				|

		52011PC0276

			EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl apsaugos priemonių tarpusavio pripažinimo civilinėse bylose  Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl apsaugos priemonių tarpusavio pripažinimo civilinėse bylose /* KOM/2011/0276 galutinis */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

1.
PASIŪLYMO APLINKYBĖS

Šis pasiūlymas yra teisės aktų rinkinio, kuriuo siekiama
sustiprinti aukų teises ES, dalis. Į rinkinį įtraukti ir
šie dokumentai: komunikatas dėl aukų teisių stiprinimo ES ir
direktyva, kuria nustatomi būtiniausi nusikaltimų aukų
teisių, paramos joms ir jų apsaugos reikalavimai. Šiuo
pasiūlymu, kuriame kalbama apie civilinėse bylose paskirtus apsaugos
orderius, siekiama papildyti 2009 m. rugsėjo mėn. valstybių narių
iniciatyvą siekiant priimti Direktyvą dėl Europos apsaugos
orderio[1],
kurios tikslas – užtikrinti baudžiamosiose bylose paskirtų apsaugos
priemonių tarpusavio pripažinimą.
Europos Sąjunga yra užsibrėžusi
tikslą išsaugoti ir vystyti laisvės, saugumo ir teisingumo
sritį, kuri pagrįsta teismo ir kitų sprendimų tarpusavio
pripažinimo Sąjungoje principu.
Stokholmo
programoje (2010–2014 m.)[2]
ir jai įgyvendinti skirtame Komisijos veiksmų plane
pripažįstamas poreikis imtis papildomų veiksmų, kad
mūsų teisingumo sistemomis būtų sutelktas dėmesys
į aukų poreikius. Šiais dokumentais aukoms skiriama svarbi vieta ES
darbotvarkėje ir tvirtai pabrėžiamas poreikis ir siekis sukurti
integruotą ir suderintą požiūrį į aukas pagal
2009 m. spalio mėn. TVR tarybos išvadas[3].
Europos
Sąjunga jau ėmėsi veiksmų dėl aukų teisių
baudžiamosiose bylose – 2001 m. kovo 15 d. priėmė Tarybos
pamatinį sprendimą 2001/220/TVR dėl
nukentėjusiųjų padėties baudžiamosiose bylose. Aukų
teisių srityje pasiekta laimėjimų, tačiau Tarybos pamatinio
sprendimo tikslai įgyvendinti ne visapusiškai.
Europos
Parlamentas taip pat paragino Tarybą priimti visapusišką teisinį
pagrindą, pagal kurį aukoms būtų teikiama didžiausia
apsauga[4].
2009 m. lapkričio 26 d. rezoliucijoje dėl smurto prieš moteris
panaikinimo[5]
Europos Parlamentas ragina valstybes nares pagerinti savo nacionalinės
teisės aktus ir politiką, kad būtų kovojama su visų
formų smurtu prieš moteris ir šalinamos smurto prieš moteris priežastys,
be kita ko, imantis prevencinių priemonių. Be to, Sąjunga
raginama užtikrinti visų smurto aukų teisę į pagalbą,
apsaugą ir paramą joms.
Bendroje laisvės, teisingumo ir saugumo
erdvėje smurto (pvz., privačioje erdvėje) aukoms arba asmenims,
kurių fizinei ir (arba) psichinei neliečiamybei arba laisvei kyla
pavojus ir kurių atžvilgiu taikoma vienoje valstybėje narėje
paskirta apsaugos priemonė, turėtų būti teikiama tokio
paties lygio apsauga kitoje valstybėje narėje, jeigu jie persikelia
arba keliauja, nereikalaujant pradėti brangių ir daug laiko
atimančių procedūrų. Tokie veiksmai taip pat yra atsakas
į 2010 m. spalio 27 d. Pilietybės ataskaitoje[6] Komisijos
pateiktą raginimą toliau šalinti kliūtis piliečių
teisėms.
2009 m. rugsėjo mėn. 12
valstybių narių pateikė pasiūlymą priimti Europos
Parlamento ir Tarybos direktyvą dėl Europos apsaugos orderio[7]. Per
derybas paaiškėjo, kad šiame dokumente nustatyti SESV 82 straipsniu
pagrįsti tarpusavio pripažinimo baudžiamosiose bylose mechanizmai
nesuderinami su jau pasiektu plataus masto tarpusavio pripažinimo standartu
civilinėse bylose, kuris grindžiamas SESV 81 straipsniu. Todėl šiuo
pasiūlymu siekiama papildyti teisės aktą dėl baudžiamosiose
bylose paskirtų apsaugos priemonių tarpusavio pripažinimo, kad visoms
valstybėje narėje paskirtoms apsaugos priemonėms būtų
taikomas veiksmingas mechanizmas, kuriuo būtų užtikrinamas laisvas
jų judėjimas ES.

2.
KONSULTACIJOS IR POVEIKIO VERTINIMAS

Šio
pasiūlymo, taikomo išimtinai civilinėse bylose paskirtiems apsaugos
orderiams, poreikis paaiškėjo per derybas dėl valstybių
narių iniciatyvos dėl Europos apsaugos orderio, prie kurios pridėtas
poveikio vertinimas. Siekdama
konkretesnių nuomonių dėl šio pasiūlymo poreikio ir
sąlygų, Komisija surengė papildomas konsultacijas su
valstybėmis narėmis, kitomis institucijomis ir įvairių
sričių ekspertais.
Pirmiausia 2010 m.
gegužės 25 d. Komisija surengė ekspertų posėdį, per
kurį patvirtinta, kad daugelyje valstybių narių taikomos
civilinės teisės apsaugos priemonės, kurių tarpusavio
pripažinimui turėtų būti taikomi civilinėse bylose
galiojantys bendri reikalavimai, o ne sudėtingos procedūros, kurios
yra bendras standartas baudžiamosiose bylose.
Rengdamasi atlikti
poveikio vertinimą Europos Komisija taip pat užsakė išorės
tyrimą, kuriuo siekta nustatyti nusikaltimų aukų poreikius ir
priemones jiems patenkinti, taip pat įvertinti atskirų galimybių
poveikį[8].
Rengdamasi poveikio vertinimui Komisija 2010 m. liepos 15–rugsėjo 30 d.
taip pat surengė viešas konsultacijas, kuriose galėjo dalyvauti visi
visuomenės atstovai, taip pat nevyriausybinės ir vyriausybinės
organizacijos ir pateikti savo nuomones dėl to, kokių veiksmų ES
turėtų imtis, kad pagerintų aukų padėtį,
įskaitant apsaugos orderių srityje.
Kitas tyrimas
užsakytas siekiant išnagrinėti galimybes, susijusias su konkrečiu
tikslu užtikrinti, kad taikant apsaugos orderį suteikta apsauga
nebūtų prarandama, kai saugomas asmuo keliauja arba persikelia į
kitą valstybę narę[9].

3.
TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
3.1.
Teisinis pagrindas

Šis
pasiūlymas grindžiamas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 81
straipsnio 2 dalies a, e ir f punktais. Kaip
nustatyta 81 straipsnyje, Sąjunga tarpvalstybinio pobūdžio
civilinėse bylose plėtoja teisminį bendradarbiavimą, kuris
grindžiamas teisminių ir neteisminių sprendimų tarpusavio
pripažinimo principu. Šis bendradarbiavimas gali apimti valstybių
narių įstatymų ir kitų teisės aktų suderinimo
priemonių patvirtinimą.
Šiais tikslais
Europos Parlamentas ir Taryba, spręsdami pagal įprastą
teisėkūros procedūrą, patvirtina priemones, ypač kai
jos būtinos vidaus rinkos tinkamam veikimui, kuriomis siekiama užtikrinti,
inter alia, teisminių ir neteisminių sprendimų tarpusavio
pripažinimą ir vykdymą valstybėse narėse.

3.2.
Siūlomo reglamento santrauka

Siekiant apsaugoti smurto, visų pirma
smurto privačioje erdvėje, persekiojimo ar smurto prieš vaikus aukas,
valstybių narių nacionalinės teisės aktais nustatyta
galimybė paskirti laikinas ir prevencines priemones, kad būtų
apsaugotas asmuo, kai esama rimtų priežasčių manyti, kad yra
pavojaus jo fizinei ir (arba) psichinei neliečiamybei arba laisvei.
Apsaugos priemones paskiria teisminė arba kita institucija pavojuje
esančio asmens prašymu. Daugelis jų paskiriamos pavojų
keliančio asmens nepakvietus į posėdį, visų pirma
skubos atvejais (ex parte procedūros). Apsaugos priemones
sudaro, pavyzdžiui, įpareigojimas nesiartinti prie saugomo asmens nurodytu
atstumu arba įpareigojimas nesilankyti tam tikrose vietovėse, kuriose
gyvena arba lankosi saugomas asmuo. Daugelis apsaugos priemonių ypatingos
tuo, kad valdžios institucijos aktyviai nesiima priemonių, kad
užtikrintų jų vykdymą: jeigu pavojų keliantis asmuo nevykdo
minėto įpareigojimo, jam iš karto skiriama sankcija, dažnai –
baudžiamoji.
Padidėjus laisvam judėjimui, vis
daugiau asmenų persikelia arba keliauja į užsienį. Todėl
itin svarbu užtikrinti, kad vienoje valstybėje narėje paskirta
laikina apsauga būtų išsaugoma, kai asmuo keliauja arba persikelia
į kitą valstybę narę, ir kad jam nereikėtų
dalyvauti ilgai trunkančiose procedūrose. Teisminis bendradarbiavimas
civilinėse bylose, grindžiamas teisminių ir neteisminių
sprendimų tarpusavio pripažinimo principu, buvo plėtojamas Europoje
kuriant vidaus rinką. Tarpusavio pripažinimas buvo palaipsniui gerinamas
švelninant užsienio sprendimų tikrinimo reikalavimus Sąjungoje. Šiuo
pasiūlymu nustatomas mechanizmas, kuris padėtų užtikrinti, kad
valstybė narė, į kurią kreipiasi pavojuje esantis asmuo,
sparčiai ir veiksmingai pripažintų pirmos valstybės narės
paskirtą apsaugos priemonę be jokių tarpinių
formalumų. Kalbant apie kitas tarpusavio pripažinimo priemones civilinėse
bylose, šiame pasiūlyme nustatoma standartinė pažyma, kurioje
pateikiama visa informacija, susijusi su pripažinimu, o prireikus ir vykdymu.
Todėl pirmos valstybės narės kompetentinga institucija ex-officio
arba saugomo asmens prašymu išduos pažymą, vėliau saugomas asmuo
susisieks su antros valstybės narės kompetentingomis institucijomis
ir pateiks joms tą pažymą. Antros valstybės narės
kompetentingos institucijos praneš pavojų keliančiam asmeniui apie
užsienio apsaugos priemonės geografinį praplėtimą, už jos
pažeidimą taikomas sankcijas, o prireikus taip pat užtikrins jos
vykdymą.
Siekiant užtikrinti spartų, nebrangų
ir veiksmingą apsaugos priemonių judėjimo Europos Sąjungoje
mechanizmą, buvo remiamasi pagrindiniais 2003 m. lapkričio 27 d.
Tarybos reglamento (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo
sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis,
pripažinimo bei vykdymo, panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1347/2000[10],
principais, ypač jo 41 ir 42 straipsniais. Įkvėpimo taip pat
pasisemta iš Komisijos pasiūlymo nauja redakcija išdėstyti Tarybos
reglamentą (EB) Nr. 44/2001 („Briuselis I“)[11].
Pasiūlyme numatyta panaikinti tarpines procedūras, taip pat
pasiūlyta nenumatyti atsisakymo vykdyti sprendimą pagrindų,
nebent sprendimas būtų nesuderinamas su sprendimu pripažinimo
valstybėje narėje.
Taip pat taikomas
savaiminis pripažinimas, kai pripažinimo ir (arba) vykdymo valstybėje
narėje nenustatytos apsaugos priemonės civilinėse bylose. Tai iš
tiesų vienas pagrindinių tarpusavio pripažinimo civilinėse
bylose principų: faktas, kad pagal valstybės narės, kurioje
prašoma pripažinti ir (arba) vykdyti kitos valstybės narės
paskirtą apsaugos priemonę, vidaus teisę priemonė
nenustatyta, neturi įtakos šios valstybės narės pareigai tą
priemonę pripažinti, o prireikus ir vykdyti. Šiuo atveju lemiamos
reikšmės neturi, kokia institucija (civilinis teismas, meras, baudžiamasis
teismas) paskyrė apsaugos priemonę.
Tarpinės
procedūros bus naikinamos užtikrinant pagrindinių teisių
apsaugą:
–
Pirmos valstybės narės institucija,
kurios bus paprašyta išduoti pažymą, turės patikrinti, kad gerbiama
pavojų keliančio asmens teisė į teisingą bylos
nagrinėjimą, visų pirma teisė į gynybą. Jeigu
tokios teisės neužtikrinamos, pažymos išduoti negalima.
–
Jeigu pirma valstybė narė sustabdo arba
panaikina apsaugos priemonę, antros valstybės narės
kompetentinga institucija pavojų keliančio asmens prašymu turi
sustabdyti arba panaikinti jos pripažinimą, o prireikus ir vykdymą.
–
Abiejų valstybių narių
kompetentingos institucijos pavojų keliančiam asmeniui ir saugomam
asmeniui turi suteikti bet kokią su apsaugos priemonės paskyrimu,
pripažinimu, galimu vykdymu ir sankcijomis, taip pat tos priemonės
sustabdymu bei panaikinimu susijusią informaciją.
Visos šios
teisių apsaugos priemonės padeda užtikrinti visų pirma Europos
Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje pripažįstamas
pagrindines teises ir principus, taip pat sutaupyti laiką ir išlaidas,
kurių prireiktų egzekvatūros procedūrai.
Pasiūlyme
neaptariamos baudžiamosios sankcijos, kurias valstybės narės
nustačiusios už apsaugos priemonės pažeidimą. Jos bus toliau
reglamentuojamos kiekvienos valstybės narės nacionalinės
teisės.

3.3.
Svarbiausių straipsnių analizė

Šis
pasiūlymas yra tarpusavio pripažinimo civilinėse bylose teisės
aktas, taigi jis plačiu mastu grindžiamas pagrindiniais
galiojančių ES teisminio bendradarbiavimo civilinėse ir
baudžiamosiose bylose teisės aktų principais. Daug straipsnių
yra panašūs į minėtų teisės aktų atitinkamus
straipsnius arba su jais visiškai sutampa.
1 straipsnis.
Taikymo sritis
Tam tikros
apsaugos priemonės jau nustatytos „Bruselis I“[12] ir
„Briuselis II-bis“ reglamentuose, taigi svarbu aiškiai nustatyti pasiūlymo
santykį su šiais reglamentais.
Šiuo reglamentu
nustatomos specialios su apsaugos priemonėmis susijusios taisyklės.
Todėl pagal bendrą teisės principą reglamentu
pakeičiamos bendros Reglamentu „Briuselis I“ nustatytos
taisyklės.
Padėtis
dėl Reglamento „Bruselis II-bis“, kurio tikslas yra centralizuoti visus
bylos nagrinėjimus, susijusius su santuokos nutraukimu ar separacija,
kitokia. Šis pasiūlymas neturi turėti įtakos šiame specialiame
teisės akte numatytoms jurisdikciją ir teismo sprendimų
pripažinimą reglamentuojančioms taisyklėms – neturėtų
būti suteikiama galimybė dėl apsaugos priemonių,
paskirtų nagrinėjamoje byloje, kreiptis į kitos valstybės
narės teismą. Todėl visos Reglamento „Briuselis II-bis“ taikymo
sričiai priklausančios apsaugos priemonės toliau juo
reglamentuojamos. Tačiau šis pasiūlymas bus taikomas apsaugos
priemonėms, kurioms netaikomas Reglamentas „Bruselis II-bis“, pvz.,
apsaugos priemonėms, susijusioms su nesusituokusia pora, tos pačios
lyties partneriais ar kaimynais.
2 straipsnis. Sąvokų
apibrėžtys
Apsaugos
priemonės. Apsaugos priemonių sąvokos
apibrėžtimi pabrėžiamas tokių valstybėje narėje,
siekiant apsaugoti asmenį, kai esama rimtų priežasčių
manyti, kad yra pavojus to asmens fizinei ir (arba) psichinei
neliečiamybei, paskirtų priemonių prevencinis ir laikinas
pobūdis. Apsaugos priemonė gali būti paskirta pagal ex parte
procedūrą (pavojų keliančio asmens nepakvietus į
posėdį) arba pagal procedūrą, kai informuojamos abi šalys.
Institucija. Institucijos sąvokos apibrėžtis yra plati, kad apimtų
bet kokią valstybės narės paskirtą instituciją,
turinčią kompetenciją šio reglamento taikymo srities klausimais.
Taigi sąvoka apima ne tik teismus, bet ir administracines ir kitas
institucijas, kurios pagal valstybės narės nacionalinę
teisę turi kompetenciją šio reglamento taikymo srities klausimais.
3 straipsnis. Jurisdikcija
Jurisdikcijos taisyklės turėtų
būti ypač nuspėjamos. Todėl jos pagrįstos principu,
kad jurisdikciją turi valstybės narės, kurioje yra pavojaus
asmens fizinei ir (arba) psichinei neliečiamybei arba laisvei ir kurioje
asmeniui reikia apsaugos, institucijos. Nors paprastai tai sutampa su
įprastine asmens, kuriam reikia apsaugos, gyvenamąja vieta, taip
nėra, kai, pvz., asmuo tam tikram palyginti trumpam laikui persikelia
į užsienį, pvz., mokytis.
4 straipsnis. Pripažinimas
Šis straipsnis grindžiamas kitais tarpusavio
pripažinimo civilinėse bylose teisės aktais, visų pirma
pasiūlymu nauja redakcija išdėstyti reglamentus „Briuselis I“ ir
„Briuselis II-bis“, pirmiausia kiek tai susiję su bendravimo teisėmis
ir vaiko sugrąžinimu.
Nereikalaujama jokių tarpinių
procedūrų – pripažinimas savaiminis.
5 straipsnis. Pažyma
Pažyma reikalinga,
kad asmuo galėtų remtis apsaugos priemone kitoje valstybėje
narėje. Remtasi Reglamento „Briuselis II-bis“ 14 ir 42 straipsniais,
kuriuose kalbama apie bendravimo teises ir vaiko sugrąžinimą.
Kilmės
valstybės narės kompetentinga institucija ex-officio arba
saugomo asmens prašymu išduos pažymą, naudodamos šio reglamento priede
pateiktą standartinę formą. Vėliau šalis, norinti kitoje
valstybėje narėje remtis priemone, tos valstybės narės
kompetentingoms institucijoms pateikia išduotą pažymą. Pažymoje
pateikiama visa su užsienyje paskirtos apsaugos priemonės pripažinimu ir
(arba) vykdymu susijusi informacija, visų pirma apsaugos priemonė
apibūdinama taip, kad antros valstybės narės kompetentingos
institucijos galėtų ją pripažinti, o prireikus ir vykdyti pagal savo
nacionalinę teisę. Todėl į pažymą neturi būti
įtraukiama nei konkreti nuoroda į nacionalinę teisę, t. y.
X įstatymo Y straipsnį, užuot išsamiai paaiškinus priemonę, nei
į vietoves, t. y. konkretų adresą, užuot pateikus bendrą
nuorodą į darbo arba gyvenamąją vietą.
Antros
valstybės narės kompetentingos institucijos gali paprašyti pažymos
turinio, visų pirma priemonės apibūdinimo, transliteracijos arba
vertimo raštu.
8 straipsnis. Pritaikymas
Šis straipsnis
susijęs su atveju, kai užsienyje paskirta apsaugos priemonė nežinoma
pagal antros valstybės narės nacionalinę teisę. Tos
valstybės narės kompetentinga institucija, kiek įmanoma,
turės pritaikyti apsaugos priemonę prie jos teisėje numatytos
priemonės, kurios poveikis, tikslai bei interesai panašūs. Pritaikymas
yra pasikartojanti teisės aktų dėl tarpusavio pripažinimo
civilinėse bylose taisyklė.
9 straipsnis. Tam tikrų apsaugos
priemonių vykdymas
Pagal nacionalinę teisę
kompetentingos institucijos labai nedaugeliu atvejų turi aktyviai imtis
priemonių, kad suteiktų apsaugos priemonei teisinę galią.
Tokiais atvejais
vykdymo valstybės narės kompetentinga institucija turės taikyti
pagal jos nacionalinę teisę panašioms apsaugos priemonėms
nustatytas taisykles ir nebus reikalaujama jokios specialios procedūros.
10 straipsnis.
Pagrindinių teisių apsauga
Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai,
asmens pagrindinių teisių apsauga tapo dar didesniu ES prioritetu:
Europos Sąjungos chartija Sąjungai tapo teisiškai privaloma, be to,
ES netrukus prisijungs prie Europos žmogaus teisių konvencijos. Aukų
atveju reikšmingos įvairios pagrindinės teisės: žmogaus orumas,
teisė į gyvybę, teisė į asmens neliečiamybę,
teisė į laisvę ir saugumą, pagarba privačiam ir šeimos
gyvenimui, asmens duomenų apsauga, teisė į nuosavybę,
judėjimo ir apsigyvenimo laisvė, lygybė prieš
įstatymą, vaiko ir pagyvenusių žmonių teisės,
neįgaliųjų integracija ir teisė į veiksmingą
teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą bei
galiausiai nekaltumo prezumpcija ir teisė į gynybą.
Kaip išsamiai
išdėstyta prie šio pasiūlymo pridedamame poveikio vertinime ir
vadovaujantis Veiksmingo Pagrindinių teisių chartijos
įgyvendinimo Europos Sąjungoje strategija[13], visi
reglamento elementai atitinka Pagrindinių teisių chartijoje
nustatytas teises, visų pirma jos 47 straipsnyje įtvirtintą
teisę į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą
bylos nagrinėjimą.
Vienoje
valstybėje narėje paskirtos apsaugos priemonės pripažinimo, o
prireikus ir vykdymo tarpinės procedūros turi būti naikinamos
užtikrinant pagrindinių teisių apsaugą. Šiuo straipsniu
nustatoma tvirta apsaugos priemonė, nes pažyma negali būti išduodama,
jeigu neužtikrinama pavojų keliančio asmens teisė į
teisingą bylos nagrinėjimą.
12 straipsnis.
Atsisakymas pripažinti ar vykdyti, pripažinimo ar vykdymo sustabdymas arba panaikinimas

Vienoje valstybėje narėje
paskirtų apsaugos priemonių pripažinimas, o prireikus ir vykdymas
turėtų būti grindžiamas abipusio pasitikėjimo principu, o
nepripažinimo pagrindai turėtų būti minimalūs – tik tokie,
kokių reikia. Pagal šį principą siūlomas tik vienas
atsisakymo pagrindas. Tam, kad teisingumas būtų vykdomas darniai,
būtina sumažinti nesuderinamų sprendimų galimybę.
Todėl pavojų keliančio asmens prašymu pripažinimo valstybės
narės kompetentinga institucija gali atsisakyti pripažinti kilmės
teismo paskirtą apsaugos priemonę, jei ji nesuderinama su pripažinimo
valstybėje narėje priimtu sprendimu.
Jeigu apsaugos
priemonė kilmės valstybėje narėje sustabdoma arba
panaikinama, svarbu užtikrinti, kad pripažinimo valstybės narės
kompetentinga institucija sustabdytų arba panaikintų apsaugos
priemonės pripažinimą, o prireikus ir vykdymą. Atitinkamą
prašymą teikia pavojų keliantis asmuo. Tam prie pasiūlymo
pateikta standartinė prašymo forma.
13 straipsnis.
Pranešimas
Kalbant apie kitus tarpusavio pripažinimo
civilinėse bylose teisės aktus, šiuo straipsniu suderinami
būtiniausi reikalavimai dėl būtinybės pavojų
keliančiam asmeniui ir saugomam asmeniui suteikti bet kokią su
apsaugos priemonės paskyrimu, pripažinimu, galimu vykdymu ir sankcijomis,
taip pat sustabdymu bei panaikinimu pirmoje valstybėje narėje
susijusią informaciją. Straipsnio 2 dalyje taip pat nustatoma
pareiga antrai valstybei narei. Tai padės užtikrinti, kad būtų
gerbiamos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje
nustatytos pagrindinės teisės.

4.
Subsidiarumas ir proporcingumas

Dėl klausimo
tarpvalstybinių aspektų šio pasiūlymo tikslo valstybės
narės vienos negali deramai pasiekti. Svarbu užtikrinti, kad asmenys
neprarastų jiems suteiktos apsaugos, kai keliauja arba persikelia į
užsienį. Valstybės narės vienos negali užtikrinti pagal
šį reglamentą numatyto mechanizmo, pagal kurį pašalinami visi
tarpiniai formalumai naudojant standartinę daugiakalbę pažymą.
Tik Europos lygmens teisės aktais gali būti sukurtos vienodos
sąlygos.
Todėl pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą.
Pasiūlymas
taip pat atitinka proporcingumo principą – šia direktyva neviršijama to,
kas būtina nurodytam tikslui pasiekti Europos lygiu.
2011/0130 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
dėl apsaugos priemonių tarpusavio
pripažinimo civilinėse bylose
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 81 straipsnio 2 dalies a, e
ir f punktus,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
teisės akto projektą perdavus
nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[14],
atsižvelgdami į Regionų komiteto
nuomonę[15],
laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)
Europos Sąjunga yra nustačiusi
tikslą išsaugoti ir vystyti laisvės, saugumo ir teisingumo
erdvę, taip pat sudaryti sąlygas įgyvendinti teisę kreiptis
į teismą, visų pirma taikydama teisminių ir
neteisminių sprendimų tarpusavio pripažinimo civilinėse bylose
principą. Siekdama palaipsniui sukurti tokią erdvę,
Sąjunga, be kita ko, turėtų priimti su teisminiu
bendradarbiavimu civilinėse bylose susijusias priemones, ypač kai jos
būtinos tinkamam vidaus rinkos veikimui užtikrinti.
(2)
Ši sritis priskiriama teisminiam bendradarbiavimui
civilinėse bylose, kaip nurodyta Sutarties dėl Europos Sąjungos
veikimo 81 straipsnyje.
(3)
Apsaugos priemones reglamentuojančių
nacionalinių taisyklių skirtumai trukdo vidaus rinkai veikti
patikimai. Nuostatos, kuriomis siekiama užtikrinti greitą ir paprastą
šio reglamento privalančių laikytis valstybių narių
apsaugos priemonių pripažinimą, o prireikus ir vykdymą, yra itin
svarbios, kad suteikta apsauga būtų išsaugoma, kai asmuo keliauja ar
persikelia į kitą valstybę narę.
(4)
Siekiant užtikrinti laisvą apsaugos priemonių
judėjimą, būtina ir tinkama numatyti, kad jurisdikciją ir
pripažinimą, o prireikus ir vykdymą reguliuojančias taisykles
reglamentuotų privaloma ir tiesiogiai taikoma Sąjungos teisinė
priemonė.
(5)
Šis reglamentas taikomas apsaugos priemonėms,
paskirtoms civilinėse bylose, nepaisant institucijos pobūdžio – tai
gali būti teismas, administracinė ar bet kuri kita institucija.
(6)
Šis reglamentas taikomas visoms jame
apibrėžtoms apsaugos priemonėms. Tačiau šis reglamentas
netaikomas apsaugos priemonėms, kurias apima 2003 m. lapkričio 27 d.
Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo
sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis,
pripažinimo bei vykdymo, panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1347/2000. Šiuo
reglamentu pakeičiamas 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas
(EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų
civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo, kiek tai
susiję su priemonėmis, kurios patenka į jo taikymo sritį.
(7)
Jurisdikcijos taisyklės turėtų
būti ypač nuspėjamos ir pagrįstos principu, kad
jurisdikciją turi valstybė narė, kurioje yra pavojaus asmens
fizinei ir (arba) psichinei neliečiamybei arba laisvei. Šiuo pagrindu
jurisdikcija turėtų būti visada galima.
(8)
Tam, kad teisingumas būtų vykdomas
darniai, dviejose valstybėse narėse neturėtų būti
priimami nesuderinami sprendimai. Todėl tais atvejais, kai priimti
nesuderinami sprendimai, šiuo reglamentu turėtų būti nustatyta
galimybė pavojų keliančio asmens prašymu atsisakyti pripažinti
ir (arba) vykdyti sprendimą.
(9)
Abipusis pasitikėjimas teisingumo vykdymu
Sąjungoje ir siekis užtikrinti mažiau laiko ir išlaidų
reikalaujantį apsaugos priemonių judėjimą Europos
Sąjungoje pateisina tokių priemonių pripažinimo ir (arba)
vykdymo procedūras be jokių tarpinių formalumų. Todėl
pripažinimo, o prireikus ir vykdymo tikslais vienoje valstybėje
narėje paskirtos apsaugos priemonės turėtų būti
traktuojamos taip, tarsi jos būtų paskirtos valstybėje
narėje, kurioje prašoma jas pripažinti ir (arba) vykdyti.
(10)
Jeigu pagal antros valstybės narės
teisę jos kompetentingos institucijos turi imtis priemonių, kad
suteiktų apsaugos priemonei teisinę galią, tokio apsaugos
priemonės vykdymo procedūra turėtų būti
reglamentuojama tos valstybės narės teisės.
(11)
Šiame reglamente neaptariamos baudžiamosios
sankcijos, kurias valstybės narės nustačiusios apsaugos
priemonės pažeidimo atveju – jos toliau reglamentuojamos kiekvienos
valstybės narės nacionalinės teisės.
(12)
Kad Europos Sąjungoje būtų sudarytos
geresnės apsaugos priemonių laisvo judėjimo sąlygos, šiuo
reglamentu turėtų būti nustatytas vienas bendras pažymos modelis
ir paskirta ją išduoti kompetentinga institucija. Kad nebūtų
pažeidžiamas subsidiarumo principas, šia pažyma neturėtų būti
pakeičiama valstybių narių vidaus procedūra.
(13)
Pažymos neturėtų būti galima
apskųsti. Tačiau, jeigu apsaugos priemonė pirmoje
valstybėje narėje sustabdoma arba panaikinama, antros valstybės
narės kompetentinga institucija pavojų keliančio asmens prašymu
turėtų sustabdyti arba panaikinti apsaugos priemonės
pripažinimą ir (arba) vykdymą.
(14)
Tam, kad šis reglamentas veiktų sklandžiai ir
veiksmingai, Komisija turėtų būti įgaliota priimti
teisės aktus pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290
straipsnį, kiek tai susiję su bet kokiu prieduose nustatytų
formų pakeitimu. Itin svarbu, kad vykdydama parengiamąją
veiklą Komisija tinkamai konsultuotųsi, be kita ko, su ekspertais.
Rengdama deleguotųjų teisės aktų projektus Komisija
turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai laiku ir tuo pačiu
metu būtų deramai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai.
(15)
Šiuo reglamentu gerbiamos pagrindinės
teisės ir laikomasi principų, pripažįstamų visų pirma
Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje. Visų pirma
juo siekiama užtikrinti chartijos 47 straipsnyje nustatytas teises į
gynybą ir į teisingą bylos nagrinėjimą. Šis
reglamentas turi būti taikomas atsižvelgiant į šias teises ir
principus.
(16)
Kadangi šio reglamento tikslo valstybės
narės negali deramai pasiekti ir kadangi to tikslo būtų geriau
siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5
straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti
priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą
šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti.
(17)
[Pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir
Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo
dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl
laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1, 2, 3 ir 4 straipsnius
Jungtinė Karalystė ir Airija pranešė apie savo norą
dalyvauti priimant ir taikant šį reglamentą] / [Nepažeidžiant prie
Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos
veikimo pridėto Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir
Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės
4 straipsnio Jungtinė Karalystė ir Airija nedalyvaus priimant
šį reglamentą ir jis nebus joms privalomas ar taikomas].
(18)
Pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir
Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo
dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant
šį reglamentą, todėl jis jai neprivalomas ir netaikomas.
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
Taikymo sritis,
sąvokų apibrėžtys ir jurisdikcija
1 straipsnis. Taikymo sritis
Šis reglamentas taikomas apsaugos priemonėms,
nepriklausomai nuo to, kokia institucija jas paskyrė civilinėje
byloje. Jis netaikomas apsaugos priemonėms, kurias apima Reglamentas (EB)
Nr. 2201/2003.
2 straipsnis. Sąvokų
apibrėžtys
Šiame reglamente:
a)      apsaugos priemonė – bet kuris
valstybės narės institucijos pagal jos nacionalinę teisę
priimtas prevencinis arba laikinas sprendimas (kad ir kaip jis būtų
vadinamas), kuriuo siekiama apsaugoti asmenį, kai esama rimtų
priežasčių manyti, kad yra pavojaus jo fizinei ir (arba) psichinei
neliečiamybei arba laisvei. Sąvoka apima priemones, kurios paskirtos
į posėdį nekviečiant pavojų keliančio asmens.
Visų pirma apsaugos priemonės yra šios:
i)        įpareigojimas nesilankyti tam
tikrose vietovėse, vietose ar apibrėžtose teritorijose, kuriose
gyvena, dirba arba lankosi saugomas asmuo; arba
ii)       įpareigojimas jokia forma (be kita
ko, nei telefonu, nei elektroniniu ar įprastu paštu, faksu ar kitomis
priemonėmis) nesusisiekti su saugomu asmeniu; arba
iii)      įpareigojimas nesiartinti prie
saugomo asmens arčiau negu nurodytu atstumu; arba
iv)      sprendimas, kuriuo saugomam asmeniui
suteikiama išimtinė teisė naudotis bendru dviejų asmenų
būstu.
b)      institucija – bet kokia valstybės
narės paskirta institucija, turinti kompetenciją šio reglamento
taikymo srities klausimais;
c)      kilmės valstybė narė –
valstybė narė, kurioje paskirta apsaugos priemonė;
d)      pripažinimo valstybė narė –
valstybė narė, kurioje prašoma pripažinti, o prireikus ir vykdyti
apsaugos priemonę.
3 straipsnis. Jurisdikcija
Jurisdikciją turi valstybės
narės, kurioje yra pavojaus asmens fizinei ir (arba) psichinei
neliečiamybei arba laisvei, institucijos.
II SKYRIUS
Apsaugos priemonių pripažinimas ir
vykdymas
4 straipsnis. Pripažinimas
Vienoje valstybėje narėje paskirta
apsaugos priemonė kitoje valstybėje narėje pripažįstama
nereikalaujant jokios specialios procedūros ir nenumatant galimybės
ginčyti pripažinimą, jeigu sprendimas patvirtintas kilmės
valstybės pažyma pagal 5 straipsnį.
5 straipsnis. Pažyma
1.           Šalis, norinti kitoje
valstybėje narėje remtis pagal šį straipsnį pripažintu
apsaugos orderiu, pripažinimo valstybės narės kompetentingoms
institucijoms pateikia pagal šį straipsnį išduotą pažymą.
2.           Kilmės valstybės
narės kompetentingos institucijos, naudodamos priede pateiktą
standartinę formą, išduoda pažymą, kurioje, inter alia,
priemonė apibūdinama taip, kad būtų palengvintas jos
pripažinimas, o prireikus ir vykdymas antroje valstybėje narėje.
3.           Pažyma išduodama:
i)       ex-officio, jeigu apsaugos
priemonės priėmimo metu esama tarpvalstybinių aspektų;
pagal šį reglamentą byla turi tarpvalstybinių aspektų
visais atvejais, išskyrus tuos, kuriais pavojus asmens fizinei ir (arba)
psichinei neliečiamybei arba laisvei kyla išimtinai kilmės
valstybėje narėje;
ii)       bet kuriuo kitu atveju – saugomo asmens
prašymu; paskirdama apsaugos priemonę kilmės valstybės
narės kompetentinga institucija praneša saugomam asmeniui apie
galimybę prašyti pažymos, kaip nustatyta šiuo reglamentu.
4.           Pripažinimo valstybių
narių kompetentingos institucijos prireikus gali paprašyti pažymos turinio
transliteracijos arba vertimo raštu pagal 15 straipsnį.
6 straipsnis. Pažymos galiojimas
Pažyma galioja tik tuo mastu, kuriuo
sprendimas vykdomas.
7 straipsnis. Pažymos taisymas
1.           Bet kokiam pažymos taisymui
taikoma kilmės valstybės narės teisė.
2.           Pažymos išdavimas
neskundžiamas.
8 straipsnis. Užsienyje paskirtos apsaugos
priemonės pritaikymas
Jeigu apsaugos priemonė pripažinimo
valstybėje narėje nežinoma, tos valstybės narės
kompetentinga institucija, kiek įmanoma, pritaiko tą priemonę
prie jos teisėje numatytos priemonės, kurios poveikis panašus ir
kuria siekiama tų pačių tikslų bei interesų.
9 straipsnis. Tam tikrų apsaugos
priemonių vykdymas
1.
Jeigu vienoje valstybėje narėje paskirta
apsaugos priemonė teisinę galią kitoje valstybėje
narėje įgyja, kai tos valstybės narės kompetentingos
institucijos imasi priemonių, toje kitoje valstybėje narėje
priemonė vykdoma nereikalaujant jos paskelbti vykdytina.
2.
Kitoje valstybėje narėje paskirtų
apsaugos priemonių vykdymo procedūra reglamentuojama pripažinimo
valstybės narės teisės, įskaitant skundą dėl
apsaugos priemonės pritaikymo pagal 8 straipsnį.
10 straipsnis. Pagrindinių teisių
apsauga
1.           Kilmės valstybės
narės institucijos išduoda 5 straipsnyje nurodytą pažymą, tik
jeigu užtikrinama šiame straipsnyje nustatyta pagrindinių teisių
apsauga.
2.           Kilmės valstybės
narės procedūroje nedalyvavęs pavojų keliantis asmuo turi
teisę kreiptis į tos valstybės narės kompetentingas
institucijas dėl apsaugos priemonės peržiūros, jeigu:
a)      jam laiku nebuvo įteiktas procedūros
pradėjimo arba lygiavertis dokumentas, kad jis galėtų pasirengti
gynybai; arba
b)      dėl nenugalimos jėgos arba
išimtinių aplinkybių ne dėl savo kaltės jis negalėjo
užginčyti apsaugos priemonės;
išskyrus atvejus, kai jis neužginčijo
apsaugos priemonės, kai tai buvo įmanoma padaryti.
2.           Jeigu apsaugos priemonė
paskiriama pavojų keliančio asmens nepakvietus į
posėdį ir ją ketinama pripažinti ir (arba) vykdyti prieš tai jam
neįteikus vykdomojo dokumento, tas asmuo turi teisę ginčyti
priemonę pagal kilmės valstybės narės teisę.
11 straipsnis. Peržiūros iš esmės
draudimas
Vienoje valstybėje narėje paskirta
apsaugos priemonė valstybėje narėje, kurioje prašoma ją
pripažinti ir (arba) vykdyti, jokiomis aplinkybėmis negali būti
peržiūrima iš esmės.
12 straipsnis. Atsisakymas pripažinti ar
vykdyti, pripažinimo ar vykdymo sustabdymas arba panaikinimas
1.           Pavojų keliančio
asmens prašymu pripažinimo valstybės narės kompetentinga institucija
gali atsisakyti pripažinti kilmės teismo paskirtą apsaugos
priemonę, jei ji nesuderinama su pripažinimo valstybėje narėje
priimtu sprendimu.
2.           Jeigu apsaugos priemonė
kilmės valstybėje narėje sustabdoma arba panaikinama,
pripažinimo valstybės narės kompetentinga institucija pavojų
keliančio asmens prašymu sustabdo arba panaikina apsaugos priemonės
pripažinimą, o prireikus ir vykdymą. Prašymas pateikiamas naudojantis
II priede nurodyta forma.
4.           Negalima atsisakyti
pripažinti apsaugos priemonę, jeigu pagal pripažinimo valstybės
narės teisę, esant tokioms pačioms faktinėms aplinkybėms,
tokia priemonė neleidžiama.
13 straipsnis. Pranešimas
1.           Kilmės valstybės
narės kompetentingos institucijos pavojų keliančiam asmeniui ir
saugomam asmeniui nedelsdamos pagal tos valstybės narės teisę
praneša apie:
i)        apsaugos priemonės paskyrimą;
ii)       prireikus atitinkamas vykdymo
priemones;
iii)      prireikus sankcijas už apsaugos
priemonės pažeidimą;
iv)      apsaugos priemonės sustabdymą
arba panaikinimą.
2.           Gavusios saugomo asmens
pateiktą pažymą pagal 5 straipsnį, pripažinimo valstybės
narės kompetentingos institucijos prireikus nedelsdamos pagal Reglamento
(EB) Nr. 1393/2007[16]
taisykles pavojų keliančiam asmeniui ir saugomam asmeniui praneša
apie:
i)        apsaugos priemonės
pripažinimą;
ii)       prireikus atitinkamas vykdymo
priemones;
iii)      prireikus sankcijas už apsaugos
priemonės pažeidimą;
iv)      apsaugos priemonės sustabdymą
arba panaikinimą.
III SKYRIUS
Kitos nuostatos
14 straipsnis. Legalizavimas ir kiti
panašūs formalumai
Pagal šį reglamentą nereikalaujama
legalizavimo ar kito panašaus formalumo.
15 straipsnis. Transliteracija arba
vertimas raštu
Jeigu pagal šį reglamentą reikalinga
transliteracija arba vertimas raštu, transliteracija arba vertimas raštu
atliekamas į pripažinimo valstybės narės oficialią
kalbą arba vieną iš oficialių jos kalbų, arba į bet
kurią kitą kalbą, kurią pripažinimo valstybė narė
nurodė kaip priimtiną. Bet kokį vertimą raštu pagal šį
reglamentą atlieka asmuo, įgaliotas versti raštu vienoje iš
valstybių narių.
16 straipsnis. Teisė į
teisinę pagalbą
Pareiškėjas, kuriam kilmės
valstybėje narėje buvo teikiama visa arba dalinė teisinė
pagalba, arba kuris buvo atleistas nuo išlaidų apmokėjimo, bet
kurioje su apsaugos priemonės vykdymu susijusioje procedūroje turi
teisę naudotis pačia palankiausia teisinės pagalbos arba
atleidimo nuo išlaidų apmokėjimo tvarka pagal pripažinimo
valstybės narės teisę.
IV SKYRIUS
Bendrosios ir baigiamosios nuostatos
17 straipsnis. Pereinamojo laikotarpio
nuostatos
Šis reglamentas taikomas apsaugos
priemonėms, paskirtoms nuo jo taikymo pradžios dienos, net jeigu prašymas
dėl šių apsaugos priemonių pateiktas iki tos dienos.
18 straipsnis. Formos pakeitimai
Komisija įgaliojama priimti
deleguotuosius teisės aktus pagal 19 straipsnį dėl bet
kokių prieduose pateiktų formų pakeitimų.
19 straipsnis. Įgaliojimų
suteikimas
1.           Įgaliojimai priimti
deleguotuosius teisės aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje
nustatytoms sąlygoms.
2.           18 straipsnyje nurodyti
įgaliojimai suteikiami neribotam laikui nuo [šio reglamento
įsigaliojimo dienos].
3.           18 straipsnyje nurodytus
įgaliojimus bet kuriuo metu gali atšaukti Europos Parlamentas arba Taryba.
Sprendimu dėl atšaukimo panaikinami tame sprendime nurodyti
įgaliojimai. Jis įsigalioja kitą dieną po sprendimo
paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba jame
nustatytą vėlesnę dieną. Jis nedaro poveikio jau
deleguotų teisės aktų galiojimui.
4.           Priėmusi
deleguotąjį teisės aktą Komisija iš karto apie tai praneša
kartu Europos Parlamentui ir Tarybai.
5.           Pagal 18 straipsnį
priimtas deleguotasis teisės aktas įsigalioja, tik jeigu Europos
Parlamentas arba Taryba per 2 mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui
ir Tarybai apie tokį aktą dienos nepareiškė savo prieštaravimo
arba jei iki šio termino pabaigos tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba
informavo Komisiją, kad neprieštaraus. Europos Parlamento arba Tarybos
iniciatyva šis terminas gali būti pratęsiamas [2 mėnesiais].
20 straipsnis. Nuostata dėl
peržiūros
Ne vėliau kaip [per penkerius metus
nuo taikymo dienos, nustatytos pagal 23 straipsnį], Komisija pateikia
Europos Parlamentui, Tarybai bei Europos ekonomikos ir socialinių
reikalų komitetui šio reglamento taikymo ataskaitą. Jei būtina,
prie ataskaitos pridedami pasiūlymai dėl pakeitimų.
21 straipsnis. Informacija, su kuria gali
susipažinti visuomenė
Siekdamos informuoti visuomenę
valstybės narės per Sprendimu 2001/470/EB[17]
įsteigtą Europos teisminį tinklą civilinėse ir
baudžiamosiose bylose pateikia su apsaugos priemonėmis susijusių
nacionalinių taisyklių ir procedūrų aprašą, taip pat
nurodo kompetentingas pripažinimo ir (arba) vykdymo institucijas.
Šią informaciją valstybės
narės nuolat atnaujina.
22 straipsnis. Valstybių narių
pranešimai
Ne vėliau kaip [per 1 metus iki šio
reglamento įsigaliojimo] valstybės narės Komisijai nurodo:
a)      institucijas, turinčias
kompetenciją į šio reglamento taikymo sritį patenkančiais
klausimais;
b)      priimtinas pažymos vertimo kalbas, kaip
nurodyta 15 straipsnyje.
Komisija tinkamais būdais, visų
pirma per Sprendimu 2001/470 įsteigtą Europos teisminį
tinklą civilinėse ir baudžiamosiose bylose, skelbia šią
informaciją viešai.
23 straipsnis. Įsigaliojimas ir
taikymas
Reglamentas įsigalioja dvidešimtą
dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Jis taikomas nuo [praėjus 12
mėnesių nuo jo įsigaliojimo].
Šis reglamentas pagal Sutartis privalomas
visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.
Priimta […]
I PRIEDAS
5
STRAIPSNYJE NURODYTA PAŽYMA
1.           KILMĖS VALSTYBĖ NARĖ
AT □ BE □ BG
□ CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI
□ FR □ HU □ IE □ IT □ LT □ LU □ LV
□ MT □ NL □ PL □ PT □ RO □ SE □ SI
□ SK □ UK □
2.           PAŽYMĄ IŠDUOTI KOMPETENTINGA
INSTITUCIJA
2.1         Pavadinimas:
2.2         Adresas:
2.3         Telefonas/Faksas/El. pašto
adresas:
3.           SAUGOMAS ASMUO
3.1         Pavardė, vardas:
3.2         Adresas pranešimams pagal 13
straipsnį:
3.3         Gimimo data ir vieta (jeigu
žinoma):
4.           PAVOJŲ KELIANTIS ASMUO
4.1         Pavardė, vardas:
4.2         Adresas pranešimams pagal 13
straipsnį:
4.3         Gimimo data ir vieta (jeigu
žinoma):
5.           APSAUGOS PRIEMONĖ
5.1         Data ir bylos numeris:
6.           APSAUGOS PRIEMONĖS
APIBŪDINIMAS[18]
Aš, toliau
pasirašiusysis, patvirtinu, kad dėl 4 punkte nurodyto pavojų
keliančio asmens kilmės valstybėje narėje paskirta apsaugos
priemonė ir kad buvo užtikrinta 10 straipsnyje nurodyta
pagrindinių teisių apsauga.
Jei pridėjote
papildomų lapų, nurodykite jų skaičių: …
Vieta: …
Kilmės
valstybės narės kompetentingos institucijos parašas ir (arba)
spaudas:
II PRIEDAS
PRAŠYMAS
SUSTABDYTI ARBA PANAIKINTI PRIPAŽINIMĄ ARBA VYKDYMĄ PAGAL 12
STRAIPSNĮ
1.           PAREIŠKĖJAS (PAVOJŲ KELIANTIS
ASMUO)
1.1         Pavardė, vardas:
1.2         Adresas pranešimams teikti
pagal 13 straipsnį:
1.3         Gimimo data ir vieta (jeigu
žinoma):
2.           KILMĖS VALSTYBĖS NARĖS
KOMPETENTINGA INSTITUCIJA
2.1         Pavadinimas:
2.2         Adresas:
2.3         Valstybė narė:
AT □ BE □ BG
□CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI
□ FR □ HU □ IE □ IT □ LT □ LU □ LV
□ MT □ NL □ PL □ PT □ RO □SE □ SI
□ SK □ UK □
2.4 Telefonas/Faksas/El. pašto adresas:
3.           SPRENDIMAS SUSTABDYTI ARBA PANAIKINTI
APSAUGOS PRIEMONĘ
3.1         Data ir bylos numeris:
3.2         Sprendimo sustabdyti arba
panaikinti apsaugos priemonę santrauka:
4.           SAUGOMAS ASMUO
4.1         Pavardė, vardas:
4.2         Adresas pranešimams teikti
pagal 13 straipsnį:
4.3         Gimimo data ir vieta (jeigu
žinoma):
Jei pridėjote
papildomų lapų, nurodykite jų skaičių: …
Vieta: …
Parašas:
[1]               OL C 69,
2010 3 18, p. 5–18, 13577/09 COPEN 176, 2009 m. rugsėjo 23 d.
[2]               Daugiametė
programa, kuria nustatomi Europos Sąjungos prioritetai teisingumo,
laisvės ir saugumo srityje 2010–2014 m.: „Stokholmo programa – Atvira ir
saugi Europa piliečių labui ir saugumui“ [OL C 115, 2010 5 4,
p. 1].
[3]               2009 m.
spalio 23 d. 2969-asis TVR tarybos posėdis [14936/09 (Presse 306)].
[4]               2009 m.
gegužės 7 d. Europos Parlamento rekomendacija dėl ES baudžiamojo
teisingumo erdvės raidos [P6_TA(2009)0386].
[5]               2009 m.
lapkričio 26 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl smurto prieš
moteris panaikinimo [P7_TA(2009)0098].
[6]               „2010 m.
ES pilietybės ataskaita. Kliūčių ES piliečių
teisėms šalinimas“ [COM(2010) 603].
[7]               13577/09
COPEN 176, 2009 m. rugsėjo 23 d.
[8]               „Matrix
Insight“ / „Andersson Elfers Felix“, „Paramos aukoms ir jų apsaugos bei
teisių gerinimo visoje Europoje būdų tyrimas rengiantis atlikti
poveikio vertinimą“ (angl. „A Study for an Impact Assessment on Ways of
Improving the Support, Protection and Rights of Victims across Europe“),
galutinė ataskaita, 2010 m. lapkričio 3 d.
[9]               Burkhard
Hess: „Galimybių studija. Europos apsaugos orderis ir Europos civilinio
proceso teisė“ (angl. „Feasibility Study: The European Protection Order
and the European Law of Civil Procedure“), netrukus bus paskelbta
http://ec.europa.eu/justice/index_en.htm.
[10]             2003 m.
lapkričio 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 dėl
jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir
tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo, panaikinantis
Reglamentą (EB) Nr. 1347/2000 [OL L 338, 2003 12 23, p. 1].
[11]             Europos
Parlamento ir Tarybos reglamento dėl jurisdikcijos ir teismo
sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir
vykdymo pasiūlymas (nauja redakcija) [COM(2010) 748 galutinis], 2010 12
14.
[12]             2000 m.
gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir
teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir
vykdymo [OL L 12, 2001 1 16, p. 1].
[13]             Komisijos
komunikatas „Veiksmingo Pagrindinių teisių chartijos
įgyvendinimo Europos Sąjungoje strategija“ [COM(2010) 573 galutinis,
2010 10 19].
[14]             OL C […],
[…], p. […].
[15]             OL C […],
[…], p. […].
[16]             OL L 324,
2007 12 10, p. 79.
[17]             OL L 174,
2011 6 27, p. 25.
[18]             Priemonė
apibūdinama taip, kad antros valstybės narės kompetentingos
institucijos galėtų ją pripažinti, o prireikus ir vykdyti pagal
tos valstybės narės nacionalinę teisę. Todėl neturi
būti įtraukiama nei konkreti nuoroda į nacionalinę
teisę, t. y. X įstatymo Y straipsnį, užuot išsamiai paaiškinus
priemonę, nei į vietoves, t. y. konkretų adresą, užuot
pateikus bendrą nuorodą į darbo ar gyvenamąją
vietą. Taigi priemonė turi būti apibūdinama bendrai – pvz.,
įpareigojimas nesilankyti saugomo asmens darbo vietoje, o ne
įpareigojimas nesilankyti X gatvės Y name arba įpareigojimas
pagal apsaugos priemonę, priimtą pagal X įstatymo Y
straipsnį. Jeigu apsaugos priemonė antroje valstybėje
narėje nežinoma arba reglamentuojama šiek tiek kitaip, tos valstybės
narės institucija, kiek įmanoma, pritaiko tą priemonę prie
jos teisėje numatytos priemonės, kurios poveikis panašus ir tikslai tie
patys.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52005PC0384

Pasiūlymas Tarybos reglamentas dėl bendro sėklų rinkos organizavimo  /* KOM/2005/0384 galutinis - CNS 2005/0164 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 24.8.2005KOM(2005) 384 galutinis2005/0164 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASdėl bendro sėklų rinkos organizavimo(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASTarybos reglamentas (EEB) Nr. 2358/71 dėl bendro sėklos rinkos organizavimo ir produktų, kuriems taikomas šis bendras rinkos organizavimas, KN kodai buvo keletą kartų iš esmės keičiami. Dėl šių pakeitimų ir ypač dėl pakeitimų, padarytų taikant 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1782/2003, nustatantį bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatantį tam tikras paramos schemas ūkininkams, reikėtų, siekiant aiškumo ir tinkamo Bendrijos teisės aktų supratimo, jį panaikinti ir pakeisti nauju reglamentu.1972 m. rugpjūčio 2 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1674/72, nustatančio pagalbos skyrimo ir finansavimo bendrąsias taisykles, nuostatos įtrauktos į išsamias taisykles, nustatytas Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 10 skyriuje. Todėl reikėtų panaikinti Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 1674/72.Importo licencijų sistema yra nustatoma vienoda visoms importuojamoms sėkloms ir tuo pačiu supaprastinama, nebenumatant išimčių importui, vykdomam remiantis tinkamai užregistruotomis sutartimis dėl auginimo trečiosiose šalyse.Galiojančios nuostatos dėl valstybės pagalbos Suomijoje dėl specifinių šios šalies klimato sąlygų lieka galioti; Komisija Tarybai perduos šios pagalbos rezultatų ataskaitą iki 2006 m. sausio 1 d.2005/0164 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASdėl bendro sėklų rinkos organizavimoEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 36 straipsnį ir 37 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę,kadangi:(1) Bendra žemės ūkio produktų rinka turėtų veikti ir plėtotis kartu kuriant bendrą žemės ūkio politiką, kuri visų pirma apimtų bendrą žemės ūkio rinkų, galinčių, priklausomai nuo produktų, įgauti skirtingą formą, organizavimą.(2) Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2358/71 dėl bendro sėklos rinkos organizavimo[1] buvo keletą kartų iš esmės keičiamas, ypač 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1782/2003, nustatančiu bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančiu tam tikras paramos schemas ūkininkams bei iš dalies pakeičiančiu Reglamentus (EEB) Nr. 2019/93, (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001, (EB) Nr. 1454/2001, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 1251/1999, (EB) Nr. 1254/1999, (EB) Nr. 1673/2000, (EEB) Nr. 2358/71 ir (EB) Nr. 2529/2001[2]. Siekiant aiškumo, Reglamentą (EB) Nr. 2358/71 reikėtų panaikinti ir pakeisti jį nauju reglamentu.(3) 1972 m. rugpjūčio 2 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1674/72, nustatančio pagalbos skyrimo ir finansavimo bendrąsias taisykles[3], nuostatos buvo pakartotos išsamiose taisyklėse, nustatytose 2004 m. spalio 29 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1782/2003 nuostatų dėl to reglamento IV ir IVa antraštinėse dalyse numatytų paramos schemų ir atidėtos žemės naudojimo žaliavoms auginti taikymo taisykles[4] 10 skyriuje. Todėl reikėtų panaikinti Reglamentą (EEB) Nr. 1674/72.(4) Tam, kad būtų galima stebėti sėklų prekybos su trečiosiomis šalimis apimtį, turėtų būti numatyta galimybė nustatyti importo licencijų sistemą, pagal kurią reikėtų pateikti užstatą, užtikrinantį, kad būtų atliekami sandoriai, kuriems reikalingos šios licencijos.(5) Muitų sistema leidžia atsisakyti visų kitų apsaugos formų iš trečiųjų šalių importuojamoms prekėms.(6) Vidaus rinka ir muitų mechanizmas galėtų, esant išimtinėms aplinkybėms, pasirodyti esąs nepakankamas. Tokiais atvejais, kad Bendrijos rinka neliktų neapsaugota nuo galimų trikdymų, Bendrija turėtų galėti nedelsdama imtis visų reikalingų priemonių. Tokios priemonės turėtų būti suderinamos su tarptautiniais Bendrijos įsipareigojimais.(7) Skiriant nacionalinę pagalbą, kiltų pavojus tinkamam bendros sėklų rinkos veikimui. Todėl Sutarties nuostatos, reglamentuojančios valstybės pagalbą, turėtų būti taikomos produktams, kuriems taikomas šis bendras rinkos organizavimas. Tačiau Suomija nuo pat įstojimo į Sąjungą gali skirti valstybės pagalbą dėl specifinių savo klimato sąlygų už tam tikrus tik šioje valstybėje išaugintų sėklų ir grūdų sėklų kiekius, prieš tai gavusi Komisijos leidimą.(8) Atsižvelgiant į tai, kad bendra sėklų rinka nuolat plėtojama, valstybės narės ir Komisija turėtų viena kitai teikti su rinkos pokyčiais susijusią informaciją.(9) Šiam reglamentui įgyvendinti būtinas priemones reikėtų priimti pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijai suteiktų įgyvendinimo įgaliojimų vykdymo tvarką[5],PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:I skyrius ĮŽANGINĖS NUOSTATOS1 STRAIPSNISNustatomas bendras sėklų rinkos organizavimas, kuris yra taikomas šiems produktams:KN kodas | Prekės aprašymas |0712 90 11 | Sėjai skirti cukrinių kukurūzų hibridai |0713 10 10 | Sėjai skirti žirniai (Pisum sativum) |ex 0713 20 00 | Sėjai skirti dvispalviai raženiai |ex 0713 31 00 | Vigna mungo (L.) Hepper arba Vigna radiata (L.) Wilczek veislių pupelės |ex 0713 32 00 | Pupuolės (adzuki) (Phaseolus arba Vigna angularis) |0713 33 10 | Sėjai skirtos daržinės pupelės, įskaitant mažąsias baltąsias pupeles (Phaseolus vulgaris) |ex 0713 39 00 | Kitos pupelės |ex 0713 40 00 | Lęšiai |ex 0713 50 00 | Sėjai skirtos stambiasėklės pupos (Vicia faba var. major) ir smulkiasėklės pupos (Vicia faba var. equina ir Vicia faba var. minor) |ex 0713 90 00 | Kitos |1001 90 10 | Sėjai skirti kviečiai spelta (Triticum aestivum var. spelta) |ex 1005 10 | Kukurūzų hibridai, skirti sėjai |1006 10 10 | Sėjai skirti ryžiai su luobelėmis (žaliaviniai (paddy)) arba neapdoroti |1007 00 10 | Sėjai skirti grūdinio sorgo hibridai |1201 00 10 | Sėjai skirtos sojų pupelės, skaldytos arba neskaldytos |1202 10 10 | Žemės riešutai (arachiai), neskrudinti ir nevirti arba nekepti, negliaudyti, skaldyti arba neskaldyti, skirti sėjai |1204 00 10 | Sėjai skirti linų sėmenys, skaldyti arba neskaldyti |1205 10 10 | Mažai eruko rūgšties turinčios rapsų arba rapsukų sėklos, skirtos sėjai |1206 00 10 | Sėjai skirtos saulėgrąžų sėklos, skaldytos arba neskaldytos |ex 1207 | Sėjai skirtos kitų aliejinių kultūrų sėklos ir vaisiai, skaldyti arba neskaldyti |1209 | Sėklos, vaisiai ir sporos, tinkamos sėti |2 straipsnisSėklų prekybos metai prasideda kiekvienų metų liepos 1 d. ir baigiasi ateinančių metų birželio 30 d.3 straipsnisŠis reglamentas taikomas nepažeidžiant Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1782/2003 numatytų priemonių.II SKYRIUSPrekyba su trečiosiomis šalimis4 STRAIPSNIS1. 1 straipsnyje išvardytų produktų importavimui į Bendriją gali būti reikalinga importo licencija. Produktai, kurių importui reikalinga importo licencija, nustatomi remiantis 10 straipsnio 2 dalyje numatyta tvarka.2. Licencijas išduoda valstybės narės bet kuriam pareiškėjui, neatsižvelgiant į jo įsisteigimo Bendrijoje vietą.3. Ši licencija galioja visoje Bendrijos teritorijoje vykdomam importui. Tokia licencija išduodama pateikus užstatą, užtikrinantį, kad produktai bus importuoti licencijos galiojimo laikotarpiu. Išskyrus force majeure atvejus, jeigu importas per tą laikotarpį nėra įvykdomas, arba įvykdomas tik iš dalies, užstatas negrąžinamas, arba grąžinama tik dalis užstato.5 straipsnisIšskyrus tuos atvejus, kai šiame reglamente numatyta kitaip, 1 straipsnyje išvardytiems produktams taikomos bendrajame muitų tarife nustatytos muito normos.6 straipsnis1. 1 straipsnyje nustatytų produktų tarifų klasifikacijai yra taikomos Kombinuotosios prekių nomenklatūros aiškinimo bendrosios taisyklės ir išsamios jos taikymo taisyklės. Su šio reglamento taikymu susijusi tarifų nomenklatūra įtraukiama į bendrąjį muitų tarifą.2. Išskyrus atvejus, kai šiame reglamente arba juo vadovaujantis priimtose nuostatose numatyta kitaip, prekiaujant su trečiosiomis šalimis draudžiama:a) nustatyti bet kuriuos muito mokesčiui lygiaverčius mokesčius,b) taikyti bet kokį kiekybinį apribojimą ar lygiaverčio poveikio priemonę.7 straipsnis1. Jeigu dėl importo arba eksporto sutrinka vieno arba kelių 1 straipsnyje nurodytų produktų Bendrijos rinka arba jai gresia rimti sutrikimai, kurie gali trukdyti įgyvendinti Sutarties 33 straipsnyje iškeltus tikslus, prekyboje su šalimis, kurios nėra Pasaulio prekybos organizacijos narės, gali būti taikomos atitinkamos priemonės, kol bus pašalinti minėti sutrikimai arba jų grėsmė.2. Jeigu susidaro šio straipsnio 1 dalyje nurodyta padėtis, Komisija valstybės narės prašymu arba savo iniciatyva priima sprendimą dėl būtinų priemonių. Valstybės narės yra informuojamos apie tokias priemones, ir šios priemonės yra taikomos nedelsiant. Gavusi valstybės narės prašymą, Komisija priima sprendimą per tris darbo dienas nuo prašymo gavimo dienos.3. Kiekviena valstybė narė gali informuoti Tarybą apie 2 dalyje numatytas taikomas priemones per tris darbo dienas nuo pranešimo apie jas gavimo dienos. Taryba susirenka iš karto. Per mėnesį nuo tos dienos, kai klausimas jai buvo perduotas, Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali iš dalies pakeisti arba panaikinti konkrečias priemones.4. Pagal šį straipsnį priimtos nuostatos taikomos, atsižvelgiant į įsipareigojimus, kylančius iš pagal Sutarties 300 straipsnio 2 dalį sudarytų susitarimų.III SKYRIUSBendrosios nuostatos8 STRAIPSNIS1. Išskyrus tuos atvejus, kai šiame reglamente numatyta kitaip, šio reglamento 1 straipsnyje išvardytų produktų gamybai ir prekybai taikomi Sutarties 87, 88 ir 89 straipsniai.2. Tačiau Suomija dėl specifinių savo klimato sąlygų gali skirti valstybės pagalbą už tam tikrus tik šioje valstybėje išaugintų sėklų ir grūdų sėklų kiekius, prieš tai gavusi Komisijos leidimą.Remdamasi laiku Suomijos pateikta informacija, Komisija Tarybai perduos pagalbos, kurią buvo leista suteikti, rezultatų ataskaitą su reikiamais pasiūlymais iki 2006 m. sausio 1 d.9 straipsnisValstybės narės ir Komisija perduoda viena kitai informaciją, būtiną norint įgyvendinti šį reglamentą.10 straipsnis1. Komisijai padeda Sėklininkystės vadybos komitetas (toliau – Komitetas).2. Kai daroma nuoroda į šį straipsnį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 4 ir 7 straipsniai.Sprendimo 1999/468/EB 4 straipsnio 3 dalyje nustatytas terminas yra vienas mėnuo.3. Komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles.11 straipsnisIšsamios šio reglamento taikymo taisyklės ir ypač 4 straipsnyje numatytų licencijų galiojimo trukmė bei 9 straipsnyje numatytos informacijos teikimo taisyklės priimamos vadovaujantis 10 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.IV SKYRIUS PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS12 STRAIPSNIS1. Reglamentai (EEB) Nr. 2358/71 ir (EEB) Nr. 1674/72 panaikinami.2. Nuorodos į Reglamentą (EEB) Nr. 2358/71 suprantamos kaip nuorodos į šį reglamentą ir skaitomos pagal priede pateiktą koreliacijos lentelę.13 straipsnisŠis reglamentas įsigalioja septintą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Jis taikomas nuo 2006 m. liepos 1 d.Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Briuselis,Tarybos varduPirmininkasPRIEDASKoreliacijos lentelėReglamentas (EB) Nr. 2358/71 | Šis reglamentas |1 straipsnis | 1 straipsnis |2 straipsnis | 2 straipsnis |– | 3 straipsnis |3 straipsnis | – |3a straipsnis | – |4 straipsnio 1 dalis, 2 dalis, pirmas sakinys | 4 straipsnis |4 straipsnio 2 dalies antra pastraipa | 11 straipsnis |5 straipsnio 1 dalis | 5 straipsnis |5 straipsnio 2 dalis, 6 straipsnis | 6 straipsnis |7 straipsnis | 7 straipsnis |8 straipsnis | 8 straipsnis |9 straipsnis, pirmas sakinys | 9 straipsnis |9 straipsnis, antras sakinys | 11 straipsnis |11 straipsnis | 10 straipsnis |12 straipsnis | – |13 straipsnis | – |14 straipsnis | – |15 straipsnis | – |16 straipsnis | – |– | 12 straipsnis |17 straipsnis | 13 straipsnis |FINANSINĖ INFORMACIJA |1. | BIUDŽETO EILUTĖ: 05 02 11 02 | ASIGNAVIMAI: 110 milijono € |2. | PRIEMONĖS PAVADINIMAS: Tarybos reglamento pasiūlymas dėl bendro sėklų rinkos organizavimo. |3. | Teisinis pagrindas: Sutarties 37 straipsnis |4. | PRIEMONĖS TIKSLAI: Panaikinti ir pakeisti Reglamentą (EEB) Nr. 2358/71 dėl sėklų sektoriaus reformos, įvestos Reglamentu (EB) Nr. 1782/2003. |5. | FINANSINĖS PASEKMĖS | 12 MĖNESIŲ LAIKOTARPIS (milijonai eurų) | EINAMIEJI FINANSINIAI METAI 2005 (milijonai eurų) | ATEINANTYS FINANSINIAI METAI 2006 (milijonai eurų) |5.0 | IŠLAIDOS IŠ – EB BIUDŽETO (GRĄŽINAMOSIOS IŠMOKOS ir (arba) INTERVENCIJOS) – NACIONALINIO BIUDŽETO – KITŲ SEKTORIŲ | – | – | – |5.1 | PAJAMOS – EB NUOSAVIEJI IŠTEKLIAI (RINKLIAVOS IR (ARBA) MUITAI) – NACIONALINĖS | – | – | – |2007 | 2008 | 2009 | 2010 |5.0.1 | NUMATOMOS IŠLAIDOS | – | – | – | – |5.1.1 | NUMATOMOS PAJAMOS | – | – | – | – |5.2 | APSKAIČIAVIMO METODAS |6.0 | AR GALIMA FINANSUOTI IŠ EINAMŲJŲ METŲ BIUDŽETO ATITINKAMO SKYRIAUS ASIGNAVIMŲ? | TAIP/NE |6.1 | AR GALIMA FINANSUOTI IŠ EINAMŲJŲ METŲ BIUDŽETO ASIGNAVIMUS PERKELIANT IŠ VIENO SKYRIAUS Į KITĄ? | TAIP/NE |6.2 | AR REIKĖS PAPILDOMO BIUDŽETO? | TAIP/NE |6.3 | AR BŪSIMUOSE BIUDŽETUOSE REIKĖS NUMATYTI ASIGNAVIMŲ? | TAIP/NE |PASTABOS: |[1] OL L 246, 1971 11 5, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1782/2003 (OL L 270, 2003 10 21, p. 1).[2] (Žr. 4 išnašą). Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 118/2005 (OL L 24, 2005 1 27, p. 15).[3] OL L 177, 1972 8 4, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 3795/85 (OL L 367, 1985 12 31, p. 21).[4] OL L 345, 2004 11 20, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 794/2005 (OL L 134, 2005 5 27, p. 6).[5] OL L 184, 1999 7 17, p. 23.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52005PC0310

Pasiūlymas Tarybos reglamentas iš dalies pakeičiantis Reglamento (EB) Nr. 27/2005 nuostatas dėl Atlanto silkių, skumbrių, stauridžių, aštuonkojų ir neteisėtoje žvejyboje dalyvaujančių laivų  /* KOM/2005/0310 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 12.7.2005KOM(2005) 310 galutinisPasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASiš dalies pakeičiantis Reglamento (EB) Nr. 27/2005 nuostatas dėl Atlanto silkių, skumbrių, stauridžių, aštuonkojų ir neteisėtoje žvejyboje dalyvaujančių laivųAIŠKINAMASIS MEMORANDUMASTarybos reglamentas (EB) Nr. 27/2005[1] 2005 metams nustato tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių bendrąsias žvejybos galimybes ir susijusias sąlygas, taikomas Bendrijos vandenyse ir Bendrijos laivams tuose vandenyse, kuriuose privaloma nustatyti sugavimo apribojimus.1. Tarptautinė žvejybos Baltijos jūroje komisija (IBSFC) 2004 m. rugsėjį priėmė rekomendaciją 2004 metams 3 valdymo padalinyje 10 000 tonų padidinti žvejybos galimybes Atlanto silkėms, suteikiant Suomijai papildomas 8 199 tonas Atlanto silkių žvejybos galimybių. Komisija pateikė Tarybai pasiūlymą COM (2004) 797 įgyvendinti rekomendaciją Reglamente (EB) Nr. 2287/2003, nustatančiame 2004 m. Bendrijos vandenyse ir vandenyse, kuriuose privaloma nustatyti žvejybos apribojimus, žvejojantiems Bendrijos laivams taikomas tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių bendrąsias žvejybos galimybes ir susijusias sąlygas[2]. Tačiau, Tarybai pritrūkus laiko, rekomendacija nebuvo įtraukta į Bendrijos teisės aktus. Taigi Suomija 7 856 tonomis viršijo savo 2004 m. kvotą, nes jai nebuvo paskirtos papildomos 10 000 tonų. Pagal 1996 m. gegužės 6 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 847/96, nustatantį bendrų leistinų sugavimų ir kvotų kasmetinio valdymo papildomas sąlygas[3], Komisija [data] Komisijos reglamente (EB) Nr. …/..., pakeičiančiame tam tikras žuvų kvotas 2005 m. pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 847/96, nustatantį bendrų leistinų sugavimų ir kvotų kasmetinio valdymo papildomas sąlygas[4], dėl per didelio sugauto kiekio nusprendė sumažinti Suomijos 2005 m. Atlanto silkių kvotą 7 856 tonomis. Suomijos kvota Atlanto silkėms 30-31 pakvadratyje turėtų būti padidinta 7 856 tonomis, nes kvota buvo sumažinta Bendrijos teisės aktuose neįgyvendinus IBSFC. Šis pakeitimas nepadidins Atlanto silkių, kurias Suomija sugaus 2005 m., kiekio.2. Skumbrei ir stauridei priimtas BLS, taikomas ICES Vb kvadrate, neapėmė žvejybos galimybių tarptautiniuose vandenyse. Dėl šios priežasties sugavimai Bendrijos vandenyse gali būti klaidingai pateikiami kaip sugavimai tarptautiniuose vandenyse. Siekiant išvengti klaidingų pranešimų, valdymo zona turėtų būti pakeista, į ją įtraukiant ICES Vb kvadrato tarptautinius vandenis.3. 2004 m. gruodžio mėnesį Žvejybos taryboje Komisija ir Taryba priėmė pareiškimą, prašydamos Komisiją 2005 m. pradžioje pateikti pasiūlymą sukurti programą, pagal kurią būtų galima sverti pelagines žuvis atvežtas iš iškrovimo uosto. Šis pasiūlymas buvo parengtas po kelių konsultacijų su suinteresuotomis valstybėmis narėmis.4. 1998 m. kovo 30 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 850/98 dėl žuvininkystės išteklių apsaugos, taikant technines priemones jūrų gyvūnų jaunikliams apsaugoti[5] aštuonkojams (octopus vulgaris) buvo nustatytas 750 gr verslinis dydis.Šis verslinis dydis taikomas tik jūrų vandenyse, į kuriuos valstybės narės turi suverenias teises arba kurie priklauso jų jurisdikcijai ir esančiuose viename iš regionų, minimų Tarybos reglamento (EB) Nr. 850/98 2 straipsnyje, esančių aštuonkojų sugavimui, iškrovimui ir pardavimui.Siekiant prisidėti prie šių išteklių apsaugos ir visų pirma apsaugoti jauniklius 2005 m. būtina nustatyti aštuonkojų, kurių kilmės vieta yra vandenys, į kuriuos CECAF regione esančios trečiosios šalys turi suverenias teises arba kurie priklauso jų jurisdikcijai, verslinį dydį.Verslinis dydis yra 450 gr (gyvojo svorio) arba 400 gr (išdarinėjus). Neverslinio dydžio aštuonkojai iš šios zonos nelaikomi laive arba neperkraunami, neiškraunami, negabenami, nesandėliuojami, nerodomi arba nesiūlomi parduoti, neparduodami ir neišleidžiami į rinką.5. 2005 m. gegužę Šiaurės Rytų Atlanto žvejybos komisija (NEAFC) balsuodama paštu rekomendavo įtraukti tam tikrus laivus į laivų, patvirtintų vykdžius neteisėtą, nedeklaruojamą ir nereguliuojamą žvejybą, sąrašą. 2004 m. vasarį buvo priimta rekomendacija dėl priemonių, taikytinų tokiems laivams. Turi būti užtikrintas tų rekomendacijų įgyvendinimas Bendrijos teisine tvarka.Tarybos prašoma šį pasiūlymą priimti kuo greičiau, kad žvejai galėtų planuoti savo veiklą žvejybos sezonui.PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASiš dalies pakeičiantis Reglamento (EB) Nr. 27/2005 nuostatas dėl Atlanto silkių, skumbrių, stauridžių, aštuonkojų ir neteisėtoje žvejyboje dalyvaujančių laivųEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal Bendrąją žuvininkystės politiką[6], ypač į jo 20 straipsnį,kadangi:(1) Tarybos reglamentas (EB) Nr. 27/2005[7] 2005 metams nustato tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių bendrąsias žvejybos galimybes ir susijusias sąlygas, taikomas Bendrijos vandenyse ir Bendrijos laivams vandenyse, kuriuose privaloma nustatyti sugavimo apribojimus.(2) Tarptautinė žvejybos Baltijos jūroje komisija (IBSFC) 2004 m. rugsėjį priėmė rekomendaciją 2004 metams 3 valdymo padalinyje 10 000 tonų padidinti Atlanto silkių žvejybos galimybes, tokiu būdu suteikiant Suomijai papildomas 8 199 tonas Atlanto silkių žvejybos galimybių. Ši rekomendacija nebuvo įtraukta į Bendrijos teisės aktus. Taigi Suomija 7 856 tonomis viršijo savo 2004 m. kvotą, nes papildomos tonos nebuvo skirtos. 2005 m. gegužės 19 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 776/2005, pakeičiančiame tam tikras žuvų kvotas 2005 m. pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 847/96, nustatantį bendrų leistinų sugavimų ir kvotų kasmetinio valdymo papildomas sąlygas [8] , dėl per didelio sugauto kiekio Suomijos kvota 2005 metams buvo sumažinta 7 856 tonomis. Todėl Suomijos kvota Atlanto silkėms 30-31 pakvadratyje turėtų būti padidinta 7 856 tonomis, nes kvota buvo sumažinta Bendrijos teisės aktuose neįgyvendinus IBSFC rekomendacijos. Šis pakeitimas nepadidins 2005 m. Suomijos sugautų Atlanto silkių kiekio.(3) Bendras leistinas sugavimas (BLS), priimtas skumbrei IIa (ne EB vandenyse), Vb (EB vandenyse), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII, XIV valdymo zonose, turėtų apimti Vb EB vandenis ir tarptautinius vandenis, siekiant išvengti deklaravimo iškraipymo. Todėl valdymo zoną reikėtų atitinkamai pakeisti.(4) Bendras leistinas sugavimas (BLS), priimtas stauridei Vb (ne EB vandenyse), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII, XIV valdymo zonose, turėtų apimti Vb EB vandenis ir tarptautinius vandenis, siekiant išvengti deklaravimo iškraipymo. Todėl valdymo zoną reikėtų atitinkamai pakeisti.(5) Norint, kad Atlanto silkės, skumbrės ir stauridės būtų sveriamos po jų atvežimo iš iškrovimo uosto, 2005 m. turėtų būti įgyvendintos papildomos priemonės.(6) Siekiant prisidėti prie aštuonkojų apsaugos ir visų pirma apsaugoti jauniklius, 2005 m. būtina nustatyti aštuonkojų iš vandenų, į kuriuos trečiosios šalys turi suverenias teises arba kurie priklauso jų jurisdikcijai, ir kurie yra CECAF regione, verslinį dydį, kol bus priimtas Tarybos reglamentas, iš dalies pakeičiantis 1998 m. kovo 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 850/98 dėl žuvininkystės išteklių apsaugos taikant technines priemones jūrų gyvūnų jaunikliams apsaugoti[9].(7) 2005 m. gegužę Šiaurės Rytų Atlanto žvejybos komisija (NEAFC) rekomendavo įtraukti tam tikrus laivus į laivų, patvirtintų vykdžius neteisėtą, nedeklaruojamą ir nereguliuojamą žvejybą, sąrašą. 2004 m. vasarį buvo priimta rekomendacija dėl priemonių, taikytinų tokiems laivams. Turi būti užtikrintas tų rekomendacijų įgyvendinimas Bendrijos teisine tvarka.(8) Kad Bendrijos žvejams būtų užtikrintas pragyvenimo šaltinis, svarbu kuo greičiau sudaryti galimybę naudotis žvejybos rajonais. Atsižvelgiant į dalyko skubumą, būtina taikyti išimtį šešių savaičių laikotarpiui, nurodytam Protokolo dėl nacionalinių parlamentų vaidmens Europos Sąjungoje, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos Bendrijų steigimo sutarčių, I dalies 3 punkte.(9) Todėl Reglamentas (EB) Nr. 27/2005 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:1 straipsnisReglamento (EB) Nr. 27/2005 IA, IB ir III priedai iš dalies keičiami remiantis šio reglamento priedu.2 straipsnisŠis reglamentas įsigalioja trečią dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkasPRIEDASReglamento (EB) Nr. 27/2005 priedai iš dalies keičiami taip:(1) IA priede:Įrašas, skirtas Atlanto silkėms pakvadračio 30-31 zonoje, pakeičiamas taip:„Žuvų rūšys: | Atlanto silkės | Zona: | 30-31 pakvadračiai |Clupea harengus | HER/3D30.; HER/3D31. |Suomija | 60 327 |Švedija | 11 529 |EB | 71 856 |BLS | 71 856 | Mokslinėmis rekomendacijomis pagrįstas BLS, jeigu netaikomi Reglamento (EB) Nr. 847/96 3 ir 4 straipsniai.“ |(2) IB priede:(a) Įrašas, skirtas skumbrių rūšiai IIa (ne EB vandenyse), Vb (EB vandenyse), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII, XIV zonose, pakeičiamas taip:„Žuvų rūšys: | Skumbrės | Zona: | IIa (ne EB vandenys), Vb (EB vandenys ir tarptautiniai vandenys), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII, XIV |Scomber scombrus | MAC/2CX14- |Vokietija | 13 845 |Ispanija | 20 |Estija | 115 |Prancūzija | 9 231 |Airija | 46 149 |Latvija | 85 |Lietuva | 85 |Nyderlandai | 20 190 |Lenkija | 844 |Jungtinė Karalystė | 126 913 |EB | 217 477 |Norvegija | 8 500 | (1) |Farerų salos | 3 322 | (2) |BLS | 420 000 | (3) | Mokslinėmis rekomendacijomis pagrįstas BLS, jeigu netaikomi Reglamento (EB) Nr. 847/96 3 ir 4 straipsniai. |__________ |(1) Galima žvejoti tik IIa, VIa (į šiaurę nuo 56°30’ šiaurės platumos), IVa, VIId, e, f, h. (2) Iš jų 1 002 tonas galima sugauti ICES IVa kvadrate į šiaurę nuo 59° šiaurės platumos (EB zona) nuo sausio 1 d. iki vasario 15 d. ir nuo spalio 1 d. iki gruodžio 31 d. ICES VIa kvadrate (į šiaurę nuo 56°30' šiaurės platumos) ir (arba) ICES kvadratuose VIIe, f, h ir (arba) ICES kvadrate IVa galima sugauti 2 763 tonas Farerų salų kvotos per metus. (3) BLS šiaurinei zonai suderino EB, Norvegija ir Farerų salos. |Specialios sąlygos: |Neviršijant pirmiau minėtų kvotų, tam tikrose zonose negalima sugauti daugiau nei toliau nurodytų kiekių ir tik laikotarpiais nuo sausio 1 d. iki vasario 15 d. ir nuo spalio 1 d. iki gruodžio 31 d. |IVa (EB vandenys) MAC/*04A-C |Vokietija | 4 175 |Ispanija | 0 |Prancūzija | 2 784 |Airija | 13 918 |Nyderlandai | 6 089 |Jungtinė Karalystė | 38 274 |EB | 65 240 |Norvegija | 8 500 |Farerų salos | 1 002 | (1) |(1) Į šiaurę nuo 59° šiaurės platumos (EB zona) nuo sausio 1 d. iki vasario 15 d. ir nuo spalio 1 d. iki gruodžio 31 d.“ |b) Įrašas, skirtas stauridžių rūšiai Vb (EB vandenys), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII, XIV zonose, pakeičiamas taip:„Žuvų rūšys: | Stauridės | Zona: | Vb (EB vandenys ir tarptautiniai vandenys), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII, XIV |Trachurus spp. | JAX/578/14 |Danija | 12 088 |Vokietija | 9 662 |Ispanija | 13 195 |Prancūzija | 6 384 |Airija | 31 454 |Nyderlandai | 46 096 |Portugalija | 1 277 |Jungtinė Karalystė | 13 067 |EB | 133 223 |Farerų salos | 4 955 | (1)(2) |TAC | 137 000 | Mokslinėmis rekomendacijomis pagrįstas BLS, jeigu taikomi Reglamento (EB) Nr. 847/96 3 ir 4 straipsniai. |__________ |(1) Šią kvotą galima sugauti ICES IV, VIa (į šiaurę nuo 56° 30' šiaurės platumos) ir VIIe, f, h zonose. (2) Iš visos 6 500 tonų kvotos ICES IV, VIa (į šiaurę nuo 56°30' šiaurės platumos) ir VIIe, f, h parajoniuose.“ |(3) III priede:(a) 9 punktas pakeičiamas taip:„9. Atlanto silkių, skumbrių ir stauridžių iškrovimo ir svėrimo tvarka9.1. Taikymo sritis9.1.1. Ši tvarka taikoma didesniems nei 10 tonų Atlanto silkių, skumbrių ir stauridžių arba jų mišinio iškrovimams Europos bendrijoje iš Bendrijos ir trečiųjų šalių laivų toliau nurodytuose rajonuose:a) jei tai yra Atlanto silkės – ICES I, II, IV, VI ir VII parajoniuose ir IIIa ir Vb kvadratuose;b) jei tai yra skumbrės ir stauridės – ICES III, IV, VI ir VII parajoniuose bei IIa kvadrate.9.2 Nurodyteji uostai9.2.1 9.1 punkte nurodyti iškrovimai galimi tik nurodytuosiuose uostuose.9.2.2 Kiekviena atitinkama valstybė narė Komisijai perduoda nurodytųjų uostų, kuriuose galima iškrauti Atlanto silkes, skumbres ir staurides, sąrašo, pateikto 2004 m., pakeitimus bei tikrinimo ir priežiūros procedūrų tuose uostuose pakeitimus, įskaitant 9.1.1 punkte nurodytų kiekvieno iškrovimo žuvų rūšių ir išteklių kiekio registravimo ir ataskaitų teikimo sąlygas. Apie šiuos pakeitimus pranešama iki jų įsigaliojimo likus ne mažiau nei 15 dienų. Komisija šią informaciją ir trečiųjų šalių nurodytus uostus perduoda visoms suinteresuotoms valstybėms narėms.9.3. Įplaukimas į uostą9.3.1. Valstybės narės, kurioje bus iškraunama, kompetentingoms institucijoms 9.1.1 punkte nurodyto žvejybos laivo kapitonas arba jo atstovas bent prieš 4 valandas iki įplaukimo į atitinkamos valstybės narės iškrovimo uostą praneša:a) uostą, į kurį ketina įplaukti, laivo pavadinimą ir jo registracijos numerį;b) numatytą atplaukimo į uostą laiką;c) laive laikomą kiekvienos rūšies žuvies kiekį gyvojo svorio kilogramais;d) pagal šio reglamento I priedą, valdymo zoną , kurioje buvo sugauta žuvis.9.4. Iškrovimas9.4.1. Atitinkamos valstybės narės kompetentingos institucijos reikalauja, kad iškrauti nebūtų pradedama tol, kol nebus duotas atitinkamas leidimas.9.5 Laivo žurnalas9.5.1. Nukrypstant nuo Reglamento (EEB) Nr. 2807/83 IV priedo 4.2 punkto nuostatų, atvykęs į uostą žvejybos laivo kapitonas nedelsdamas pateikia atitinkamą laivo žurnalo puslapį arba puslapius, kurių iškrovimo uoste reikalauja kompetentinga institucija.Laive laikomi kiekiai, apie kuriuos buvo pranešta iki iškrovimo, kaip nurodyta 9.3.1 punkto c papunktyje, turi atitikti kiekius, užregistruotus laivo žurnale užbaigus iškrovimą.Nukrypstant nuo Reglamento (EEB) Nr. 2807/83 5 straipsnio 2 dalies nuostatų, nustatant laivo žurnale užregistruotos laive laikomos žuvies kiekį kilogramais leistinas nukrypimo dydis yra 8 %.9.6 Šviežios žuvies svėrimas9.6.1. Visi šviežią žuvį perkantys pirkėjai užtikrina, kad visi gauti kiekiai būtų pasverti naudojant kompetentingų institucijų patvirtintas sistemas. Žuvis sveriama prieš ją rūšiuojant, apdorojant, sandėliuojant, išvežant iš iškrovimo uosto arba perparduodant. Pasvėrus nustatytas svoris įrašomas pildant iškrovimo deklaracijas ir pranešimus apie pardavimą.9.6.2. Nustatant svorį, dėl vandens kiekio jis sumažinamas ne daugiau nei 2 %.9.7. Šviežios žuvies svėrimas po gabenimo9.7.1 Nukrypstant nuo 9.6.1 punkto valstybės narės gali leisti sverti šviežią žuvį po gabenimo iš iškrovimo uosto, jeigu žuvis gabenama į paskirties vietą valstybės narės teritorijoje ne toliau nei už 60 kilometrų nuo iškrovimo uosto, ir:a) autocisterna, kuriuo gabenama žuvis, iš iškrovimo vietos į vietą, kurioje žuvis sveriama, lydi inspektorius, arbab) iškrovimo vietoje gaunamas kompetentingų institucijų pritarimas gabenti žuvį, jeigu patenkinamos tokios sąlygos:i) prieš pat autocisternai išplaukiant iš iškrovimo uosto pirkėjas arba jo atstovas pateikia kompetentingoms institucijoms raštišką deklaraciją, kurioje nurodoma žuvies rūšis ir laivo, iš kurio žuvis bus iškraunama, pavadinimas, autocisternos individualus identifikacinis numeris ir informacija apie paskirties vietą, kurioje žuvis bus sveriama, bei numatomas autocisternos atvykimo į paskirties vietą laikas;ii) žuvies gabenimo metu i dalyje numatytos deklaracijos kopiją turi vežėjas ir perduoda ją žuvies gavėjui paskirties vietoje.9.8. Sąskaita faktūra9.8.1 Be Reglamento (EB) Nr. 2847/93 9 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytų įsipareigojimų, iškrautų [šviežios žuvies?] kiekių perdirbėjas arba pirkėjas atitinkamos valstybės narės kompetentingoms institucijoms pateikia sąskaitos faktūros arba kito jai lygiaverčio dokumento kopiją, kaip nurodyta Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas[10] 22 straipsnio 3 dalyje.9.8.2. Tokioje sąskaitoje faktūroje arba dokumente nurodoma Reglamento (EB) Nr. 2847/93 9 straipsnio 3 dalyje nustatyta informacija ir laivo, iš kurio iškrauta žuvis, pavadinimas bei registracijos numeris. Ši sąskaita faktūra arba dokumentas pateikiami pareikalavus arba per 12 valandų nuo svėrimo užbaigimo.9.9 Šaldytos žuvies svėrimas9.9.1. Visi šaldytos žuvies pirkėjai arba turėtojai užtikrina, kad iškrauti kiekiai būtų pasverti prieš žuvį apdorojant, sandėliuojant, išvežant iš iškrovimo uosto arba perparduodant. Bet kokį pakuotės svorį, atitinkantį dėžių, plastikinės arba kitos taros, kurioje supakuota svertina žuvis, galima atimti iš iškrautų kiekių svorio.9.9.2. Į dėžes supakuotos šaldytos žuvies svorį taip pat galima nustatyti padauginant vidutinį tipinio mėginio svorį, nustatytą pasvėrus iš dėžės išimtą turinį be plastikinės pakuotės nuo žuvų paviršiaus nutirpdžius visą ledą arba to nepadarius. Valstybės narės praneša Komisijai apie visus Komisijos 2004 m. patvirtintos jų mėginių ėmimo metodikos pakeitimus, kad juos patvirtintų Komisija. Pakeitimus patvirtina Komisija. Pasvėrus nustatytas svoris įrašomas pildant iškrovimo deklaracijas ir pranešimus apie pardavimą.9.10 Svėrimo įranga9.10.1. Tais atvejais, kada naudojama viešajam sektoriui priklausanti svėrimo įranga, žuvį sverianti šalis išduoda pirkėjui svėrimo lapą, kuriame nurodoma svėrimo data ir laikas ir autocisternos identifikacinis numeris. Svėrimo lapo kopija pridedama prie kompetentingoms institucijoms teikiamos sąskaitos faktūros, kaip numatyta 9.8 punkte.9.10.2. Tais atvejais, kada naudojami privačiam sektoriaus priklausanti svėrimo įranga, kompetentingos institucijos patvirtina, kalibruoja ir užantspauduoja sistemą, kuriai taikomos tokios nuostatos:a) žuvį sverianti šalis veda svėrimo žurnalą su sunumeruotais puslapiais, kuriame nurodoma:i) laivo, iš kurio iškrauta žuvis, pavadinimas ir registracijos numeris,ii) autocisternų identifikaciniai numeriai tais atvejais, kai žuvis buvo gabenama iš iškrovimo uosto prieš ją sveriant,iii) žuvies rūšis,iv) kiekvieno iškrovimo svoris,v) krovimo pradžios ir pabaigos data ir laikas;b) kai svėrimas atliekamas naudojant konvejerio sistemą, sumontuojamas matomas skaitiklis, kuris fiksuoja bendrą svorio sumą. Tokia bendra suma įrašoma į a papunktyje minimą žurnalą su sunumeruotais puslapiais;c) svėrimo žurnalą ir 9.7.1 punkto b papunkčio ii dalyje numatytų raštiškų deklaracijų kopijos laikomos trejus metus.9.11 Kompetentingų institucijų prieigos galimybėsKompetentingos institucijos visą laiką gali nevaržomai susipažinti su svėrimo sistema, svėrimo žurnalais, raštiškomis deklaracijomis ir patekti į visas patalpas, kuriose apdorojama ir laikoma žuvis.9.12 Kryžminiai patikrinimai9.12.1.Kompetentingos institucijos vykdo administracinius kryžminius patikrinimus visiems iškrovimams palygindamos:a) ankstesniame iškrovimo pranešime, minimame 9.3.1 punkte, nurodytus atskirų rūšių žuvies kiekius ir laivo žurnale įrašytus kiekius;b) laivo žurnale ir iškrovimo deklaracijoje arba sąskaitoje faktūroje arba lygiaverčiame dokumente, minimuose 9.8. punkte, įrašytus atskirų rūšių žuvies kiekius;c) iškrovimo deklaracijoje ir sąskaitoje faktūroje arba lygiaverčiame dokumente, minimuose 9.8. punkte, įrašytus atskirų rūšių žuvies kiekius.9.13 Nuodugnus patikrinimas9.13.1 Valstybės narės kompetentingos institucijos užtikrina, kad ne mažiau nei 15 % iškrautos žuvies kiekio ir ne mažiau nei 10 % iškraunamos žuvies būtų nuodugniai patikrinta, t.y. kad bent būtų:a) vykdoma iš laivo iškrauto sugavimo atskirų rūšių žuvies kiekių svėrimo stebėsena. Jeigu laivai sugavimą į krantą iškrauna vamzdynais, vykdoma viso iš laivų, kuriuos buvo nuspręsta patikrinti, iškraunamo kiekio svėrimo stebėsena. Jei tai – traleris šaldiklis, suskaičiuojamos visos dėžės. Pasveriamas iš dėžių (padėklų) paimtas tipinis mėginys, siekiant nustatyti vidutinį dėžių (padėklų) svorį. Taip pat pagal patvirtintą metodiką paimami mėginiai iš dėžių, kad būtų nustatytas vidutinis žuvies neto svoris (be pakuotės, be ledo);b) be kryžminio patikrinimo, minimo 9.12 punkte, atliekamas toks kryžminis tikrinimas:i) svėrimo žurnale užrašytų atskirų rūšių žuvies kiekių ir sąskaitoje faktūroje arba lygiaverčiame dokumente, minimuose 9.8 punkte, užrašytų atskirų rūšių žuvies kiekių;ii) raštiškų deklaracijų, kurias pagal 9.7.1 punkto b papunkčio i dalį gavo kompetentingos institucijos, ir raštiškų deklaracijų, kurias turi žuvies gavėjas pagal 9.7.1 punkto b papunkčio ii dalį;iii) autocisternų identifikacinių numerių, kurie įrašyti raštiškose deklaracijose, teikiamose pagal 9.7.1 punkto b papunkčio i dalį, ir svėrimo žurnaluose;c) jeigu iškrovimas nutraukiamas, prieš atnaujinant iškrovimą turi būti gautas leidimas;d) tikrinama, ar baigus krauti laive nelieka jokios žuvies.9.13.2 Visa 9 punkte numatyta tikrinimo veikla užfiksuojama dokumentuose. Tokie dokumentai saugomi 3 metus.“b) Pridedama tokia I dalis:„I DALISCECAFNukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 850/98 2 ir 17 straipsnių ir XII priedo, aštuonkojų ( Octopus vulgaris ) iš vandenų, į kuriuos trečiosios šalys turi suverenias teises arba kurie priklauso jų jurisdikcijai ir yra CECAF regione, verslinis dydis yra 450 g (gyvojo svorio) arba 400 g (išdarinėjus).“c) Pridedama tokia J dalis:„J DALISŠIAURĖS RYTŲ ATLANTASLaivai, vykdantys neteisėtą, nedeklaruojamą ir nereguliuojamą žvejybąLaivai, kuriuos Šiaurės Rytų Atlanto žvejybos komisija (NEAFC) įtraukė į laivų, patvirtintų dalyvavus neteisėtoje, nedeklaruojamoje ir nereguliuojamoje žvejyboje (IUU laivai), sąrašą, yra išvardyti 5 priedėlyje. Šiems laivams taikomos tokios priemonės:a) IUU laivams, kurie įplaukia į uostus, neleidžiama iškrauti arba perkrauti tuose uostuose ir juos tikrina kompetentingos institucijos. Tokio patikrinimo metu tikrinami laivo dokumentai, žurnalai, žvejybos įranga, sugavimas laive ir visi kiti dalykai, susiję su laivo veikla NEAFC reguliuojamame rajone. Informacija apie tikrinimų rezultatus nedelsiant perduodama Komisijai;b) su valstybės narės vėliava plaukiojantys žvejybos laivai, pagalbiniai laivai, degalų atsargas papildantys laivai, plaukiojančios bazės ir krovininiai laivai jokiu būdu nepadeda IUU laivams ir nedalyvauja jokiame perkrovime ar bendroje žvejybos veikloje su tame sąraše esančiais laivais;c) IUU laivams uostuose neteikiamos atsargos, degalai arba kitos paslaugos;d) IUU laivams neleidžiama žvejoti Bendrijos vandenyse, juos draudžiama frachtuoti;e) draudžiama importuoti žuvį iš IUU laivų;f) Valstybės narės atsisako suteikti savo vėliavą IUU laivams ir skatina importuotojus, vežėjus ir kitų suinteresuotų sektorių atstovus susilaikyti nuo derybų ir žuvies, sugautos tokiuose laivuose, perkrovimo;Komisija suderina sąrašą su NEAFC sąrašu, kai tik NEAFC priima naują sąrašą.“d) Pridedamas toks 5 priedėlis:„III priedo 5 priedėlisLaivų, kuriuos NEAFC patvirtino vykdžius neteisėtą, nedeklaruojamą ir nereguliuojamą žvejybą, sąrašasLaivo pavadinimas | Vėliavos valstybė |FONTENOVA | Panama |IANNIS | Panama |LANNIS I | Panama |LISA | Dominikos Sandrauga |KERGUELEN | Togas |OKHOTINO | Dominikos Sandrauga |OLCHAN | Dominikos Sandrauga |OSTROE | Dominikos Sandrauga |OSTROVETS | Dominikos Sandrauga |OYRA | Dominikos Sandrauga |OZHERELYE | Dominikos Sandrauga“ |[1] OL L 12, 2005 1 14, p. 1.[2] OL L 344, 2003 1 31, p. 1.[3] OL L 115, 1996 6 9, p. 3.[4] OL[5] OL L 125, 1998 4 27, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2004 m. kovo 22 d. Reglamentu (EB) Nr. 602/2004 (OL L 97, 2004 4 1, p. 1).[6] OL L 358, 2002 12 31, p. 59.[7] OL L 12, 2005 1 14, p. 1.[8] OL L 130, 2005.5.24, p. 7.[9] OL L 125, 1998.4.27, p. 1.[10] OL L 145, 1977 6 13, p. 1.