Svarbus teisinis pranešimas

|

52007PC0318

Pasiūlymas Tarybos sprendimas leidžiantis Prancūzijai taikyti lengvatinį akcizo tarifą tradiciniam Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamam romui ir panaikinantis 2002 m. vasario 18 d. Tarybos sprendimą 2002/166/EB  /* KOM/2007/0318 galutinis - CNS 2007/0131 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 27.6.2007KOM(2007) 318 galutinis2007/0131 (CNS)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASleidžiantis Prancūzijai taikyti lengvatinį akcizo tarifą tradiciniam Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamam romui ir panaikinantis 2002 m. vasario 18 d. Tarybos sprendimą 2002/166/EB(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1) PASIūLYMO APLINKYBėS-  Pasiūlymo pagrindas ir tikslaiSiekiant užtikrinti ekonominį ir socialinį Prancūzijos užjūrio departamentų stabilumą, būtina juose išlaikyti cukranendrių, cukraus ir romo sektorius. Trijuose departamentuose – Rejunjone, Gvadelupoje ir Martinikoje – šis sektorius yra ypač svarbus; jo apyvarta čia siekia 250 mln. EUR, šiame sektoriuje sukurta 40 000 darbo vietų, iš jų 22 000 – tiesiogiai. Cukranendrių auginimas – reikšmingiausia Prancūzijos užjūrio departamentų integruota veikla, kuri palankiai veikia ne tik per tiesioginių produktų – romo ir cukraus – gamybą, tačiau ir netiesiogiai – per šalutinių produktų – pavyzdžiui, melasos arba šiaudų, naudojamų kaip energijos šaltinis, gyvulių pašaras arba natūrali trąša, gamybą. Taip pat reikia paminėti, kad cukranendrių auginimas, turintis antierozinių savybių, daro teigiamą įtaką užjūrio departamentų aplinkos apsaugai, o tai yra didelis privalumas atsižvelgiant į nuolydžius ir stiprų lietų. Be to, cukranendrių šaknų sistema, reikalaujanti gana nedaug trąšų, padeda išlaikyti gerą vandens kokybę. Pesticidų naudojimas cukranendrėms taip pat ribojamas. Be to, pasak Prancūzijos institucijų atstovų, perdirbant pramoniniu būdu gaunamos išspaudos gausiai naudojamos elektros gamyboje, o tai leidžia sumažinti CO2, atsirandančio naudojant iškastinius energijos šaltinius, į atmosferą išmetamąsias dujas. Taip prisidedama prie tarptautinių aplinkosaugos įsipareigojimų, prisiimtų Kioto protokolu, įgyvendinimo. Tik šis sektorius bei bananų auginimas yra reikšminga eksporto veikla regione, kuriame eksportas sudaro tik 7 % importo.Siūlymo tikslas – leisti Prancūzijai 2007 m. sausio 1 d.–2012 m. gruodžio 31 d. taikyti lengvatinį akcizo tarifą tradicinio romo, gaminamo Prancūzijos užjūrio departamentuose (DOM), 108 000 gryno etilo alkoholio hektolitrų (GEAH) kvotai. Kadangi situacija nuo 2001 m. pablogėjo, siūlymu padidinama šiuo metu tradiciniam romui taikomų mokestinių priemonių trukmė ir apimtis.Kadangi vietinė rinka yra labai maža, užjūrio departamentų spirito varyklos veiklą gali išlaikyti tik jei gali pakankamai patekti į metropolinės Prancūzijos rinką, kuri yra pagrindinė jų gaminamo romo realizavimo rinka (daugiau kaip 50 % bendro kiekio).Tradicinio romo konkurencingumo trūkumo Bendrijos rinkoje pagrindinė priežastis – aukštos pardavimo kainos, kurių priežastis – didelė užjūrio departamentuose pagaminto romo savikaina.Darbo užmokesčio didėjimas nuo 2001 m. buvo nepalankus DOM ; minimalus darbo užmokestis už valandą nuo 2001 iki 2006 m. išaugo 24 %.Beje, nuo 2001 m. investicijos užjūrio departamentuose labai išaugo ir siekė 45,5 mln. EUR. Šiuose departamentuose taikomi Bendrijoje galiojantys išmetimų ir saugos standartai, o tam reikalingos didelės investicijos, nedidinančios produktyvumo [1] . Bendra investicijų suma nuo 2001 iki 2004 m. išaugo 2,6 karto, iš jų investicijos, būtinos aplinkosaugai, siekė 21,3 mln. EUR, tai yra 47 % bendro investicijų kiekio. Žinoma, dalį šių investicijų padengti padėjo struktūrinių fondų[2], kurie dalyvauja pradinėse spirito varyklų investicijose, lėšos. Tačiau reikia paminėti, kad ši pagalba nepadengia 100 % reikalaujamų investicijų, be to, investicijos nepadengia dėl standartų laikymosi išaugusių eksploatacijos sąnaudų. Taip pat reikia pabrėžti, kad šis sąnaudų padidėjimas negerina produktyvumo, bet padidina vieno pagaminto romo litro savikainą: išlaidos įrangos priežiūrai ir veiklos sąnaudos priklausomai nuo spirito varyklos padidino romo savikainą apie 10 – 15 %. Taigi spirito varykloms kiekvienais metais reikalingi papildomi finansiniai ištekliai.Dėl visų šių sąnaudų užjūrio departamentų įmonių finansinė padėtis dažnai tampa sudėtinga, o teisės aktų reikalavimai griežtėja. Vienintelė spirito varyklų išeitis – padengti šias išlaidas padidinus gamybos apimtis, suteikiant joms pakankamai galimybių patekti į metropolinės šalies dalies rinką, kadangi bendras eksportas į Bendrijos rinką nuo 2002 m. iki 2005 m. sumažėjo 12 % (nuo 176 791 GEAH iki 155 559 GEAH).Taigi labai svarbu suteikti užjūrio departamentams galimybę išlaikyti pozicijas metropolinės šalies dalies rinkoje padidinant dabartinę kvotą. Nors romo vartojimas Prancūzijoje nuo 2000 iki 2005 m. išaugo 20 %, užjūrio departamentuose pagaminto romo vartojimas išaugo tik 16 %, o tai rodo santykinį rinkos praradimą; tuo pačiu laikotarpiu gamybos sąnaudos didėjo. Nuo 2005 m. visa kvota išnaudota. Mokesčių lengvatos leidžia kompensuoti dalį aukštos savikainos ir santykinai didelį alkoholio kiekį užjūrio departamentuose gaminamame rome ir tokiu būdu išlaikyti šio romo platinimo tinklus ir rinkos pozicijas.Todėl dabartinę 18 000 GEAH kvotą siūloma didinti iki 108 000 GEAH – tai atitinka pastarųjų metų Prancūzijos metropolinėje dalyje nustatytos vartojimo raidos šešerių metų ekstrapoliaciją.Atsižvelgiant į būtinybę sukurti teisiniu požiūriu saugią aplinką cukranendrių, cukraus ir romo sektoriaus dalyviams bei į įrangos ir statinių amortizacijos trukmę ir siekiant derėjimo su kitais Bendrijos teisės aktais, reikėtų išlaikyti šią nukrypti leidžiančią nuostatą iki 2012 m. pabaigos.-  Bendrosios aplinkybės1995 m. spalio 30 d. Tarybos sprendimu Prancūzijai leista užjūrio departamentuose pagamintam tradiciniam romui taikyti mažesnį akcizo mokesčio tarifą, nei visas etilo alkoholiui taikomas tarifas. Ši priemonė turėjo baigtis 2002 12 31. 2002 m. vasario 18 d. Tarybos sprendimu priemonės galiojimas pratęstas 90 000 GEAH kvotai. Šia priemone numatyta, kad ne vėliau kaip 2006 m. birželio 30 d. Prancūzija turi Komisijai pateikti ataskaitą, kuri leistų Komisijai įvertinti, ar priežastys, dėl kurių leista taikyti lengvatinį tarifą, ir toliau egzistuoja. 2005 m. gruodžio 27 d. Prancūzija pateikė tarpinę laikotarpio vidurio ataskaitą ir paprašė papildomos kvotos tradiciniam romui. Prancūzijos valdžios institucijų prašymas išnagrinėtas atsižvelgiant į EB sutarties 299 straipsnio 2 dalies reikalavimus.-  Pasiūlymo srityje taikomos nuostatosVadovaujantis EB sutarties 299 straipsnio 2 dalimi šios sutarties nuostatos taikomos Prancūzijos užjūrio departamentams, Azorų saloms, Madeirai ir Kanarų saloms. Atsižvelgdama į Prancūzijos užjūrio departamentų, Azorų salų, Madeiros ir Kanarų salų ekonominę situaciją ir socialinę struktūrą, kurią dar apsunkina atstumas, izoliuotumas, mažas plotas, reljefas ir nedėkingas klimatas, ekonominė priklausomybė nuo kelių produktų – veiksniai, kurių nuolatinė samplaika trukdo vystymuisi, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, kvalifikuota balsų dauguma priima specialias priemonės, kuriomis siekiama visų pirma nustatyti EB sutarties taikymo šiuose regionuose, įskaitant ir bendros politikos, taisykles.2002 m. vasario 18 d. Tarybos sprendimu 2002/166/EB, kurio pagrindas – EB sutarties 299 straipsnio 2 dalis, Prancūzijai leista taikyti lengvatinį akcizo tarifą Prancūzijos užjūrio departamentuose pagamintam tradiciniam romui. Lengvatinis tarifas gali būti taikomas tik 90 000 GEAH per metus kvotai. Palyginus su analogiškiems produktams, pagamintiems ne užjūrio departamentuose, taikomais mokesčiais, lengvatinis tarifas gali būti mažesnis už mažiausią Direktyvoje 92/84/EEB nustatytą akcizą alkoholiui, tačiau negali būti daugiau kaip 50 % mažesnis už normalų nacionalinį alkoholiui taikomą akcizą. Tarybos sprendimas taikytinas iki 2009 m. gruodžio 31 d.; laikotarpio viduryje, ne vėliau kaip 2006 m. birželį, turi būti parengta tarpinė ataskaita. Šiuo pasiūlymu siekiama pakeisti šį sprendimą.-  Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslaisSpecialios priemonės, numatytos EB sutarties 299 straipsnio 2 dalyje, turi atsižvelgti į labai nutolusių regionų savybes ir ypatingus apribojimus, nepakenkiant Bendrijos teisinės tvarkos vientisumui ir nuoseklumui, įskaitant ir vidaus rinką bei bendrąją politiką. Į šį reikalavimą atsižvelgta ypač dėmesingai nagrinėjant Prancūzijos valdžios institucijų pateiktą prašymą. Todėl, nors pradiniame Prancūzijos valdžios institucijų prašyme prašyta kvotą padidinti 30 000 GEAH, Komisijos nuomone pagal EB sutarties 299 straipsnio 2 dalį galima pateisinti kvotos padidinimą tik 18 000 GEAH, nes tai atitinka pastarųjų metų Prancūzijos metropolinėje dalyje nustatytų tradicinių prekybos srautų kaitos šešerių metų ekstrapoliaciją.Nagrinėdamos siūlymą Komisijos tarnybos taip pat įvertino cukranendrių, cukraus ir romo sektoriuje dabar taikomas priemones (2006 m. vasarį atlikta cukraus sektoriaus bendro rinkos organizavimo peržiūra iš dalies prisideda prie šio sektoriaus išsaugojimo), visų pirma priemones, nustatytas pagal 2006 m. sausio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 247/2006, nustatantį specialias žemės ūkio priemones atokiausiems Sąjungos regionams, ir į šių priemonių derėjimą su šiuo pasiūlymu.Gamintojams, gaminantiems romą iš cukraus produktų ir gamintojams, gaminantiems romą iš melasos, pagal cukraus BRO teikiama pagalba leidžia išlaikyti žaliavų pirkimo kainą nepriklausomai nuo cukraus kainos sumažėjimo, tačiau tai nesumažina gamybos sąnaudų.2) KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS-  Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimisPrancūzijos valdžios institucijų prašymas pateiktas pagal susijusių ekonominės veiklos sektorių atstovų prašymus.-  Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimasNepriklausomo tyrimo neprireikė.-  Poveikio vertinimasUžjūrio departamentuose pagamintas romas šiuo metu užima apie 20% Bendrijos rinkos.Dabartinė kvota sudaro mažiau kaip 8,68 % Bendrijos rinkos; siūloma padidinta kvota sudaro maždaug 1,5 % Bendrijos šešerių metų rinkos. Kvota siekia 18 000 GEAH, ir tai atitinka 1999–2005 m. Prancūzijos metropolinėje dalyje nustatytų tradicinių prekybos srautų kaitos šešerių metų ekstrapoliaciją.Tiekimo vartojimui tendencijosProduktų, kuriems taikomas lengvatinis akcizas, tiekimas vartojimui | už kvotos ribų | Trečiosios šalys | Iš viso |2005 | 90 000 | 35 500 | 5500 | 131 000 |2004 | 87 900 | 30 800 |2003 | 86 400 | 26 200 |2002 | 86 900 | 37 000 |2001 | 86 200 | 26 500 |2000 | 78 300 | 30 000 | 1000 | 109 300 |Pokytis 2002–2005 m. | 20 %. |Numatomas kiekis | 18 000 GEAH |Priemone prisidedama prie regionų vystymosi. Lengvatiniai mokesčių tarifai teikia naudos įvairiems cukranendrių, cukraus ir romo sektoriaus dalyviams:- kadangi taikomi teikiant vartojimui, tai suteikia metropolinės šalies dalies vartotojams galimybę prieinama kaina įsigyti užjūrio departamentuose pagaminto tradicinio romo;- leidžia spirito varykloms užsitikrinti rinką ir suteikti daugiau vertės jų gaminiams;- to pasekmė – išlaikomas cukranendrių auginimas, išlaikomos su tuo susijusios darbo vietos ir prisidedama prie užjūrio regionų tvarkymo.Prancūzijos valdžios institucijos mano, kad dėl mokesčių lengvatos panaikinimo būtų prarasta 50 % prekybos rinkos (daugiausia Prancūzijos metropolinėje dalyje) ir dėl to veiklą nutrauktų 75 % spirito varyklų. Tai turėtų įtakos viso sektoriaus, augintojų ir cukraus gamintojų rentabilumui. Be to, kad bus išlaikyta maždaug 22 000 tiesiogiai su romo gamyba susijusių darbo vietų, lengvatos netiesiogiai prisidės ir prie kai kurių produktų, tokių kaip melasa arba šiaudai, atsirandančių cukranendrių apdirbimo procese ir naudojamų kaip energijos šaltinis, pašaras naminiams gyvuliams arba natūrali trąša, perdirbimo. Ši mokesčių sistema leido išlaikyti 11 spirito varyklų Gvadelupoje, 9 – Martinikoje, 3 – Rejunjone ir 1 – Gvianoje. 2002–2005 m. laikotarpiu tik viena spirito varykla nutraukė savo veiklą.Reikia pabrėžti, kad 2000–2005 m. kitos kilmės romo importas į metropolinę Prancūzijos dalį išaugo 500 %. Taigi specialios mokestinės sistemos buvimas netrukdo į Prancūzijos rinką vis gausiau patekti konkurenciniam romui. Be to, išlaikomas vidaus rinkos vientisumas: nuo 1995 m. užjūrio departamentams taikoma speciali mokesčių sistema nepaveikė kitos kilmės romo rinkos dalies plėtros nei vidaus rinkoje (palyginus su 1995 m., 2005 m. užjūrio departamentų rinkos dalis Europos Sąjungos (neįskaitant Prancūzijos) vidaus rinkoje sumažėjo daugiau kaip 50 %, o importo iš Afrikos, Karibų baseino ir Ramiojo vandenyno šalių ir trečiųjų šalių rinkos dalis išaugo daugiau kaip 20 % ir sudaro maždaug 80 % prekybos apimčių), nei Prancūzijos rinkoje.Todėl siūlomas lengvatinio akcizo tarifo kvotos metropolinei Prancūzijos daliai padidinimas nesutrikdys vidaus rinkos ir bendros mokesčių politikos.3) TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI-  Siūlomos priemonės santraukaSiūlymu Prancūzijai leidžiama 2007 m. sausio 1 d.–2012 m. gruodžio 31 d. taikyti lengvatinį akcizo tarifą tradicinio romo, gaminamo Prancūzijos užjūrio departamentuose 108 000 GEAH kvotai.-  Teisinis pagrindasSutarties 299 straipsnio 2 dalis.-  Subsidiarumo principasSiūlymas priklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas.-  Proporcingumo principasPasiūlymas atitinka proporcingumo principą. Pasiūlymas neperžengia būtinų priemonių, reikalingų atsižvelgiant į dideles tradicinio romo gamintojų patiriamas sąnaudas, ribų.Prancūzijos valdžios institucijos taip pat pažymi, kad užjūrio departamentuose pagamintam tradiciniam romui taikomas lengvatinis akcizo tarifas nepaskatino didžiųjų tarptautinių gamintojų įsisteigti užjūrio departamentuose, gaminti ten savo produkciją ir tokiu būdu pasinaudoti šio sektoriaus mokestiniu privalumu. Be to, 2004 m. Martinikoje veiklą nutraukė paskutinė tarptautinė įmonė, tačiau ji ir toliau vysto veiklą šiame sektoriuje Afrikos, Karibų baseino ir Ramiojo vandenyno šalyse.Visa ši informacija įrodo, kad paramos sistema proporcinga siekiamam tikslui, tai yra cukranendrių, cukraus ir romo sektoriaus konkurencingumo skatinimui, ir rodo, kad ši priemonė neturėjo įtakos kitos kilmės romo rinkos dalies plėtrai vidaus rinkoje.-  Pasirinkta priemonėSutarties 299 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad specialios priemonės atokiausiems regionams priimamos Tarybos sprendimu.4) POVEIKIS BIUDŽETUIPasiūlymas neturi jokio poveikio Bendrijos biudžetui.2007/0131 (CNS)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASleidžiantis Prancūzijai taikyti lengvatinį akcizo tarifą tradiciniam Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamam romui ir panaikinantis 2002 m. vasario 18 d. Tarybos sprendimą 2002/166/EBEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 299 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[3],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[4],kadangi:(1) Vadovaujantis EB sutarties 299 straipsnio 2 dalimi šios sutarties nuostatos taikomos Prancūzijos užjūrio departamentams, Azorams, Madeirai ir Kanarų saloms. Atsižvelgdama į Prancūzijos užjūrio departamentų, Azorų, Madeiros ir Kanarų salų ekonominę situaciją ir socialinę struktūrą, kurią dar apsunkina atstumas, izoliuotumas, mažas plotas, reljefas ir nedėkingas klimatas, ekonominė priklausomybė nuo kelių produktų – veiksniai, kurių nuolatinė samplaika trukdo vystymuisi, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, kvalifikuota balsų dauguma priima specialias priemonės, kuriomis siekiama visų pirma nustatyti EB sutarties taikymo šiuose regionuose, įskaitant ir bendros politikos, taisykles. Nustatydama šias priemones, Taryba visų pirma atsižvelgia į mokesčių politikos sritį. Nustatydama šias priemones, Taryba atsižvelgia į ypatingas atokiausių regionų savybes ir apribojimus, nepakenkiant Bendrijos teisinės tvarkos vientisumui ir nuoseklumui, įskaitant vidaus rinką ir bendrąją politiką.(2) Remdamasi šia EB sutarties nuostata, 2002 m. vasario 18 d. Taryba priėmė Prancūzijos užjūrio departamentų atžvilgiu Tarybos sprendimą 2002/166/EB, leidžiantį Prancūzijai taikyti lengvatinį akcizo tarifą Prancūzijos užjūrio departamentuose pagamintam tradiciniam romui. Palyginus su analogiškiems produktams, pagamintiems ne užjūrio departamentuose, taikomais mokesčiais, lengvatinis tarifas gali būti mažesnis už mažiausią Direktyvoje 92/84/EEB nustatytą akcizą alkoholiui, tačiau negali daugiau kaip 50 % mažesnis už normalų nacionalinį alkoholiui taikomą akcizą. Tarybos sprendimas taikytinas iki 2009 m. gruodžio 31 d.; laikotarpio viduryje, ne vėliau kaip 2006 m. birželį, turi būti parengta tarpinė ataskaita.(3) 2005 m. gruodžio 27 d. Prancūzijos valdžios institucijos pateikė tarpinę ataskaitą, kurioje nurodoma, kad būtina išlaikyti tradiciniam romui, parduodamam metropolinės dalies rinkoje, taikomą mokestinę priemonę. Be to, atsižvelgdama į Bendrijos romo rinkos raidą, kuri iš esmės palanki trečiųjų šalių kilmės produktams, ir į šio sektoriaus ekonominę bei socialinę svarbą ir į užjūrio departamentų gamybos sąlygų, mažinančių šio sektoriaus produktyvumą bei apsunkinančių minėtų produktų išsilaikymą Bendrijos rinkoje, struktūrinį pobūdį, Prancūzija paprašė išplėsti metropolinėje dalyje parduodamam tradiciniam romui taikomos mokestinės priemonės taikymo sritį kiekio bei trukmės požiūriu.(4) Siekiant užtikrinti užjūrio departamentų ekonominį ir socialinį stabilumą, būtina juose išlaikyti cukranendrių, cukraus ir romo sektorių. Trijuose departamentuose – Rejunjone, Gvadelupoje ir Martinikoje – šis sektorius yra ypač svarbus; jo apyvarta čia siekia 250 mln. EUR, šiame sektoriuje sukurta 40 000 darbo vietų, iš jų 22 000 – tiesiogiai. Taip pat reikia paminėti, kad cukranendrių auginimas daro teigiamą įtaką užjūrio departamentų aplinkos apsaugai. Šis sektorius, be bananų auginimo, yra vienintelė reikšminga eksporto veikla regione, kuriame eksportas sudaro tik 7 % importo. Todėl Prancūzijai būtina, nukrypstant nuo Sutarties 90 straipsnio, išlaikyti lengvatinį akcizo tarifą užjūrio departamentuose gaminamam tradiciniam romui, ir tai pagrįsta siekiu nekelti pavojaus minėtų departamentų vystymuisi.(5) 2006 m. vasarį atlikta cukraus sektoriaus bendro rinkos organizavimo peržiūra iš dalies prisideda prie šio sektoriaus išsaugojimo. Todėl numatoma įgyvendinti pagalbos šiam sektoriui priemones pagal POSEI sistemą (2006 m. sausio 30 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 247/2006, nustatantis specialias žemės ūkio priemones atokiausiems Sąjungos regionams) teikiant tiek Bendrijos paramą, tiek šalies paramą, siekiant pagerinti užjūrio departamentų cukranendrių, cukraus ir romo sektoriaus konkurencingumą. Visgi šios priemonės ne visada padeda kompensuoti nykstančią muitų apsaugą ir išlaikyti užjūrio departamentų romo rinkos dalį.(6) Kadangi vietinė rinka yra labai maža, užjūrio departamentų spirito varyklos veiklą gali išlaikyti tik jei gali pakankamai patekti į metropolinės Prancūzijos rinką, kuri yra pagrindinė jų gaminamo romo realizavimo rinka (daugiau kaip 50 % bendro kiekio).(7) Konkurencijos trūkumo Bendrijos rinkoje pagrindinė priežastis – aukštos pardavimo kainos, kurių priežastis – didelė savikaina, kuri nuo 2001 m. dar paaštrėjo. Nuo šio laiko gamybos ir darbo jėgos kaštai užjūrio departamentuose labai išaugo. Be to, užjūrio departamentuose gaminamam romui taikomi Bendrijos teisės aktų reikalavimai, o tam reikalingos didelės investicijos, nedidinančios produktyvumo. Nuo 2001 m. užjūrio departamentuose investuota daugiau kaip 45,5 mln. EUR, iš jų investicijos, būtinos aplinkosaugai, siekė 47 % bendro investicijų kiekio. Nors dalis šių investicijų padengtos iš struktūrinių fondų, tačiau iš fondų nepadengiamos išaugusios išlaidos eksploatacijai, dėl kurių romo savikaina, priklausomai nuo spirito varyklos, išaugo apie 10–15 %.(8) Dėl visų minėtų nuo 2001 m. žymiai išaugusių sąnaudų užjūrio departamentų įmonės patenka į sunkią finansinę padėtį. Vienintelė išeitis norint toliau išlaikyti šį sektorių – padengti šias išlaidas padidinus gamybos apimtis.(9) Bendras eksportas į Bendrijos rinką nuo 2002 m. sumažėjo 12 % (nuo 176 791 GEAH iki 155 559 GEAH). Taigi tik metropolinės dalies rinka, kurioje užjūrio departamentų romui taikoma speciali mokestinė sistema, leidžia užjūrio departamentų romo sektoriui iš dalies kompensuoti aukštą savikainą ir išsilaikyti. Kadangi, siekiant išlaikyti cukranendrių, cukraus ir romo sektorių užjūrio departamentuose, reikia palaikyti užjūrio departamentuose gaminamo tradicinio romo konkurencingumą Prancūzijos metropolinės dalies rinkoje, reikia peržiūrėti tradicinio užjūrio departamentuose gaminamo romo kiekį, kuriam taikomas lengvatinis akcizo tarifas tiekiant jį vartojimui į Prancūzijos metropolinės dalies rinką.(10) Šiuo pasiūlymu suteikiamas mokestinis privalumas neperžengia būtinų priemonių, reikalingų atsižvelgiant į dideles tradicinio romo gamintojų gamybos sąnaudas, ribų.(11) Siekiant užtikrinti, kad šis sprendimas nepakenktų vidaus rinkos vientisumui, užjūrio departamentų kilmės romo, kuriam taikoma ši priemonė, kiekis negali, kaip ir anksčiau, būti didesnis už pastaraisiais metais užfiksuotus prekybos srautus pagal tiekiamo į rinką kilmę.(12) Atsižvelgiant į būtinybę sukurti teisinių požiūriu saugią aplinką cukranendrių, cukraus ir romo sektoriaus dalyviams bei į įrangos ir statinių amortizacijos trukmę ir siekiant derėjimo su kitais Bendrijos teisės aktais, reikėtų išlaikyti šią nukrypti leidžiančią nuostatą iki 2012 m. pabaigos.(13) Tačiau, nustatant tokią priemonės trukmę, būtina nurodyti reikalavimą pateikti tarpinę ataskaitą, kuria remdamasi Komisija galėtų įvertinti, ar priežastys, dėl kurių skirta nukrypti leidžianti nuostata mokesčių srityje, tebeegzistuoja, ir, jeigu reikia, išnagrinėti, ar reikia peržiūrėti atitinkamą trukmę ar kiekį atsižvelgiant į Bendrijos romo rinkos raidą.(14) Todėl Tarybos sprendimą 2002/166/EB reikia pakeisti.(15) Šis sprendimas nepanaikina galimybės taikyti Sutarties 87 ir 88 straipsnius.PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisNukrypstant nuo Sutarties 90 straipsnio Prancūzijai leidžiama jos metropolinės dalies teritorijoje tradiciniam užjūrio departamentuose pagamintam romui toliau taikyti mažesnį nei visas alkoholiui taikomas akcizo mokesčio tarifas, nustatytas 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyva 92/84/EEB dėl alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomų akcizo tarifų suderinimo 3 straipsnyje.2 straipsnis1 straipsnyje nurodyta nukrypti leidžianti nuostata taikoma tik romui, apibrėžtam 1989 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamento, (EEB) Nr. 1576/89, nustatančio bendrąsias spiritinių gėrimų apibrėžimo, apibūdinimo ir pateikimo taisykles, 1 straipsnio 4 dalies a punkte, pagamintam užjūrio departamentuose iš cukranendrių, surinktų gamybos vietoje, kuriame lakiųjų dalelių, išskyrus etilo ir metilo alkoholį, kiekis yra lygus arba didesnis 225 gramai viename grynojo alkoholio hektolitre ir kuriame alkoholio koncentracija yra lygi arba didesnė kaip 40 % tūrio.3 straipsnis1. 2 straipsnyje nurodytiems produktams taikomo lengvatinio akcizo tarifo taikymas ribojamas 108 000 hl grynojo etilo alkoholio kvotai.2. Lengvatinis tarifas gali būti mažesnis už mažiausią Direktyvoje 92/84/EEB nustatytą akcizą alkoholiui, tačiau negali būti daugiau kaip 50 % mažesnis už normalų nacionalinį alkoholiui taikomą akcizą.4 straipsnisNe vėliau kaip 2010 m. birželio 30 d. Prancūzija turi Komisijai pateikti ataskaitą, kuri leistų Komisijai įvertinti, ar priežastys, dėl kurių leista taikyti lengvatinį tarifą, ir toliau egzistuoja, ir, jeigu reikia, koreguoti kvotą atsižvelgiant į rinkos raidą.5 straipsnisŠis sprendimas taikomas nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2012 m. gruodžio 31 d.6 straipsnis1. 2002 m. vasario 18 d. Sprendimas Nr. 2002/166/EB panaikinamas.2. Nuorodos į panaikintą sprendimą laikomos nuorodomis į šį sprendimą.7 straipsnisŠis sprendimas skirtas Prancūzijos Respublikai.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkas [1] Kaip pavyzdį galima pateikti cachaca gamybos sąnaudas, kurios yra lygios sąnaudoms, susidarančioms dėl aplinkosaugos standartų laikymosi užjūrio departamentuose.[2] Reikia pabrėžti, kad remiant modernizavimą negali būti bendrai finansuojamos pajėgumų didinimo priemonės.[3] OL C […], […], p. […].[4] OL C […], […], p. […].


Svarbus teisinis pranešimas

|

52007PC0290

Pasiūlymas Tarybos sprendimas dėl metomilo neįtraukimo į Tarybos direktyvos 91/414/EEB I priedą ir dėl augalų apsaugos produktų, kuriuose yra šios medžiagos, registracijų panaikinimo  /* KOM/2007/0290 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 8.6.2007KOM(2007) 290 galutinisPasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl metomilo neįtraukimo į Tarybos direktyvos 91/414/EEB I priedą ir dėl augalų apsaugos produktų, kuriuose yra šios medžiagos, registracijų panaikinimo(pateiktas Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPridedamas Tarybos sprendimo pasiūlymas yra susijęs su veikliosios medžiagos metomilo neįtraukimu į Tarybos direktyvos 91/414/EEB tikslų sąrašą (I priedą) ir augalų apsaugos produktų, kuriuose yra šios medžiagos, atšaukimu. Pasiūlymas dėl neįtraukimo grindžiamas keletu susirūpinimą keliančių problemų, nustatytų atliekant šios veikliosios medžiagos vertinimą.Tarybos direktyvoje 91/414/EEB nustatoma darni augalų apsaugos produktų registravimo ir pateikimo į rinką sistema. Veikliosios medžiagos, skirtos naudoti kaip augalų apsaugos produktai, yra vertinamos ir registruojamos Bendrijos lygiu; jos išvardytos direktyvos I priede. Atskirus augalų apsaugos produktus, kurių sudėtyje yra veikliųjų medžiagų, vertina ir registruoja valstybės narės, laikydamosi suderintų taisyklių.Pirmiausia pramonės atstovų pateiktus duomenis įvertino valstybė narė ataskaitos rengėja (šiuo atveju Jungtinė Karalystė), kuri pateikė vertinimo ataskaitos projektą. Europos maisto saugos tarnybai organizavo pirmojo vertinimo tarpusavio peržiūrą ir 2006 m. birželio 23 d. pateikė Komisijai metomilo keliamo pavojaus vertinimo tarpusavio peržiūros išvadas.Vertinant šią veikliąją medžiagą buvo nustatyta keletas susirūpinimą keliančių problemų. Visų pirma, remiantis turimais duomenimis, operatoriaus sąlytis viršytų LOSL (leistiną operatoriaus sąlyčio lygį) ir nebuvo įrodyta, kad numatomas poveikis darbuotojams ir pašaliniams asmenims būtų priimtinas. Be to, susirūpinimą kelia ekotoksikologinės problemos, susijusios su paukščiams, žinduoliams, vandens organizmams, bitėms ir netiksliniams nariuotakojams keliamu dideliu pavojumi.2007 m. kovo 16 d. sprendimo projektas buvo pateiktas Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniam komitetui.-  18 valstybių narių (199 balsai) balsavo už,-  7 valstybės narės (107 balsai) balsavo prieš,-  2 valstybės narės (39 balsai) susilaikė.Komitetas nuomonės nepateikė. Todėl pagal Direktyvos 91/414/EEB 19 straipsnį ir Tarybos sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnį Komisija privalo pateikti Tarybai pasiūlymą dėl būtinų imtis priemonių; Taryba gali priimti sprendimą kvalifikuota balsų dauguma per tris mėnesius.Sprendimo projektui netaikoma Europos Parlamento teisė į parlamentinę analitinę priežiūrą (Tarybos sprendimo 1999/468/EB 8 straipsnis).PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl metomilo neįtraukimo į Tarybos direktyvos 91/414/EEB I priedą ir dėl augalų apsaugos produktų, kuriuose yra šios medžiagos, registracijų panaikinimo(Tekstas svarbus EEE)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką[1], ypač į jos 8 straipsnio 2 dalies ketvirtą pastraipą,kadangi:(1) Direktyvos 91/414/EEB 8 straipsnio 2 dalyje yra nustatyta, kad valstybė narė gali per 12 metų nuo pranešimo apie tą direktyvą įregistruoti dėl pateikimo į vidaus rinką augalų apsaugos produktus, kuriuose yra veikliųjų medžiagų, neįrašytų į tos direktyvos I priedą, ir kurie dvejus metus nuo pranešimo apie šią direktyvą dienos yra rinkoje, kol šios medžiagos bus laipsniškai tiriamos pagal darbo programą.(2) Komisijos reglamentuose (EB) Nr. 451/2000[2] ir (EB) Nr. 703/2001[3], nustatomos Direktyvos 91/414/EEB 8 straipsnio 2 dalyje nurodytos darbo programos išsamios antrojo etapo įgyvendinimo taisyklės ir pateikiamas veikliųjų medžiagų, kurias reikia įvertinti siekiant jas įtraukti į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, sąrašas. Šiame sąraše yra metomilas.(3) Metomilo poveikis žmonių sveikatai ir aplinkai pranešėjo pasiūlytais naudojimo atvejais buvo įvertintas pagal Reglamentuose (EB) Nr. 451/2000 ir (EB) Nr. 703/2001 išdėstytas nuostatas. Be to, šiais reglamentais skiriamos valstybės narės ataskaitų rengėjos, kurios pagal Reglamento (EB) Nr. 451/2000 8 straipsnio 1 dalies nuostatas Europos maisto saugos tarnybai (toliau – EMST) privalo pateikti atitinkamas vertinimo ataskaitas ir rekomendacijas. Jungtinė Karalystė buvo paskirta ataskaitą apie metomilą rengiančia valstybe nare, o visa reikiama informacija apie šią medžiagą buvo pateikta 2004 m. gegužės 3 d.(4) Šią vertinimo ataskaitą valstybės narės ir EMST peržiūrėjo ir 2006 m. birželio 23 d. pateikė Komisijai kaip EMST veikliosios medžiagos pesticido metomilo keliamo pavojaus vertinimo tarpusavio peržiūros išvadas[4]. Šią ataskaitą valstybės narės ir Komisija peržiūrėjo Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete.(5) Vertinant šią veikliąją medžiagą buvo nustatyta keletas susirūpinimą keliančių problemų. Visų pirma, remiantis turimais duomenimis, operatoriaus sąlytis viršytų LOSL (leistiną operatoriaus sąlyčio lygį) ir nebuvo įrodyta, kad numatomas poveikis darbuotojams ir pašaliniams asmenims būtų priimtinas. Be to, susirūpinimą kelia ekotoksikologinės problemos dėl paukščiams, žinduoliams, vandens organizmams, bitėms ir netiksliniams nariuotakojams keliamo didelio pavojaus.(6) Komisija paragino pranešėją pateikti pastabų apie tarpusavio peržiūros rezultatus ir apie tai, ar jis ketina toliau remti šios medžiagos įtraukimą. Pranešėjas pateikė pastabų, ir jos buvo atidžiai išnagrinėtos. Tačiau nepaisant pateiktų argumentų, pirmiau minėtos problemos liko neišspręstos, o remiantis pateikta informacija atlikti ir per EMST ekspertų posėdžius apsvarstyti vertinimai neparodė, kad galima tikėtis, jog augalų apsaugos produktai, kuriuose yra metamilo, siūlomomis naudojimo sąlygomis iš esmės atitinka Direktyvos 91/414/EEB 5 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose nustatytus reikalavimus.(7) Todėl metomilas neturėtų būti įtrauktas į Direktyvos 91/414/EEB I priedą.(8) Reikėtų imtis priemonių, siekiant užtikrinti, kad galiojančios augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra metomilo, registracijos per nustatytą laikotarpį būtų panaikintos, nebeatnaujinamos ir kad nebūtų registruojami nauji produktai.(9) Bet koks valstybės narės suteikiamas lengvatinis laikotarpis turimoms augalų apsaugos produktų, kuriuose yra metomilo, atsargoms sunaikinti, sandėliuoti, pateikti į rinką ir sunaudoti turėtų būti ne ilgesnis kaip dvylika mėnesių, kad turimos atsargos būtų naudojamos ne ilgiau kaip dar vieną auginimo sezoną, taip užtikrinant, kad augalų apsaugos produktais ūkininkai galėtų naudotis 18 mėnesių nuo šio sprendimo priėmimo.(10) Šiuo sprendimu neapribojama galimybė teikti paraiškas pagal Direktyvos 91/414/EEB 6 straipsnio 2 dalies nuostatas, siekiant įtraukti metomilą į šios direktyvos I priedą.(11) Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinis komitetas nepateikė nuomonės per Komiteto pirmininko nustatytą terminą.PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisVeiklioji medžiaga metomilas nėra įtraukiama į Direktyvos 91/414/EEB I priedą.2 straipsnisValstybės narės užtikrina, kad:a) augalų apsaugos produktų, kuriuose yra metomilo, registracijos būtų panaikinamos [... 6 MĖN. NUO ŠIO SPRENDIMO PRIĖMIMO DIENOS];b) nuo šio sprendimo paskelbimo dienos augalų apsaugos produktų, kuriuose yra metomilo, registracijos nebūtų išduodamos arba atnaujinamos.3 straipsnisValstybių narių suteikiamas lengvatinis laikotarpis pagal Direktyvos 91/414/EEB 4 straipsnio 6 dalį yra kuo trumpesnis ir baigiasi ne vėliau kaip [... 18 MĖN. NUO ŠIO SPRENDIMO PRIĖMIMO DIENOS].4 straipsnisŠis sprendimas skirtas valstybėms narėms.Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkas [1] OL L 230, 1991 8 19, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2007/.../EB (OL L ..., ... 2007, p. ...).[2] OL L 55, 2000 2 29, p. 25. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1044/2003 (OL L 151, 2003 6 19, p. 32).[3] OL L 98, 2001 4 7, p. 6.[4] EFSA Scientific Report (2006) 83, 1-73, Conclusion regarding the peer review of pesticide risk assessment of methomyl.


title: Pasiūlymas Tarybos sprendimas pagal Sutarties 122 straipsnio 2 dalį dėl bendros valiutos įvedimo Maltoje 2008 m. sausio 1 d.

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

52007PC0259

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 16.5.2007KOM(2007) 259 galutinis2007/0092 (CNS)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASpagal Sutarties 122 straipsnio 2 dalį dėl bendros valiutos įvedimo Maltoje 2008 m. sausio 1 d.(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1998 m. gegužės 3 d. Taryba nusprendė, kad Belgija, Vokietija, Ispanija, Prancūzija, Airija, Italija, Liuksemburgas, Nyderlandai, Portugalija, Austrija ir Suomija atitiko būtinas sąlygas įvesti bendrą valiutą 1999 m. sausio 1 d. Danija ir Jungtinė Karalystė pasinaudojo atsisakymo išlyga, todėl nebuvo vertinamos Taryboje. Graikija ir Švedija Taryboje buvo laikomos valstybėmis narėmis, kurioms daroma išlyga. 2000 m. birželio 19 d. Taryba nusprendė, kad Graikija atitiko būtinas sąlygas įvesti eurą 2001 m. sausio 1 d. Šalys, kurios įstojo į Europos Sąjungą 2004 m. gegužės 1 d. (Čekija, Estija, Kipras, Latvija, Lietuva, Vengrija, Malta, Lenkija, Slovėnija ir Slovakija) pagal atitinkamo stojimo akto 4 straipsnį laikomos valstybėmis narėmis, kurioms daroma išlyga. 2006 m. liepos 11 d. Taryba nusprendė, kad Slovėnija atitiko būtinas sąlygas įvesti eurą 2007 m. sausio 1 d. Bulgarija ir Rumunija, kurios įstojo į Europos Sąjungą 2007 m. sausio 1 d., pagal atitinkamo stojimo akto 5 straipsnį laikomos valstybėmis narėmis, kurioms daroma išlyga.Sutarties 122 straipsnio 2 dalyje nustatytos išlygų panaikinimo procedūros. Vadovaujantis šiuo straipsniu šios procedūros inicijuojamos ne rečiau kaip kartą per dvejus metus arba valstybės narės, kuriai daroma išlyga, prašymu. Komisija ir ECB Sutarties 121 straipsnio 1 dalyje nustatyta tvarka pateikia Tarybai pranešimą apie valstybės narės, kuriai daroma išlyga, pažangą, padarytą vykdant savo įsipareigojimus siekiant dalyvauti ekonominėje ir pinigų sąjungoje. Remdamasi savo pačios ir ECB pranešimais Komisija gali teikti Tarybai pasiūlymą dėl Tarybos sprendimo panaikinti išlygą būtinas sąlygas atitinkančiai valstybei narei.Visas šalis, kurioms daroma išlyga, Komisija ir ECB vertino 2006 m. 2007 m. vasario 27 d. Malta pateikė prašymą iš naujo įvertinti, ar ji atitinka konvergencijos kriterijus ar ji galėtų įvesti eurą 2008 m. sausio 1 d., jei daroma išlyga būtų panaikinta. Atsakydami į šį prašymą Komisija ir ECB parengė Maltos konvergencijos ataskaitas.Komisijos 2007 m. Maltos konvergencijos ataskaita Kolegijoje buvo priimta 2007 m. gegužės 16 d. ECB savo ataskaitą priėmė tą pačią dieną. Ataskaitose vertinamas Maltos nacionalinės teisės aktų, įskaitant centrinio banko statutą, suderinamumas su Sutarties 108 ir 109 straipsniais ir ECBS ir ECB statutu. Ataskaitose taip pat vertinama, ar pasiektas aukštas tvarios konvergencijos lygis – vertinama, kaip atitinkami konvergencijos kriterijai ir atsižvelgiama į keletą kitų veiksnių, nurodytų 121 straipsnio 1 dalies paskutinėje pastraipoje.Savo konvergencijos ataskaitoje Komisija daro išvadą, kad Malta pasiekė aukštą tvarios konvergencijos lygį.Remdamasi savo ir ECB ataskaitomis Komisija priėmė pridedamą pasiūlymą dėl Tarybos sprendimo panaikinti Maltai daromą išlygą nuo 2008 m. sausio 1 d.2007/0092 (CNS)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMAS.pagal Sutarties 122 straipsnio 2 dalį dėl bendros valiutos įvedimo Maltoje 2008 m. sausio 1 d.EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 122 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Komisijos ataskaitą[1],atsižvelgdama į Europos centrinio banko ataskaitą[2],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,atsižvelgdama į Tarybos diskusiją valstybių ar vyriausybių vadovų susitikime,kadangi:(1) Trečiasis ekonominės ir pinigų sąjungos (EPS) etapas prasidėjo 1999 m. sausio 1 d. 1998 m. gegužės 3 d. Briuselyje vykusiame valstybių ar vyriausybių vadovų susitikime Taryba nusprendė, kad Belgija, Vokietija, Ispanija, Prancūzija, Airija, Italija, Liuksemburgas, Nyderlandai, Austrija, Portugalija ir Suomija atitinka būtinas sąlygas bendrai valiutai įvesti nuo 1999 m. sausio 1 d.[3].(2) 2000 m. birželio 19 d. Taryba nusprendė, kad Graikija atitiko būtinas sąlygas bendrai valiutai įvesti 2001 m. sausio 1 d.[4]. 2006 m. liepos 11 d. Taryba nusprendė, kad Slovėnija atitiko būtinas sąlygas bendrai valiutai įvesti 2007 m. sausio 1 d.[5].(3) Vadovaujantis prie Sutarties pridėto Protokolo dėl tam tikrų su Jungtine Karalyste ir Šiaurės Airija susijusių nuostatų 1 dalimi Jungtinė Karalystė pranešė Tarybai, kad neketina pereiti prie trečiojo EPS etapo 1999 m. sausio 1 d. Šis pranešimas nepasikeitė. Vadovaujantis prie Sutarties pridėto Protokolo dėl tam tikrų su Danija susijusių nuostatų 1 dalimi ir 1992 m. gruodžio mėn. Edinburge priimtu valstybių ar vyriausybių vadovų sprendimu, Danija pranešė Tarybai, kad nedalyvaus trečiajame EPS etape. Danija nereikalavo inicijuoti Sutarties 122 straipsnio 2 dalyje nurodytos procedūros.(4) Pagal Sprendimą 1998/317/EB Švedijai daroma išlyga, kaip apibrėžta Sutarties 122 straipsnyje. Pagal Stojimo akto 4 straipsnį[6] Čekijai, Estijai, Kiprui, Latvijai, Lietuvai, Vengrijai, Maltai, Lenkijai ir Slovakijai daroma išlyga, kaip apibrėžta Sutarties 122 straipsnyje. Pagal atitinkamo stojimo akto 5 straipsnį[7] Bulgarijai ir Rumunijai daroma išlyga, kaip apibrėžta Sutarties 122 straipsnyje.(5) Europos centrinis bankas (ECB) buvo įsteigtas 1998 m. liepos 1 d. Europos pinigų sistema buvo pakeista valiutų kurso mechanizmu, dėl kurio įvedimo buvo susitarta 1997 m. birželio 16 d. Europos Vadovų Tarybos rezoliucija dėl valiutų kurso mechanizmo įdiegimo trečiajame ekonominės ir pinigų sąjungos etape[8]. Valiutų kurso mechanizmo (VKM II) procedūros trečiajame ekonominės ir pinigų sąjungos etape buvo nustatytos ECB ir euro zonai nepriklausančių valstybių narių nacionalinių centrinių bankų 1998 m. rugsėjo 1 d. susitarime, kuriame nustatomi valiutų kurso mechanizmo veikimo būdai ekonominės ir pinigų sąjungos trečiajame etape[9].(6) Sutarties 122 straipsnio 2 dalyje yra nustatytos atitinkamoms valstybėms narėms daromos išlygos panaikinimo procedūros. Pagal šį straipsnį ne rečiau kaip kartą per dvejus metus arba valstybės narės, kuriai daroma išlyga, prašymu Komisija ir ECB Sutarties 121 straipsnio 1 dalyje nustatyta tvarka pateikia Tarybai pranešimą. 2007 m. vasario 27 d. Malta pateikė oficialų prašymą įvertinti konvergenciją.(7) Valstybių narių nacionalinės teisės aktus, įskaitant nacionalinių centrinių bankų statutus, būtinai reikia pritaikyti siekiant užtikrinti jų suderinamumą su Sutarties 108 ir 109 straipsniais ir su ECBS statutu. Komisijos ir ECB ataskaitose pateikiamas išsamus Maltos teisės aktų suderinamumo su Sutarties 108 ir 109 straipsniais ir su ECBS statutu vertinimas.(8) Pagal Protokolo dėl konvergencijos kriterijų, nurodyto Europos bendrijos steigimo sutarties 121 straipsnyje, 1 straipsnį Sutarties 121 straipsnio 1 dalies pirmoje įtraukoje nurodytas kainų stabilumo kriterijus reiškia, kad valstybės narės kainų stabilumas yra tvarus ir vidutinis infliacijos lygis per vienerius metus iki tyrimo neviršija daugiau kaip 1,5 procentinio punkto daugiausia trijų valstybių narių, kuriose kainos yra stabiliausios, infliacijos lygio. Pagal kainų stabilumo kriterijų infliacija bus apskaičiuojama remiantis Tarybos reglamente (EB) Nr. 2494/95[10] apibrėžtais suderintais vartotojų kainų indeksais (SVKI). Siekiant įvertinti kainų stabilumo kriterijų, kiekvienos valstybės narės infliacija buvo apskaičiuota pagal tai, kiek procentais pasikeitė 12 mėnesių indeksų aritmetinis vidurkis, palyginti su ankstesnio laikotarpio 12 mėnesių indeksų aritmetiniu vidurkiu. Per vienerių metų laikotarpį, kuris baigėsi 2007 m. kovo mėn., trys valstybės narės, kuriose kainos yra stabiliausios, buvo Suomija, Lenkija ir Švedija, nes jų infliacijos lygis atitinkamai siekė 1,3, 1,5 ir 1,6 procento. Komisijos ir ECB ataskaitose buvo atsižvelgta į pamatinę vertę, apskaičiuotą kaip paprastas trijų valstybių narių, kuriose kainos yra stabiliausios, infliacijos lygių aritmetinis vidurkis, prie jo pridėjus 1,5 procentinio punkto. Taigi vienerių metų laikotarpio, kuris baigėsi 2007 m. kovo mėn., pamatinė vertė buvo 3 procentai.(9) Pagal Protokolo dėl konvergencijos kriterijų, nurodyto Europos bendrijos steigimo sutarties 121 straipsnyje, 2 straipsnį Sutarties 121 straipsnio 1 dalies antroje įtraukoje nurodytas bendrojo valstybės biudžeto padėties kriterijus reiškia, kad atliekant vertinimą valstybei narei nėra taikomas Tarybos sprendimas dėl perviršinio deficito pagal Sutarties 104 straipsnio 6 dalį.(10) Pagal Protokolo dėl konvergencijos kriterijų, nurodyto Europos bendrijos steigimo sutarties 121 straipsnyje, 3 straipsnį Sutarties 121 straipsnio 1 dalies trečioje įtraukoje nurodytas dalyvavimo Europos pinigų sistemos valiutų kurso mechanizme kriterijus reiškia, kad valstybė narė laikėsi normalių svyravimo ribų, numatytų Europos pinigų sistemos valiutų kurso mechanizme (VKM), be didelių nukrypimų bent paskutinius dvejus metus iki tyrimo. Pirmiausia valstybė narė negali būti nuvertinusi savo valiutos dvišalio pagrindinio kurso bet kokios kitos valstybės narės valiutos atžvilgiu savo pačios iniciatyva per tą patį laikotarpį. Nuo 1999 m. sausio 1 d. VKM II tapo valiutų keitimo kurso kriterijaus vertinimo pagrindu. Savo ataskaitose vertindami šio kriterijaus tenkinimą Komisija ir ECB ištyrė dvejų metų laikotarpį, kuris baigėsi 2007 m. balandžio 26 d.(11) Pagal Protokolo dėl konvergencijos kriterijų, nurodyto Europos bendrijos steigimo sutarties 121 straipsnyje, 4 straipsnį Sutarties 121 straipsnio 1 dalies ketvirtoje įtraukoje nurodytas ilgalaikių palūkanų normų konvergencijos kriterijus reiškia, kad vienerių metų laikotarpiu iki tyrimo valstybės narės vidutinė nominali ilgalaikių palūkanų norma neviršijo daugiau kaip 2 procentiniais punktais daugiausia trijų valstybių narių, kuriose kainos yra stabiliausios, palūkanų normos. Vertinant palūkanų normų konvergencijos kriterijus buvo remiamasi lyginamomis 10 metų vyriausybės obligacijų palūkanų normomis. Siekiant įvertinti palūkanų normos kriterijaus , Komisijos ir ECB ataskaitose buvo atsižvelgta į pamatinę vertę, apskaičiuotą kaip paprastas trijų valstybių narių, kuriose kainos yra stabiliausios, nominalių ilgalaikių palūkanų normų aritmetinis vidurkis, prie jo pridėjus 2 procentinius punktus. Taigi vienerių metų laikotarpio, kuris baigėsi 2007 m. kovo mėn., pamatinė vertė buvo 6,4 procento.(12) Pagal Protokolo dėl konvergencijos kriterijų, nurodyto Europos bendrijos steigimo sutarties 121 straipsnyje, 5 straipsnį Komisija pateikia duomenis, kuriais buvo naudojamasi atliekant dabartinį konvergencijos kriterijų atitikimo vertinimą. Šis pasiūlymas buvo rengiamas remiantis Komisijos pateiktais duomenimis. Komisija pateikė biudžeto duomenis po to, kai tuos duomenis iki 2007 m. balandžio 1 d. jai perdavė valstybės narės, remdamosi 1993 m. lapkričio 22 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 3605/93 dėl Europos bendrijos steigimo sutarties priede pateikto Protokolo dėl perviršinio deficito procedūros taikymo[11].(13) Remdamasi Komisijos ir ECB pateiktomis ataskaitomis apie Maltos pažangą, padarytą vykdant savo įsipareigojimus siekiant dalyvauti ekonominėje ir pinigų sąjungoje, Komisija nusprendė, kad:Maltos nacionalinės teisės aktai, įskaitant nacionalinio centrinio banko statutą, yra suderinami su Sutarties 108 ir 109 straipsniais ir ECBS statutu.Dėl Maltos konvergencijos kriterijų, nurodytų keturiose Sutarties 121 straipsnio 1 dalies įtraukose, tenkinimo:-  metų, kurie baigėsi 2007 m. kovo mėn., vidutinis infliacijos lygis Maltoje buvo 2,2 procento, tai yra mažesnis už pamatinę vertę, ir numatoma, kad ateinančiais mėnesiais pamatinė vertė nebus viršyta.-  Maltos biudžeto deficitas buvo patikimai ir ilgam laikui sumažinus biudžeto deficitą iki mažiau nei 3 % BVP, o skolos ir BVP santykis ir toliau mažėja iki pamatinės 60 % vertės; todėl Komisija rekomenduoja Tarybai panaikinti sprendimą dėl perviršinio deficito susidarymo Maltoje;-  Malta yra VKM II narė nuo 2005 m. gegužės 2 d.; per dvejų metų laikotarpį, kuris baigėsi 2007 m. balandžio 26 d., Maltos liros (MTL) atžvilgiu didelės įtampos nebuvo; Malta savo iniciatyva nenuvertino MTL dvišalio pagrindinio kurso euro atžvilgiu.-  Metais, kurie baigėsi 2007 m. kovo mėn., vidutinė ilgalaikė palūkanų norma Maltoje buvo 4,3 procento, tai yra mažesnė už pamatinę vertę.Atsižvelgiant į šiuos kriterijus Malta pasiekė aukštą tvarios konvergencijos lygį ir atitinka būtinas sąlygas įvesti eurą, jeigu Taryba panaikins sprendimą dėl perviršinio deficito procedūros.(14) 2007 m. birželio 5 d.[12] Taryba, remdamasi Komisijos rekomendacija, panaikino Tarybos sprendimą dėl perviršinio deficito susidarymo.(15) Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma sprendžia, kuri iš valstybių narių, kurioms daroma išlyga, tenkina bendrai valiutai įvesti būtinas sąlygas, ir panaikina atitinkamoms valstybėms narėms darytas išlygas.PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisMalta atitinka būtinas sąlygas įvesti bendrą valiutą. Maltai daroma išlyga, nurodyta Stojimo akto 4 straipsnyje, panaikinama nuo 2008 m. sausio 1 d.2 straipsnisŠis sprendimas skirtas valstybėms narėms.3 straipsnisŠis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .PriimtaTarybos varduPirmininkas[pic][pic][pic] [1] Ataskaita priimta 2007 m. gegužės 16 d. – [KOM(2007) 258].[2] Ataskaita priimta 2007 m. gegužės 16 d.[3] 1998 m. gegužės 3 d. Tarybos sprendimas 1998/317/EB (OL L 139, 1998 5 11, p. 30).[4] 2000 m. birželio 19 d. Tarybos sprendimas 2000/427/EB (OL L 167, 2000 7 7, p. 19).[5] 2006 m. liepos 11 d. Tarybos sprendimas 2006/495/EB (OL L 195, 2006 7 15, p. 25).[6] OL L 236, 2003 9 23, p. 33.[7] OL L 157, 2005 6 21, p. 203.[8] OL L 236, 1997 8 2, p. 5.[9] OL C 345, 1998 11 13, p. 6, iš dalies pakeistas 2000 m. rugsėjo 14 d. susitarimu (OL C 362, 2000 12 16, p. 11).[10] 1995 m. spalio 2 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2494/95 dėl suderintų vartotojų kainų indeksų (OL L 257, 1995 10 27, p. 1), iš dalies pakeistas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).[11] OL L 332, 1993 12 31, p. 7. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2103/2005 (OL L 337, 2005 12 22, p. 1).[12] OL