               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2015 02 24
            COM(2014) 720 final
            2014/0342(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo panaikinamas Tarybos sprendimas 77/706/EEB dėl Bendrijos užduoties sumažinti pirminių energijos šaltinių vartojimą nustatymo iškilus žalios naftos ir naftos produktų tiekimo sunkumams ir Komisijos sprendimas 79/639/EEB, nustatantis išsamias Tarybos sprendimo 77/706/EEB taikymo taisykles

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               Pagal Tarybos sprendimą 77/706/EEB Komisija gali nustatyti užduotį – iki 10 % sumažinti naftos produktų vartojimą, jeigu nutraukiamas naftos tiekimas; siekdamos atitinkamai sumažinti vartojimą, valstybės narės turi imtis visų deramų priemonių. Šiuo sprendimu ir Komisijos sprendimu 79/639/EEB nustatomos sudėtingos taisyklės, taikomos siekiant sumažinti naftos vartojimą, jeigu nutraukiamas jos tiekimas. Šios taisyklės niekada nebuvo taikomos praktiškai. Visų pirma Komisija niekada nėra nustačiusi Bendrijos užduoties sumažinti naftos produktų vartojimą.

               Šis teisės aktas iš esmės atitiko 1974 m. Tarptautinę energetikos programą – Tarptautinės energetikos agentūros (TEA) steigiamąją sutartį, – pagal kurią reikalaujama, kad TEA šalys narės turi taikyti paklausos apribojimo priemones, kurių pakaktų apriboti suvartojimą atitinkamai 7 % arba 10 %, jeigu šios grupės šalims naftos tiekimas sumažėtų ne mažiau kaip 7 % arba 12 %.

               Apskritai naftos tiekimo nutraukimo problemą galima spręsti didinant pasiūlą (naudojant atsargas arba didinant vietos gavybą) arba sumažinant paklausą (paklausos apribojimo priemonėmis arba naudojant kitokį kurą). Per daugelį metų padidėjo privalomųjų atsargų svarba – tokių atsargų naudojimas dabar iš esmės laikomas (taip pat TEA) pagrindine reagavimo į ekstremalią padėtį priemone. Jeigu naftos tiekimas nutrūksta, naudojant privalomąsias naftos atsargas, trūkstamus kiekius galima kompensuoti greitai ir nesutrikdant ES ekonominės veiklos bei jos piliečių gyvenimo. Be to, privalomosios naftos atsargos dažnai yra finansuojamos vartotojų mokamo mokesčio lėšomis, todėl vartotojai pagrįstai tikisi, kad nutrūkus tiekimui bus naudojamos atsargos, o ne ribojamas vartojimas.

               Susijusi Naftos atsargų direktyva
                  1
                buvo persvarstyta 2009 m. ir taikoma nuo 2013 m. Joje nustatyta tvirtesnė privalomųjų atsargų sistema, kuria užtikrinamas tokių atsargų turėjimas, taip pat joje nurodytos tokių atsargų naudojimo procedūros. Šioje direktyvoje taip pat reikalaujama, kad valstybės narės nustatytų procedūras, kuriomis siekiama „atsižvelgiant į numatomus sutrikimus nustatyti bendrus ar specialius suvartojimo apribojimus, inter alia, prioriteto tvarka naftos produktus paskirstant tam tikroms vartotojų grupėms“ (20 straipsnio 1 dalis). Ši direktyva – svarbi priemonė, kurią taikant galima siekti bendrojo energetikos politikos tikslo – tiekimo saugumo. Priėmus persvarstytą Naftos atsargų direktyvą ir jai įsigaliojus, būtų tikslinga išspręsti nereikalingų sutampančių taisyklių, nustatytų Tarybos sprendime 77/706/EEB, panaikinimo klausimą.

               Todėl Komisija siūlo, kad Taryba panaikintų Tarybos sprendimą 77/706/EEB ir tuo pat metu Komisijos sprendimą 79/639/EEB.

               2.KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               2014 m. sausio 23 d. vykusiame posėdyje buvo pasitarta su Naftos ir naftos produktų koordinavimo grupe dėl Tarybos sprendimo panaikinimo tikslingumo. Valstybės narės pritarė iniciatyvai panaikinti Tarybos sprendimą ir Komisijos sprendimą, kuriuo jis įgyvendinamas: šie sprendimai buvo priimti tuomet, kai privalomųjų atsargų svarba nebuvo tokia didelė.

               Persvarstytos Naftos atsargų direktyvos (Tarybos direktyva 2009/119/EB) poveikio vertinime
                  2
                buvo nagrinėjamos alternatyvios reagavimo į ekstremalią padėtį priemonės (paklausos apribojimas, kuro rūšių keitimas ir gavybos didinimas) ir nurodyti jų trūkumai. Visų pirma paklausos apribojimo priemonėms turi pritarti visuomenė, bet sulaukti jos pritarimo kartais gali būti sunku, o dėl paklausos apribojimo gali būti sutrikdyta verslo bei pramonės veikla ir iškilti kliūčių piliečių judumui.

               3.TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI

               Šis pasiūlymas grindžiamas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 122 straipsnio 1 dalimi (ankstesnio EB sutarties 100 straipsnio 1 dalimi, prieš tai – ankstesnio EEB sutarties 103 straipsnio 4 dalimi, kuria buvo pagrįstas Tarybos sprendimas 77/706/EEB).

               Todėl panaikinus pirmiau minėtą sprendimą, Komisijos sprendimas 79/639/EEB, nustatantis išsamias Tarybos sprendimo 77/706/EEB taikymo taisykles, praras teisinį pagrindą ir jo nebus galima taikyti. Siekiant užtikrinti teisinį tikrumą, Komisijos sprendimas 79/639/EEB taip pat turėtų būti panaikintas. Tai padaryti gali Taryba, Komisijai pasiūlius.

               2014/0342 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo panaikinamas Tarybos sprendimas 77/706/EEB dėl Bendrijos užduoties sumažinti pirminių energijos šaltinių vartojimą nustatymo iškilus žalios naftos ir naftos produktų tiekimo sunkumams ir Komisijos sprendimas 79/639/EEB, nustatantis išsamias Tarybos sprendimo 77/706/EEB taikymo taisykles

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 122 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)1977 m. lapkričio 7 d. Sprendimu 77/706/EEB
                  3
                Taryba nusprendė nustatyti mechanizmą, kurį taikant nustatoma Bendrijos užduotis sumažinti pirminių energijos šaltinių vartojimą iškilus žalios naftos ir naftos produktų tiekimo sunkumams;

               (2)1979 m. birželio 15 d. Komisija Sprendimu 79/639/EEB
                  4
                nustatė išsamias Tarybos sprendimo 77/706/EEB taikymo taisykles;

               (3)sprendimuose 77/706/EEB ir 79/639/EEB nustatytos sudėtingos procedūros, susijusios su didele valstybių narių ir Komisijos administracine našta, įskaitant įvairias ataskaitų teikimo prievoles.  Šios procedūros nebuvo taikomos praktiškai;

               (4)nutrūkus naftos tiekimui, privalomosiomis atsargomis galima greitai, efektyviai ir nesutrikdant ekonominės veiklos bei judumo kompensuoti trūkstamus kiekius. Taigi privalomosios atsargos dabar laikomos pagrindine reagavimo priemone sprendžiant naftos tiekimo nutraukimo problemą;

               (5)be to, Tarybos direktyvoje 2009/119/EB nustatyta tvirtesnė privalomųjų atsargų sistema, kuria užtikrinamas tokių atsargų turėjimas ir fizinė prieiga prie jų, taip pat joje nustatytos tokių atsargų naudojimo procedūros;

               (6)Direktyvoje 2009/119/EB
                  5
                taip pat reikalaujama, kad valstybės narės nustatytų procedūras, kuriomis būtų nustatyti bendri ir specialūs vartojimo apribojimai, inter alia, prioriteto tvarka naftos produktus paskirstant tam tikroms vartotojų grupėms;

               (7)pagal Komisijos reglamentavimo kokybės ir rezultatų programą Sąjungos teisės aktai yra sistemingai peržiūrimi, kad būtų nustatytos supaprastinimo ir reglamentavimo naštos mažinimo galimybės;

               (8)todėl, panaikinus Sprendimą 77/706/EEB, Komisijos sprendimas 79/639/EEB, nustatantis išsamias Tarybos sprendimo 77/706/EEB taikymo taisykles, taps nebeaktualus, taigi jį taip pat reikėtų panaikinti,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Sprendimai 77/706/EEB ir 79/639/EEB panaikinami.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  2009 m. rugsėjo 14 d. Tarybos direktyva 2009/119/EB, kuria valstybės narės įpareigojamos išlaikyti privalomąsias žalios naftos ir (arba) naftos produktų atsargas (OL L 265, 2009 10 9, p. 9–23).

                     (2)
                  SEC(2008) 2858

                     (3)
                  1977 m. lapkričio 7 d. Tarybos sprendimas 77/706/EEB dėl Bendrijos užduoties sumažinti pirminių energijos šaltinių vartojimą nustatymo iškilus žalios naftos ir naftos produktų tiekimo sunkumams (OL L 292, 1977 11 16, p. 9).

                     (4)
                  1979 m. birželio 15 d. Komisijos sprendimas 79/639/EEB, nustatantis išsamias Tarybos sprendimo 77/706/EEB taikymo taisykles (OL L 183, 1979 7 19, p. 1).

                     (5)
                  2009 m. rugsėjo 14 d. Tarybos direktyva 2009/119/EB, kuria valstybės narės įpareigojamos išlaikyti privalomąsias žalios naftos ir (arba) naftos produktų atsargas (OL L 265, 2009 10 9, p. 9).


Avis juridique important

|

52004PC0441

Pasiūlymas Tarybos sprendimas iš dalies pakeičiančio Reglamentą (EB) 998/2003, siekiant atsižvelgti į Maltos stojimą  /* KOM/2004/0441 galutinis */

Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS iš dalies pakeičiančio Reglamentą (EB) 998/2003, siekiant atsižvelgti į Maltos stojimą(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASTam tikrus Europos Sąjungos aktus būtina derinti Stojimo atveju, o tokie būtini suderinimai nebuvo numatyti Stojimo akte.Vienas is tokių aktų yra Reglamentas (EB) Nr. 998/2003, kuris nustato veterinarines sąlygas, taikomas naminių gyvūnėlių - sunų, kačių ir seskų - ne komerciniam judėjimui.Maltos Sala atitinkamų rūsių importui iki siol taikė 6 mėnesių karantino sistemą, bet kaip nauja Europos Bendrijos valstybė narė, siekdama perkelti ir nuo 2004 m. liepos 3 d. taikyti Reglamentą (EB) Nr. 998/2003, sio rezimo ji turės atsisakyti.Malta derybose dėl narystės teigė, kad kaip maza sala, turinti panasų sveikatos statusą dėl neuzkrėstumo pasiutlige kaip Švedija, Airija ir Jungtinė Karalystė, Malta turėtų būti priskirta tai pačiai kategorijai kaip ir sios trys valstybės narės; tai yra pozicija, kuri buvo priimta Taryboje vedant derybas su visomis valstybėmis narėmis.Reglamente (EB) Nr. 998/2003 valstybės narės dalijamos į dvi kategorijas, atsizvelgiant į jų pasiutligės kontrolės istoriją; Švedijai, Airijai ir Jungtinei Karalystei leidziama į jų teritoriją įvezamų sunų kačių ir seskų kontrolei taikyti penkerių metų pereinamąjį laikotarpį.Todėl Malta turėtų būti įrasyta į dabartinį trijų valstybių narių - Švedijos, Airijos ir Jungtinės Karalystės, kurioms pagal sį reglamentą yra suteiktas pereinamasis laikotarpis, sąrasą; per sį laikotarpį tos pačios priemonės, kurios taikomos įvezant į sias tris valstybes nares naminius gyvulėlius - sunis, kates ir seskus - ne komerciniam judėjimui, turi būti taikomos įvezant juos ir į Maltą.Reglamentas (EB) Nr. 998/2003 turėtų būti is dalies atitinkamai pakeistas.Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS iš dalies pakeičiančio Reglamentą (EB) 998/2003, siekiant atsižvelgti į Maltos stojimą (Tekstas svarbus EEE)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsizvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsizvelgdama į Čekijos Respublikos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos stojimo aktą [1], ypač į jo 57 straipsnį,[1]  OL L 236,2003 9 23, p. 33.kadangi:(1) Tam tikri Europos Sąjungos priimti aktai, kurie lieka galioti po 2004 m. geguzės 1 d., turi būti suderinti dėl stojimo; būtini suderinimai nebuvo numatyti Stojimo akte, ypač jo II priede.(2) Reglamentas (EB) Nr. 998/2003 [2] nustato naminių gyvulėlių - sunų, kačių ir seskų, - ne komerciniam judėjimui taikytinas sąlygas ir yra vienas is tokių aktų, kuriuos reikia suderinti.[2]  OL L 146, 2003 6 13, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 592/2004 (OL L 94, 2004 3 31, p. 7).(3) Iki siol aptariamosioms rūsims Malta taikė 6 mėnesių karantino sistemą, bet tam, kad galėtų perkelti ir nuo 2004 m. liepos 3 d. taikyti Reglamentą (EB) Nr. 998/2003, to rezimo ji turės atsisakyti.(4) Derybų dėl narystės metu buvo priimta, kad Malta, turinti panasų sveikatos statusą dėl neuzkrėstumo pasiutlige kaip Airija, Jungtinė Karalystė ir Švedija, turėtų būti priskirta tai pačiai kategorijai kaip ir sios trys valstybės narės.(5) Reglamente (EB) Nr. 998/2003 valstybės narės dalijamos į dvi kategorijas, atsizvelgiant į jų pasiutligės kontrolės istoriją, ir Švedijai, Airijai ir Jungtinei Karalystei suteikiamas penkerių metų pereinamasis laikotarpis į jų teritoriją įvezamų sunų kačių ir seskų kontrolei taikyti.(6) Todėl Malta turėtų būti įrasyta į valstybių narių, kurioms pagal sį reglamentą yra suteiktas pereinamasis laikotarpis, sąrasą.(7) Reglamentas (EB) Nr. 998/2003 turėtų būti is dalies atitinkamai pakeistas.PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisReglamentas (EB) Nr. 998/2003 dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikytinų naminių gyvulėlių ne komerciniam judėjimui ir pakeičiantis Tarybos direktyvą 92/65/EEB is dalies keičiamas taip:1. Reglamento (EB) Nr. 998/2003 6 straipsnio 1 dalies pirmame sakinyje po zodzio "Airija" įterpiamas zodis "Malta".2. 6 straipsnio 1 dalies trečioje pastraipoje vietoj zodzių "sios trys valstybės narės" įrasoma "sios keturios valstybės narės".3. II priedo A dalyje salių ir teritorijų sąrase, po zodzio "Airija" įterpiamas zodis "Malta".2 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja 20-tą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.3 straipsnisŠis sprendimas yra skirtas valstybėms narėms.Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkas


Svarbus teisinis pranešimas

|

52005PC0004

Pasiūlymas Tarybos sprendimas leidžiantis Kipro Respublikai taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 11 straipsnio  /* KOM/2005/0004 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 10.1.2006KOM(2005) 714 galutinis2006/0002 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASnustatantis plekšnių ir jūrų liežuvių išteklių žvejybos Šiaurės jūroje valdymo planą(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. PASIūLYMO APLINKYBėS-  Pasiūlymo pagrindas ir tikslaiPasiūlymo tikslas yra valdyti plekšnių ir jūrų liežuvių išteklių žvejybą, kad plekšnių ir jūrų liežuvių ištekliai Šiaurės jūroje būtų atkurti iki saugių biologinių ribų ir kad vėliau plekšnių bei jūrų liežuvių ištekliai būtų naudojami tausiai.-  Bendrosios aplinkybėsJau daugelį dešimtmečių plekšnės ir jūrų liežuviai Šiaurės jūroje gaudomi kartu plačiažiočiais tinklais. Nuo šeštojo dešimtmečio vidurio plekšnių mirtingumo dėl žvejybos koeficientas padidėjo daugiau kaip du kartus, bet plekšnių ištekliai sumažėjo, o iškrovimai po trumpalaikio padidėjimo devintojo dešimtmečio viduryje grįžo prie septintojo dešimtmečio pabaigos lygio. Jūrų liežuvių žvejybos tendencijos tuo laikotarpiu yra panašios.-  Su pasiūlymu susijusios galiojančios nuostatosPlekšnių ir jūrų liežuvių žvejybai Šiaurės jūroje yra taikomos kasmet priimamų reglamentų nuostatos dėl žvejybos galimybių (bendras leistinas sugauti kiekis ir žvejybos pastangų apribojimai). Paskutinis yra 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 27/2005, nustatantis 2005 m. tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių bendrąsias žvejybos galimybes ir susijusias sąlygas, taikomas Bendrijos vandenyse ir Bendrijos laivams vandenyse, kuriuose privaloma nustatyti sugavimo apribojimus. Žvejybai dar taikomas ir 1998 m. kovo 30 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 850/98 dėl žuvininkystės išteklių apsaugos, taikant technines priemones jūrų gyvūnų jaunikliams apsaugoti, ir 2001 m. spalio 19 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2056/2001, nustatantis papildomas technines priemones, skirtas menkių išteklių atkūrimui Šiaurės jūroje ir į vakarus nuo Škotijos. Tačiau nėra reglamentų dėl ilgalaikio plekšnių ir jūrų liežuvių išteklių valdymo šiame rajone.Apskritai šis pasiūlymas bendro leistino sugauti kiekio (BLSK) nustatymo ir žuvų mirtingumo dėl žvejybos derinimo kriterijais yra panašus į Komisijos pasiūlymą dėl jūrų liežuvių išteklių Biskajos įlankoje ir vakarinėje Lamanšo dalyje (KOM(2003) 819), o savo struktūra – į Tarybos reglamentą (EB) Nr. 423/2004, nustatantį menkių išteklių atkūrimo priemones.-  Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslaisŠis pasiūlymas yra parengtas atsižvelgiant į Bendrosios žuvininkystės politikos tikslus, Biologinės įvairovės veiksmų plano ir Įgyvendinimo plano tikslus, kuriems buvo pritarta 2002 m. Pasaulio vadovų susitikime dėl tvarios plėtros.2. KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS-  Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimisKonsultacijų būdai, pagrindiniai tiksliniai sektoriai ir bendrasis respondentų profilisĮkurtas pagrindinis Komisijos forumas, skirtas konsultacijoms su žuvininkystės sektoriumi – Šiaurės jūros regioninė patariamoji taryba. Jame dalyvauja komercinio žuvininkystės sektoriaus atstovai, su jūrų aplinka susijusios nevyriausybinės organizacijos ir žuvų perdirbimo sektoriaus atstovai.Atsakymų santrauka ir kaip į juos buvo atsižvelgtaSuinteresuotųjų šalių pateikti duomenys ir Komisijos atsiliepimai yra apibūdinti ankstesnėje dalyje.-  Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimasSusijusios mokslo (tyrimo) sritysValstybių narių žuvininkystės tyrimų laboratorijose dirbantys žuvininkystės mokslininkai.Taikoma metodikaNacionalinių ekspertų, dirbančių savitarpio sutarimo pagrindu ir besiremiančių nacionaliniais žvejybos duomenimis, komitetai.Pagrindinės konsultuojančios organizacijos arba ekspertaiTarptautinė jūrų tyrimo taryba ir Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komitetas.Gautos ir panaudotos informacijos santraukaPaminėta didelės rizikos su negrįžtamomis pasekmėmis galimybė. Nėra bendros nuomonės dėl to, ar egzistuoja ši rizika.Bendrija reikalauja, kad Tarptautinė jūrų tyrinėjimo taryba (TJTT, angl. k. ICES) ir Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komitetas (ŽMTEK, angl. k. STECF) kasmet pateiktų mokslinę informaciją (nuomonę) apie svarbių žuvų išteklių padėtį.Minėti komitetai informavo, kad plekšnės ir jūrų liežuviai daugiausia žvejojami kartu vykdant mišrią žvejybą ir kad plekšnėms kyla reprodukcinės galios sumažėjimo ir nesubalansuotos žvejybos grėsmė. Plekšnių sužvejojama daugiau, nei daugiausia leistina sužvejoti. Labai didelė sugautų plekšnių dalis yra išmetama. 2003 m. komitetai pranešė, kad reikia parengti plekšnių išteklių atkūrimo planą. 2004 m. jie informavo, kad 2006 m. turi būti atkurta daugiau kaip 230 000 tonų šių žuvų (24 proc. daugiau). Panašus pranešimas buvo pateiktas ir 2005 m.Tie patys komitetai pranešė, kad jūrų liežuvių išteklių atkūrimo mastas Šiaurės jūroje šiuo metu yra geras, bet kyla nesubalansuotos žvejybos grėsmė. Sugavimo kiekis viršija didžiausią ilgalaikį sugavimo kiekį. Toliau ICES pataria 36 proc. sumažinti sugavimą, kad 2007 m. būtų išsaugotas saugus jūrų liežuvių biologinis lygis. Pagal dabartinį jūrų liežuvių mirtingumo lygį Šiaurės jūroje 2007 m. bus peržengtos saugios biologinės ribos.TJTT pateikta informacija apie ilgalaikį valdymą rodo, kad, siekiant nedidelio mirtingumo dėl žvejybos sumažėjimo (pastebimai mažesnio už dabartinį lygį), vienu metu galima pasiekti, kad išteklių atkūrimo ir didelio ilgalaikio sugavimo rizika būtų nedidelė. Bendras principas yra tas, kad abu tikslai neprieštarauja vienas kitam. Žemas mirtingumas dėl žvejybos nulems didelį sugavimo kiekį, kartu ir nedidelę išteklių atkūrimo riziką. Ji bus mažesnė negu 5-10 %. Tokią riziką vadybininkai paprastai laiko priimtina. Siekiama, kad mirtingumo dėl žvejybos koeficientas būtų 0,3–0,4. Toks koeficientas laikomas tinkamu. Tačiau valdymo būdas, kai tiksliai nustatomas BLSK, nulemtų mažesnį sugavimą ir didesnę riziką.Ekspertų patarimų paskelbimas visuomeneiPaskelbimas internete ir Europos serveryje.-  Poveikio vertinimasPlekšnių ir jūrų liežuvių žvejybos sektoriuje, esančiame Šiaurės jūroje, per metus sugaunama apie 18 000 t jūrų liežuvių ir 72000 t plekšnių. Pirminė jų pardavimo kaina – maždaug 300 milijonų EUR, iš kurių apie 140 milijonų EUR gaunama už parduotas plekšnes. Žvejybos sektorių sudaro maždaug 114 Belgijos, 390 Nyderlandų laivų, 11 Danijos, 290 Vokietijos ir 110 JK plačiažiočiais tinklais žvejojančių tralerių. Plekšnės sudaro ir didelę 375 Danijos žvejybos laivų, kurių ilgis siekia iki 24 m., bei 95 seinerių sugaunamos žuvies dalį. Daugiau kaip pusę su Danijos vėliava plaukiojančių Danijos seinerių laimikio sudaro plekšnės. Darant prielaidą, kad vidutinė laivo įgula yra penki žmonės, galima manyti, kad 4 500 darbo vietų jūroje tiesiogiai priklauso nuo jūrų liežuvių ir plekšninių žuvų išteklių ir dar 2 400 – nuo plekšnių. Nuo to, kiek jūrų liežuvių ir plekšnių atsargų pateikia žvejybos sektorius, priklauso ir papildomos darbo vietos krante esančiuose perdirbimo, krovimo, realizavimo ir viešojo maitinimo sektoriuose, bet šiuo metu minėti duomenys nėra suskaičiuoti.Ekonominis įvertinimas, kurį atliko ŽMTEK, rodo, kad plekšnes žvejojančių Danijos laivų nuostoliai siekia 5 %–23 %. Belgijos plačiažiočiais tinklais žvejojantys traleriai nuostolingai dirbo 2002 ir 2003 metais. 2002 ir 2003 metais pelno negavo dideli (ilgesni nei 24 m) Nyderlandų plačiažiočiais tinklais žvejojantys traleriai. Mažesnių plačiažiočiais tinklais žvejojančių tralerių veiklos pelno riba 2001–2004 metais siekė vos 2,9 %–3,3 %.Užsitęsusi dabartinės apimties žvejyba kelia nemažą grėsmę plekšnių išteklių tvarumui, taigi ir maždaug pusei sužvejojamo šių žuvų kiekio. Todėl netekus tokios laimikio dalies, kurią sudaro plekšnės, būtų rimtai pažeistas viso sektoriaus gyvybingumas. Kai kurie sektoriai, ypač danų, yra labiau priklausomi nuo plekšnių nei nuo jūrų liežuvių. Dėl užsitęsusios dabartinės jūros liežuvių žvejybos apimties patiriama nereikalingų išlaidų, nes toks pats šios žuvies kiekis gali būti sugautas mažesnėmis žvejybos pastangomis. Didesnį žvejybos ekonominį rentabilumą galima pasiekti sumažinus žvejybos intensyvumą, todėl žuvų mirtingumo dėl žvejybos sumažinimas turi ir ekonominę naudą, ir padeda išsaugoti žuvų išteklius. Atsižvelgiant į tai, kad plekšnes ir jūrų liežuvius žvejojantys laivai dirba nuostolingai arba gauna labai mažai pelno, reikia imtis skubių priemonių, kad vėl būtų gaunama pelno, jau nekalbant apie tai, kad šios priemonės bus naudingos išsaugojimo požiūriu.3. TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI-  Siūlomų veiksmų santraukaPasiūlymas dėl valdymo plano, užtikrinančio tausų Šiaurės jūros plekšnių ir jūrų liežuvių išteklių naudojimą.-  Teisinis pagrindasŠio pasiūlymo teisinis pagrindas – Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 6 straipsnis, kuriame numatyta parengti mišrių išteklių žvejybos valdymo planą, siekiant užtikrinti saugias biologines ribas atitinkantį šių išteklių valdymą. Išsamiau bendrosios žuvininkystės politikos tikslai yra apibrėžti bendrosios žuvininkystės politikos 2 straipsnyje; jie apima gyvųjų vandens išteklių naudojimą užtikrinant tausias aplinkos, ekonomines ir socialines sąlygas.-  Subsidiarumo principasPasiūlymas priklauso išskirtinai Bendrijos kompetencijai, todėl subsidiarumo principas netaikomas.-  Proporcingumo principasPasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl šių priežasčių.Pasiūlymas yra tiek paprastas, kiek būtina, kad jis būtų veiksmingas ir kad būtų laikomasi Reglamento (EB) Nr. 2371/2002.Šis pasiūlymas neturi tiesioginio finansinio poveikio Bendrijos biudžetui. Pasiūlyme nurodyta, kaip tinkamai taikyti dabartines valdymo priemones, kad būtų pasiekti būtini išsaugojimo tikslai.-  Pasirinkta priemonėSiūlomos priemonės: reglamentas.Kitos priemonės nebūtų pakankamos dėl šios priežasties.Reglamentas yra teisinė priemonė, atitinkanti Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 6 straipsnyje nustatytus valdymo plano reikalavimus.4. POVEIKIS BIUDžETUIPasiūlymas neturi jokio poveikio Bendrijos biudžetui.5. PAPILDOMA INFORMACIJA-  Straipsnis dėl patikrinimo/persvarstymo/negaliojimoPasiūlyme yra išlyga dėl persvarstymo.2006/0002 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASnustatantis plekšnių ir jūrų liežuvių išteklių žvejybos Šiaurės jūroje valdymo planąEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 37 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[2],kadangi:1.  Paskutinėje Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos (ICES) mokslinėse išvadose nurodyta, kad plekšnių išteklių mirtingumo dėl žvejybos koeficientas Šiaurės jūroje viršijo ICES nustatytą lygį, kuris laikomas atitinkančiu žvejybos valdymo atsargumo principą, todėl gresia nesubalansuotos šių žuvų išteklių žvejybos pavojus.2.  Daugiametes valdymo strategijas nagrinėjančių komiteto ekspertų išvadose nurodyta, kad didžiausias jūrų liežuvių kiekis gali būti sužvejotas tada, kai mirtingumo dėl žvejybos koeficientas yra 0,2[3].3.  2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal Bendrąją žuvininkystės politiką[4] 6 straipsnyje yra numatyta parengti valdymo planą, skirtą žvejybai mišrių išteklių žūklės rajonuose.4.  Didelė plekšnių dalis Šiaurės jūroje sugaunama kartu su jūrų liežuviais. Todėl plekšnių išteklių valdymas negali būti atsietas nuo jūrų liežuvių žvejybos valdymo.5.  Būtina imtis priemonių, skirtų daugiamečiam plekšnių bei jūrų liežuvių išteklių valdymo Šiaurės jūroje planui, atitinkančiam Tarybos reglamento (EB) Nr. 2371/2002 6 straipsnio nuostatas, sudaryti.6.  Valdymo plano tikslas turėtų būti užtikrinti tausų Šiaurės jūros plekšnių ir jūrų liežuvių išteklių naudojimą, atsižvelgiant į ekonominius, aplinkos apsaugos ir socialinius reikalavimus.7.  Reglamente (EB) Nr. 2371/2002, inter alia, reikalaujama, kad, siekdama Bendrosios žuvininkystės politikos tikslų, Bendrija taikytų atsargumo principą, kai imsis priemonių, skirtų ištekliams apsaugoti ir išsaugoti, jų tausiam naudojimui užtikrinti bei žvejybos poveikiui jūros ekosistemoms sumažinti. Bendrija siekia palaipsniui įgyvendinti ekosistemų išsaugojimu pagrįstą požiūrį į žvejybos valdymą, kuris prisidėtų prie veiksmingos žvejybos veiklos ekonomiškai gyvybingoje ir konkurencingoje žvejybos pramonėje. Šiuo reglamentu turėtų būti siekiama užtikrinti vidutinį gyvenimo lygį asmenims, priklausantiesiems nuo Šiaurės jūroje sugaunamų plekšnių ir jūrų liežuvių, taip pat atsižvelgiant ir į vartotojų interesus.8.  Žuvų mirtingumo koeficiento kontrolė gali būti užtikrinta sukūrus atitinkamą minėtų žuvų bendro leistino sugauti kiekio (BLSK) nustatymo metodą ir sistemą, įskaitant žvejybos laivų buvimo jūroje leistinų dienų skaičiaus apribojimą, tų išteklių žvejybos pastangas sumažinant tiek, kad nebūtų viršijamas BLSK ir numatomi žuvų mirtingumo koeficientai.9.  Be 1993 m. spalio 12 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2847/93, nustatančiame bendros žuvininkystės politikos kontrolės sistemą[5] ir 1983 m. rugsėjo 22 d. Komisijos reglamente (EEB) Nr. 2807/83 nustatantis išsamias informacijos apie valstybių narių žuvies sugavimus registravimo taisykles[6] nustatytų kontrolės priemonių arba nuo jų nukrypstant, būtina nustatyti ir kitas kontrolės priemones, kad būtų laikomasi šiame reglamente nustatytų priemonių.10.  Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komitetas informavo, kad prevencinė plekšnių biomasė Šiaurės jūroje turėtų būti 230 000 t, mirtingumo dėl žvejybos koeficientas, būtinas siekiant didžiausio ilgalaikio Šiaurės jūroje sužvejotino plekšnių kiekio – 0,3, o prevencinė jūrų liežuvių biomasė Šiaurės jūroje – 35 000 t,PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:I SKYRIUS Reguliavimo dalykas ir tikslas1 straipsnis Reguliavimo dalykas1. Šis reglamentas nustato plekšnių ir jūrų liežuvių žvejybos Šiaurės jūroje valdymo planą (toliau tekste– valdymo planas).2. Šiame reglamente „Šiaurės jūra“ – tai jūros plotas, kurį Tarptautinė jūrų tyrinėjimo taryba apibrėžė kaip IV parajonį.2 straipsnis Valdymo plano tikslas1. Valdymo planas užtikrina tausų Šiaurės jūros plekšnių ir jūrų liežuvių išteklių naudojimą.2. 1 dalyje nurodytas tikslas pasiekiamas, jeigu Šiaurės jūros plekšnių mirtingumo koeficientas yra ne mažesnis kaip 0,3.3. 1 dalyje nurodytas tikslas pasiekiamas, jeigu Šiaurės jūros jūrų liežuvių mirtingumo koeficientas yra ne mažesnis kaip 0,2.II SKYRIUS Bendri leistini sugauti kiekiai3 straipsnis Bendrų leistinų sugauti kiekių (BLSK) nustatymas1. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma kasmet nusprendžia, koks turi būti Šiaurės jūros plekšnių ir jūrų liežuvių bendras leistinas sugauti kiekis (BLSK).2. Plekšnių BLSK nustatomas pagal 4 straipsnio nuostatas.3. Jūrų liežuvių BLSK nustatomas pagal 5 straipsnio nuostatas.4 straipsnis Plekšnių BLSK nustatymo tvarka1. Taryba nustato tokį plekšnių BLSK, kuris, remiantis Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komiteto (ŽMTEK) atliktu moksliniu įvertinimu, yra didesnis už:a) tą BLSK, kurį taikant mirtingumo dėl žvejybos koeficientas taikymo metais sumažėtų 10 %, palyginus su praėjusiems metams numatytu mirtingumo dėl žvejybos koeficientu;b) tą BLSK, kurį taikant 2–4 metų žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientas taikymo metais būtų 0,3.2. Jei taikant 1 dalį susidarytų BLSK, kuris daugiau kaip 15 proc. viršytų praėjusių metų BLSK, Taryba nustato15 proc. didesnį BLSK, negu buvo nustatytas praėjusiais metais.3. Jei, taikant 1 dalį, susidarytų BLSK, kuris būtų daugiau kaip 15 proc. mažesnis už praėjusių metų BLSK, Taryba nustato 15 proc. mažesnį BLKS, negu buvo nustatytas praėjusiais metais.5 straipsnis Jūrų liežuvių BLSK nustatymo tvarka1. Taryba nustato tokį jūrų liežuvių BLSK, kuris, remiantis ŽMTEK atliktu moksliniu įvertinimu, yra didesnis už:a) tą BLSK, kurį taikant jūrų liežuvių mirtingumo dėl žvejybos koeficiento pokyčiai proporcingai atitiktų pagal 4 straipsnio 1 dalį nustatytus plekšnių mirtingumo dėl žvejybos koeficiento pokyčius;b) tą BLSK, kurį taikant žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientas taikymo metais būtų 0,2;c) tą BLSK, kurį taikant žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientas taikymo metais sumažėtų 10 %, palyginus su praėjusių metų mirtingumo koeficientu.2. Jei taikant 1 dalį susidarytų BLSK, kuris daugiau kaip 15 proc. viršytų praėjusių metų BLSK, Taryba nustato BLSK, 15 proc. didesnį už tų metų BLSK.3. Jei taikant 1 dalį susidarytų BLSK, kuris būtų daugiau kaip 15 proc. mažesnis už praėjusių metų BLSK, Taryba nustato 15 proc. mažesnį BLSK, negu buvo nustatytas praėjusiais metais.III SKYRIUS Žvejybos pastangų apribojimas6 straipsnis Žvejybos pastangų apribojimas1. Be šio reglamento II skyriuje nurodyto BLSK, nustatoma žvejybos pastangų apribojimo sistema, pagrįsta geografinėmis zonomis ir žvejybos įrankių grupėmis, ir susiję reikalavimai dėl šių žvejybos galimybių, nurodytų Tarybos reglamento (EB) Nr. 27/2005[7], IVa priede, išnaudojimo.2. Kiekvienais metais Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma nustato Bendrijos žvejybos laivų, naudojančių plačiažiočius tinklus, kurių akučių dydis yra 80 mm arba didesnis, didžiausią leistiną buvimo jūroje dienų skaičių, laikydamasi 1 dalyje nustatytos žvejybos pastangų apribojimo sistemos.3. Didžiausias šio straipsnio 2 dalyje nurodytų laivų buvimo jūroje dienų skaičius kasmet patikslinamas tokiu pat santykiu, kaip pagal 5 straipsnio 1 dalį patikslinamas metinis žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientas.4. Jei tai būtina siekiant atkurti arba valdyti gyvuosius vandens išteklius, išskyrus plekšnių ir jūrų liežuvių išteklius, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma nustato mažesnį žvejybos laivų buvimo jūroje dienų skaičių, nei yra nustatytas taikant 3 dalį.IV SKYRIUS Stebėjimas, tikrinimas ir priežiūra7 straipsnis Pranešimai apie žvejybos pastangasReglamento (EEB) Nr. 2847/93 19b - 19e ir 19j straipsniai taikomi Bendrijos žvejybos laivams, kuriems taikomos šio reglamento 6 straipsnio nuostatos.8 straipsnis Leistinos paklaidos dydis1. Nukrypstant nuo Reglamento (EEB) Nr. 2807/83 5 straipsnio 2 dalies, leistinas paklaidos dydis vertinant Šiaurės jūroje buvusiuose Bendrijos žvejybos laivuose laikomus kiekius gyvojo svorio kilogramais sudaro 8 proc. laivo žurnale nurodyto skaičiaus. Jei Bendrijos teisės aktuose nėra nurodytas perskaičiavimo koeficientas, yra taikomas valstybės narės, su kurios vėliava tas laivas plaukioja, patvirtintas perskaičiavimo koeficientas.2. 1 dalis netaikoma vandens organizmų rūšims, kurių laive yra mažiau kaip 50 kg.9 straipsnis Iškrautų žuvų svėrimasDėl Šiaurės jūroje buvusių Bendrijos žvejybos laivų iškrovimo valstybės narės kompetentingos institucijos užtikrina, kad:a) visi iš kiekvieno Bendrijos žvejybos laivo, kuriame yra daugiau kaip 500 kg plekšnių arba daugiau kaip 300 kg jūrų liežuvių, iškrauti plekšnių ir jūros liežuvių kiekiai būtų pasverti;b) plekšnės ir jūrų liežuviai ir prieš krovinio išvežimą iš iškrovimo vietos, ir prieš pirminį pardavimą būtų pasverti dalyvaujant kontrolieriams;c) būtų sveriama svarstyklėmis, kurias valstybės narės kompetentinga institucija pripažino tiksliomis taikant priimtiną leistiną paklaidą, buvo patvirtintos kaip tikslios.10 straipsnis Išankstinis pranešimas1. Šiaurės jūroje buvusio Bendrijos žvejybos laivo, vežančio jūra daugiau kaip 500 kg plekšnių arba daugiau kaip 300 kg jūrų liežuvių, kapitonas ne mažiau kaip prieš keturias valandas iki įplaukimo į valstybės narės uostą arba bet kurią iškrovimo vietą, tos valstybės narės kompetentingoms institucijoms praneša:(a) uosto arba iškrovimo vietos pavadinimą;(b) apytikrį atvykimo į tą uostą arba iškrovimo vietą laiką;(c) kiekvienos rūšies kiekius, apskaičiuotus gyvojo svorio kilogramais, kai laive jų gabenama daugiau nei 50 kg.2. 1 dalyje nurodytą pranešimą gali perduoti ir Bendrijos žvejybos laivo kapitono atstovas.3. Jeigu Šiaurės jūroje buvusio Bendrijos žvejybos laivo kapitonas nori bet kokį laive laikomų plekšnių arba jūrų liežuvių kiekį perkrauti arba iškrauti trečiosios šalies uoste ar iškrovimo vietoje, ne mažiau kaip prieš 24 val. iki perkrovimo arba iškrovimo trečiojoje šalyje vėliavos valstybės narės kompetentingoms institucijoms jis perduoda 1 dalyje nurodytą informaciją.11 straipsnis Plekšnių ir jūrų liežuvių laikymas atskirai1. Kai Šiaurės jūroje buvusiame Bendrijos žvejybos laive yra daugiau kaip 50 kg plekšnių ar jūrų liežuvių, bet kokį jų kiekį draudžiama laikyti vienoje laive esančioje talpykloje su kitomis jūrų gyvūnijos rūšimis.2. Talpyklos su plekšnėmis ir jūrų liežuviais laikomos atskirai nuo kitų talpyklų.3. Šiaurės jūroje buvusių Bendrijos žvejybos laivų kapitonai valstybių narių inspektoriams suteikia tokią pagalbą, kokia būtina, kad galima būtų patikrinti ir palyginti laivo žurnale nurodytus ir laive laikomus plekšnių bei jūrų liežuvių kiekius.12 straipsnis Plekšnių ir jūrų liežuvių vežimasNukrypstant nuo Reglamento (EEB) Nr. 2847/93 13 straipsnio nuostatų, visus didesnius kaip 100 kg plekšnių ir jūrų liežuvių bendrus kiekius vežant ne į iškrovimo ar importo, o į kitą vietą, reikia turėti vienos iš Reglamento (EEB) Nr. 2847/93 8 straipsnio 1 dalyje nustatytų deklaracijų, kuriose nurodyti gabenamų plekšnių ir jūrų liežuvių kiekiai, kopiją. Reglamento (EEB) Nr. 2847/93 13 straipsnio 4 dalies b punkte numatyta išimtis netaikoma.13 straipsnis Specialioji stebėjimo programaNukrypstant nuo Reglamento (EEB) Nr. 2847/93 34c straipsnio 1 dalies, plekšnių ir jūrų liežuvių išteklių Šiaurės jūroje stebėjimo programos gali galioti ilgiau kaip dvejus metus nuo įsigaliojimo dienos.V SKYRIUS Tolesnės priemonės14 straipsnis Valdymo priemonių vertinimas1. Antraisiais šio reglamento taikymo metais ir kiekvienais vėlesniais metais Komisija, remdamasi ŽMTEK išvadomis, įvertina valdymo priemonių poveikį plekšnių ir jūrų liežuvių ištekliams Šiaurės jūroje ir jų žvejybai.2. Komisija prašo, kad ŽMTEK trečiaisiais ir kiekvienais vėlesniais trečiaisiais šio reglamento taikymo metais pateiktų mokslines išvadas apie tai, kokios pažangos pasiekta įgyvendinant valdymo plano tikslus. Prireikus Komisija siūlo imtis tam tikrų priemonių, o Taryba kvalifikuota balsų dauguma sprendžia dėl alternatyvių priemonių, kad būtų pasiektas 2 straipsnyje nurodytas tikslas.15 straipsnis Ypatingos aplinkybėsJei ŽMTEK praneša, kad plekšnių arba jūrų liežuvių, arba ir plekšnių, ir jūrų liežuvių neršto išteklių reprodukcinė galia mažėja, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma nustato mažesnį plekšnių BLSK, nei yra nurodyta 4 straipsnyje, mažesnį jūrų liežuvių BLSK, nei yra nurodyta 5 straipsnyje ir mažesnį laivų buvimo jūroje dienų skaičių, nei yra nurodyta 6 straipsnyje.VI SKYRIUS Baigiamosios nuostatos16 straipsnis ĮsigaliojimasŠis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkas [1] OL C […], […], p. […].[2] OL C […], […], p. […].[3] SEK(2004) 1209, 2004 10 1.[4] OL L 358, 2002 12 31, p. 59.[5] OL L 261, 1993 10 20, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 768/2005 (OL L 128, 2005 5 21, p. 1).[6] OL L 276, 1983 10 10, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1804/2005 (OL L 290, 2005 11 4, p.10).[7] OL L 12, 2005 1 14, p.1.


title: Pasiūlymas Tarybos sprendimas skirti Latvijai ES vidutinės trukmės finansinę pagalbą

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

52009PC0004(02)

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 8.1.2009KOM(2009) 4 galutinisRekomendacijaTARYBOS SPRENDIMASskirti Latvijai savitarpio pagalbąirPasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASskirti Latvijai ES vidutinės trukmės finansinę pagalbąRekomendacijaTARYBOS SPRENDIMASskirti Latvijai savitarpio pagalbąirPasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASskirti Latvijai ES vidutinės trukmės finansinę pagalbąAIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. ĮžANGAPastaruosius kelerius metus Latvijos ekonomikoje susidarė didelis disbalansas, nes sparčią plėtrą skatino lengvos kreditavimo sąlygos ir pernelyg ekspansyvios biudžeto kryptys, nesilaikant Komisijos ir Tarybos patarimų, visų pirma pateiktų nuomonėse dėl kasmetinių Latvijos konvergencijos programų. Padėtį labai užaštrino pasaulinė finansų rinkų krizė ir apskritai griežtėjantis požiūris į besivystančios ekonomikos šalis, dėl to tapo vis sunkiau ir brangiau gauti kreditavimą. Latvijos kapitalo ir finansų rinkose nuo spalio mėn. susidarė didelė įtampa, kuri atspindėjo didesnį susirūpinimą šalies ekonominės ir finansinės padėties tvarumu. Ypatingą susirūpinimą kėlė bankų sektoriaus veiksmingumas ir visų pirma didžiausio Latvijos vietos kapitalo banko („Parex“), kuris buvo labai priklausomas nuo išorės finansavimo, perspektyvumas – šio banko nuosavybės teisė ir kontrolė perėjo valstybės žinion. Iš esmės Latvija patyrė staigią rimtą bankų sektoriaus ir išorės finansavimo krizę.Atsižvelgdamos į šias aplinkybes, Latvijos valdžios institucijos dėl finansinės paramos kreipėsi į ES ir TVF. Komisija kartu su Tarybai pirmininkaujančia valstybe nare lapkričio 22 d. pranešė, kad ES pasirengusi kartu su TVF koordinuotai suteikti finansavimo paketą Latvijos mokėjimų balanso tvarumui paremti. Tačiau pabrėžta, kad finansinės pagalbos paketas bus suteiktas tik su sąlyga, kad Latvijos valdžios institucijos tvirtai įsipareigotų įgyvendinti griežtą ir patikimą ekonomikos koregavimo programą. Remdamasis diskusijomis su Komisija ir TVF, gruodžio 12 d. Latvijos Parlamentas patvirtino valdžios institucijų pasiūlytą Ekonomikos stabilizavimo ir augimo atgaivinimo programą (toliau – programa). Esminiai programos tikslai – išlaikyti vietos ir tarptautinį pasitikėjimą finansų sistema, tiesiogiai ir netiesiogiai padėti sustabdyti ir iš pagrindų pakeisti sąnaudų konkurencingumo ir infliacijos rodiklių prastėjimo tendenciją mažinant viešojo sektoriaus darbo užmokestį (tai būtų pagrindinė kur kas griežtesnių biudžeto krypčių dalis) ir sustiprinti ekonomikos augimo potencialą vykdant struktūrines reformas.2. PASTARIEJI MAKROEKONOMINIAI POKYčIAINuo praėjusio dešimtmečio pabaigos Latvijos ekonomika daugiausia skatinama vidaus paklausos nuolat sparčiai augo, o 2005–2007 m. realiojo BVP augimą rodo dviženkliai rodikliai. Ekonomikos augimą pirmiausia skatino didžiulis kreditavimo augimas, dėl kurio didėjo privatusis vartojimas ir investicijos į nekilnojamąjį turtą, bet 2007 m. viduryje padėtis pasikeitė, nes pervertinto nekilnojamojo turto kainos nebegalėjo toliau augti. Tuos kelerius metus ekonomikos struktūra iš atviro užsienio prekybai sektoriaus pakito į uždarą užsienio prekybai sektorių – taip pakenkta ekonomikos išorės tvarumui, todėl susidarė rimtas perkaitimo spaudimas.Per pirmuosius tris 2008 m. ketvirčius BVP augimas staigiai sumažėjo ir numatoma, kad ši tendencija išliks, o ją skatins daugiausia privačiojo vartojimo ir privačių investicijų sumažėjimas. Privačiajam vartojimui pakenkė didelė infliacija, mažėjančios nekilnojamojo turto kainos, padidėjusi skolos aptarnavimo kaina, sumažėjusios galimybės gauti paskolas ir pablogėję su užimtumu bei pajamomis susiję lūkesčiai. Kapitalo investicijos statybos sektoriuje mažėja proporcingai besibaigiančiam nekilnojamojo turto rinkos ir investicijų į įrangą bumui atsižvelgiant į prastą tiek vidaus, tiek užsienio paklausos perspektyvą. Įmonės patiria didelį spaudimą dėl sąnaudų, nes didėja darbo sąnaudos ir vis labiau ribojamas finansavimas. Tam tikrą apsaugą nuo staigaus kitų investicijų sumažėjimo suteiks ES lėšomis finansuojami projektai ir apskritai viešieji projektai. Tačiau numatoma, kad BVP mažės pakankamai ilgą laiką, o labai silpną vidaus paklausą grynojo eksporto plėtra atsvers nepakankamai.Darbo rinkos sąlygos pradėjo švelnėti tik pastaruoju metu, bet reakcija darbo rinkoje į vidaus paklausos sumažėjimą bus reikšminga. Nedarbas jau padidėjo nuo 6,3 % 2008 m. antrąjį ketvirtį iki 7,2 % trečiąjį ketvirtį, o nominaliojo darbo užmokesčio augimas mažėja, bet mažėja nuo labai didelių rodiklių. Daroma prielaida, kad Latvijos darbo rinka pakankamai lanksti, dėl to gamybos ir užimtumo sąnaudos, susijusios su tuo, kad darbo užmokestis vėl būtų priderintas prie našumo, turėtų būti ribotos.SVKI infliacija aukščiausią tašką (17,7 %) pasiekė 2008 m. gegužės mėn., o lapkričio mėn. nukrito iki 11,8 %. Grynoji infliacija[1] (11 % lapkričio mėn.) ir paslaugų kainų infliacija nuolat mažėja, nes mažėja paklausos spaudimas. Perspektyvos, kad infliacija ir toliau smarkiai mažės, yra neblogos atsižvelgiant į šią perspektyvą: kur kas mažesnė vidaus paklausa, mažesnis viešojo sektoriaus darbo užmokestis (žr. 6 skirsnį) – dėl to bus ribojamas darbo užmokestis ir privačiajame sektoriuje – ir pasaulinių prekių kainų mažėjimas.Išorės disbalansas buvo labai didelis, o išorės įsipareigojimai augo pernelyg greitai, bet 2008 m., mažėjant lėšų įsisavinimui šalies viduje, išorės skolinimasis smarkiai sumažėjo. Mokėjimų balansas ir išorės investicijų padėtis aptariama 5 skirsnyje.3. VIEšIEJI FINANSAIViešųjų finansų tvarkymas yra didesnė atsakomybė Latvijoje, nes monetarinės politikos veiksmai pagal kvazifiksuoto valiutų kurso režimą yra riboti[2]. Vis dėlto Latvija vykdė prociklinę fiskalinę politiką, kai vidaus paklausa labai išaugo 2005–2007 m., nepaisydama geresnių nominaliųjų biudžeto rodiklių ir pakartotinių patarimų Tarybos nuomonėse dėl kasmetinių Latvijos konvergencijos programos variantų. Neplanuotai gautos pajamos paprastai buvo išleidžiamos priimant tų pačių metų papildomus biudžetus ir nesukaupta atsargų prastesniems laikams. Viešojo sektoriaus darbo užmokesčio augimas skatino didinti darbo užmokestį privačiajame sektoriuje, o palygintinas darbo užmokesčio lygis buvo didesnis viešajame sektoriuje. Latvijos viešajame sektoriuje dirba daugiau kaip 30 % visų dirbančiųjų ir atsižvelgiant į tai, kad paslaugų sektorius proporcingai didelis – maždaug 75 % sukuriamos bendrosios pridėtinės vertės, nustatytas darbo užmokestis viešajame sektoriuje daro didelę įtaką privačiojo sektoriaus darbo užmokesčiui.Per pirmuosius dešimt 2008 m. mėnesių PVM pajamos smarkiai sumažėjo (3 % mažesnės, palyginti su tuo pačiu praėjusių metų laikotarpiu), nes staigiai sumažėjo privatusis vartojimas. Pajamos iš kitų pagrindinių kategorijų mokesčių iš pradžių buvo palyginti neblogos dėl didelės infliacijos, bet šis teigiamas poveikis taip pat pradėjo mažėti. Latvijos finansų ministerijos vertinimu, 2008 m. konsoliduotas valstybės biudžeto deficitas, įskaičius centrinės valdžios ir socialinės apsaugos fondo biudžetą, gali būti maždaug 2,5–2,75 % BVP[3]. Turint omenyje galimybę, kad dabartinėmis aplinkybėmis vietos valdžios sektoriuje gali būti nedidelis deficitas (nepaisant ribų, skirtų šio subsektoriaus biudžeto balansui arba pertekliui užtikrinti), 2008 m. valdžios sektoriaus deficitas tikriausiai bus artimas 3 % BVP.2009 m. biudžete, kurį Parlamentas patvirtino lapkričio 14 d., siekta, kad konsoliduotas centrinės valdžios biudžeto deficitas būtų 1,5 % BVP, bet remiamasi netikroviška prielaida, kad gamybos apimtis sumažės tik 1 %. Jame numatyta iš esmės mažinti tiesioginius mokesčius ir didinti išlaidas. Jau tuomet buvo akivaizdu, kad gamybos apimtis sumažės gerokai daugiau ir kad netaikant kompensacinių priemonių kils labai didelio deficito padidėjimo rizika. Valdžios institucijos prognozavo, kad, įskaitant labai mažą vietos valdžios sektoriaus deficitą, valdžios sektoriaus biudžeto deficitas bus 1,8 % BVP, o pirminis deficitas – 1,1 % BVP. Turint omenyje paskutinių 2008 m. mėnesių mokesčių surinkimo duomenis ir prastėjančias 2009 m. ekonomikos perspektyvas, valdžios sektoriaus biudžeto balanso perspektyva smarkiai pablogėjo, palyginti su Komisijos tarnybų rudens prognozės projekcija, kuri buvo 5,6 % BVP deficitas. Tačiau 2007 m. pabaigos valdžios sektoriaus skolos santykis 9,5 % buvo vienas iš mažiausių ES.4. FINANSų RINKOSLatvijos finansų sistemoje beveik išimtinai dominuoja bankų sektorius, kuris per pastaruosius dešimt metų labai greitai vystėsi. Galima aiškiai išskirti du segmentus. Viena vertus, užsienio kapitalo bankai, iš esmės tiesiogiai finansuojami paskolomis iš patronuojančiųjų bendrovių, užima maždaug 70 % rinkos. Kita vertus, vietos bankai iš esmės finansuojami užsienio sindikuotosiomis paskolomis ir nerezidentų indėliais. Nerezidentų indėlių, kurie 2008 m. lapkričio mėn. pradžioje buvo 43,5 % visų indėlių, neskaitant pinigų ir finansų įstaigų indėlių, svarba yra ypač ryški. Todėl Latvijos finansų sistema pirmiausia priklauso nuo išorės finansavimo, kuris gaunamas iš patronuojančiųjų įmonių, nerezidentų indėlių ar užsienio sindikuotųjų paskolų. Dėl to labai didelius ir dar didėjančius užsienio įsipareigojimus atitinka paskolos rezidentams daugiausia užsienio valiuta (beveik 90 % visų paskolų). Vidaus kreditavimas nuo 10 % BVP 1997 m. padidėjo iki 90 % 2007 m. Todėl panašu, kad du pagrindiniai pavojai Latvijos bankų sistemai – likvidumo ir kredito rizika.Likvidumo rizika jau pasireiškė per užtrukusią likvidumo įtampą nuo 2008 m. spalio mėn. Numatydami lėšų grąžinimo sunkumus, du užsienio bendrovių konsorciumai aiškiai leido suprasti, kad jie gali prašyti „Parex“ banko iš anksto grąžinti paskolas, kurios iš viso sudaro 0,8 mlrd. EUR ir kurių grąžinimo terminas – 2009 m. vasario ir birželio mėn. Tai paskatino 2008 m. lapkričio 10 d. banką iš dalies nacionalizuoti. Tačiau taip suteiktų viešųjų paskolų garantijų nepakako, todėl gruodžio mėn. pradžioje „Parex“ bankas visiškai nacionalizuotas ir nustatytos ribos indėliams atsiimti (50 000 EUR per mėnesį fiziniams asmenims). Nepaisant šių priemonių, iš „Parex“ ir panašaus veiklos modelio vietos bankų nuo to laiko atsiimta labai daug nerezidentų indėlių, iš kurių tik maža dalis perkelta į kitus Latvijos bankus. Sisteminė likvidumo įtampa paskatino Latvijos banką lapkričio 13 d. pranešti apie papildomą savo privalomųjų atsargų normos mažinimą nuo 7 % iki 5 % trumpalaikiams įsipareigojimams ir nuo 5 % iki 3 % įsipareigojimams, kurių terminas daugiau kaip 2 metai, ir taip atlaisvinti likvidžių lėšų (šie sprendimai įsigaliojo dviem etapais po 1 procentinį punktą lapkričio 24 d. ir gruodžio 24 d.). Vis dėlto atsargos toliau seko, o Latvijos banko grynųjų tarptautinių investicijų padėtis nuo 2008 m. spalio mėn. pradžios iki metų pabaigos pablogėjo 0,9 mlrd. EUR. Per tą patį laikotarpį rezidentų ir nerezidentų indėliai užsienio kapitalo bankuose padidėjo ir, svarbiausia, likvidumo parama iš patronuojančiųjų bendrovių yra užtikrinta.Kredito rizika kol kas smarkiai nepasireiškė, bet numatoma, kad per ateinančius mėnesius ji didės. Nors jau padaugėjo uždelstų paskolų, neveiksnių paskolų skaičius kol kas neviršija 1 % visų paskolų iš dalies dėl to, kad šiuo metu problemiškos paskolos restruktūrizuojamos. Vis dėlto neigiamas numatomos užsitęsusios recesijos poveikis rezidentų pajamoms, o kartu jų gebėjimui grąžinti skolas aiškiai didės. Mokumo koeficientai mažės ir gali priartėti prie reglamentuojamo mažiausio dydžio, o tuomet gali prireikti kapitalo injekcijų.Dabartinė ir būsima bankų sektoriaus padėtis priklauso nuo objektyvių veiksnių, bet taip pat nuo patikimumo ir su pasitikėjimu susijusių lūkesčių. Labai svarbu dabartinėmis aplinkybėmis užtikrinti pasitikėjimą, kad stabilizuotųsi indėlių bazė ir sumažėtų likvidumo įtampa. Turint omenyje suvaržytus viešuosius finansus, atkurti pasitikėjimą finansų sektoriuje vyriausybės veiksmais būtų tikėtina tik tuomet, jei tuos veiksmus papildytų didelė tarptautinė finansinė parama.5. MOKėJIMO BALANSAS IR IšORėS FINANSAVIMO POREIKIAILatvijos ekonomikos klestėjimui iki 2007 m. buvo būdingas didelis išorės disbalansas ir pernelyg greitai didėjantys išorės įsipareigojimai. 2007 m. pabaigoje bendroji išorės skola viršijo 135 % BVP (grynoji išorės skola buvo 52 % BVP). Tarptautinių investicijų padėtis 2007 m. pabaigoje pasikeitė taip, kad grynieji įsipareigojimai padidėjo iki 79 % BVP ir pagal apskaičiavimus 2008 m. antrojo ketvirčio pabaigoje jie padidėjo iki 82 % BVP.2008 m., mažėjant lėšų įsisavinimui šalies viduje, išorės skolinimasis smarkiai sumažėjo. Remiantis preliminariais Latvijos banko įverčiais, einamosios sąskaitos deficitas per 2008 m. trečiąjį ketvirtį sumažėjo iki maždaug 12,5 % BVP (palyginti su aukščiausia 27 % BVP verte 2006 m. ketvirtąjį ketvirtį). 2009 m. prekių prekybos deficitas turėtų išlikti apie 10 % BVP (kaip ir paskutiniais 2008 m. mėnesiais), bet turint omenyje teigiamą paslaugų balansą ir gerėjančią pajamų sąskaitą, einamosios sąskaitos deficitas turėtų būti mažesnis. Siekiant užtikrinti, kad BVP augimo pagrindas nuo mažėjančios vidaus paklausos pakistų į didėjantį eksportą, reikia darbo užmokestį vėl labiau priderinti prie našumo ir toliau vykdyti struktūrines reformas, stiprinant ūkio pasiūlos aspektus.Siekiant atkurti tinkamą mokėjimų balanso padėtį labai svarbu ištaisyti pastaraisiais metais pernelyg didelį einamosios sąskaitos deficitą, bet tam, kad būtų užtikrintas išorės tvarumas, vien to neužteks, atsižvelgiant į didelę šalies skolą, kuri daugiausia trumpalaikė. Numatoma, kad išorės finansavimo padėtis dar kurį laiką išliks labai įtempta, nes mažėja galimybės gauti išorės kreditą, galimai mažėja nerezidentų bei rezidentų indėliai ir blogėja investicijų šalies viduje perspektyvos. Toliau mažinant užsienio valiutos atsargas (kurios nuo 2008 m. spalio mėn. pradžios iki gruodžio mėn. pradžios sumažėjo maždaug 25 %) būtų pakenkta fiksuotam Latvijos valiutos kursui. Šiomis aplinkybėmis likvidumo suvaržymams palengvinti trumpuoju laikotarpiu ir griežtam išorės koregavimui remti vidutinės trukmės laikotarpiu prireiks išorės finansinės pagalbos kartu su tvirta politine programa.Atsižvelgdama į pirmiau išdėstytus faktus, Komisija mano, kad Latvijos mokėjimų balansui iškilusi didelė grėsmė. Todėl Komisija rekomenduoja Tarybai priimti sprendimą skirti savitarpio pagalbą.6. LATVIJOS EKONOMIKOS STABILIZAVIMO IR AUGIMO ATGAIVINIMO PROGRAMA. MAKROEKONOMINėS IR FINANSų SISTEMOS PRIEMONėSVykstant Latvijos valdžios institucijų ir galimų koordinuoto tarptautinės finansinės paramos paketo teikėjų diskusijoms, valdžios institucijos priėmė plataus užmojo politinę programą (kaip minėta, Parlamentas ją gavo ir patvirtino gruodžio 12 d.). Programa pagrįsta tuo, kad bus išlaikytas esamas fiksuotas lato kursas – tai bus esminis būsimos politikos pagrindas. Programa siekiama šalinti finansų sektoriaus silpnąsias vietas, ištaisyti fiskalinį disbalansą ir didinti konkurencingumą, išlaikant mažai svyruojantį valiutos kursą. Joje numatytas neatidėliotinas ir tvarus fiskalinis konsolidavimas, visapusiška bankų problemų sprendimo strategija, geresni priežiūros institucijų krizių valdymo gebėjimai, visapusiškos struktūrinės reformos ir kitos svarbios priemonės. Programoje daroma makroekonominio scenarijaus prielaida, kad BVP sumažės 5 % 2009 m. ir dar 3 % 2010 m., o 2011 m. pradės po truputį atsigauti (2 %). Fiskaline strategija siekiama, kad valdžios sektoriaus deficitas iki 2011 m. būtų ne didesnis kaip 3 % BVP ir tais metais atitiktų Mastrichto deficito kriterijų.Derybos dėl finansinės paramos su ES, TVF ir kitomis šalimis, kuriose pabrėžtas rimtas būsimas biudžeto deficitas, paskatino vyriausybę priimti pataisytą bendrąjį 2009 m. biudžetą. Parlamentas jį patvirtino gruodžio 12 d. kartu su nepaprastąja ekonomikos stabilizavimo programa. Pataisytajame biudžete, pagrįstame pakoreguota prognoze, kad 2009 m. BVP sumažės 5 %, atsižvelgiama į pastaruoju metu pablogėjusias ekonomines perspektyvas ir siekiama, kad valdžios sektoriaus biudžeto deficitas būtų mažesnis kaip 5 % BVP[4], taigi galima teigti, kad numatomas tik nedidelis struktūrinis koregavimas, palyginti su apskaičiuotu 2008 m. galutiniu rodikliu (bet kur kas didesnis, palyginti su lapkričio mėn. patvirtintu biudžetu). Be to, iki 2009 m. kovo mėn. pabaigos turėtų būti priimtas išsamaus papildomo 2009 m. biudžeto įstatymas, kuris atitiktų bendrąsias gruodžio mėn. biudžeto nuostatas.Kiek tai susiję su išlaidomis, pagrindinis konsolidavimo elementas – labai sumažinamas viešojo sektoriaus darbo užmokestis (kompensuojama vidutiniškai 15 %, palyginti su pradiniu 2008 m. lapkričio 14 d. biudžetu, bet taip bus tik iš dalies atsvertas didelis realusis padidėjimas, užfiksuotas pastaraisiais metais) ir papildomai mažinamas darbuotojų skaičius. Be to, suplanuota labai sumažinti einamąsias išlaidas, nesusijusias su darbuotojais. Tarp kitų reikšmingų priemonių planuojama mažinti subsidijas (išskyrus socialinę paramą) ir išlaidas prekėms bei paslaugoms ir riboti vietos valdžios išlaidas. Šiuo atžvilgiu nacionalinis dalinis finansavimas ES finansuojamiems projektams išliks suplanuoto dydžio ir padės ekonomikai keistis į atvirą užsienio prekybai sektorių. Kiek tai susiję su pajamomis, numatyta 3 procentiniais punktais padidinti standartinį PVM tarifą iki 21 %, nuo 5 % iki 10 % padidinti sumažintą PVM tarifą, taikomą kur kas siauresnei apmokestinimo bazei (daugiausia vaistams), didinti kuro akcizą (taip atitikti ES acquis ) ir tai iš dalies kompensuoti 2 procentiniais punktais sumažinus gyventojų pajamų mokesčio tarifą.Tolesnis fiskalinis konsolidavimas planuojamas 2010 m., o vidutinės trukmės fiskalinės sistemos pagrindas – plataus užmojo siekis, kad 2011 m. valdžios sektoriaus deficitas būtų ne didesnis kaip 3 % BVP ir atitiktų Mastrichto fiskalinės konvergencijos kriterijų. 2010 m. tolesnį konsolidavimą sudarys tolesnis išlaidų ribojimas tais metais, kapitalo pajamų mokesčio įvedimas (10 %), nekilnojamojo turto mokesčio padidinimas panaikinus išimtis siekiant išplėsti apmokestinimo bazę. Be to, bus imtasi priemonių biudžetinių procedūrų nustatymui ir vykdymui griežtinti priimant naują fiskalinę sistemą ir biudžeto reformos įstatymą.Be minėto fiskalinio paketo, kaip bet kokios išorės finansinės paramos prielaida siekiama išspręsti „Parex“ banko problemas taip, kad esami akcininkai nebeturėtų jo nuosavybės dalies. Po pirmo audito vyriausybė jau kontroliuoja daugiau kaip 85 % banko nuosavybės. Vadovybė pakeista. Nauja vadovybė rengia problemų sprendimo planą, pagal kurį nuostolių valstybei būtų kuo mažiau. Ji sieks, kad išorės šalys artimoje ateityje tvirtai įsipareigotų atnaujinti „Parex“ sindikuotąjį finansavimą.Kitomis priemonėmis siekiama užtikrinti didesnį bankų sektoriaus stabilumą vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu. Pirmiausia valdžios institucijos sieks atkurti pasitikėjimą bankų sistema. Bankų sistemoje bus atlikti tikslingi tyrimai siekiant užtikrinti, kad visi bankai būtų mokūs ir turėtų pakankamai kapitalo. Perspektyvių bankų, kurių kapitalą reikia didinti, bus paprašyta atlikti privatų restruktūrizavimą per išorės investuotojus arba jungiant bendroves arba gauti kapitalo paramą iš patronuojančiųjų bankų.Beveik visa dabartinė išorės skola priklauso privačiajam sektoriui. Siekiant skolos dydį priderinti prie tvaraus augimo ateityje ir neskaitant rizikos ribojimo, priežiūros ir monetarinės politikos priemonių, svarbi programos sudedamoji dalis – skolos restruktūrizavimas. Bus sutvirtintas tinkamas esamos skolos restruktūrizavimo, kiek jis susijęs su skolos terminais ir valiuta, teisinis pagrindas. Prioritetu taip pat bus laikomas nemokumo procedūrų palengvinimas ir spartus sanavimo planų įgyvendinimas.Ekonominės politikos programoje taip pat numatytos struktūrinės reformos priemonės, kurios remiamos Lisabonos strategijoje, kaip antai: aktyvi darbo rinka ir mokymosi visą gyvenimą politika, aktyvesnis privačiojo sektoriaus atstovų dalyvavimas mokslinių tyrimų bei plėtros ir inovacijų diegimo veikloje, eksporto skatinimo priemonės ir administracinių kliūčių verslui šalinimas.7. ES PARAMA PAGAL MOKėJIMų BALANSO PRIEMONę – TARPTAUTINėS PAGALBOS DALISAtsižvelgdama į rimtus Latvijos mokėjimų balansui iškilusius sunkumus, su sąlyga, kad Latvijos valdžios institucijos tvirtai įsipareigotų įgyvendinti esminę ekonomikos koregavimo programą, ir 2009 m. sausio 12 d. pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Komisija rekomenduoja Tarybai skirti Latvijai savitarpio pagalbą, numatytą Sutarties 119 straipsnyje.Be to, Komisija, pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, siūlo, kad Taryba pagal Komisijos rekomendaciją priėmusi pirmiau minėtą sprendimą skirti Latvijai savitarpio pagalbą, priimtų sprendimą Latvijai skirti iki 3,1 mlrd. EUR dydžio vidutinės trukmės finansinę pagalbą pagal ES valstybės narėms skirtą priemonę (nustatytą 2002 m. vasario 18 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 332/2002), siekiant sustiprinti Latvijos mokėjimų balanso tvarumą.Vidutinės trukmės finansinė pagalba būtų skirta tuomet, kai Latvija patiria rimtą grėsmę prarasti vidaus bei tarptautinį pasitikėjimą jos finansine sistema, jos biudžeto būklė blogėja ir artimuoju laikotarpiu jai kyla didelė finansavimo įtampa. Be to, ši pagalba skirta būtinam išorės ir vidaus koregavimui palengvinti. Laikotarpiui iki pirmojo 2011 m. ketvirčio pagal apskaičiavimus iš viso reikėtų 7,5 mlrd. EUR dydžio finansavimo. Į šią sumą įtrauktos lėšos numatomam išorės (einamosios ir kapitalo) sąskaitos deficitui, atsiimtiems indėliams, nepakankamu mastu pratęstoms prie grąžinimo termino artėjančioms paskoloms, mokėjimų balanso klaidoms bei praleidimams padengti ir tarptautinėms atsargoms sukaupti iki riziką ribojančio lygio.Parama būtų suteikta kartu su TVF ir kita daugiašale bei dvišale parama. Ji būtų išmokama šešiomis dalimis ir būtų susieta su ekonominės politikos sąlygomis. Siūlomas sprendimas baigtų galioti praėjus trejiems metams nuo jo įsigaliojimo. Ekonominės politikos sąlygos, su kuriomis būtų susietos ES paskolos išmokos, bus išdėstytos susitarimo memorandume, kuris bus sudarytas su Latvijos valdžios institucijomis. Pagrindiniai šių sąlygų elementai yra šie:Esminis fiskalinis konsolidavimas per laikotarpį iki 2011 m. Kiek tai susiję su pradiniu 2008 m. lapkričio 14 d. biudžetu, 2009 m. numatytas labai didelis fiskalinis konsolidavimas, kuriuo siekiama, kad biudžeto deficitas būtų ne didesnis kaip 5 % BVP, ir tolesnis konsolidavimas 2010 m. Pagrindinės biudžeto priemonės: i) priimti aiškiai apibrėžtą vidutinės trukmės fiskalinę programą, skirtą iki 2011 m. sumažinti valdžios sektoriaus biudžeto deficitą iki žemesnio už Sutartyje nustatytą pamatinę vertę (3 % BVP) lygio; ii) laikantis vidutinės trukmės biudžeto aukščiausių ribų, 2009 m. sumažinti vidutinį nominalųjį viešojo sektoriaus darbo užmokestį maždaug 15 %; tas pats turėtų būti taikoma vietos valdžiai, vyriausybės agentūroms ir valstybinėms įmonėms; iii) panaikinti premijas ir panašias išmokas; iv) mažiausiai 5 % sumažinti viešojo sektoriaus ir vietos valdžios darbuotojų; v) smarkiai sumažinti subsidijas (išskyrus socialinę paramą) ir išlaidas prekėms ir paslaugoms; vi) įgyvendinti ES lėšomis finansuojamus projektus tokiu mastu, kaip anksčiau planuota.Finansinių sąlygų priemonės, kuriomis siekiama užtikrinti didesnį bankų sektoriaus stabilumą vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu. Pirmiausia valdžios institucijos sieks atkurti pasitikėjimą bankų sistema. Bankų sistemoje bus atlikti tikslingi tyrimai siekiant užtikrinti, kad visi bankai būtų mokūs ir turėtų pakankamai kapitalo. Perspektyvių bankų, kurių kapitalą reikia didinti, bus paprašyta atlikti privatų restruktūrizavimą per išorės investuotojus arba jungiant bendroves arba gauti kapitalo paramą iš patronuojančiųjų bankų. Svarbi šio proceso dalis buvo 2008 m. gruodžio 18 d. trijų didelių užsienio patronuojančiųjų bankų grupių atskiri pranešimai apie įsipareigojimą likti Latvijoje ir remti veiklą šioje šalyje.Skolos restruktūrizavimas privačiajame sektoriuje siekiant sumažinti pažeidžiamumą dėl didelio įsiskolinimo (beveik visa išorės skola priklauso privačiajam sektoriui) ir vykdant rizikos ribojimo, priežiūros ir monetarinės politikos priemones. Bus sutvirtintas tinkamas esamos skolos restruktūrizavimo, kiek jis susijęs su skolos terminais ir valiuta, teisinis pagrindas. Prioritetu taip pat turi būti laikomas nemokumo procedūrų palengvinimas ir spartus sanavimo planų įgyvendinimas. Be kita ko, tai yra iš dalies pakeisti nemokumo įstatymą, kad būtų palengvinta perspektyvių įmonių bei jų kreditorių tarpusavio veikla ir patobulinta asmens bankroto sistema.Struktūrinės pajamų politikos, fiskalinės drausmės ir biudžetinės procedūros bei valdymo priemonės. Bus iš dalies pakeistas biudžeto ir finansinio valdymo įstatymas siekiant sugriežtinti finansinės atsakomybės, skaidrumo bei atskaitomybės nuostatas ir pradės veikti vidutinės trukmės biudžetinė sistema. Bus įsteigtas specialus komitetas darbo užmokesčio ribojimui stebėti ir rekomendacijoms teikti siekiant užtikrinti, kad darbo užmokesčio kaita netrukdytų atkurti konkurencingumo.Struktūrinės reformos priemonės, kurios, inter alia , remiamos Lisabonos strategijoje , kaip antai: aktyvi darbo rinka ir mokymosi visą gyvenimą politika, aktyvesnis privačiojo sektoriaus dalyvavimas mokslinių tyrimų bei plėtros ir inovacijų diegimo veikloje, eksporto skatinimo priemonės ir administracinių kliūčių verslui mažinimas.Siekiant, kad dabartinėmis aplinkybėmis rinkoje būtų užtikrintas būtinas lankstumas, siūloma leisti naudoti palūkanų normų apsikeitimo sandorius vykdant skolinimosi operaciją, kuria finansuojama paskola. Siekiant apsaugoti ES biudžetą, galimo apsikeitimo sandorio šalys turėtų turėti didžiausią kredito kokybės vertinimą.RekomendacijaTARYBOS SPRENDIMASskirti Latvijai savitarpio pagalbąEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 119 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją, pateiktą pasikonsultavus su Ekonomikos ir finansų komitetu,kadangi:(1) Atsižvelgiant į labai didelius išorės finansavimo poreikius, Latvijos kapitalo ir finansų rinkose pastaruoju metu patiriama įtampa, atspindinti apskritai blogesnes nuotaikas rinkoje ir vis didesnį susirūpinimą Latvijos ekonomikos veiksmingumu turint omenyje didelį disbalansą: didelį išorės deficitą ir labai didelę išorės skolą, prastėjančią viešųjų finansų padėtį ir didelę sąnaudų bei kainų infliaciją. Latvijos bankų sektoriuje kilo rimtų likvidumo ir pasitikėjimo problemų. Užsienio valiutos atsargų lygis sumažėjo, nes centrinis bankas ėmėsi veiksmų fiksuotam valiutos kursui išsaugoti.(2) Taryba reguliariai peržiūri Latvijos įgyvendinamą ekonominę politiką, visų pirma kiek tai susiję su Latvijos konvergencijos programa bei nacionaline reformų programa ir konvergencijos ataskaitomis.(3) Bendras Latvijos išorės finansavimo poreikis iki 2011 m. pirmojo ketvirčio įvertintas 7,5 mlrd. EUR.(4) Latvijos valdžios institucijos iš ES ir kitų tarptautinių finansų institucijų bei šalių paprašė reikšmingos finansinės pagalbos mokėjimų balanso tvarumui paremti.(5) Latvijos mokėjimų balansui kyla rimta grėsmė, kuria pateisinama, kad Bendrija kartu su TVF ir kitais paramos teikėjais skubiai suteiktų savitarpio pagalbą.(6) Finansinės pagalbos paketas būtų suteiktas, jei Latvijos valdžios institucijos tvirtai įsipareigotų įgyvendinti plataus užmojo biudžeto, finansų sistemos ir struktūrinės reformos programą siekiant palengvinti būtiną išorės ir vidaus koregavimą, stabilizuoti ekonomiką ir atkurti ekonominės politikos patikimumą. Komisija, bendradarbiaudama su EFK, reguliariai ir atidžiai tikrins, kad su pagalba susietos ekonominės politikos sąlygos būtų iki galo įgyvendintos.PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:Vienintelis straipsnisBendrija Latvijai suteikia savitarpio pagalbą.Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.Priimta Briuselyje […]Tarybos varduPirmininkasPasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASskirti Latvijai Bendrijos vidutinės trukmės finansinę pagalbąEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 2002 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 332/2002[5] dėl priemonės, teikiančios vidutinės trukmės finansinę pagalbą valstybių narių mokėjimų balansams, sukūrimo, ypač į jo 3 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Ekonomikos ir finansų komitetu (EFK),kadangi:(1) [….] Taryba nusprendė Latvijai suteikti savitarpio pagalbą.(2) Atsižvelgiant į labai didelius išorės finansavimo poreikius, Latvijos kapitalo ir finansų rinkose pastaruoju metu patiriama įtampa, atspindinti apskritai blogesnes nuotaikas rinkoje ir vis didesnį susirūpinimą Latvijos ekonomikos veiksmingumu turint omenyje didelį disbalansą: didelį išorės deficitą, prastėjančią viešųjų finansų padėtį ir didelę sąnaudų bei kainų infliaciją. Latvijos bankų sektoriuje kilo rimtų likvidumo ir pasitikėjimo problemų. Užsienio valiutos atsargų lygis sumažėjo, nes centrinis bankas ėmėsi veiksmų fiksuotam valiutos kursui išsaugoti.(3) Bendras Latvijos išorės finansavimo poreikis iki 2011 m. pirmojo ketvirčio įvertintas 7,5 mlrd. EUR.(4) Reikėtų Latvijai skirti iki 3,1 mlrd. EUR dydžio Bendrijos paramą pagal vidutinės trukmės finansinės pagalbos valstybių narių mokėjimų balansui priemonę, nustatytą Reglamentu (EB) Nr. 332/2002. Bendrijos pagalba turėtų būti suteikta kartu su Tarptautinio valiutos fondo 1,5 mlrd. SST paskola (1200 % Latvijos TVF kvotos, maždaug 1,7 mlrd. EUR) pagal 2008 m. gruodžio 23 d. patvirtintą rezervinį TVF susitarimą. Šiaurės šalys (Švedija, Danija, Suomija ir Norvegija) kartu suteiks 1,8 mlrd. EUR, Pasaulio bankas – 0,4 mlrd. EUR, Europos rekonstrukcijos ir plėtros bankas, Čekija, Lenkija ir Estija – iš viso 0,5 mlrd. EUR, taip iš viso iki 2011 m. pirmojo ketvirčio susidarys 7,5 mlrd. EUR.(5) Bendrijos pagalbą administruoti turėtų Komisija. Specialios ekonominės politikos sąlygos, dėl kurių susitarta su Latvijos valdžios institucijomis, pasikonsultavus su EFK, turėtų būti išdėstytos susitarimo memorandume. Tarp jų, inter alia , turėtų būti priemonės, skirtos likvidumo įtampai artimiausiu metu mažinti, ilgalaikiam stabilumui atkurti stiprinant bankų sektorių, fiskaliniam disbalansui ištaisyti ir šalies politikos kryptims, kurios padėtų didinti konkurencingumą, priimti. Tarp priemonių turėtų būti neatidėliotinas ir tvarus fiskalinis konsolidavimas, visapusiška bankų problemų sprendimo strategija, didesni priežiūros institucijų krizių valdymo gebėjimai, visapusiškos struktūrinės reformos ir kitos svarbios priemonės. Išsamias finansines sąlygas Komisija turėtų išdėstyti paskolos susitarime.(6) Reikėtų suteikti pagalbą, kad būtų mažinama likvidumo įtampa artimiausiu metu ir su sąlyga, kad būtų vykdoma politika ilgalaikiam stabilumui atkurti stiprinant bankų sektorių, fiskaliniam disbalansui ištaisyti ir šalies politikos kryptims, kurios padėtų didinti konkurencingumą, priimti išlaikant mažai nuo esamo centrinio kurso svyruojantį valiutos kursą,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnis1. Bendrija suteikia Latvijai vidutinės trukmės paskolą, kuri neviršija 3,1 mlrd. EUR ir kurios ilgiausias vidutinis terminas yra penkeri metai.2. Bendrijos finansinė pagalba teikiama trejus metus nuo pirmosios šio sprendimo įsigaliojimo dienos.2 straipsnis1. Pagalbą administruoja Komisija taip, kad atitiktų Latvijos įsipareigojimus ir Tarybos rekomendacijas. Šios sąlygos išdėstomos susitarimo memorandume. Išsamias finansines sąlygas Komisija išdėsto paskolos susitarime.2. Bendradarbiaudama su EFK, Komisija reguliariai tikrina, kad su pagalba susietos ekonominės politikos sąlygos būtų įgyvendintos. Komisija informuoja EFK apie galimą pasiskolintų lėšų refinansavimą arba finansinių sąlygų restruktūrizavimą.3. Latvija pasirengia priimti ir įgyvendinti papildomas konsolidavimo priemones ekonomikai stabilizuoti, jei tokių priemonių prireiktų vykdant pagalbos programą. Prieš priimdamos bet kokias tokias papildomas priemones, Latvijos valdžios institucijos konsultuojasi su Komisija.3 straipsnis1. Bendrijos finansinę pagalbą Komisija Latvijai suteikia ne daugiau kaip šešiomis dalimis, kurių dydis bus nustatytas susitarimo memorandume.2. Pirmąją dalį leidžiama naudoti įsigaliojus paskolos susitarimui ir susitarimo memorandumui.3. Jei to reikia paskolai finansuoti, leidžiama laikantis rizikos ribojimo principų naudoti palūkanų normų apsikeitimo sandorius su didžiausią kredito kokybės vertinimą turinčiomis sandorio šalimis.4. Dėl leidimo naudoti tolesnes paskolos dalis Komisija sprendžia gavusi EFK nuomonę.5. Kiekviena tolesnė dalis išmokama remiantis tuo, kad būtų tinkamai vykdoma naujoji Latvijos Vyriausybės ekonomikos programa (Ekonomikos stabilizavimo ir augimo atgaivinimo programa), įtraukta į konvergencijos programą, ir konkrečiai specialios ekonominės politikos sąlygos, išdėstytos susitarimo memorandume. Inter alia , tai yra:1.  Priimti aiškiai apibrėžtą vidutinės trukmės fiskalinę programą, skirtą iki 2011 m. sumažinti valdžios sektoriaus biudžeto deficitą iki žemesnio už Sutartyje nustatytą pamatinę vertę (3 % BVP) lygio.2.  Vykdyti 2009 m. biudžetą, kuris pataisytas 2008 m. gruodžio 12 d. priėmus papildomą biudžetą (ir kuris turi būti išsamiai patikslintas per pirmąjį 2009 m. ketvirtį) ir kuriame siekiama, kad valdžios sektoriaus deficitas būtų ne didesnis kaip 5 % BVP.3.  Vidutinį nominalųjį viešojo sektoriaus darbo užmokestį 2009 m. sumažinti mažiausiai 15 % (palyginti su pradiniu 2008 m. lapkričio 14 d. biudžetu), o 2010–2011 m. – dar 2 %.4.  Viešojo sektoriaus ir vietos valdžios darbuotojų 2009 m. sumažinti mažiausiai 5 %.5.  Sugriežtinti biudžetinių procedūrų nustatymą ir vykdymą priimant fiskalinę sistemą ir biudžeto reformos įstatymą.6.  Įvesti aiškią ir skaidrią tiesioginio viešojo administravimo darbuotojų darbo užmokesčio mokėjimo sistemą ir nustatyti bendrą viešojo administravimo institucijų žmogiškųjų išteklių planavimo ir valdymo sistemą.7.  Nustatyti didesnio bankų sektoriaus stabilumo vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu užtikrinimo mechanizmus, įskaitant įvairias priežiūros, rizikos ribojimo ir monetarinės politikos priemones. Šiomis priemonėmis reikėtų apriboti kreditavimo augimą iki priimtino lygmens ir išvengti didelės priklausomybės nuo neužtikrinto finansavimo iš užsienio. Bankų sistemoje reikia atlikti tikslingus tyrimus siekiant užtikrinti, kad visi bankai būtų mokūs ir turėtų pakankamai kapitalo.8.  Imtis tinkamų privačiojo sektoriaus skolos restruktūrizavimo priemonių. Turi būti sutvirtintas tinkamas esamos skolos restruktūrizavimo, kiek jis susijęs su skolos terminais ir valiuta, teisinis pagrindas. Prioritetu taip pat reikia laikyti nemokumo procedūrų palengvinimą ir spartų sanavimo planų įgyvendinimą.9.  Užtikrinti, kad likę smulkieji „Parex“ banko akcininkai nepasinaudotų banko problemų sprendimu ir finansinio stabilumo didinimo priemonėmis, ir tam visiškai nacionalizuoti „Parex“ banką.10.  Imtis struktūrinių reformos priemonių, kurios remiamos Lisabonos strategijoje ir įgyvendinamos pagal Latvijos nacionalinę reformų programą, įskaitant aktyvią darbo rinką ir mokymosi visą gyvenimą politiką, aktyvesnį privačiojo sektoriaus atstovų dalyvavimą mokslinių tyrimų bei plėtros ir inovacijų diegimo veikloje, eksporto skatinimo priemones ir administracinių kliūčių verslui šalinimą.11.  Įgyvendinti ES lėšomis finansuojamus projektus tokiu mastu, kaip planuota, siekiant padėti padidinti atviro užsienio prekybai sektoriaus įtaką ekonomikos augimui.12.  Imtis priemonių, kad būtų pagerintos galimybės gauti finansavimą įmonėms ir verslininkams, kurių paraiškos struktūriniams fondams patvirtintos arba kurie ketina teikti paraišką struktūriniams fondams.Šis sprendimas skirtas Latvijos Respublikai. Jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Priimta Briuselyje […]Tarybos varduPirmininkas POVEIKIO BIUDŽETUI PAŽYMA(plg. su vidaus taisyklių 16 straipsniu)POLITIKOS SRITIS: 01 ANTRAŠTINĖ DALIS. EKONOMIKOS IR FINANSŲ REIKALAIVEIKLA: FINANSINĖS OPERACIJOS IR PRIEMONĖSVEIKLOS PAVADINIMAS: VIDUTINĖS TRUKMĖS ES FINANSINĖ PAGALBA LATVIJAI1. PASIŪLYMO PAVADINIMAS: ATITINKAMA BIUDŽETO IŠLAIDŲ KATEGORIJA IR ANTRAŠTINĖ DALIS01 04 01 01 EB garantija Bendrijos paskoloms, skirtoms mokėjimų balansui sureguliuoti2. TEISINIS PAGRINDAS:119 straipsnis; 2002 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentas Nr. 332/2002.3. BENDRIEJI FINANSINIŲ METŲ DUOMENYS (EUR)Šis punktas sudaro Europos Sąjungos teikiamos garantijos struktūrą. Ji leis Komisijai aptarnauti skolą (grąžinti pagrindinę skolos dalį, sumokėti palūkanas ir kitas išlaidas) tuo atveju, jei skolininkas (Latvija) nevykdytų įsipareigojimų.Biudžeto įrašas („p.m.“), kuriame nurodyta biudžeto garantija, bus panaudotas tik tuomet, jei bus faktiškai pareikalauta šios garantijos. Tikimasi, kad biudžeto garantijos nebus pareikalauta.3a – Einamieji metaiNetaikomaĮA |Pradinė asignavimo suma finansiniams metams (biudžetas) |Perkeltos sumos |Papildomas asignavimas |Bendra asignavimo suma |Kitoje darbo programoje jau numatyti asignavimai |Turimas likutis |Suma siūlomai veiklai |3b – Perkėlimas į kitą laikotarpįNetaikomaĮA |Perkėlimas į kitą laikotarpį |Kitoje darbo programoje jau numatyti asignavimai |Turimas likutis |Suma siūlomai veiklai |3c – Kiti finansiniai metaiNetaikomaĮA |Pradinė asignavimo suma finansiniams metams (biudžetas) | p.m. |Perkeltos sumos |Papildomas asignavimas |Bendra asignavimo suma |Kitoje darbo programoje jau numatyti asignavimai |Turimas likutis |Suma siūlomai veiklai | p.m. |4. VEIKLOS APRAŠASSiūlomą vidutinės trukmės finansinę pagalbą Latvijai sudaro 3,1 mlrd. EUR Bendrijos paskola (kuri bus finansuojama Bendrijai pasiskolinus tarptautinėse kapitalo rinkose). Ji bus suteikta kaip tarptautinio finansavimo paketo, kuriam priklauso ir 1,5 mlrd. SST (apie 1,7 mlrd. EUR) TVF paskola priėmus rezervinę priemonę, dalis. Šiaurės šalys suteiks 1,8 mlrd. EUR, o Estija, Čekija, Lenkija ir ERPB taip pat įsipareigojo suteikti iš viso 0,5 mlrd. EUR.Pagalba rodo norą padėti Latvijai, kurios kapitalo ir finansų rinkose susidarė įtampa apskritai rinkoje griežtėjant požiūriui į besivystančios ekonomikos rinkas. Bendrijos vidutinės trukmės finansine parama Latvijai ketinama mažinti likvidumo įtampą artimiausiu metu, atkurti ilgalaikį stabilumą stiprinant bankų sektorių, ištaisyti fiskalinį disbalansą ir priimti šalies politikos kryptis, kurios padėtų didinti konkurencingumą, išlaikant mažai svyruojantį valiutos kursą. Šia pagalba remiamą ekonominės politikos paketą sudaro neatidėliotinas ir tvarus fiskalinis konsolidavimas, visapusiška bankų problemų sprendimo strategija, didesni priežiūros institucijų krizių valdymo gebėjimai, visapusiškos struktūrinės reformos ir kitos svarbios priemonės.Konsultuojantis su Ekonomikos ir finansų komitetu Komisijos administruojama pagalba yra būdas užtikrinti, kad ES ir toliau aktyviai dalyvautų formuojant ekonominę politiką Latvijoje ir kad ta politika atitiktų Latvijos įsipareigojimus Europos Sąjungoje bei Tarybos rekomendacijas, ypač kiek tai susiję su nacionalinės reformų programos bei konvergencijos programos įgyvendinimu.Bendrijos pasiskolintoms lėšoms, gautoms kapitalo rinkose arba iš finansų įstaigų, siekiant suteikti paskolą Latvijai, suteikiama Bendrijos garantija. Paskola gaunama kapitalo rinkose arba iš finansų įstaigų. Pagrindinė paskolų, kurios bus suteiktos Latvijai, suma yra 3,1 mlrd. EUR.Europos Sąjungos teikiamos garantijos struktūra sudarys galimybę Komisijai aptarnauti skolą, jei Latvija nevykdytų savo įsipareigojimų.Siekdama vykdyti įsipareigojimus, Komisija gali pasinaudoti savo grynųjų pinigų ištekliais, kad laikinai aptarnautų skolą. Tokiu atveju bus taikomas 2000 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000, įgyvendinančio Sprendimą 2000/597/EB, Euratomas dėl Bendrijų nuosavų išteklių sistemos (OL L 130, 2000 5 31, p. 1), 12 straipsnis.5. PATVIRTINTAS SKAIČIAVIMO METODASNetaikoma.6. MOKĖJIMO GRAFIKAS (EUR)Netaikoma.Išlaidų kategorija | Asignavimai | Mokėjimai |n metai | n+1 metai | n+2 metai | n+3 metai | Vėlesni finansiniai metai |n metai |n+1 metai |n metai |n+1 metai |Iš viso |[1] Bendrasis indeksas atmetus energijos ir neperdirbtų maisto produktų kainas.[2] Latvija vietos valiutos lato kursą su kita valiuta sieja ilgą laiką – nuo 1994 m. su pagrindinių valiutų krepšeliu, o nuo 2005 m. su euru. 2005 m. gegužės mėn. Latvija prisijungė prie VKM II, vienašališkai priimdama +/- 1 % svyravimo nuo centrinio pariteto ribas.[3] Skaičius pagal nacionalinę metodiką, atmetus vietos valdžios biudžetą.[4] Šioje paramos programoje pripažįstama, kad 2009 m. Latvijai bus taikoma perviršinio deficito procedūra.[5] OL L 53, 2002 2 23, p. 1.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 10 17
            COM(2016) 678 final
            Pasiūlymas
            EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl nenumatytų atvejų rezervo lėšų mobilizavimo 2017 m.

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa
                  1
                (toliau – DFP reglamentas), suteikiama galimybė, kaip kraštutinę priemonę reaguojant į nenumatytas aplinkybes, mobilizuoti 0,03 % ES 28 bendrųjų nacionalinių pajamų neviršijančias nenumatytų atvejų rezervo lėšas. Remiantis 2017 m. DFP techniniu patikslinimu
                  2
                pagal DFP reglamento 6 straipsnį, 2017 m. absoliuti nenumatytų atvejų rezervo lėšų suma yra 4 496,8 mln. EUR.

               Remdamasi DFP reglamento 13 straipsniu ir išnagrinėjusi visas galimybes finansuoti papildomus ir nenumatytus įsipareigojimų asignavimų poreikius, Komisija siūlo 2017 m. mobilizuoti 2 150,6 mln. EUR nenumatytų atvejų rezervo lėšų, kad su 2017 finansinių metų Europos Sąjungos bendrojo biudžeto 3 išlaidų kategorijos „Saugumas ir pilietybė“ ir 4 išlaidų kategorijos „Europos vaidmuo pasaulyje“ išlaidomis susiję įsipareigojimų asignavimai būtų papildyti, viršijant įsipareigojimų asignavimų viršutines ribas – atitinkamai 2 578 mln. EUR ir 9 432 mln. EUR galiojančiomis kainomis.

               Pagal 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo
                  3
                14 punktą Komisija išanalizavo galimybę perskirstyti dideles esamo biudžeto sumas. Pagal DFP reglamento 13 straipsnio 3 dalį Komisija siūlo taip kompensuoti 3 ir 4 išlaidų kategorijų išlaidų viršutinių ribų padidinimą:

               2017 m.: 850 mln. EUR iš nepaskirstytos maržos, likusios iki 2 išlaidų kategorijos „Tvarus augimas. Gamtos ištekliai“viršutinės išlaidų ribos, ir 514,4 mln. EUR iš 5 išlaidos kategorijos „Administravimas“ likusios nepaskirstytos maržos.

               2018 m.: 570 mln. EUR iš 5 išlaidų kategorijos „Administravimas“ likusios nepaskirstytos maržos.

               2019 m.: 216,2 mln. EUR iš 5 išlaidų kategorijos „Administravimas“ likusios nepaskirstytos maržos.

               Šiame pasiūlyme nurodyta 1 164,4 mln. EUR suma, dėl kurios Komisija jau pateikė pasiūlymą mobilizuoti nenumatytų atvejų rezervo lėšas 3 išlaidų kategorijai, kuris buvo pateiktas kartu su pradiniu 2017 m. biudžeto projektu
                  4
                ir kuris dabar panaikinamas ir pakeičiamas šiuo pasiūlymu.

               Šis pasiūlymas teikiamas po Komisijos pasiūlymo mobilizuoti visą 2017 m. numatytą lankstumo priemonės
                  5
                sumą (530 mln. EUR), taip pat skiriamą 3 išlaidų kategorijai.

               2.LĖŠŲ MOBILIZAVIMO PAGRINDIMAS

               2.1.ĮVADAS

               2.1.1.
                     3 išlaidų kategorija „Saugumas ir pilietybė“

               Migracijos, pabėgėlių ir saugumo krizės sprendimo vidaus aspektai yra finansuojami pagal 3 išlaidų kategoriją iš Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondo (PMIF) ir Vidaus saugumo fondo (VSF) lėšų, taip pat iš specializuotų agentūrų, kaip antai FRONTEX, EASO, „eu-LISA“ ir Europolo. 2016 m. Taryba patvirtino naują priemonę skubiai paramai teikti Sąjungoje; pagal ją 2017 m. bus toliau teikiama skubi parama (humanitarinė pagalba) reaguojant į dabartinį pabėgėlių ir migrantų antplūdį į Sąjungą.

               2017 m. nustatyta 3 išlaidų kategorijos viršutinė išlaidų riba – 2 578 mln. EUR dabartinėmis kainomis. 2016 m. biudžete nustatyti 3 išlaidų kategorijos įsipareigojimų asignavimai siekia 4 052 mln. EUR, taigi reikia mobilizuoti visas turimas lankstumo priemonės lėšas (1 506 mln. EUR), viršijant 3 išlaidų kategorijos viršutinę ribą, laikantis DFP reglamento 11 straipsnio 2 dalies.

               Komisija siūlo mobilizuoti visą 2017 m. numatytą lankstumo priemonės metinės viršutinės ribos sumą (530 mln. EUR), kad būtų padidintos išlaidos viršijant 3 išlaidų kategorijos viršutinę išlaidų ribą.

               Tačiau 2017 m. biudžeto poreikiai, susiję su migracijos, pabėgėlių ir saugumo krizės poveikio valdymu, bus ne mažesni nei 2016 m. Kaip politinį atsaką Komisija pasiūlė įvairių struktūrinių veiksmų, susijusių su saugumu ir išorės sienų valdymu, bendros Europos prieglobsčio sistemos reformavimu, integracija ir grąžinimu.

               Su migracija, pabėgėliais ir saugumu susijusios išlaidos pagal 3 išlaidų kategoriją sudaro daugiau nei 70 % visų išlaidų iki viršutinės ribos. Komisija atidžiai išnagrinėjo visas perskirstymo galimybes ir siūlo sumažinti maisto ir pašarų srities ir Civilinės saugos mechanizmui skirtus asignavimus (palyginti su finansiniu programavimu). Nepaisant to, galimybės imtis veiksmų yra ribotos dėl nedidelės programų apimties ir naujų reikalavimų, pavyzdžiui, naujų neatidėliotinų priemonių dėl augalų sveikatos, 2017 m. numatytų maisto ir pašarų reglamente. Dėl šios priežasties perskirstant 3 išlaidų kategorijos asignavimus galima padengti tik nedidelę dalį papildomų su migracija ir pabėgėliais susijusių poreikių.

               Taigi vienintelė galimybė patenkinti biudžeto poreikius – tai mobilizuoti nenumatytų atvejų rezervo lėšas. Šių lėšų mobilizavimą 2017 m. galima visiškai kompensuoti iš kitų išlaidų kategorijų maržų.

               Atitinkami mokėjimų asignavimai bus padengti neviršijant 2017 m. mokėjimų asignavimų viršutinės ribos, todėl mokėjimams neprireiks mobilizuoti nenumatytų atvejų rezervo lėšų.

               2.1.2.
                     4 išlaidų kategorija „Europos vaidmuo pasaulyje“

               2016 m. birželio 7 d. Komisija pateikė komunikatą dėl naujo partnerystės su trečiosiomis šalimis modelio sukūrimo pagal Europos migracijos darbotvarkę
                  6
               , kuris grindžiamas Valetos veiksmų planu
                  7
                ir aukšto lygio dialogų migracijos klausimais rezultatais bei susitarimais
                  8
                su daugeliu prioritetinių partnerių, kuriam reikės papildomo finansavimo. Šių susitarimų, kurie pritaikyti kiekvienai šaliai gavėjai, trumpalaikis tikslas yra pasiūlyti geresnes perspektyvas pabėgėliams ir kandidatams migruoti, kad jie liktų arčiau savo namų ir nesileistų į pavojingas keliones. Šį tikslą reikia ypač skubiai įgyvendinti, atsižvelgiant į tai, kad žuvo daugybė migrantų, mėginusių iš Šiaurės Afrikos pasiekti Europos krantus.

               Kad šis tikslas būtų pasiektas per laikotarpį, kuris atitiktų poreikį kuo greičiau imtis veiksmų, ypač su prioritetiniais partneriais, Komisija siūlo sustiprinti vystomojo bendradarbiavimo priemonę (VBP) ir Europos kaimynystės priemonę (EKP) 750 mln. EUR įsipareigojimų asignavimų. Konkrečiau tariant, siekiama remti Viduržemio jūros regiono šalis, pavyzdžiui, Libaną, Jordaniją, Tunisą ir Libiją pagal Europos kaimynystės priemonę (EKP), taip pat šalinti pagrindines migracijos priežastis, padedant Užsachario Afrikos ir Azijos šalims pagal vystomojo bendradarbiavimo priemonę.

               Siekdama šalinti pagrindines migracijos priežastis, Komisija taip pat įsteigė Europos darnaus vystymosi fondą (EDVF), grindžiamą EDVF garantijų ir EDVF garantijų fondo įsteigimu. Per 2017–2020 m. laikotarpį Komisija siūlo EDVF garantijų fondui skirti 750 mln. EUR, iš kurių 400 mln. EUR – iš Europos plėtros fondo (EPF) per ketverius metus, 100 mln. EUR – iš EKP per 2017–2020 m. (iš kurių 25 mln. EUR 2017 m.) ir 250 mln. EUR įsipareigojimų (ir mokėjimų) asignavimų 2017 m.

               Perkėlus 13,8 mln. EUR išlaidų, skirtų dvigubas pareigas einantiems Europos Sąjungos specialiesiems įgaliotiniams, iš 4 išlaidų kategorijos į Europos išorės veiksmų tarnybos (5 išlaidų kategorija) biudžetą, sukuriama atitinkama marža iki 4 išlaidų kategorijos viršutinės išlaidų ribos. Tokią maržą pirmiausia galima panaudoti siekiant padengti dalį papildomų ir nenumatytų poreikių, kurie sudaro 1 mlrd. EUR, pagal šią išlaidų kategoriją, kaip nurodyta 2017 m. biudžeto projekto taisomajame rašte Nr. 1
                  9
               , prieš pasinaudojant nenumatytų atvejų rezervo lėšomis, siekiant padengti likusią sumą (986,2 mln. EUR). Komisija siūlo kompensuoti dalį (200 mln. EUR) tokios likusios sumos iš 2017 m. 2 išlaidų kategorijos „Tvarus augimas. Gamtos ištekliai“ likusios maržos, paliekant 439,3 mln. EUR maržą; likusi dalis (786,2 mln. EUR) bus kompensuota iš 5 išlaidų kategorijos „Administravimas“ maržų 2018 m. (570 mln. EUR) ir 2019 m. (216,2 mln. EUR). Taip kompensuojant galima pasilikti kuo daugiau galimybių valdyti būsimus nenumatytus įvykius.

               2.2.NENUMATYTŲ ATVEJŲ REZERVO LĖŠŲ NAUDOJIMAS KAIP KRAŠTUTINĖ PRIEMONĖ

               DFP reglamento 13 straipsnio 1 dalyje nenumatytų atvejų rezervo lėšų naudojimas apibrėžiamas kaip kraštutinė priemonė reaguojant į nenumatytas aplinkybes. Išnagrinėjusi visas galimybes perskirstyti 3 ir 4 išlaidų kategorijų lėšas, 2017 m. biudžeto projekte (BP) Komisija siūlo visiškai išnaudoti nepaskirstytą šių išlaidų kategorijų maržą, nesiekiančią įsipareigojimų asignavimų viršutinės ribos.

               Kadangi 2017 m. BP mobilizuotos visos lankstumo priemonės lėšos (530 mln. EUR), vienintelė priemonė pašalinti atotrūkiui tarp 3 ir 4 išlaidų kategorijų viršutinės išlaidų ribos lygio ir įvertintų papildomų nenumatytų 2017 m. poreikių yra mobilizuoti 2 150,6 mln. EUR nenumatytų atvejų rezervo lėšų 2017 m.

               2.3.NENUMATYTŲ APLINKYBIŲ POVEIKIS BIUDŽETUI 2017 M.

               Nors migracijos, pabėgėlių ir saugumo krizė prasidėjo 2015 m., jos poveikis ir pasekmės toliau kasdien kinta. Dėl trečiosiose šalyse priimtų politinių sprendimų, susijusių su pabėgėlių priėmimu jų teritorijoje ir sienų atvėrimu bei uždarymu, labai sunku numatyti ilgalaikę šios srities raidą. Besikeičiantis krizės pobūdis ir jos nenuspėjamumas pateisina nenumatytų atvejų rezervo, kaip kraštutinės priemonės, naudojimą siekiant pašalinti nenumatytas migracijos, pabėgėlių ir saugumo krizės pasekmes 3 ir 4 išlaidų kategorijų išlaidų poreikiams.

               3.NENUMATYTŲ ATVEJŲ REZERVO LĖŠŲ KOMPENSAVIMAS ATSIŽVELGIANT Į DFP VIRŠUTINES RIBAS

               DFP reglamento 13 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad panaudotos nenumatytų atvejų rezervo lėšos visiškai kompensuojamos iš einamųjų ar ateinančių finansinių metų maržų.

               Remiantis DFP reglamento 13 straipsnio 4 dalimi, kompensuotos sumos pagal DFP toliau nenaudojamos, kad nebūtų viršytos bendros DFP nustatytų einamųjų ir ateinančių finansinių metų įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimų viršutinės ribos. Todėl iš nenumatytų atvejų rezervo 3 ir 4 išlaidų kategorijoms 2017 m. mobilizuojami įsipareigojimų asignavimai ir susijusi kompensacija neturi viršyti bendros 2017–2020 m. įsipareigojimų asignavimų ribos.

               Komisija siūlo taip keturiomis dalimis kompensuoti 3 ir 4 išlaidų kategorijų viršutinių išlaidų ribų padidinimą 2017–2019 m.:

               2017 m.:

               850 mln. EUR iš nepaskirstytos maržos, likusios iki 2 išlaidų kategorijos viršutinės išlaidų ribos, ir

               514,4 mln. EUR iš nepaskirstytos maržos, likusios iki 5 išlaidų kategorijos viršutinės išlaidų ribos.

               2018 m.: 570 mln. EUR iš nepaskirstytos maržos, likusios iki 5 išlaidų kategorijos viršutinės išlaidų ribos.

               2019 m.: 216,2 mln. EUR iš nepaskirstytos maržos, likusios iki 5 išlaidų kategorijos viršutinės išlaidų ribos.

               Po kompensavimo 2017 m. dar liktų 439,3 mln. EUR marža iki 2 išlaidų kategorijos viršutinės išlaidos ribos, bet neliktų maržos iki 5 išlaidų kategorijos viršutinės išlaidos ribos. Remiantis preliminaraus finansinio programavimo dokumento įverčiais, 2018 ir 2019 m. po siūlomo kompensavimo 5 išlaidų kategorijoje liks bent 100 mln. EUR marža.

               Bendra visos DFP įsipareigojimų asignavimų viršutinė riba išliks nepakitusi.

               4.PAPILDOMI ELEMENTAI

               Europos Parlamentui ir Tarybai primenama, kad šis sprendimas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje turi būti paskelbtas ne vėliau kaip 2017 m. Europos Sąjungos biudžetas, kaip nurodyta DFP reglamento 13 straipsnio 1 dalies paskutiniame sakinyje.

               Pasiūlymas

               EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl nenumatytų atvejų rezervo lėšų mobilizavimo 2017 m.

               EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

               atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo
                  10
               , ypač į jo 14 punkto antrą pastraipą,

               atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1) Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013
                  11
                13 straipsnyje nustatyta, kad sudaromas nenumatytų atvejų rezervas, kuris neviršija 0,03 % Sąjungos bendrųjų nacionalinių pajamų;

               (2) remdamasi Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 6 straipsniu, Komisija apskaičiavo nenumatytų atvejų rezervo 2017 m.
                  12
                absoliučią sumą;

               (3) išnagrinėjus visas kitas finansines galimybes reaguoti į nenumatytas aplinkybes neviršijant 2017 m. 3 išlaidų kategorijos „Saugumas ir pilietybė“ ir 4 išlaidų kategorijos „Europos vaidmuo pasaulyje“ viršutinių išlaidų ribų, nustatytų daugiametėje finansinėje programoje (DFP), ir pasiūlius mobilizuoti visą 2017 m. DFP 3 išlaidų kategorijai skirtą lankstumo priemonės lėšų sumą (530 000 000 EUR), būtina mobilizuoti nenumatytų atvejų rezervo lėšas siekiant patenkinti dėl migracijos, pabėgėlių ir saugumo krizės kylančius poreikius, padidinant 2017 finansinių metų Europos Sąjungos bendrojo biudžeto 3 ir 4 išlaidų kategorijų įsipareigojimų asignavimus, viršijant tų išlaidų kategorijų viršutines išlaidų ribas;

               (4) atsižvelgiant į šią ypatingą padėtį laikoma, kad Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 13 straipsnio 1 dalyje nurodyta kraštutinės priemonės naudojimo sąlyga yra įvykdyta;

               (5) siekiant kuo greičiau mobilizuoti nenumatytų atvejų rezervo lėšas, šis sprendimas turėtų būti taikomas nuo 2017 finansinių metų pradžios,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Sudarant 2017 finansinių metų Sąjungos bendrąjį biudžetą mobilizuojamos nenumatytų atvejų rezervo lėšos, siekiant skirti 1 164 380 960 EUR įsipareigojimų asignavimų, viršijant daugiametės finansinės programos 3 išlaidų kategorijos „Saugumas ir pilietybė“ įsipareigojimų viršutinę ribą, ir 986 230 000 EUR įsipareigojimų asignavimų, viršijant daugiametės finansinės programos 4 išlaidų kategorijos „Europos vaidmuo pasaulyje“ įsipareigojimų viršutinę ribą.

               2 straipsnis

               2 150 610 960 EUR įsipareigojimų asignavimų suma, 2017 finansiniais metais mobilizuota iš nenumatytų atvejų rezervo lėšų, kompensuojama iš šių išlaidų kategorijų 2017–2019 m. maržų:

               (a)2017 m.:

               i) 2 išlaidų kategorija „Tvarus augimas. Gamtos ištekliai“ – 850 000 000 EUR;
                  ii) 5 išlaidų kategorija „Administravimas“ – 514 380 960 EUR;

               (b)2018 m.: 5 išlaidų kategorija „Administravimas“ – 570 000 000 mln. EUR;

               (c)2019 m.: 5 išlaidų kategorija „Administravimas“ – 216 230 000 mln. EUR.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

               Jis taikomas nuo 2017 m. sausio 1 d.

               Priimta Briuselyje

                  Europos Parlamento vardu
                        Tarybos vardu

                  Pirmininkas
                        Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 347, 2013 12 20, p. 884.

                     (2)
                  COM(2016) 311, 2016 6 30.

                     (3)
                  OL C 373, 2013 12 20, p. 1.

                     (4)
                  COM(2016) 314, 2016 6 30.

                     (5)
                  COM(2016) 313, 2016 6 30.

                     (6)
                  COM(2016) 385, 2016 6 7.

                     (7)
                  http://www.consilium.europa.eu/lt/meetings/international-summit/2015/11/11-12

                     (8)

                        Šalims pritaikyti paketai, skirti įgyvendinti naują partnerystės modelį. Trumpalaikis tikslas yra apsaugoti pabėgėlius, kad jie liktų arčiau savo namų ir nesileistų į pavojingas keliones.

                     (9)
                  COM(2016) 679 final, 2016 10 17.

                     (10)
                  OL C 373, 2013 12 20, p. 1.

                     (11)
                  2013 m gruodžio 2 d. Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma daugiametė finansinė sistema 2014–2020 m. laikotarpiu (OL L 347, 2013 12 20, p. 884).

                     (12)
                  2016 m. birželio 30 d. Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui dėl 2017 m. finansinės programos techninio patikslinimo pagal BNP pokyčius (COM(2016) 311).