/38/ES[2] (toliau – Sprendimas
2011/38/ES), priimtu atsižvelgiant į Tarybos sprendimą 2005/767/EB[3] (toliau – Sprendimas
2005/767/EB), administracinės reformos, susijusios su seniau
centrinės valdžios vykdytų tam tikrų specialių
įgaliojimų decentralizavimu, tikslais Prancūzijai leista
regioniniu lygiu iki 2012 m. gruodžio 31 d. bešviniui benzinui ir
gazoliui taikyti sumažintus apmokestinimo lygius.
Remdamasi šiuo sprendimu Prancūzija dabar
taiko sistemą, pagal kurią Prancūzijos administraciniuose
regionuose leidžiama taikyti sumažintą bešvinio benzino ir gazolio,
išskyrus komercinės paskirties gazolį, apmokestinimo lygį.
Atitinkamas mokestis yra vidaus mokestis už naftos produktus (pranc. Taxe
Intérieure sur les Produits Pétroliers, TIPP) – tam tikras akcizas.
2012 m. vasario 10 d. raštu
Prancūzijos valdžios institucijos, remdamosi Direktyvos
19 straipsniu, paprašė atnaujinti šią sistemą tokiomis pat
sąlygomis, bet šešerių metų laikotarpiui nuo 2013 m. sausio
1 d. iki 2018 m. gruodžio 31 d. Papildomą informaciją
ir išaiškinimus Prancūzijos valdžios institucijos pateikė
2012 m. gegužės 24 d. ir 2012 m. spalio 5 d.
Priemonės
taikymas
Prancūzijos muitinės kodekse
nustatytos bešviniui benzinui ir gazoliui taikomų bendrų
mokesčių tarifų ribos
Regionams išimtiniu laikotarpiu suteikiama
teisė sumažinti šiuos mokesčių tarifus suma, kuri, kaip ir
anksčiau, negali viršyti 35,4 EUR už 1 000 litrų bešvinio
benzino, įskaitant E10 kurą, ir 23,0 EUR už 1 000
litrų gazolio. Šios sumos reiškia didžiausias leistinas tiesiogiai
regionuose gaunamas pajamas už 1 000 litrų kuro. Kiekvienais metais
regionų tarybos nusprendžia dėl mokesčių sumažinimo dydžio
balsuodamos ir tuo įrodydamos, kad regionai sprendimus gali priimti
savarankiškai ir taip paskatinti pagerinti savo administracinio darbo
kokybę – to negalima pasiekti pervedant lėšas iš nacionalinio biudžeto
į vietos biudžetą.
Apmokestinimo lygis po sumažinimo niekada
negali būti mažesnis nei Direktyvoje 2003/96/EB numatytas mažiausias ES
taikomas apmokestinimo lygis, o komercinės paskirties gazoliui
neturėtų būti taikomas joks apmokestinimo lygio sumažinimas.
Susijusių
produktų kontrolės ir judėjimo priemonės
Centrinė valdžia išliktų atsakinga
už gazolio ir bešvinio benzino akcizo mokesčio rinkimą ir
kontrolę, nesvarbu, koks būtų sumažinimų regionuose lygis.
Produktai būtų gabenami pagal
sumokėto akcizo tvarką, o už kurą mokestis būtų imamas
kurą pateikus vartoti: taikomo akcizo mokesčio lygis atitiktų
regione, į kurį tiekiamas kuras, taikomą akcizo mokesčio
lygį.
Siekiant reaguoti į nustatytą
specifinę sukčiavimo riziką (pristatomo kuro neteisėtas
naudojimas siekiant pasinaudoti mokesčių skirtumais tarp dviejų
regionų), logistikos grandinė būtų prižiūrima
įpareigojant tiekėjus iš anksto nurodyti gavėjus ir šią
informaciją perduodant muitinės administracijai. Rizikos
analizėje nurodoma, kad gavėjai turėtų būti skirstomi
į tris kategorijas: galutiniai vartotojai, turintys sandėliavimui
skirtas talpas, degalines ir kuro, už kurį sumokėtas akcizas,
platintojus. Jei kuras, už kurį sumokėtas akcizas, pervežamas šalies
viduje, muitinės darbuotojai gali tikrinti produkto kilmę ir
paskirties regioną. Jei maršrutai yra neįprasti arba transportavimo
laikas nepaaiškinamai ilgas, muitinės darbuotojai gali tikrinti, ar
siuntos nebuvo nukreiptos kitur nei iš pradžių deklaruota vieta regione.
Prancūzijos
argumentai dėl poveikio vidaus rinkai ir valstybės pagalbos aspektai
Prancūzijos valdžios institucijos teigia,
kad priemonė nesutrikdytų tinkamo vidaus rinkos veikimo, visų
pirma todėl, kad ji taikoma tik nekomercinės paskirties kurui. Be to,
nekomercinės paskirties kuro mažmeninių kainų skirtumai tarp
platinimo tinklų yra didesni už skirtumus, kurie galėtų
atsirasti taikant priemonę. Pasak Prancūzijos valdžios
institucijų, taikant priemonę nebuvo gauta skundų dėl jos
iškreipiamojo poveikio.
Dėl priemonės netaikymo
komercinės paskirties gazoliui: Prancūzijos arba ES vežėjams
keliais, atitinkantiems komercinės paskirties gazolio akcizo mokesčio
dalinio grąžinimo sąlygas, būtų taikomas tokio pat tarifo
akcizo mokestis nepriklausomai nuo to, kokiame regione jie įsigijo
kurą. Pagal planuojamą tvarką būtų toliau taikoma
dabartinė kompensavimo procedūra, visapusiškai atsverianti
regionų nuspręsto taikyti mokesčių tarifo sumažinimo, tiek
pat sumažinant komercinės paskirties gazolio kompensavimo sumą,
poveikį. Todėl siūloma priemonė neiškraipytų
transporto sektoriaus konkurencijos ir nedarytų įtakos prekybai ES.
Prancūzijos valdžios institucijos teigia, kad planuojamas apmokestinimo
tarifo sumažinimas nebūtų valstybės pagalba, nes
vežėjų keliais bendrovėms būtų taikomas vienodas
akcizo tarifas už komercinės paskirties gazolį, nepaisant to, kuriame
regione gazolis buvo pirktas.
Prancūzijos
argumentai dėl priemonės taikymo laikotarpio
Dėl priemonės taikymo trukmės
Prancūzija pabrėžia, kad siekiant sudaryti sąlygas regionams
tęsti vykdomą politiką tam tikrą laiką, leidžianti
nukrypti nuostata turėtų būti atnaujinama šešių metų
laikotarpiui. Trejų metų laikotarpis, nustatytas Sprendimu
2011/38/ES, buvo pernelyg trumpas ir jį buvo galima pateisinti tik
neįprastu priemonės pobūdžiu ir valstybių narių
nerimu, kad priemonė gali iškraipyti konkurenciją. Iš pradžių ši
priemonė turėjo būti derinama su perėjimu prie
decentralizuoto valdymo Prancūzijoje. Šiuo atžvilgiu trejų metų
taikymo laikotarpis yra pernelyg trumpas ir netinka siektinam tikslui
įgyvendinti, nes per tokį laikotarpį regionai negali susidaryti
aiškaus vaizdo. Kadangi nė vienas iš tariamų ir su priemone
siejamų sunkumų realiai neiškilo, Prancūzijos valdžios
institucijos prašo, kad atnaujinant šią leidžiančią nukrypti
nuostatą būtų leidžiama ją taikyti šešerius metus.
Priemonės
vertinimas pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnį
Konkrečios politikos sumetimai
Direktyvos 19 straipsnio 1 dalies pirmoje
pastraipoje nustatyta:
Be ankstesniuose straipsniuose
išdėstytų nuostatų, ypač 5, 15 ir 17 straipsniuose,
Taryba, Komisijai pasiūlius, bet kuriai valstybei narei gali vieningai
leisti toliau atleisti nuo mokesčių ar juos sumažinti remiantis
konkrečios politikos sumetimais.
Svarstoma nacionalinė priemonė pagal
Sprendimą 2011/38/ES atitinka šį reikalavimą. Atsižvelgiant
į sprendimą, regionuose diferencijuojant apmokestinimo tarifus pagal
bendrąją decentralizavimo politiką siekiama konkretaus politinio
tikslo – padidinti administracinio darbo veiksmingumą. Buvo manoma, kad
regioninio diferencijavimo galimybė dar labiau paskatina regionus
skaidriai gerinti administracinio darbo kokybę. Pagal tą patį
sprendimą reikalaujama, kad mokesčių mažinimas būtų
siejamas su regionų, kuriuose jis taikomas, socialinėmis ir ekonominėmis
sąlygomis.
Šiuo atžvilgiu Prancūzijos suteikta informacija
patvirtino, kad išties yra ryšys tarp regioninio apmokestinimo tarifo, mažesnio
už nacionalinį tarifą, taikymo ir atitinkamų regionų
socialinių bei ekonominių sąlygų.
Sprendimo 2011/38/ES taikymo laikotarpiu
(2010, 2011 ir 2012 m.) sumažintą diferencijuotą mokestį
atitinkamais metais taikė du regionai (Puatu-Šarantos ir Korsikos), penki
regionai (Il de Franso, Puatu-Šarantos, Ronos-Alpių,
Provanso-Alpių-Žydrojo Kranto ir Korsikos) ir trys regionai
(Puatu-Šarantos, Ronos-Alpių ir Korsikos).
Dauguma regionų, sumažinusių
mokesčių lygį, pranešė, kad jų BVP vienam gyventojui
yra mažesnis nei nacionalinis vidurkis. Taip pat vienas regionas pranešė
apie didesnį nei nacionalinis vidurkis nedarbingumo lygį.
Taigi galima daryti išvadą, kad
galimybė mažinti nacionalinį apmokestinimo tarifą
regioninėms valdžios institucijoms suteikė galimybę derinti
šį mokestį prie savo teritorijos socialinių ir ekonominių
aplinkybių.
Derėjimas su kitomis Europos
Sąjungos politikos sritimis ir tikslais
Pagal direktyvos 19 straipsnio 1 dalies
trečią pastraipą kiekvienas prašymas išnagrinėjamas
atsižvelgiant, inter alia, į tinkamą vidaus rinkos
veikimą, poreikį užtikrinti sąžiningą konkurenciją ir
Bendrijos sveikatos, aplinkos apsaugos, energetikos bei transporto
politiką.
Šis nagrinėjimas jau buvo atliktas gavus
ankstesnius Prancūzijos prašymus; baigus nagrinėjimą buvo
priimti Sprendimas 2005/767/EB ir Sprendimas 2011/38/ES. Kaip teigiama šiuose
sprendimuose, buvo nustatyta, kad bendrasis šios priemonės veikimo
mechanizmas ES vidaus prekybos netrikdo; taip pat sprendimuose nustatytos
kelios sąlygos, kuriomis siekiama užtikrinti, kad leidžiančios
nukrypti nuostatos taikymas nekenktų vidaus rinkai ir nekliudytų
siekti ES politikos tikslų, ypač energetikos, klimato kaitos ir
aplinkos srityse.
Todėl, Prancūzijai prašant
pratęsti šios sistemos taikymą, Komisija turi įvertinti, ar
pagal ankstesnio sprendimo 1 straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatytas sąlygas
jos taikymas atitinka direktyvos 19 straipsnio 1 dalies trečioje
pastraipoje nustatytus tikslus ir politiką, kad iš esmės
būtų galima prognozuoti, jog ši padėtis tęsis ir
laikotarpiu po 2013 m. sausio 1 d.
Šiomis aplinkybėmis taip pat reikia
patikrinti, ar politinė padėtis ES iš esmės pasikeitė nuo
Sprendimo 2011/38/ES priėmimo ir ar yra būsimo pasikeitimo rizika,
į kurią reikėtų atsižvelgti atliekant vertinimą.
Vidaus rinka ir sąžininga konkurencija
Nustatyta, kad konkurencijos iškraipymo rizika
yra maža, nes Sprendimu 2005/767/EB ir Sprendimu 2011/38/ES nustatyti žemi
maksimalaus sumažinimo dydžiai. Todėl akcizo tarifų skirtumai tarp
regionų išlieka nedideli ir gali net neviršyti platinimo tinklų
kainų skirtumų. Be to, komercinės paskirties gazoliui
priemonė nėra taikoma.
Buvo nustatyta giežta diferencijavimo
lygių riba: sumažinimas negali viršyti 35,4 EUR už 1 000 litrų
bešvinio benzino ir 23,0 EUR už 1 000 litrų gazolio. Prancūzija šios
sąlygos laikosi.
Remiantis patirtimi, įgyta taikant
leidžiančią nukrypti nuostatą, neatrodo, kad reikėtų
abejoti 2005 m. ir 2011 m. atliktu vertinimu. Komisija neturi žinių,
kad būtų gauta skundų dėl priemonės iškreipiančio
poveikio ES vidaus prekybai.
Taip pat negauta pranešimų apie
kliūtis vidaus rinkai tinkamai veikti, konkrečiau susijusias su
akcizais apmokestintų produktų apyvarta.
Kalbant apie valstybės pagalbą,
pirmiausia reikėtų pakartoti, kad priemonė netaikoma
komercinės paskirties gazoliui. Tačiau jei sumažinti tarifai
būtų taikomi kitiems verslo naudotojams, neatitinkantiems Energijos
apmokestinimo direktyvos 7 straipsnio 3 dalies apibrėžties, arba
būtų daromas poveikis naftos produktų gamintojų
konkurencijai, priemonė galėtų būti laikoma valstybės
pagalba pagal SESV sutarties 107 straipsnio 1 dalį. Jei sumažinti tarifai
yra mažesni nei ES nustatyti minimalūs tarifai, tiek, kiek priemonė
būtų laikoma valstybės pagalba, jai būtų taikomas
Reglamento Nr. 800/2008/EB[4]
(Bendrojo bendrosios išimties reglamento) 25 straipsnis ir todėl ji
būtų laikoma suderinama su vidaus rinka. Vis dėlto Bendrojo
bendrosios išimties reglamento galiojimo laikotarpis baigiasi 2013 m.
gruodžio 31 d., todėl jeigu Komisija nebus priėmusi naujo
reglamento, panašaus į Bendrąjį bendrosios išimties
reglamentą, arba jeigu tokiame naujame reglamente nebūtų
taisyklės, lygiavertės išdėstytai 25 straipsnyje, apie bet
kokią su priemone susijusią pagalbą Komisijai reikėtų
pranešti pagal valstybės pagalbos taisykles.
Sąjungos energetikos, klimato kaitos
ir aplinkos politika
Energetikos produktų apmokestinimas
mažina jų paklausą, taigi ir teršalų išmetimą naudojant
šiuos produktus. Todėl Komisija turi įvertinti, ar, sumažinus
konkrečiuose regionuose taikomus tarifus, nepadidėtų kuro
naudojimas (ir atitinkamai išmetamas teršalų kiekis), nes tai
prieštarautų aprašytiems tikslams.
Tarybos sprendime 2011/38/ES pažymėta,
kad Prancūzijoje numačius galimybę mažinti tarifus, buvo
padidintas pagrindinis nacionalinis tarifas. Jame padaryta išvada, kad dėl
bendro naujosios sistemos poveikio neturėtų sumažėti
paskatų efektyviai naudoti kurą, nes leidžiančią nukrypti
nuostatą taikantiems regionams leista apmokestinimo tarifą sumažinti
tik tiek, kad jis iki sistemos taikymo pradžios nebūtų mažesnis už
nacionalinį tarifą. Sprendime 2011/38/ES taip pat padaryta išvada,
jog mažai tikėtina, kad dėl regioninių skirtumų
pakistų mažmeninės prekybos kainos ir dėl to pasikeistų
transporto srautų kryptys, nes akcizų tarifų diferenciacija yra
nedidelė ir ją kompensuoja mažmeninių kainų skirtumai
platinimo tinkluose. Todėl buvo manoma, kad priemonė iš esmės
neprieštaraus ES energetikos ir aplinkos politikai.
Komisija nepastebėjo jokių su šiais
dalykais susijusių naujų elementų ir nurodyto vertinimo
rezultatai išlieka pagrįstais.
Priemonės
taikymo laikotarpis ir ES energijos apmokestinimo sistemos raida
Komisijos 2011 m. balandžio 13 d.
pasiūlyme dėl Energijos apmokestinimo direktyvos[5] peržiūros numatyta nuolat
taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą, kuri leistų
Prancūzijai su tam tikromis išlygomis jos regionuose taikyti
diferencijuotus apmokestinimo lygius. Todėl Komisija laikosi
požiūrio, kad naujojo Tarybos sprendimo taikymo laikotarpis
neturėtų viršyti trejų metų ir bet kokiu atveju turi
baigtis pradėjus taikyti pakeistas taisykles.
Nepaisant to, kas buvo paminėta,
reikėtų taip pat priminti, kad remiantis minėtu pasiūlymu
energijos apmokestinimą turėtų sudaryti dvi atskiros
sudedamosios dalys. Ši sistema skirtųsi nuo Direktyva 2003/96/EB nustatytos
dabartinės sistemos, kuria paremtas šis leidimas. Svarbu nepakenkti
būsimiems bendrajai galiojančios teisinės sistemos raidai.
Todėl reikėtų taip pat nustatyti, kad jei Taryba, veikdama
Sutarties 113 straipsnio pagrindu, įvestų pakeistą bendrąją
energetikos produktų apmokestinimo sistemą, prie kurios šis leidimas
nebūtų pritaikytas, šio sprendimo galiojimas pasibaigtų tą
dieną, kai būtų pradedamos taikyti šios pakeistos
taisyklės.
2.           KONSULTACIJŲ SU
SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Konsultacijos su suinteresuotosiomis
šalimis
Šis
pasiūlymas yra pagrįstas Prancūzijos pateiktu prašymu ir skirtas
tik šiai valstybei narei.
Tiriamųjų duomenų
rinkimas ir naudojimas
Nepriklausomo
tyrimo neprireikė.
Poveikio vertinimas
Šis
pasiūlymas yra susijęs su leidimo suteikimu vienai valstybei narei
jos pačios prašymu.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO
ASPEKTAI
Pasiūlymo tikslas – leisti
Prancūzijai nukrypti nuo bendrųjų Tarybos direktyvos 2003/96/EB
nuostatų ir, neviršijant nustatytų ribų, taikyti diferencijuotus
gazolio ir bešvinio benzino apmokestinimo lygius.
Teisinis pagrindas
Tarybos
direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnis.
Subsidiarumo principas
Netiesioginių
mokesčių sritis, kuriai taikomas SESV 113 straipsnis, iš esmės
nepriklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai, kaip apibrėžta SESV 3
straipsnyje.
Tačiau
valstybių narių kompetencija šioje srityje griežtai ribojama ir
apibrėžiama galiojančia ES teise. Pagal Direktyvos 2003/96/EB 19
straipsnį tik Taryba, remdamasi minėta nuostata, gali leisti
valstybei narei papildomai atleisti nuo mokesčio arba jį sumažinti.
Pačios valstybės narės be Tarybos to padaryti negali.
Taigi,
pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą.
Proporcingumo principas
Pasiūlymas
atitinka proporcingumo principą. Mokesčių sumažinimu neviršijama
to, kas būtina minėtam tikslui pasiekti.
Pasirinktos priemonės
Siūloma
priemonė: Tarybos sprendimas.
Direktyvos
2003/96 19 straipsnyje numatyta tik šios rūšies priemonė.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Šia priemone
nesukuriama jokios finansinės ir administracinės naštos Europos
Sąjungai. Todėl pasiūlymas neturi poveikio ES biudžetui.
2013/0018 (NLE)
Pasiūlymas
TARYBOS SPRENDIMAS
kuriuo pagal Direktyvos 2003/96/EB 19
straipsnį Prancūzijai suteikiamas leidimas taikyti diferencijuotus
variklinių transporto priemonių kuro apmokestinimo lygius
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į 2003 m. spalio
27 d. Tarybos direktyvą 2003/96/EB, pakeičiančią
Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių
struktūrą[6],
ypač į jos 19 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
pasiūlymą,
kadangi:
(1)       Tarybos įgyvendinimo
sprendimu 2011/38/ES (toliau – Sprendimas 2011/38/ES) Prancūzijai leista
trejus metus taikyti diferencijuotus gazolio ir bešvinio benzino apmokestinimo
lygius administracinės reformos, įskaitant tam tikrų konkrečių
centrinės valdžios anksčiau vykdytų įgaliojimų
decentralizavimą, tikslais. Sprendimas 2011/38/ES netenka galios
2012 m. gruodžio 31 d.;
(2)       2012 m. vasario
10 d. raštu Prancūzija paprašė leidimo tokiomis pačiomis
sąlygomis toliau taikyti diferencijuotus apmokestinimo tarifus dar
šešerius metus po 2012 m. gruodžio 31 d.;
(3)       Sprendimo 2011/38/ES
priėmimas buvo grindžiamas tuo, kad Prancūzijos prašoma priemonė
atitiko Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnio, kuriuo dėl
konkrečių politinių priežasčių leidžiama atleisti nuo
mokesčio arba jį sumažinti, tačiau jo nepadidinti, reikalavimus.
Visų pirma, buvo manoma, kad priemonė netrikdys tinkamo vidaus rinkos
veikimo. Ji taip pat buvo laikoma suderinama su atitinkama Bendrijos politika;
(4)       ši nacionalinė
priemonė yra politikos, kuria siekiama didinti administracijos
veiksmingumą, gerinant viešųjų paslaugų kokybę ir
mažinant išlaidas, taip pat subsidiarumo politikos dalis. Ji papildomai skatina
regionus skaidriai gerinti administracinio darbo kokybę. Šiuo atžvilgiu
Sprendime 2011/38/ES nustatyta, kad mažinant mokesčius turi būti
atsižvelgiama į regionų, kuriuose mokesčiai mažinami, socialines
ir ekonomines aplinkybes. Todėl keletas regionų, kurių BVP yra
mažesnis už vidutinį arba kurių nedarbingumo lygis yra didesnis už
vidutinį, taiko mažesnius tarifus. Apskritai, ši nacionalinė
priemonė taikoma atsižvelgiant į konkrečius politinius tikslus;
(5)       apmokestinimo tarifų
sumažinimas regionuose yra griežtai ribojamas, be to, priemonė netaikoma
komercinės paskirties gazoliui, todėl vidaus rinkos konkurencijos
iškraipymo rizika yra labai maža. Be to, iki šiol taikant priemonę
regionai dažniau rinkosi didžiausią leistiną apmokestinimo
tarifą; tai dar labiau mažina konkurencijos iškraipymo tikimybę;
(6)       taip pat negauta
pranešimų apie kliūtis vidaus rinkai tinkamai veikti, susijusias,
konkrečiau kalbant, su akcizais apmokestintų produktų apyvarta;
(7)       prieš pateikiant pirminį
prašymą buvo padidintas su nacionaline priemone sietinas mokestis – jo
lygis pasiekė mokesčių sumažinimo regionuose viršutinę
ribą. Šiomis aplinkybėmis, atsižvelgiant į leidimo suteikimo
sąlygas ir sukauptą patirtį, kol kas neatrodo, kad
nacionalinė priemonė būtų nesuderinama su ES energetikos ir
klimato politika;
(8)       Direktyvos 2003/96/EB
19 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad kiekvieno leidimo, suteikto pagal
šį straipsnį, galiojimo laikotarpis turi būti griežtai
apribotas. Be to, Komisijos pasiūlyme dėl Tarybos direktyvos, kuria
iš dalies keičiama Direktyva 2003/96/EB, pakeičianti Bendrijos
energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių
struktūrą[7],
numatyta nuolatinė taisyklė, kuria Prancūzijai leidžiama,
laikantis tam tikrų apribojimų, jos regionuose taikyti
diferencijuotą apmokestinimo lygį. Todėl šio sprendimo taikymo
laikotarpis turėtų būti tik treji metai, ir turėtų būti
nurodyta, kad bet kokiu atveju sprendimas nustoja galioti pradėjus taikyti
minėtą nuolatinę taisyklę. Be to, siekiant užtikrinti, kad
nebūtų pakenkta būsimai esamos teisinės sistemos raidai,
yra taip pat svarbu numatyti, kad jeigu Taryba įvestų pakeistą
bendrąją energetikos produktų apmokestinimo sistemą, prie
kurios šis leidimas nebūtų pritaikytas, šio sprendimo galiojimas
turėtų baigtis dieną, kurią pradedamos taikyti šios
pakeistos sistemos taisyklės;
(9)       reikėtų užtikrinti,
kad Prancūzija, remdamasi Sprendimu 2011/38/ES, galėtų taikyti
specialų šiame sprendime aptariamą sumažinimą nepertraukiamai
pagal iki 2013 m. sausio 1 d. galiojusius teisės aktus.
Todėl prašomą leidimą reikėtų suteikti nuo
2013 m. sausio 1 d.;
(10)     šis sprendimas neturi poveikio
Sąjungos taisyklių, susijusių su valstybės pagalba,
taikymui,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1.           Prancūzijai suteikiamas
leidimas taikyti sumažintus apmokestinimo tarifus bešviniam benzinui ir
gazoliui, naudojamiems kaip transporto priemonių kuras. Komercinės
paskirties gazoliui, kaip apibrėžta Direktyvos 2003/96/EB 7 straipsnio 2
dalyje, toks sumažintas apmokestinimo lygis negali būti taikomas.
2.           Administraciniuose regionuose
gali būti leidžiama taikyti diferencijuotus sumažinimus, jei tenkinamos
šios sąlygos:
a)           sumažinimas neviršija 35,4
EUR už 1 000 litrų bešvinio benzino ir 23,0 EUR už 1 000
litrų gazolio;
b)           sumažinimas neviršija
nekomercinės paskirties gazolio ir komercinės paskirties gazolio
apmokestinimo lygių skirtumo;
c)           sumažinimas yra susijęs
su regionų, kuriuose jis taikomas, objektyviomis socialinėmis ir
ekonominėmis sąlygomis;
d)           sumažinimo taikymas regione
nesuteikia regionui konkurencinio pranašumo vykdant prekybą
Sąjungoje.
3.           Sumažinti tarifai turi
atitikti Direktyvos 2003/96/EB reikalavimus, ypač jos 7 straipsnyje
nustatytus minimalius tarifus.
2 straipsnis
Šis sprendimas taikomas nuo 2013 m.
sausio 1 d. ir galioja iki 2015 m. gruodžio 31 d.
Tačiau šio sprendimo galiojimo laikas
baigiasi pirmąją dieną, kai pradedami taikyti Direktyvos
2003/96EB pakeitimai:
– bendroji energetikos produktų
apmokestinimo sistema pakeičiama taip, kad prie jos dabartinis leidimas
nėra pritaikytas;
– Prancūzijai suteikiamas leidimas
Prancūzijos regionuose taikyti diferencijuotus apmokestinimo lygius.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Prancūzijos
Respublikai.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyva
2003/96/EB, pakeičianti Bendrijos energetikos produktų ir elektros
energijos mokesčių struktūrą (OL L 283,
2003 10 31, p. 51).
[2]               OL L 19,
2011 1 22, p. 13.
[3]               OL L 290,
2005 11 4, p. 25.
[4]               2008 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos
reglamentas (EB) Nr. 800/2008/EB, skelbiantis tam tikrų
rūšių pagalbą suderinama su bendrąja rinka taikant
Sutarties 87 ir 88 straipsnius, OL L 214, 2008 8 9,
p. 3.
[5]               COM(2011) 169
[6]               OL L 283, 2003 10 31, p. 51.
[7]               COM(2011) 169, 2011 m. balandžio 13 d.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52009PC0703

Pasiūlymas Tarybos sprendimas dėl Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo dėl finansinių mokėjimų pranešimų duomenų tvarkymo ir perdavimo iš Europos Sąjungos į Jungtines Valstijas terorizmo finansavimo sekimo programos tikslais sudarymo  /* KOM/2009/0703 galutinis - NLE 2009/0190 */

	[pic] | EUROPOS KOMISIJA |Briuselis, 2009.12.17KOM(2009)703 galutinis2009/0190 (NLE)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo dėl finansinių mokėjimų pranešimų duomenų tvarkymo ir perdavimo iš Europos Sąjungos į Jungtines Valstijas terorizmo finansavimo sekimo programos tikslais sudarymo  AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS-  2009 m. lapkričio 30 d. Teisingumo ir vidaus reikalų taryba įgaliojo Europos Sąjungos Tarybai pirmininkaujančią valstybę narę pasirašyti laikinąjį Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimą dėl finansinių mokėjimų pranešimų duomenų tvarkymo ir perdavimo iš ES į JAV terorizmo finansavimo sekimo programos (TFSP) tikslais. Susitarimą Šalys pasirašė 2009 m. lapkričio 30 d., jis bus laikinai taikomas nuo 2010 m. vasario 1 d. Susitarimas galios daugiausia 9 mėnesius, jis tinkamu laiku bus pakeistas ilgesnės trukmės susitarimu.-  2009 m. lapkričio 30 d. susitarimu siekiama užtikrinti, kad būtų tęsiama 2001 m. pabaigoje pradėta TFSP, pagal kurią Jungtinių Amerikos Valstijų iždo departamentas Pasaulinės tarpbankinių finansinių telekomunikacijų organizacijos (SWIFT) JAV skyriui teikė administracinius potvarkius perduoti Iždo departamentui tam tikrus finansinių mokėjimų pranešimų duomenų, perduodamų per SWIFT finansinių mokėjimų pranešimų tinklą, rinkinius. ES ir Jungtinės Amerikos Valstijos turėjo pasirašyti 2009 m. lapkričio 30 d. susitarimą, nes dėl naujos architektūros SWIFT sistemos, kuri pradėjo veikti 2010 m. sausio 1 d., kilo pavojus, kad TFSP nauda, ypač Europos Sąjungai, gerokai sumažės.****-  2007 m. pradžioje Europos Sąjungos Tarybai pirmininkaujanti valstybė narė ir Europos Komisija pradėjo diskusijas su JAV iždo departamentu dėl asmens duomenų, gaunamų iš ES pagal TFSP, tvarkymo. Tiesioginis šių diskusijų rezultatas – 2007 m. birželio mėn. prisiimti vienašališki Iždo departamento įsipareigojimai Europos Sąjungai (pareiškimas dėl TFSP)[1]. Pareiškimu dėl TFSP aiškiai apribotos Iždo departamento galimybės, susijusios su asmens duomenų, gaunamų iš ES pagal TFSP, tvarkymu. Pavyzdžiui, numatyti šie apribojimai: duomenys bus tvarkomi tik kovos su terorizmu tikslais, duomenis galima gauti tik tuo atveju, jei nustatytos sąsajos su terorizmu (t. y. netaikant duomenų gavybos metodų), taip pat įsipareigota po tam tikro laiko duomenis ištrinti. Be to, pareiškime dėl TFSP teigiama, kad ES gali paskirti pripažintą Europos ekspertą, kuris patikrins ir praneš Komisijai, kaip JAV iždo departamentas laikosi įsipareigojimų.-  2008 m. kovo mėn. Komisija paskelbė, kad TFSP pripažintu Europos ekspertu ji paskyrė teisėją Jean-Louis Bruguière, kuris įgaliojamas patikrinti, ar TFSP įgyvendinama laikantis pareiškimo. 2008 m. gruodžio mėn. teisėjas Jean-Louis Bruguière parengė pirmąją ataskaitą. 2009 m. vasario mėn. Teisingumo ir vidaus reikalų tarybai ir 2009 m. vasario bei rugsėjo mėn. Europos Parlamento piliečių laisvių komitetui pateiktoje ataskaitoje nustatyta, kad JAV iždo departamentas laikosi pareiškime dėl TFSP nurodytų įsipareigojimų. Be to, ataskaitoje daroma išvada, kad TFSP buvo labai naudinga valstybių narių valdžios institucijoms tiriant teroristinę veiklą ir kad valstybių narių valdžios institucijos buvo pagrindinės pagal TFSP gautos informacijos gavėjos[2]. TFSP atitinkančios programos šiuo metu Europos Sąjungoje nėra.****-  Susitarimu siekiama užkirsti kelią terorizmui ir su juo kovoti kartu užtikrinant pagrindines teises, ypač asmens duomenų apsaugą. 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimu dėl finansinių mokėjimų pranešimų duomenų tvarkymo ir perdavimo iš Europos Sąjungos į Jungtines Valstijas terorizmo finansavimo sekimo programos tikslais siekiama užtikrinti visišką pagarbą Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnyje įtvirtintoms pagrindinėms teisėms ir proporcingumo ir būtinumo principams, susijusiems su pagarba asmeniniam ir šeimos gyvenimui ir asmens duomenų apsauga, kaip nurodyta Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7 ir 8 straipsniuose.-  Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnio 6 dalies a punkte nustatyta, kad tais atvejais, kai susitarimai apima sritis, kurioms taikoma įprasta teisėkūros procedūra, sprendimą sudaryti susitarimą Taryba priima gavusi Europos Parlamento pritarimą.****-  Todėl Komisija rekomenduoja, kad Taryba, gavusi Europos Parlamento pritarimą, priimtų sprendimą dėl Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo dėl finansinių mokėjimų pranešimų duomenų tvarkymo ir perdavimo iš Europos Sąjungos į Jungtines Valstijas terorizmo finansavimo sekimo programos tikslais sudarymo. 2009/0190 (NLE)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo dėl finansinių mokėjimų pranešimų duomenų tvarkymo ir perdavimo iš Europos Sąjungos į Jungtines Valstijas terorizmo finansavimo sekimo programos tikslais sudarymoEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį,atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 82 straipsnio 1 dalies d punktą ir 87 straipsnio 2 dalies a punktą kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą[3],kadangi:1.  2009 m. liepos 27 d. Taryba įgaliojo Tarybai pirmininkaujančią valstybę narę, padedamą Komisijos, pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo dėl finansinių mokėjimų pranešimų duomenų tvarkymo ir perdavimo iš Europos Sąjungos į Jungtines Valstijas terorizmo finansavimo sekimo programos tikslais.2.  Pagal 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos sprendimą 2009/XXX[4] Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimas dėl finansinių mokėjimų pranešimų duomenų tvarkymo ir perdavimo iš Europos Sąjungos į Jungtines Valstijas terorizmo finansavimo sekimo programos tikslais pasirašytas ... m. ... ... d. su sąlyga, kad jis bus sudarytas vėliau.3.  Pagal 15 straipsnio 2 dalį Susitarimo nuostatos laikinai taikomos nuo 2010 m. vasario 1 d. iki jo įsigaliojimo.4.  Susitarimas dar nesudarytas. 2009 m. gruodžio 1 d. įsigaliojo Lisabonos sutartis, todėl Europos Sąjunga turi laikytis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnyje nustatytų procedūrų.5.  Susitarimas turėtų būti sudarytas.6.  [Remdamosi prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 3 straipsniu, Jungtinė Karalystė ir Airija dalyvauja priimant šį sprendimą.]7.  Remdamasi prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsniais, Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir Susitarimas jai nėra privalomas ar taikomas,NUSPRENDĖ:1 straipsnisSudaromas Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimas dėl finansinių mokėjimų pranešimų duomenų tvarkymo ir perdavimo iš Europos Sąjungos į Jungtines Valstijas terorizmo finansavimo sekimo programos tikslais.Sudaromo susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.2 straipsnisTarybos pirmininkas paskiria asmenį, kuris įgaliojamas Europos Sąjungos vardu pasikeisti Susitarimo 15 straipsnyje numatytais patvirtinimo aktais ir taip išreikšti Europos Sąjungos sutikimą laikytis Susitarimo.3 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną. Jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Susitarimo įsigaliojimo data skelbiama Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Priimta Briuselyje […]Tarybos varduKomisijos narys Jacques BARROT[1] Pareiškimo dėl TFSP gavimą Europos Sąjunga patvirtino 2007 m. birželio 29 d. raštu. Pareiškimas dėl TFSP ir ES patvirtinimo raštas paskelbti Oficialiajame leidinyje OL C 166/18, 2007 7 20 ir OL C 166/26, 2007 7 20.[2] 2008 m. gruodžio mėn. pripažinto Europos eksperto ataskaitoje pateikta įvairių pavyzdžių, kai terorizmo Europos Sąjungoje tyrimo, prevencijos ir teroristų baudžiamojo persekiojimo tikslais pagal TFSP gauta žvalgybos informacija buvo perduota ES valstybių narių tarnybomis. Be to, ataskaitoje nurodyta, kad Jungtinių Amerikos Valstijų valdžios institucijos nuo 2002 m. valstybėms narėms perdavė apie 1 400 TFSP pranešimų.[3] OL C ..., ..., p. …[4] OL L ..., ..., p. …


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 07 27
            COM(2017) 392 final
            2017/0171(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Europos Sąjungos ir Antigvos ir Barbudos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Antigvos ir Barbudos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, sudarymo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               2013 m. birželio 26 d. Reglamentu (ES) Nr. 610/2013
                  1
                (toliau – Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamentas) iš dalies pakeista Konvencija dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo
                  2
               , Reglamentas (EB) Nr. 562/2006
                  3
                (Šengeno sienų kodeksas) ir Reglamentas (EB) Nr. 810/2009
                  4
                (Vizų kodeksas), taip pat, be kitų pakeitimų, pateikta nauja trečiųjų šalių piliečių trumpalaikio buvimo Šengeno erdvėje sąvokos apibrėžties formuluotė. Nuo 2013 m. spalio 18 d. trečiųjų šalių piliečiams, neatsižvelgiant į tai, ar jiems taikomas reikalavimas turėti vizą, ar ne, ketinantiems trumpam vykti į Šengeno erdvę, ilgiausia leidžiamo buvimo trukmė yra „90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį“. Priešingai nei pagal apibrėžtį, galiojusią iki 2013 m. spalio 18 d. (trys mėnesiai per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmojo atvykimo dienos), nauja formuluotė yra tikslesnė, nes trukmė apskaičiuojama dienomis, o ne mėnesiais. Be to, iš apibrėžties išbraukta frazė „nuo pirmojo atvykimo dienos“, kuri keldavo daug abejonių ir klausimų.

               Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamentu nustatyti visi reikiami ES vizų ir sienų acquis, t. y. Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo, Šengeno sienų kodekso, Vizų kodekso ir Reglamento (EB) Nr. 539/2001
                  5
               , pakeitimai. Vis dėlto trumpalaikio buvimo sąvoka įtvirtinta ir Europos Sąjungos sudarytuose tarptautiniuose susitarimuose. Su Antigva ir Barbuda
                  6
               , Bahamomis
                  7
               , Barbadosu
                  8
               , Brazilija
                  9
               , Mauricijumi
                  10
               , Sent Kitsu ir Neviu
                  11
                ir Seišeliais
                  12
                sudarytuose susitarimuose dėl bevizio režimo bevizio režimo trukmei apibrėžti vis dar taikoma senoji apibrėžtis („trys mėnesiai per šešis mėnesius nuo pirmojo atvykimo dienos“
                  13
               ).

               2014 m. liepos 16 d. Komisija priėmė rekomendaciją dėl Tarybos sprendimo, kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas siekiant iš dalies pakeisti Europos Sąjungos ir pirmiau minėtų šalių susitarimus dėl trumpalaikio bevizio režimo
                  14
               , kurią Taryba priėmė 2014 m. spalio 9 d.
                  15
                Siekta šių septynių šalių atžvilgiu įgyvendinti naująją trumpalaikio buvimo apibrėžtį, nustatytą Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamente. Be to, susitarimuose dėl bevizio režimo sąvoką „trumpalaikis buvimas“ apibrėžus dienomis, o ne mėnesiais, paprasčiau atlikti patikrinimus ir skaičiavimus elektroninėmis ir (arba) IT priemonėmis, taip pat patogiau naudotis centralizuotomis sienų valdymo sistemomis, kaip antai siūloma atvykimo ir išvykimo sistema (toliau – AIS)
                  16
               .

               Tarybai įgaliojus Komisija pradėjo derybas siekiant iš dalies pakeisti susitarimus dėl bevizio režimo, sudarytus su septyniomis šalimis (Antigva ir Barbuda, Bahamomis, Barbadosu, Brazilija, Mauricijumi, Sent Kitsu ir Neviu ir Seišeliais).

               Derybos su Antigva ir Barbuda sėkmingai užbaigtos 2016 m. spalio 28 d. parafavus iš dalies keičiantį susitarimą. Abi susitariančiosios šalys susitarė naująją sąvokos „trumpalaikis buvimas“ apibrėžtį taikyti visame ES ir Antigvos ir Barbudos susitarime dėl bevizio režimo. Be to, susitarimu keičiami keli techniniai aspektai (žr. toliau), tačiau visi pakeitimai yra nereikšmingi vertinant keliautojų požiūriu.

                  Apie ypatingą Jungtinės Karalystės ir Airijos padėtį kalbama susitarimo preambulėje.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

               Susitarimą turi patvirtinti abi susitariančiosios šalys laikydamosi savo atitinkamų procedūrų. Sąjungos lygiu Taryba turi priimti sprendimus dėl susitarimo pasirašymo ir sudarymo.

               Šis pasiūlymas teikiamas Tarybai, kad ji suteiktų įgaliojimus pasirašyti Susitarimą, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Antigvos ir Barbudos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo.

               Susitarimu užtikrinamas teisinis nuoseklumas ir valstybių narių praktikos suvienodinimas taikant naująją trumpalaikio buvimo apibrėžtį, nustatytą Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamente, kuriame pateiktas tikslus sąvokos „trumpalaikis buvimas“ išaiškinimas.

               Šio pasiūlymo teisinis pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 77 straipsnio 2 dalies a punktas kartu su jos 218 straipsniu.

               Sąjunga neturi įgaliojimų iš dalies keisti susitarimų dėl bevizio režimo, kurie privalomi keturioms šalims, susijusioms su Šengeno acquis, įskaitant bendrą vizų politiką, įgyvendinimu. Siekiant užtikrinti vienodą požiūrį ir vienodą nuostatų dėl leidžiamo buvimo Šengeno erdvėje trukmės įgyvendinimą, prie susitarimo pridedama bendra deklaracija, kurioje nurodomas Antigvos ir Barbudos ir Islandijos, Lichtenšteino, Norvegijos bei Šveicarijos pageidavimas atitinkamai pakeisti jų galiojančius dvišalius susitarimus dėl bevizio režimo.

               Pridedamas pasiūlymas yra susitarimo sudarymo teisinė priemonė. Taryba sprendimą priims kvalifikuota balsų dauguma po to, kai susitarimą Sąjungos vardu pasirašys Tarybai pirmininkaujančios valstybės narės paskirtas asmuo, ir gavusi Europos Parlamento pritarimą pagal SESV 218 straipsnio 6 dalies antros pastraipos a punktą.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

               Jeigu Europos Sąjunga yra viena iš tarptautinio susitarimo susitariančiųjų šalių, valstybės narės negali pačios teisiškai įgyvendinti jokių tokio susitarimo pakeitimų. Susitarimą dėl bevizio režimo su Antigva ir Barbuda sudarė Europos Sąjunga. Todėl veiksmų reikia imtis Sąjungos lygiu.

               Be to, valstybių narių sudaryti susitarimai dėl bevizio režimo darytų poveikį Sąjungos acquis vizų srityje (SESV 3 straipsnio 2 dalis).

               •Proporcingumo principas

               Šiuo pasiūlymu neviršijama to, kas būtina nustatytam tikslui pasiekti, būtent – iš dalies pakeisti galiojantį Sąjungos ir Antigvos ir Barbudos susitarimą dėl bevizio režimo.

               3.POVEIKIS BIUDŽETUI

               Dėl šio pasiūlymo ES biudžetas nepatirs papildomų išlaidų.

               4. EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

               2014 m. spalio 9 d. Taryba priėmė derybinius nurodymus, kuriais Komisijai suteikė įgaliojimus pradėti derybas su Antigva ir Barbuda siekiant iš dalies pakeisti šių dviejų susitariančiųjų šalių susitarimą dėl bevizio režimo. Valstybės narės apie derybų eigą buvo informuojamos Vizų darbo grupės posėdžiuose.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Derybų rezultatai

                  Komisijos manymu, Tarybos derybiniuose nurodymuose išdėstyti tikslai buvo pasiekti ir susitarimo projektas Sąjungai yra priimtinas.

                  Galutinį susitarimo turinį galima apibendrinti taip, kaip išdėstyta toliau.

                  a. Buvimo trukmė

                  Susitarimu bevizis režimas nustatytas Europos Sąjungos ir Antigvos ir Barbudos piliečiams, vykstantiems į kitos susitariančiosios šalies teritoriją ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį (vietoje „ne ilgiau kaip trims mėnesiams per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmojo atvykimo dienos“). Naujoji apibrėžtis taikoma visame Europos Sąjungos ir Antigvos ir Barbudos susitarime dėl trumpalaikio bevizio režimo.

                  b. Baigiamoji nuostata – susitarimo taikymo sustabdymas (8 straipsnio 4 dalis)

               Susitarimu 8 straipsnio 4 dalies paskutinis sakinys iš dalies pakeičiamas taip: „Jei priežasčių, dėl kurių sustabdytas šio susitarimo taikymas, nebelieka, taikymą sustabdžiusi Susitariančioji Šalis nedelsdama informuoja apie tai kitą Susitariančiąją Šalį ir panaikina tą sustabdymą.“ Dabartinį tekstą papildžius žodžiais „ir panaikina tą sustabdymą“ iš dalies pakeistame susitarime patikslinama, kad bevizio režimo taikymo sustabdymas faktiškai panaikinamas, jeigu nebelieka priežasčių, dėl kurių jo taikymas buvo sustabdytas. Šiuo pakeitimu susitarimo dėl bevizio režimo su Antigva ir Barbuda formuluotė suderinama su visų kitų susitarimų dėl bevizio režimo, kuriuos Sąjunga pasirašė 2015 ir 2016 m., formuluotėmis. Dėl šio pakeitimo 2016 m. birželio 14 d. konsultuotasi su Vizų darbo grupe; nė viena valstybė narė nepareiškė prieštaravimų.

                  c. Žodis „bendrija“ pakeičiama „Sąjunga“

                  2009 m. gruodžio 1 d. įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, įtvirtintas Europos Sąjungos teisinis subjektiškumas. Vis dėlto tarptautiniuose susitarimuose, kurie įsigaliojo iki Lisabonos sutarties įsigaliojimo, kaip antai Europos bendrijos ir Antigvos ir Barbudos susitarime dėl trumpalaikio bevizio režimo, tebėra įtvirtinta sąvoka „Europos bendrija“. Todėl iš dalies keičiančiu susitarimu visame susitarime dėl bevizio režimo žodis „bendrija“ pakeičiamas žodžiu „Sąjunga“.

                  d. Bendros deklaracijos

                  Prie susitarimo pridedamos dvi bendros deklaracijos:

                  - dėl 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį išaiškinimo ir

                  - dėl Islandijos, Norvegijos, Šveicarijos ir Lichtenšteino.

                  e. Įsigaliojimas

                  Šis susitarimas įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną praėjus penkiems mėnesiams po to, kai paskutinė susitariančioji šalis praneša kitai, kad ratifikavimo procedūros yra baigtos. Siekiant užtikrinti teisinį tikrumą ir suteikti galimybę keliautojams suprasti teisės normas ir jų laikytis, reikia nustatyti pakankamai ilgą pereinamąjį laikotarpį. Per šešis mėnesius po to, kai baigiamos susitarimo ratifikavimo procedūros, prieš įsigaliojant naujajai trumpalaikio buvimo apibrėžčiai ir susijusiam atgaline data apskaičiuojamam 180 dienų atskaitos laikotarpiui, keliautojai galės pabaigti savo trumpalaikį buvimą, vis dar apskaičiuojamą tik pagal senąją apibrėžtį.

                  Iš dalies keičiantis susitarimas neturi poveikio visoms kitoms galiojančio Europos bendrijos ir Antigvos ir Barbudos susitarimo dėl trumpalaikio bevizio režimo nuostatoms, įskaitant nuostatas dėl teritorinės taikymo srities.

               6.IŠVADA

               Atsižvelgdama į minėtus rezultatus, Komisija siūlo Tarybai gavus Europos Parlamento pritarimą patvirtinti Europos Sąjungos ir Antigvos ir Barbudos susitarimą, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Antigvos ir Barbudos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo.

               2017/0171 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Europos Sąjungos ir Antigvos ir Barbudos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Antigvos ir Barbudos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, sudarymo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalies a punktą kartu su 218 straipsnio 6 dalies antros pastraipos a punkto v papunkčiu,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą
                  17
               ,

               kadangi:

               (1)2009 m. lapkričio 30 d. sprendimu Taryba sudarė Europos bendrijos ir Antigvos ir Barbudos susitarimą dėl trumpalaikio bevizio režimo. Pagal Susitarimą numatomas bevizis režimas Europos Sąjungos ir Antigvos ir Barbudos piliečiams, vykstantiems į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją „ne ilgiau kaip trims mėnesiams per šešių mėnesių laikotarpį“;

               (2)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 610/2013
                  18
                nustatyti horizontaliojo pobūdžio Sąjungos vizų ir sienų acquis pakeitimai, o trumpalaikis buvimas apibrėžtas kaip ne ilgesnis nei 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį;

               (3)siekiant visapusiškai suderinti Sąjungos trumpalaikio buvimo tvarką, būtina naująją apibrėžtį įtvirtinti Sąjungos ir Antigvos ir Barbudos susitarime dėl trumpalaikio bevizio režimo;

               (4)Komisija Sąjungos vardu derėjosi su Antigva ir Barbuda dėl susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Antigvos ir Barbudos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo (toliau – Susitarimas);

               (5)pagal Tarybos sprendimą (ES) 2017/[...] Susitarimas buvo pasirašytas;

               (6)šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2000/365/EB
                  19
               ; todėl Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

               (7)šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Airija nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2002/192/EB
                  20
               ; todėl Airija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

               (8)todėl susitarimas turėtų būti patvirtintas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Sąjungos vardu patvirtinamas Europos Sąjungos ir Antigvos ir Barbudos susitarimas, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Antigvos ir Barbudos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo (toliau – Susitarimas).

               Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.

               2 straipsnis

               Tarybos pirmininkas Sąjungos vardu pateikia Susitarimo 2 straipsnyje numatytą pranešimą
                  21
               .

               3 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 182, 2013 6 29, p. 1.

                     (2)
                  OL L 239, 2000 9 22, p. 19.

                     (3)
                  OL L 105, 2006 4 13, p. 1.

                     (4)
                  OL L 243, 2009 9 15, p. 1.

                     (5)
                  OL L 081, 2001 3 21, p. 1.

                     (6)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 3.

                     (7)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 24.

                     (8)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 10.

                     (9)
                  Su Brazilija ES sudarė du susitarimus. Vieną susitarimą, skirtą paprastų pasų turėtojams (OL L 255, 2012 9 21, p. 4), ir atskirą susitarimą, skirtą diplomatinių, tarnybinių ir oficialių pasų turėtojams (OL L 66, 2011 3 12, p. 2).

                     (10)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 17.

                     (11)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 38.

                     (12)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 31.

                     (13)
                  Plg. susitarimų straipsnius „Tikslas“ ir „Buvimo trukmė“.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Tarybos sprendimas, kuriuo Komisijai suteikiami įgaliojimai pradėti derybas siekiant iš dalies pakeisti susitarimus dėl trumpalaikio bevizio režimo, kuriuos Europos Sąjunga (Bendrija) yra sudariusi su Antigva ir Barbuda, Bahamų Sandrauga, Barbadosu, Brazilijos Federacine Respublika, Mauricijaus Respublika, Sent Kitso ir Nevio Federacija ir Seišelių Respublika, priimtas 2014 m. spalio 9 d.

                     (16)
                  COM(2016) 194 final.

                     (17)
                  Pritarimas pareikštas [...].

                     (18)
                  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 610/2013, kuriuo iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 562/2006, nustatantis taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas), Konvencija dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo, Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1683/95 ir (EB) Nr. 539/2001 bei Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (EB) Nr. 767/2008 ir (EB) Nr. 810/2009 (OL L 182, 2013 6 29, p. 1).

                     (19)
                  2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimas 2000/365/EB dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (OL L 131, 2000 6 1, p. 43).

                     (20)
                  2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimas 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (OL L 64, 2002 3 7, p. 20).

                     (21)
                  Susitarimo įsigaliojimo datą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbs Tarybos Generalinis sekretoriatas.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 07 27
            COM(2017) 392 final
            PRIEDAS
            prie
            Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
            dėl Europos Sąjungos ir Antigvos ir Barbudos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Antigvos ir Barbudos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, sudarymo

               PRIEDAS

               SUSITARIMAS

               Europos Sąjungos ir Antigvos ir Barbudos susitarimas, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Antigvos ir Barbudos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo

               EUROPOS SĄJUNGA

               ir

               ANTIGVA IR BARBUDA,

               toliau kartu – Susitariančiosios Šalys,

               ATSIŽVELGDAMOS į Europos bendrijos ir Antigvos ir Barbudos susitarimą dėl trumpalaikio bevizio režimo (toliau – Susitarimas), kuris įsigaliojo 2010 m. gegužės 1 d.,

               PATVIRTINDAMOS, kad svarbu palengvinti žmonių tarpusavio ryšius,

               ATKREIPDAMOS DĖMESĮ Į TAI, kad Susitarimas skirtas Susitariančiųjų Šalių piliečių naudai,

               ATSIŽVELGDAMOS Į TAI, kad Susitarime nustatyta trumpalaikio buvimo apibrėžtis (trys mėnesiai per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmo atvykimo) nepakankamai tiksli ir visų pirma tai, kad dėl formuluotės „nuo pirmojo atvykimo dienos“ gali kilti abejonių ir klausimų,

               PRISIMINDAMOS, kad 2013 m. birželio 26 d. Reglamentu (ES) Nr. 610/2013 nustatyti horizontaliojo pobūdžio ES „vidaus“ vizų ir sienų acquis pakeitimai ir trumpalaikis buvimas apibrėžtas kaip „90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį“,

               ATSIŽVELGDAMOS Į TAI, kad atvykimo ir išvykimo sistemai, kurią turi įdiegti Europos Sąjunga, reikalinga vienoda ir tiksli trumpalaikio buvimo apibrėžtis, taikytina visiems trečiųjų šalių piliečiams,

               NORĖDAMOS užtikrinti sklandų keliautojų srautą Susitariančiųjų Šalių sienos perėjimo punktuose,

               DAR KARTĄ PATVIRTINDAMOS, kad Susitarimas taikomas visų Europos Sąjungos valstybių narių, išskyrus Jungtinę Karalystę ir Airiją, piliečiams,

               ATSIŽVELGDAMOS į Protokolą dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės ir Protokolą dėl Šengeno acquis integravimo į Europos Sąjungos teisės sistemą, pridėtus prie Europos Sąjungos sutarties ir prie Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo, ir patvirtindamos, kad šio Susitarimo nuostatos netaikomos Jungtinei Karalystei ir Airijai,

               SUSITARĖ:

               1 straipsnis

               Susitarimas iš dalies keičiamas pagal šio straipsnio nuostatas:

               (1)pavadinime ir 3 straipsnio 5 dalyje, 6 straipsnio 1 dalyje ir 8 straipsnio 7 dalyje žodis „bendrija“ pakeičiamas žodžiu „Sąjunga“;

               (2)1 straipsnyje frazė „trims mėnesiams per šešių mėnesių laikotarpį“ pakeičiama fraze „90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį“;

               (3)4 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:

               „Europos Sąjungos piliečiai Antigvos ir Barbudos teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.“;

               (4)4 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:

               „Antigvos ir Barbudos piliečiai valstybių narių, taikančių visą Šengeno acquis, teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį. Tas laikotarpis apskaičiuojamas neatsižvelgiant į buvimą valstybėje narėje, kuri dar netaiko viso Šengeno acquis.

               Antigvos ir Barbudos piliečiai kiekvienos valstybės narės, kuri dar netaiko viso Šengeno acquis, teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį, neatsižvelgiant į apskaičiuotą buvimo valstybių narių, kurios taiko visą Šengeno acquis, teritorijoje laikotarpį.“;

               (5)4 straipsnio 3 dalyje žodžiai „tris mėnesius“ pakeičiami žodžiais „90 dienų“, o žodis „Bendrijos“ – žodžiu „Sąjungos“;

               (6)Paskutinis 8 straipsnio 4 dalies sakinys pakeičiamas taip:

               „Jei priežasčių, dėl kurių sustabdytas šio Susitarimo taikymas, nebelieka, taikymą sustabdžiusi Susitariančioji Šalis nedelsdama informuoja apie tai kitą Susitariančiąją Šalį ir panaikina tą sustabdymą.“

               2 straipsnis

               Šį Susitarimą Susitariančiosios Šalys ratifikuoja arba tvirtina pagal savo atitinkamas procedūras ir jis įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną praėjus penkiems mėnesiams po to, kai paskutinė Susitariančioji Šalis praneša kitai, kad pirmiau nurodytos procedūros yra baigtos.

               Pasirašytas du tūkstančiai septynioliktųjų metų ... mėn. … d. [vieta] dviem egzemplioriais anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, kroatų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, nyderlandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis; tekstai kiekviena šių kalbų yra vienodai autentiški.

               Europos Sąjungos vardu

               Antigvos ir Barbudos vardu

               BENDRA DEKLARACIJA DĖL ISLANDIJOS, NORVEGIJOS, ŠVEICARIJOS IR LICHTENŠTEINO

               Pageidautina, kad Norvegijos, Islandijos, Šveicarijos bei Lichtenšteino valdžios institucijos ir Antigvos ir Barbudos valdžios institucijos nedelsdamos iš dalies pakeistų dvišalius susitarimus dėl trumpalaikio bevizio režimo pagal šiame Susitarime nustatytas sąlygas.

               Bendra deklaracija dėl 90 dienų laikotarpio per bet kurį 180 dienų laikotarpį išaiškinimo

               Susitariančiosios Šalys sutaria, kad maksimalus 90 dienų laikotarpis per bet kurį 180 dienų laikotarpį, kaip nustatyta Susitarimo 4 straipsnyje, reiškia nepertraukiamą buvimo laikotarpį arba kelis laikotarpius iš eilės, kurių bendra trukmė neviršija 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.

               Sąvoka „per bet kurį“ reiškia, kad taikomas slankus 180 dienų ataskaitinis laikotarpis, kai, siekiant patikrinti, ar ir toliau tenkinamas 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį reikalavimas, atsižvelgiama į kiekvieną buvimo dieną per pastarąsias 180 dienų. Be kita ko, tai reiškia, kad naujas buvimo iki 90 dienų laikotarpis leidžiamas, jei šalyje nebūta nepertraukiamą 90 dienų laikotarpį.

               ________


Svarbus teisinis pranešimas

|

52005SC1791

Projektas EEE Jungtinio Komiteto sprendimas iš dalies keičiantis EEE susitarimo 31 protokolą dėl bendradarbiavimo konkrečiose su keturiomis laisvėmis nesusijusiose srityse (MVĮ) - Bendrijos bendrosios pozicijos projektas  /* SEK/2005/1791 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 11.1.2006SEK(2005) 1791 galutinisProjektasEEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMASiš dalies keičiantis EEE susitarimo 31 protokolą dėl bendradarbiavimo konkrečiose su keturiomis laisvėmis nesusijusiose srityse (MVĮ)- Bendrijos bendrosios pozicijos projektas - (pateiktas Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. EEE susitarimo 31 protokole pateikiamos konkrečios nuostatos dėl Bendrijos ir EEE bei ELPA valstybių bendradarbiavimo su keturiomis laisvėmis nesusijusiose srityse.2. Pridedamu EEE jungtinio komiteto sprendimo projektu (dėl 2005 m. rugsėjo 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo Nr. 1776/2005/EB) siekiama padaryti pakeitimus 31 protokole, kad būtų išplėstas bendradarbiavimas įmonių, verslininkystės ir mažų bei vidutinių įmonių (MVĮ) srityje. Juo iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas 2000/819/EB dėl daugiametės įmonių ir verslininkystės, ypač mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ), programos (2001–2005 m.), kuris jau įtrauktas į Susitarimą ir įsigalios nuo 2006 m. sausio 1 d.3. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2894/94 dėl EEE susitarimo įgyvendinimo tvarkos 1 straipsnio 3 dalies b punkte numatoma, kad Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, nustato Bendrijos poziciją dėl tokių sprendimų.4. EEE jungtinio komiteto sprendimo projektas pateikiamas tvirtinti Tarybai; po to Komisija kaip galima anksčiau pateiks Bendrijos poziciją EEE jungtiniam komitetui.ProjektasEEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMASiš dalies keičiantis EEE susitarimo 31 protokolą dėl bendradarbiavimo konkrečiose su keturiomis laisvėmis nesusijusiose srityse (MVĮ)EEE JUNGTINIS KOMITETAS,atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą su pakeitimais, padarytais protokolu, patikslinančiu Europos ekonominės erdvės susitarimą (toliau – Susitarimas), ypač į jo 86 ir 98 straipsnius,kadangi:1.  Susitarimo 31 protokolas buvo iš dalies pakeistas ... m. ... ... d. EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. ... [1].2.  Tikslinga išplėsti susitariančiųjų šalių bendradarbiavimą taip, kad jis apimtų 2005 m. rugsėjo 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 1776/2005/EB, iš dalies keičiantį Tarybos sprendimą 2000/819/EB dėl daugiametės įmonių ir verslininkystės, ypač mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ), programos (2001–2005 m.)[2].3.  Todėl reikėtų iš dalies pakeisti Susitarimo 31 protokolą tam, kad šis platesnis bendradarbiavimas vyktų nuo 2006 m. sausio 1 d.,NUSPRENDĖ:1 straipsnisSusitarimo 31 protokolo 7 straipsnio 5 dalies septinta įtrauka papildoma šia įtrauka (Tarybos sprendimas 2000/819/EB):„- 32005 D 1776 : 2005 m. rugsėjo 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1776/2005/EB (OL L 289, 2005 11 3, p. 14).“2 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja kitą dieną po to, kai pagal Susitarimo 103 straipsnio 1 dalį EEE jungtiniam komitetui pateikiamas paskutinis pranešimas*.Jis taikomas nuo 2006 m. sausio 1 d.3 straipsnisŠis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE dalyje ir EEE priede.Priimta Briuselyje, [data].EEE jungtinio komiteto varduPirmininkasEEE jungtinio komiteto sekretoriai [1] OL C […] […], p.[2] OL L 289, 2005 11 3, p. 14.* [Konstituciniai reikalavimai nurodyti.][Konstituciniai reikalavimai nenurodyti.]


Svarbus teisinis pranešimas

|

52005PC0480

Pasiūlymas Tarybos sprendimas dėl keitimosi informacija, susijusia su valstybių narių priemonėmis prieglobsčio ir imigracijos srityse, tvarkos nustatymo {SEC(2005)1233}  /* KOM/2005/0480 galutinis - CNS 2005/0204 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 10.10.2005KOM(2005) 480 galutinis2005/0204 (CNS)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl keitimosi informacija, susijusia su valstybių narių priemonėmis prieglobsčio ir imigracijos srityse, tvarkos nustatymo {SEC(2005)1233}(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. Pasiūlymo kontekstas ir tikslasVienas iš svarbiausių Europos Sąjungos tikslų – sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę. Todėl yra svarbu plėtoti bendras imigracijos ir prieglobsčio politikos kryptis, kaip pažymėta Tamperės programoje, kurią 1999 m. priėmė Europos Vadovų Taryba ir kuri 2004 m. buvo patvirtinta Hagos programoje („Laisvės, saugumo ir teisingumo stiprinimas Europos Sąjungoje“). Šios bendros politikos kryptys turi būti pagrįstos bendrų teisinių priemonių priėmimu ir tarpusavio pasitikėjimo stiprinimu gerinant nacionalinių politikos krypčių derinimą, glaudžiau bendradarbiaujant ir reguliariai keičiantis informacija tarp valstybių narių ir su Komisija.Nuo Amsterdamo sutarties įsigaliojimo buvo priimta daug bendrų priemonių prieglobsčio ir imigracijos srityse, kadangi Bendrija ir valstybės narės dalijasi įstatymų leidimo kompetencija šiose srityse. Nepaisant to, valstybėms narėms priklauso svarbus vaidmuo šioje srityje ir jos tęsia naujų nacionalinių priemonių priėmimą, kurios tam tikrais atvejais gali turėti įtakos kitoms valstybėms narėms arba visai Bendrijai.Iš tiesų, pasienio kontrolės nebuvimas Šengeno zonoje, bendra vizų politika, glaudūs ekonominiai ir socialiniai ES valstybių narių santykiai bei bendrų imigracijos ir prieglobsčio politikos krypčių plėtojimas pastaraisiais metais turėjo tokį netiesioginį poveikį: vis labiau tikėtina, kad prieglobsčio ir imigracijos priemonės, kurių imasi viena valstybė narė, turės įtakos kitoms valstybės narėms. Pavyzdžiui, labai varžanti migracijos politika vienoje valstybėje narėje gali nukreipti migracijos srautus į kaimynines valstybes; legalizavimo tvarka gali pritraukti nelegalius migrantus į vieną valstybę narę, iš kurios legalizuotieji migrantai gali vėliau lengviau keliauti į kitas valstybes nares. Kitos nacionalinės prieglobsčio ir imigracijos priemonės, įskaitant, pvz., tarptautinės apsaugos suteikimo tvarkos pakeitimus, „saugių“ kilmės šalių nustatymas, trečiųjų valstybių piliečių priėmimo programas, įskaitant kvotas, ir integracijos priemonės taip pat gali turėti įtakos kitoms valstybėms narėms arba visai Bendrijai.Šie veiksmai visiškai pateisina formalios keitimosi informacija tarp valstybių narių ir su Komisija tvarkos kūrimą; ši tvarka padidins galimybes keistis informacija, diskutuoti apie nacionalines priemones prieglobsčio ir imigracijos srityse.2005 m. vasario 11 d. Komisija ir Tarybai pirmininkaujantis Liuksemburgas išsiuntė raštą teisingumo ir vidaus reikalų ministrams dėl poreikio sukurti išankstinio perspėjimo informacijos sistemą imigracijos ir prieglobsčio srityse tarp valstybių narių administracijų, kuri leistų geriau derinti imigracijos ir prieglobsčio politiką tarp valstybių narių. Pirmasis pasikeitimas nuomonėmis apie tokios sistemos kūrimą įvyko 2005 m. vasario 24 d. Teisingumo ir vidaus reikalų (TVR) tarybos metu. Visos valstybės narės iš esmės pritarė tokios sistemos sukūrimui ir 2005 m. balandžio 14 d. Taryba patvirtino išvadas dėl "Keitimosi informacija sistemos tarp įstaigų, atsakingų už migracijos ir prieglobsčio politiką valstybėse narėse“, siūlydama Komisijai pateikti oficialų teisės akto projektą.Komisija visuomet pabrėžė poreikį veiksmingai keistis informacija apie migracijos reiškinius. Siūloma keitimosi informacija tvarka bus iš tiesų naudinga valstybėms narėms, kadangi jos galės gauti daugiau duomenų apie kitų valstybių narių politikos kryptis ir galės pagerinti jų derinimą. Valstybės narės turėtų galimybę susipažinti su kitų valstybių narių nuomonėmis, jei pasikeitimas nuomonėmis vyktų dėl pateiktos nacionalinės priemonės projekto, prieš patvirtinant jį, kaip teisės aktą. Pagaliau taip pat bus suaktyvintos derybos dėl naujųjų ES teisės aktų, nes bus geriau derinamos nacionalinės politikos kryptys ir sukaupta daugiau bendrų žinių ir pasiekta didesnio pasitikėjimo.Galiausiai į pasiūlytą keitimosi informacija tvarką turėtų būti žvelgiama plačiau, t. y. atsižvelgiant į bendradarbiavimo ir informavimo mechanizmus ir struktūras tarp valstybių narių ir Komisijos. Komisija nori supaprastinti ir sujungti egzistuojančias sistemas, struktūras ir tinklus Bendrijos lygiu, kad valstybėms narėms ir pačiai Komisijai nedidėtų administravimo našta.2. Pasiūlymo srityje egzistuojančios nuostatos-  1988 m. birželio 8 d. Komisija priėmė sprendimą „nustatantį išankstinio pranešimo ir konsultavimosi tvarką dėl valstybėms, kurios nėra Bendrijos narės, taikomos migracijos politikos“ (OL 1988, L 183). Valstybės narės niekada veiksmingai nenaudojo informavimo ir konsultavimosi mechanizmo, įkurto šiuo sprendimu. Dėl naujosios Bendrijos imigracijos ir prieglobsčio politikos krypčių sistemos šio Komisijos sprendimo nuostatos tampa neaktualios.-  Tam tikros Bendrijos teisės aktų nuostatos[1] įpareigoja valstybes nares pateikti Komisijai nacionalinių teisės aktų, priimamų šių direktyvų reglamentuojamose srityse, nuostatų tekstą. Atsižvelgiant į tai, kad informacija, kurią reikia pateikti pagal šias direktyvas ir pagal siūlomą sprendimo projektą, yra panaši, galima išvengti dvigubo darbo naudojant keitimosi informacija tvarką, nustatomą sprendimo projektu, kaip kanalą, skirtą valstybėms narėms, kad jos galėtų vykdyti savo įsipareigojimus pagal pirmiau paminėtas direktyvas.3. KonsultavimasisNeoficiali ad-hoc diskusija dėl išankstinio pranešimo ir konsultavimosi sistemos kūrimo vyko 2005 m. vasario 24 d. Teisingumo ir vidaus reikalų (TVR) tarybos metu. Didžioji dalis valstybių narių teigiamai įvertino jungtinius pirmininkaujančios valstybės ir Komisijos pasiūlymus įkurti tokią sistemą. Ad-hoc valstybių narių ekspertų susitikime, vykusiame Briuselyje 2005 m. kovo 17 d., buvo diskutuojama apie Komisijos tarnybų parengtą neoficialų dokumentą, kuriame išdėstyti pagrindiniai siūlomos sistemos elementai.4. Siūlomų veiksmų santraukaPagal keitimosi informacija tvarką valstybių narių bus prašoma pranešti kitoms valstybėms narėms ir Komisijai apie priemones, kurių jos ketina imtis prieglobsčio ir imigracijos srityse, vėliausiai tuomet, kai jos paskelbiamos viešai. Turi būti pranešama tik apie tas priemones, kurios gali turėti įtakos kitoms valstybėms narėms arba visai Bendrijai. Tai taip pat apima tam tikrus teisminius ir administracinius sprendimus.Taip pat reikalaujama, kad valstybės narės, pateikdamos pirmiau minėtą informaciją, parengtų šios informacijos santrauką kita oficialia Bendrijos kalba.Informacija bus perduota internetiniu tinklu, kurį tvarko Komisija. Šis internetinis tinklas taip pat bus naudojamas perduoti Komisijai informaciją, kurios reikalaujama pagal direktyvas paminėtas pirmiau 2 punkte.Valstybė narė arba Komisija gali pareikalauti papildomos informacijos apie konkrečią priemonę. Taip pat gali vykti pasikeitimas nuomonėmis apie konkrečią nacionalinę priemonę, kuriame dalyvautų valstybė narė, dėl kurios priemonės vyksta pasikeitimas nuomonėmis, Komisija ir visos kitos valstybės narės, kurios pageidautų dalyvauti.Tokio pasikeitimo nuomonėmis tikslas yra nustatyti visiems bendras problemas; todėl po diskusijų nebus balsuojama ir nebus rengiamos rekomendacijos suinteresuotai valstybei narei.5. Teisinis pagrindasTarybos sprendimas grindžiamas EB sutarties 66 straipsniu. Nuo 2004 m. gegužės 1 d. pagal Protokolą dėl Nicos sutarties 67 straipsnio, šios priemonės priimamos Taryboje kvalifikuota balsų dauguma pasikonsultavus su Europos Parlamentu.EB sutarties IV antraštinė dalis netaikoma Jungtinei Karalystei ir Airijai, išskyrus atvejus, kai šios valstybės narės nusprendžia kitaip, laikydamosi tvarkos, išdėstytos Protokole dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos, pridedamame prie Sutarčių. IV antraštinė dalis taip pat netaikoma Danijai, remiantis Protokolu dėl Danijos pozicijos, pridedamu prie Sutarčių.6. SubsidiarumasVadovaujantis subsidiarumo principu, valstybėms narėms sunku pasiekti siūlomos veiklos tikslo, t. y. surengti forumą, kuriame būtų keičiamasi informacija ir nuomonėmis apie nacionalines prieglobsčio ir imigracijos priemones, todėl dėl numatytos veiklos rezultato šį tikslą lengviau galėtų pasiekti Bendrija.Bendrų teisinių priemonių prieglobsčio ir imigracijos srityse sėkmė priklauso nuo geresnio nacionalinės politikos krypčių suderinimo. Šiam suderinimui reikia naujų priemonių, panašių į pasiūlytas Sprendime, kurių esmė – mechanizmas, leidžiantis keistis informacija ir nuomonėmis tarp valstybių narių ir su Komisija; šis procesas negali vykti tik nacionaliniu lygiu. Jeigu valstybės narės nepraneša viena kitai apie savo prieglobsčio ir imigracijos politikos krypčių plėtojimą, išlieka rizika, kad skirtingos arba net prieštaringos politinos kryptys gali iškreipti migracijos srautus, įskaitant prieglobsčio prašytojų srautus, ir neleis joms veiksmingai siekti bendrų tikslų šiose srityse.7. ProporcingumasPasiūlymo tikslo ribos – paskatinti keitimąsi informacija apie nacionalines priemones prieglobsčio ir imigracijos srityse tarp valstybių narių ir su Komisija.Pasiūlyta sistema neužkrauna valstybėms narėms neproporcingos naštos, kadangi jų pagrindinė pareiga bus patalpinti tam tikrą skaičių dokumentų internetinėje sistemoje, kuri įkuriama šiuo sprendimu. Jei reikės pasikeisti nuomonėmis dėl nacionalinės priemonės, vienintelis valstybės narės įsipareigojimas bus išsiųsti atstovą į pasikeitimo nuomonėmis susitikimą, kad jis išsamiai paaiškintų nacionalinės priemonės, dėl kurios vyks pasikeitimas nuomonėmis, elementus ir išklausytų kitų valstybių narių nuomones apie ją.Finansinė našta yra sumažinama, nes pasikeitimo nuomonėmis susitikimai, kurie numatomi siūlomoje priemonėje, bus sujungiami su Komisijos patarėjų grupių susitikimais ir taip bus mažinamos valstybių narių išlaidos, skirtos kelionėms ir apgyvendinimui. Bendras tikslas, kurio siekia Komisija, parengusi Tarybos sprendimo projektą, yra supaprastinti egzistuojančias struktūras, skirtas valstybėms narėms bendradarbiauti prieglobsčio ir imigracijos srityse.Informacijos sistemą valdys Komisija naudodama esamą IDA telematinį tinklą, leidžiantį sukurti atskirus ryšių kanalus mažiausiomis sąnaudomis, nes nereikia didelių investicijų.2005/0204 (CNS)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl keitimosi informacija, susijusia su valstybių narių priemonėmis prieglobsčio ir imigracijos srityse, tvarkos nustatymoEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 66 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[2],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[3],kadangi:(1) 2004 m. lapkričio 4 d. Europos Taryba patvirtino daugiametę programą, vadinamąją Hagos programą, dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės stiprinimo, kurioje numatoma plėtoti bendros politikos prieglobsčio, migracijos, vizų ir pasienio srityse antrąjį etapą nuo 2004 m. gegužės 1 d. remiantis, inter alia , glaudesniu valstybių narių bendradarbiavimu ir intensyvesniu keitimusi informacija;(2) Nuo Amsterdamo sutarties įsigaliojimo bendrų prieglobsčio ir imigracijos politikos krypčių plėtojimas sąlygojo didesnę valstybių narių politikos krypčių šiose srityse tarpusavio priklausomybę, todėl yra būtinas didesnis nacionalinių politikos krypčių derinimas, kad būtų sustiprinta laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė;(3) Teisingumo ir vidaus reikalų taryba išvadose, kurios buvo priimtos 2005 m. balandžio 14 d. susitikime, paragino sukurti keitimosi informacija sistemą tarp įstaigų, vykdančių migracijos ir prieglobsčio politiką valstybėse narėse, pagrįstą būtinumu pranešti informaciją dėl priemonių, kurios gali padaryti didelį poveikį kelioms valstybėms narėms arba visai Europos Sąjungai; sistema leistų valstybėms narėms ir Komisijai keistis nuomonėmis vienos iš jų pageidavimu;(4) Keitimosi informacija tvarka turėtų būti grindžiama solidarumo, skaidrumo ir tarpusavio pasitikėjimo principais;(5) Siekiant veiksmingumo ir prieinamumo internetinis tinklas turėtų būti esminis keitimosi informacija apie nacionalines priemones prieglobsčio ir imigracijos srityse tvarkos elementas.(6) Tam tikros Bendrijos priimtos direktyvos prieglobsčio ir imigracijos srityse reikalauja, kad be įgyvendinimo priemonių valstybės narės papildomai pateiktų Komisijai nacionalinių teisės aktų, priimamų šių direktyvų reglamentuojamose srityse, nuostatų tekstą. Siekiant supaprastinti administracines procedūras valstybėms narėms turėtų būti leidžiama pateikti tokią informaciją naudojantis tinklu, sukurtu pagal šį sprendimą;(7) Kadangi valstybės narės negali pakankamai veiksmingai įgyvendinti šio sprendimo tikslų, t. y. užtikrinti keitimąsi informacija ir konsultavimąsi tarp valstybių narių, ir todėl siekiant numatytos veiklos rezultato šį tikslą sėkmingiau galima pasiekti Bendrijos lygiu, Bendrija gali imtis priemonių pagal Sutarties 5 straipsnyje nustatytą subsidiarumo principą. Pagal šiame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą, šis sprendimas apima tik tuos veiksmus, kurie yra būtini nustatytiems tikslams pasiekti;(8) Pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridedamo prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą, nėra jo saistoma ir neprivalo jo taikyti.PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisDalykas ir taikymo sritisŠis sprendimas nustato keitimosi informacija, susijusia su nacionalinėmis priemonėmis prieglobsčio ir imigracijos srityje, tvarką naudojantis internetinu tinklu; ši tvarka leistų keistis nuomonėmis apie tokias priemones.2 straipsnisTeiktina informacija1. Valstybės narės praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie toliau nurodytas priemones, kurių jos ketina imtis prieglobsčio ir imigracijos srityse, jei manoma, kad šios priemonės gali turėti įtakos kitoms valstybėms narėms arba visai Bendrijai:(a) teisės aktų projektus (vėliausiai – pateikiant juos priimti); ir(b) tarptautinių susitarimų projektus (vėliausiai – kai jie yra parafuojami).2. Valstybės narės pateikia Komisijai ir kitoms valstybėms narėms:(a) Galutinius priemonių, nurodytų 1 dalies a punkte, tekstus jų priėmimo metu arba tuoj po priėmimo;(b) Galutinius priemonių, nurodytų 1 dalies b punkte, tekstus tada, kai valstybė narė išreiškia savo sutikimą jų laikytis arba tuoj po to.3. Valstybės narės praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie toliau nurodytus sprendimus, jei manoma, kad šios priemonės gali turėti įtakos kitoms valstybėms narėms arba visai Bendrijai:(a) Galutinius teismų sprendimus, kuriais taikomos arba aiškinamos nacionalinės teisės priemonės prieglobsčio arba imigracijos srityse tuo metu, kai jie yra skelbiami arba tuoj po paskelbimo; ir(b) administracinius sprendimus prieglobsčio ir imigracijos srityse tuo metu, kai jie yra priimami arba tuoj po priėmimo.4. Apie priemones, nurodytas 1 ir 2 dalyse, bei sprendimus, nurodytus 3 dalyje, pranešama Komisijai ir kitoms valstybėms narėms per tinklą, nurodytą 4 straipsnyje (toliau – tinklas).5. Komisija arba valstybė narė gali paprašyti papildomos informacijos dėl tam tikros priemonės arba sprendimo, apie kurį valstybė narė pranešė per tinklą. Tokiu atveju atitinkama valstybė narė pateikia papildomos informacijos dėl šios priemonės arba sprendimo per dvi savaites po prašymo pateikimo per tinklą. Papildoma informacija pateikiama Komisijai ir kitoms valstybėms narėms per tinklą.6. Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad kiekvienos priemonės arba sprendimo teksto, kurį ji perduoda per tinklą, santrauką galima perskaityti oficialia Bendrijos kalba, išskyrus tos valstybės oficialią kalbą. Šioje santraukoje turi būti bent jau surašyti šios priemonės arba sprendimo tikslai ir taikymo sritis, pagrindinės nuostatos ir poveikio, kurį ji (jis) gali turėti kitoms valstybėms narėms arba visai Bendrijai, įvertinimas.3 straipsnisĮsipareigojimas teikti informaciją pagal galiojančias direktyvasKai valstybės narės įpareigojamos pranešti Komisijai apie nacionalinių teisės aktų, kuriuos jos priima direktyvų reglamentuojamose srityse pagal Sutarties 63 straipsnį, nuostatas, tokie įsipareigojimai laikomi įvykdytais, jei informacija perteikiama per tinklą.4 straipsnisTinklas1. Pasikeitimo informacija tinklas pagal šį sprendimą yra internetinis.2. Komisija yra atsakinga už tinklo plėtojimą ir valdymą, įskaitant tinklo struktūrą ir turinį bei prieigą prie jo. Tinkle įdiegtos atitinkamos priemonės, garantuojančios jo konfidencialumą.3. Įkurdama tinklą Komisija naudojasi Bendrijos sistemoje esamo transeuropinio telematinio tinklo, skirto keistis duomenimis tarp administracijų, techniniu pagrindu.4. Valstybės narės suteikia prieigą prie tinklo, laikydamosi priemonių, priimtų Komisijos pagal 2 dalį.5. Valstybės narės paskiria nacionalinius ryšių palaikymo centrus, turinčius prieigą prie tinklo, ir praneša apie juos Komisijai.5 straipsnisPasikeitimas nuomonėmis1. Komisija gali savo iniciatyva arba valstybės narės reikalavimu surengti pasikeitimą nuomonėmis su valstybių narių ekspertais dėl tam tikros nacionalinės priemonės, pateiktos pagal šio sprendimo 2 ir 3 straipsnius. Valstybė narė, kurios priemonė yra aptariama, yra atstovaujama pasikeitimo nuomonėmis renginyje.2. Šio pasikeitimo nuomonėmis tikslas yra nustatyti visiems svarbius klausimus.6 straipsnisVertinimas ir peržiūraKomisija vertina sistemos veikimą praėjus 3 metams po šio sprendimo įsigaliojimo ir reguliariai po to.Komisija reguliariai teikia ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai apie šio sprendimo taikymą ir, jei reikia, siūlo jo pakeitimus.7 straipsnisĮsigaliojimasŠis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .8 straipsnisAdresataiŠis sprendimas skirtas valstybėms narėms Europos bendrijos steigimo sutarties nustatyta tvarka.Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkasLEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT1. NAME OF THE PROPOSAL :Proposal for a Council Decision on the establishment of a mutual information procedure on Member States’ measures in the areas of asylum and immigration2. ABM / ABB FRAMEWORKPolicy Area(s) concerned and associated Activity/Activities:18 03 Immigration and asylum policy3. BUDGET LINES3.1. Budget lines (operational lines and related technical and administrative assistance lines (ex- B..A lines)) including headings :N/A3.2. Duration of the action and of the financial impact:The proposed legal instrument does indicate neither duration nor revision period. Application of the instrument should start in 2007.3.3. Budgetary characteristics ( add rows if necessary ) :N/ABudget line | Type of expenditure | New | EFTA contribution | Contributions from applicant countries | Heading in financial perspective ||Year n |Year n+1 |Year n+2 |Year n+3 |Year n+4 |Year n+5and later |TOTAL | |XX 01 02 11 01 – Missions | | | | | | | | |XX 01 02 11 02 – Meetings & Conferences |0.054 |0.054 |0.054 |0.054 |0.054 |0.054 |0.324 | |XX 01 02 11 03 – Committees[15] | | | | | | | | |XX 01 02 11 04 – Studies & consultations | | | | | | | | |XX 01 02 11 05 - Information systems | | | | | | | | | 2. Total Other Management Expenditure (XX 01 02 11) | | | | | | | | | 3. Other expenditure of an administrative nature (specify including reference to budget line)| | | | | | | | | Total Administrative expenditure, other than human resources and associated costs (NOT included in reference amount) | 0.054 |0.054 |0.054 |0.054 |0.054 |0.054 |0.324 | |Calculation - Other administrative expenditure not included in reference amount4 meetings for exchange of views on national measures * 27 MS * 500 €[1] - Tarybos direktyvos 2001/40/EB 8 straipsnio 2 dalis [abipusis sprendimų dėl išsiuntimo pripa˛inimas]- Tarybos direktyvos 2001/51/EB 7 straipsnio 3 dalis [papildanti Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo 26 straipsnio nuostatas]- Tarybos direktyvos 2001/55/EB 27 straipsnio 2 dalis [laikina apsauga]- Tarybos direktyvos 2002/90/EB 4 straipsnio 2 dalis [padėjimas neteisėtai atvykti]- Tarybos direktyvos 2003/110/EB 10 straipsnio 2 dalis [pagalba tranzito, susijusio su išsiuntimu oro transportu, atvejais]- Tarybos direktyvos 2003/9/EB 26 straipsnio 2 dalis [normos dėl prieglobsčio prašytojų priėmimo]- Tarybos direktyvos 2004/83/EB 38 straipsnio 2 dalis [priskyrimo pabėgėliams ar asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga direktyva]- Tarybos direktyvos 200x/xx/EB 19 straipsnio 2 dalis [tyrinėtojų direktyva, kuri dar nėra oficialiai priimta]- Tarybos direktyvos 200x/xx/EB 43 straipsnis [prieglobsčio procedūros, kurios dar nėra oficialiai priimtos].[2] OL C[…], […], p. […].[3] OL C[…], […], p. […].[4] Expenditure that does not fall under Chapter xx 01 of the Title xx concerned.[5] Expenditure within article xx 01 04 of Title xx.[6] Expenditure within chapter xx 01 other than articles xx 01 04 or xx 01 05.[7] See points 19 and 24 of the Interinstitutional agreement.[8] Additional columns should be added if necessary i.e. if the duration of the action exceeds 6 years[9] If more than one method is indicated please provide additional details in the "Relevant comments" section of this point[10] As described under Section 5.3[11] Cost of which is NOT covered by the reference amount[12] Cost of which is NOT covered by the reference amount[13] Cost of which is included within the reference amount[14] Reference should be made to the specific legislative financial statement for the Executive Agency(ies) concerned.[15] Specify the type of committee and the group to which it belongs.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 02 26
            COM(2016) 91 final
            2016/0055(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo, nustatančio Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Tadžikistano Respublikos partnerystę, protokolo, kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą, sudarymo Europos Sąjungos bei jos valstybių narių vardu

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               Pridedamas pasiūlymas yra Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo, nustatančio Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Tadžikistano Respublikos partnerystę, protokolo, kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą (toliau – Protokolas), sudarymo teisinė priemonė.

               Pagal Stojimo aktą Kroatija prie Europos Sąjungos ir jos valstybių narių pasirašytų ar sudarytų tarptautinių susitarimų prisijungia sudarydama prie tų susitarimų pridedamus protokolus.

               Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Tadžikistano Respublikos partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimas (toliau – Susitarimas) buvo pasirašytas 2004 m. spalio 11 d. Briuselyje ir įsigaliojo 2010 m. spalio 1 d.

               [data] Tarybai priėmus sprendimą dėl Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo, nustatančio Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Tadžikistano Respublikos partnerystę, protokolo, kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą, pasirašymo Europos Sąjungos bei jos valstybių narių vardu ir jo laikino taikymo Protokolas buvo pasirašytas [data] [vieta].

               Pagal siūlomą protokolą Kroatijos Respublika tampa Susitarimo Susitariančiąja Šalimi, o ES įpareigojama pateikti autentišką Susitarimo versiją kroatų kalba.

               Komisija prašo Tarybos Europos Sąjungos ir jos valstybių narių vardu sudaryti Protokolą.

               Dėl pritarimo Protokolui kreipiamasi į Europos Parlamentą.

               2016/0055 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo, nustatančio Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Tadžikistano Respublikos partnerystę, protokolo, kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą, sudarymo Europos Sąjungos bei jos valstybių narių vardu

               EUROPOS SAJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 ir 209 straipsnius kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu,

               atsižvelgdama į Kroatijos Respublikos stojimo aktą, ypač į jo 6 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą,

               kadangi:

               (1)pagal Tarybos sprendimą Nr. .../.../ES
                  1
                Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo, nustatančio Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Tadžikistano Respublikos partnerystę, protokolas (toliau – Protokolas), kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą, buvo pasirašytas su sąlyga, kad jis bus sudarytas;

               (2)Protokolo sudarymui taikoma atskira procedūra tais klausimais, kurie priklauso Europos atominės energijos bendrijos kompetencijai;

               (3)Protokolas turėtų būti patvirtintas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Europos Sąjungos ir jos valstybių narių vardu patvirtinamas Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo, nustatančio Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Tadžikistano Respublikos partnerystę, protokolas, kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą
                  2
               .

               2 straipsnis

               Tarybos pirmininkas paskiria asmenį, įgaliotą Europos Sąjungos ir jos valstybių narių vardu pateikti Protokolo 4 straipsnio 1 dalyje nurodytą pranešimą.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  Tarybos sprendimas Nr. .../.../ES dėl Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo, nustatančio Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Tadžikistano Respublikos partnerystę, protokolo, kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą, pasirašymo Europos Sąjungos bei jos valstybių narių vardu ir jo laikino taikymo (OL L, ...).

                     (2)
                  Protokolo tekstas paskelbtas [OL L…] kartu su sprendimu dėl pasirašymo.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 02 26
            COM(2016) 91 final
            PRIEDAS
            prie
            Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
            dėl Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo, nustatančio Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Tadžikistano Respublikos partnerystę, protokolo, kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą, sudarymo Europos Sąjungos bei jos valstybių narių vardu

               PARTNERYSTĖS IR BENDRADARBIAVIMO SUSITARIMO,
                  NUSTATANČIO EUROPOS BENDRIJŲ BEI JOS VALSTYBIŲ NARIŲ
                  IR TADŽIKISTANO RESPUBLIKOS PARTNERYSTĘ,
                  PROTOKOLAS
                  KURIUO ATSIŽVELGIAMA Į

               KROATIJOS RESPUBLIKOS ĮSTOJIMĄ

               Į EUROPOS SĄJUNGĄ

               BELGIJOS KARALYSTĖ,

               BULGARIJOS RESPUBLIKA,

               ČEKIJOS RESPUBLIKA

               DANIJOS KARALYSTĖ,

               VOKIETIJOS FEDERACINĖ RESPUBLIKA

               ESTIJOS RESPUBLIKA,

               AIRIJA,

               GRAIKIJOS RESPUBLIKA,

               ISPANIJOS KARALYSTĖ,

               PRANCŪZIJOS RESPUBLIKA,

               KROATIJOS RESPUBLIKA,

               ITALIJOS RESPUBLIKA,

               KIPRO RESPUBLIKA,

               LATVIJOS RESPUBLIKA,

               LIETUVOS RESPUBLIKA,

               LIUKSEMBURGO DIDŽIOJI HERCOGYSTĖ,

               VENGRIJA,

               MALTOS RESPUBLIKA,

               NYDERLANDŲ KARALYSTĖ,

               AUSTRIJOS RESPUBLIKA,

               LENKIJOS RESPUBLIKA,

               PORTUGALIJOS RESPUBLIKA,

               RUMUNIJA,

               SLOVĖNIJOS RESPUBLIKA,

               SLOVAKIJOS RESPUBLIKA,

               SUOMIJOS RESPUBLIKA,

               ŠVEDIJOS KARALYSTĖ,

               JUNGTINĖ DIDŽIOSIOS BRITANIJOS IR ŠIAURĖS AIRIJOS KARALYSTĖ

               Europos Sąjungos sutarties, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo ir Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties Susitariančiosios Šalys (toliau – valstybės narės),

               EUROPOS SĄJUNGA (toliau – Sąjunga) ir

               EUROPOS ATOMINĖS ENERGIJOS BENDRIJA,

                  viena šalis,

               IR

               TADŽIKISTANO RESPUBLIKA,

                  kita šalis,

               toliau kartu – Susitariančiosios Šalys,

               KADANGI 2004 m. spalio 11 d. Liuksemburge pasirašytas Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimas, nustatantis Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Tadžikistano Respublikos partnerystę (toliau – Susitarimas);

               KADANGI 2011 m. gruodžio 9 d. Briuselyje pasirašyta Sutartis dėl Kroatijos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą;

               KADANGI pagal Akto dėl Kroatijos Respublikos stojimo sąlygų ir Europos Sąjungos sutarties, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo bei Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties pritaikomųjų pataisų 6 straipsnio 2 dalį dėl Kroatijos Respublikos prisijungimo prie Susitarimo susitariama sudarant prie jo pridedamą protokolą;

               ATSIŽVELGDAMOS į Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą 2013 m. liepos 1 d.,

               SUSITARĖ:

               1 STRAIPSNIS

               Kroatijos Respublika tampa Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo, nustatančio Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Tadžikistano Respublikos partnerystę, Susitariančiąja Šalimi. Kroatijos Respublika, kaip ir kitos Europos Sąjungos valstybės narės, taip pat priima Susitarimo tekstą ir prie baigiamojo akto, pasirašyto tą pačią dieną, pridėtų bendrų deklaracijų, deklaracijų ir pasikeitimo laiškais tekstus ir į juos atsižvelgia.

               2 STRAIPSNIS

               Vėliau po šio Protokolo parafavimo Sąjunga valstybėms narėms ir Tadžikistano Respublikai pateikia Susitarimo tekstą kroatų kalba. Su sąlyga, kad šis Protokolas įsigalios, tekstas kroatų kalba tampa autentišku tokiomis pačiomis sąlygomis, kaip ir Susitarimo tekstai anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, nyderlandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų, vokiečių ir tadžikų kalbomis.

               3 STRAIPSNIS

               Šis Protokolas yra neatskiriama Susitarimo dalis.

               4 STRAIPSNIS

               1.
                     Šį Protokolą patvirtina Susitariančiosios Šalys pagal savo procedūras. Susitariančiosios Šalys viena kitai praneša, kad būtinos procedūros yra baigtos. Patvirtinimo dokumentai deponuojami Europos Sąjungos Tarybos generaliniame sekretoriate.

               2.
                     Šis Protokolas įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną po to, kai deponuojamas paskutinis patvirtinimo dokumentas.

               5 STRAIPSNIS

               Šis Protokolas parengiamas dviem egzemplioriais anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, kroatų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, nyderlandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų, vokiečių ir tadžikų kalbomis; visi tekstai yra vienodai autentiški.

               TAI PATVIRTINDAMI, toliau nurodyti tinkamai įgalioti atstovai

               pasirašė šį Protokolą.

               Priimta … (vieta) … (data)

               EUROPOS SĄJUNGOS, EUROPOS ATOMINĖS ENERGIJOS BENDRIJOS IR VALSTYBIŲ NARIŲ VARDU

               TADŽIKISTANO RESPUBLIKOS VARDU


Svarbus teisinis pranešimas

|

52005SC0360

Projektas EEE jungtinio komiteto sprendimas iš dalies keičiantis EEE susitarimo 31 protokolą dėl bendradarbiavimo tam tikrose srityse, kurioms netaikomos keturios laisvės - Bendrijos bendrosios pozicijos projektas  /* SEK/2005/0360 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 17.3.2005SEK(2005) 360 galutinisProjektasEEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMASiš dalies keičiantis EEE susitarimo 31 protokolą dėl bendradarbiavimo tam tikrose srityse, kurioms netaikomos keturios laisvės- Bendrijos bendrosios pozicijos projektas -(pateiktas Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. EEE susitarimo 31 protokole pateikiamos konkrečios nuostatos dėl Bendrijos ir EEE bei ELPA valstybių bendradarbiavimo su keturiomis laisvėmis nesusijusiose srityse.2. Pridedamu EEE jungtinio komiteto sprendimo projektu, įtraukiančiu 2004 m. liepos 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 593/2004/EB, siekiama iš dalies pakeisti 31 protokolą, išplečiant valstybių bendradarbiavimą įmonių, verslininkystės ir mažų bei vidutinių įmonių (MVĮ) srityje nuo 2005 m. sausio 1 d.. Sprendimu Nr. 593/2004/EB iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas Nr. 2000/819/EB dėl daugiametės įmonių ir verslininkystės, ypač mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ), programos (2001–2005 m.), jau įtrauktas į susitarimą.3. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2894/94, nustatančio EEE susitarimo taikymo tvarką 1 straipsnio 3 dalies b punkte numatoma, kad Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, nustato Bendrijos poziciją dėl tokių sprendimų.4. EEE jungtinio komiteto sprendimo projektas pateikiamas tvirtinti Tarybai. Po to, kaip galima anksčiau, Komisija pateikia Bendrijos poziciją EEE jungtiniam komitetui.ProjektasEEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMASiš dalies keičiantis EEE susitarimo 31 protokolą dėl bendradarbiavimo tam tikrose srityse, kurioms netaikomos keturios laisvėsEEE JUNGTINIS KOMITETAS,atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą, su pakeitimais padarytais protokolu, pritaikančiu Europos ekonominės erdvės susitarimą (toliau - Susitarimas), ypač į jo 86 ir 98 straipsnius,kadangi:1.  Susitarimo 31 protokolas buvo iš dalies pakeistas ... m. ... ... d. EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. ... [1].2.  Tikslinga išplėsti susitarimo šalių bendradarbiavimą tam, kad jis apimtų 2004 m. liepos 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 593/2004/EB iš dalies keičiantį Tarybos sprendimą Nr. 2000/819/EB dėl daugiametės įmonių ir verslininkystės, ypač mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ), programos (2001-2005 m.)[2].3.  Todėl reikėtų iš dalies pakeisti Susitarimo 31 protokolą tam, kad šis išplėstas bendradarbiavimas vyktų nuo 2005 m. sausio 1 d.,NUSPRENDĖ:1 straipsnisSusitarimo 31 protokolo 7 straipsnio 5 dalies septintoje įtraukoje pridedama ši įtrauka (Tarybos sprendimas 2000/819/EB):„- 32004 D 0593 : 2004 m. liepos 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 593/2004/EB (OL L 268, 2004 8 16, p. 3).“2 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja kitą dieną po to, kai EEE jungtinis komitetas gavo paskutinį pranešimą, numatytą Susitarimo 103 straipsnio 1 dalyje*.Jis taikomas nuo 2005 m. sausio 1 d.3 straipsnisŠis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE dalyje ir EEE priede.Priimta Briuselyje, .EEE jungtinio komiteto varduPirmininkasEEE jungtinio komiteto sekretoriai [1] OL L ...[2] OL L 268, 2004 8 16, p. 3.* [Konstituciniai reikalavimai nurodyti.][Konstitucinių reikalavimų nenurodyta.]