				|

		52011PC0839

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatoma Europos kaimynystės priemonė /* KOM/2011/0839 galutinis - 2011/0405 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO APLINKYBĖS
Bendrosios aplinkybės
Europos Sąjungos sutarties (ES sutarties)
8 straipsnyje numatyta, kad Europos Sąjunga turi plėtoti
ypatingus santykius su kaimyninėmis šalimis siekdama prie ES sienų
sukurti gerovės ir geros kaimynystės erdvę. Europos
kaimynystės politika (EKP) parengta 2004 m. ir yra taikoma
16 į rytus ir pietus nuo ES sienų esančių
partnerių, t. y. Alžyrui, Armėnijai, Azerbaidžanui, Baltarusijai,
Egiptui, Gruzijai, Izraeliui, Jordanijai, Libanui, Libijai, Moldovos
Respublikai, Marokui, Okupuotajai Palestinos Teritorijai, Sirijai, Tunisui ir
Ukrainai. Vykdydama EKP, ES kaimynėms siūlo privilegijuotus
santykius, grindžiamus abipusiu įsipareigojimu puoselėti tokias
vertybes ir principus kaip demokratija ir žmogaus teisės, teisinė
valstybė, geras valdymas, rinkos ekonomikos principai ir darnus
vystymasis, įskaitant veiksmus klimato kaitos srityje. Pagal šią
politiką taip pat numatoma politinė asociacija ir didesnė
ekonominė integracija, didesnis judumas ir glaudesni žmonių ryšiai.
EKP remiama specialia priemone, t. y. Europos kaimynystės ir
partnerystės priemone (EKPP), taikoma 16 minėtų šalių
partnerių ir Rusijai.
Pasiūlymo pagrindas ir tikslai
Nuo EKP ir EKPP įgyvendinimo pradžios
įvyko gana daug esminių pokyčių.
ES santykių su savo kaimynėmis
pokyčiai ir teigiami poslinkiai nuo EKP sukūrimo buvo išanalizuoti ir
įvertinti atliekant EKP strateginę peržiūrą. Todėl
buvo parengta nauja EKP vizija, kaip nurodyta 2011 m. gegužės
25 d. priimtame bendrame Komisijos ir Sąjungos vyriausiojo
įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai komunikate „Naujas
požiūris į kintančią kaimynystę“ ir 2011 m.
birželio 20 d. priimtose Tarybos išvadose. Pagal šį naują
požiūrį reikalaujama didesnę paramą teikti partnerėms,
kurios įsipareigojo kurti demokratinę visuomenę ir vykdyti
reformas laikydamosi principo „daugiau už daugiau“ ir tarpusavio
atskaitomybės principo, taip pat juo užtikrinamas ES santykių su
kaimynėmis strateginės politikos pagrindas.
Nors
EKPP visuotinai pripažinta sėkminga priemone ES politikos kaimynių
atžvilgiu srityje, tačiau atliekant EKP peržiūrą ir kitus
vertinimus, įgyjant patirtį ir dalyvaujant viešose konsultacijose
nustatyta nemažai klausimų, kuriuos ateityje reikės spręsti
atnaujinant priemonę, kad ES atsakas būtų dar veiksmingesnis,
visų pirma:
·
Principo „daugiau už daugiau“ taikymas. Šis principas yra pagrindinis atnaujintos kaimynystės politikos
aspektas. Pagal jį numatoma kur kas didesnė partnerių
diferenciacija pagal jų įsipareigojimus dėl bendrai sutartų
vertybių ir tikslų ir visų pirma dėl partnerystės su
ES, kurią palaikant daugiausia dėmesio skiriama demokratijai ir
bendrai gerovei. Finansinės paskatos ambicingiausiems reformatoriams yra
svarbiausias naujo požiūrio aspektas. Kaip politikos nuostatomis
grindžiama priemonė, būsima Europos kaimynystės priemonė
(EKP) turėtų atitikti šį pagrindinį principą,
ypač programuojant ir skiriant paramą partnerėms.
·
Programavimo proceso sudėtingumas ir
trukmė. Dabartinis programavimo procesas apima
gana daug išsamių konsultacijų ir daug kitų
procedūrinių veiksmų, todėl trunka apie
18 mėnesių. Programavimo proceso trukmė turi neigiamą
poveikį pagalbos aktualumui. Programavimo dokumentų (šalies
strategijos dokumentų) pagal EKPP taikymo sritis atitinka vystomojo
bendradarbiavimo srityje naudojamą formatą, tai reiškia, kad
atliekama išsami padėties analizė atitinkamoje šalyje ir ilginama
proceso trukmė. Tačiau kaimyninėse šalyse tikrovė yra
kitokia, nes daugumos partnerių (šalių, sudariusių su ES
veiksmų planą arba lygiavertiškai nustačiusių bendrus
tikslus) šalies analizė yra kasmet aprašoma specialiose pažangos
ataskaitose, todėl bendra šalies strategijos dokumento dalis tampa
nereikalinga. Todėl yra ir poreikis, ir galimybė supaprastinti,
sutrumpinti ir labiau sutelkti programavimo procesą.
·
Priemonės taikymo sritis. EKPP taikymo sritis, kaip šiuo metu apibrėžiama, yra susijusi su
partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimų, asociacijos
susitarimų arba kitų atitinkamų susitarimų
įgyvendinimu, gero valdymo bei teisingos socialinės ir
ekonominės plėtros rėmimu. Ji taip pat apima išsamų
sąrašą, kurį sudaro 29 teminės bendradarbiavimo sritys,
išdėstytos išsamiai ir vienodai, todėl labai sunku nustatyti pagrindinius
tikslus ir EKP akcentą. Programuojant atsižvelgiama į šį
visapusišką požiūrį, tačiau kai kuriais atvejais politikos
ir bendradarbiavimo darna buvo problema. Būsimas teisės akto dėl
Europos kaimynystės priemonės pasiūlymas padės labiau supaprastinti
priemonės taikymo sritį ir sustiprinti jos ryšius su atitinkamais
vidaus politikos sektoriais, kartu išlaikant dabartinį jos lankstumą.
·
Iš dalies pasenusios įgyvendinimo nuostatos
ir nepakankamai derančios išorės priemonės. Kai kurios dabartinio EKPP reglamento įgyvendinimo skirsnio
dalys yra pasenusios, todėl nebeatitinka kaimynystės pagalbos
įgyvendinimo tvarkos. Taip pat trūksta EKPP įgyvendinimo
nuostatų ir kitų išorės veiksmų priemonių darnos.
Lankstumo mechanizmus būtų galima tobulinti, kad jie atitiktų
naują politinę padėtį. Siekiant išspręsti šiuos klausimus
ir užtikrinti tolesnį teisės aktų suderinimą ir
paprastinimą, parengtas atskiras horizontalusis pagrindų reglamentas,
apimantis visas bendras ir pasikartojančias nuostatas. Šis naujas
horizontalusis reglamentas taip pat apima Europos kaimynystės priemonės
įgyvendinimo ypatumus. Todėl bus galima atnaujinti įgyvendinimo
nuostatas ir spręsti išorės priemonių darnos trūkumo
problemą. Be to, šiuo nauju horizontaliuoju reglamentu bus prisidedama
prie didesnio Sąjungos veiksmų taisyklių aiškumo, veiksmingumo ir
darnos.
·
Tarpvalstybinio bendradarbiavimo nuostatos. Tarpvalstybinis bendradarbiavimas yra ES, EKP partnerių ir
Rusijos santykių skiriamasis požymis, skatinantis įgyvendinti bendras
iniciatyvas taikant bendras taisykles abiejose ES sienų pusėse. Ši
sistema veikia palyginti gerai, tačiau konsultacijose su
suinteresuotosiomis šalimis nustatyta, kad reikia tam tikrų
pokyčių, turinčių poveikį reglamentui. Jie apima
geografinio tinkamumo išplėtimą siekiant įtraukti svarbius
ekonomikos, socialinius ir kultūros centrus, tiesiogiai susijusius su
tinkamu programų veikimu; visapusišką „pasidalijamojo valdymo“
taikymą, įtraukiant valstybes nares kaip finansavimo susitarimus
pasirašiusias šalis; konkrečias šalių partnerių bendro finansavimo
taisykles ir specialų Rusijos statusą. Esminius pakeitimus
reikės atlikti Komisijos reglamente, kuriuo nustatomos tarpvalstybinio
bendradarbiavimo taisyklės, daugiausia susijusios su valdymo metodais.
·
Ryšiai su vidaus priemonėmis (politikos
priemonėmis). Pagal EKP numatoma laipsniška
partnerių asociacija ir ekonominė integracija su ES. Šiame procese ES
vidaus politika ir rinkos ekonomikos principai yra pagrindiniai orientyrai.
Kalbant apie kaimynines šalis, nemažai iniciatyvų turi tarpvalstybinį
aspektą, į kurį iki šiol buvo atsižvelgiama labai ribotai.
Pažymėtina išimtis yra tarpvalstybinis bendradarbiavimas, kuriam vykstant
galima spręsti bendrus uždavinius ir siekti tikslų taikant bendras
taisykles ir telkiant išteklius, gaunamus tiek iš vidaus, tiek iš išorės
ES biudžeto finansavimo šaltinių. Kitose srityse, pvz.,
infrastruktūros, energetikos[1], transporto[2],
MVĮ[3] plėtros ir
pramoninio bendradarbiavimo, įskaitant turizmą, IRT[4],
užimtumo ir socialinės politikos[5], migracijos ir saugumo,
teismų sistemos, kovos su narkotikais, aukštojo mokslo, kultūros,
mokslinių tyrimų ir inovacijų[6], aplinkos, kovos
su klimato kaita veiksmų[7], atsparumo nelaimėms
ir bendradarbiavimo jūrų reikalų srityje, yra galimybių
stiprinti vidaus politikos ir priemonių bei EKP ir Europos
kaimynystės priemonės ryšius. Šiuo atžvilgiu Europos kaimynystės
priemonės reglamentu bus remiamas prioritetinių ES sričių
papildomumas, darna ir integravimas pagal strategiją „Europa 2020“, kartu
neatitraukiant dėmesio nuo pagrindinių EKP tikslų. EKP
partneriams suteikiama galimybė dalyvauti ES agentūrose ir
programose. EKP partnerių dalyvavimo ES agentūrose ir programose
ilgalaikio finansavimo klausimą atitinkamais atvejais reikia tinkamai
spręsti Europos kaimynystės priemonės finansine parama, įskaitant
tinkamų ir tvarių įgyvendinimo mechanizmų kūrimą.
·
Santykių su Rusija plėtojimas. Rusija yra vienintelė EKPP paramos gavėja, kuriai netaikoma
EKP. Kaip ir visos kitos šalys, Rusija turi teisę naudotis tiek dvišaliu
ir daugiašaliu, tiek tarpvalstybiniu EKPP finansavimu. Tačiau atsižvelgiant
į labai pagerėjusią Rusijos fiskalinę būklę
mažiau reikia didelių finansinės paramos sumų. Rusija siekia
lygių partnerių santykių, todėl pati tapo valstybe donore.
Todėl 2007–2013 m. šalis gavo tik labai mažus asignavimus pagal
dvišalį EKPP finansinį paketą. Bendradarbiavimas pagal
daugiašales programas toliau vyksta ir atitinka bendro ES ir Rusijos
finansavimo principą. Pirmiausia Rusija bendrai finansuoja tarpvalstybinio
bendradarbiavimo programas. Tai rodo, kad Rusijos, kaip strateginės
partnerės, pozicija keičiasi, kai bendrai finansuojami projektai
turėtų atitikti abiejų šalių interesus.
Būsima Europos kaimynystės
priemonė turėtų būti suderinta su naująja EKP vizija
ir ja turėtų būti spendžiami konkretūs uždaviniai bei
klausimai, kaip buvo nurodyta pirmiau.
2.           KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
ŠALIMIS REZULTATAI IR POVEIKIO VERTINIMAS
Konsultacijos su suinteresuotosiomis
šalimis
Teisės akto dėl Europos
kaimynystės ir partnerystės priemonės pasiūlymas
grindžiamas išsamių konsultacijų procesu. Šis procesas
apėmė viešas konsultacijas dėl išorės finansavimo, vykdytas
dėl visų ES išorės veiksmų priemonių, bei specialias
konsultacijas, surengtas atliekant strateginę Europos kaimynystės
politikos peržiūrą, ir dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo.
Taip pat surengtos konsultacijos dėl ES vystymosi politikos ateities.
Viešos
konsultacijos dėl ES išorės veiksmų finansavimo
2010 m.
lapkričio 26 d.–2011 m. sausio 31 d. Komisija rengė
viešas konsultacijas dėl būsimo ES išorės veiksmų
finansavimo. Šis procesas buvo grindžiamas internetiniu klausimynu, pateikiamu
kartu su pagrindiniu dokumentu „Koks bus ES išorės veiksmų
finansavimas po 2013 m.?“, kurį parengė Komisija ir Europos
išorės veiksmų tarnyba (EIVT). Iš 220 pastabų, gautų
per šias viešas konsultacijas, matyti platus ir įvairus daugybės
struktūrų, nuomonių ir tradicijų išorės veiksmų
bendruomenėje, spektras.
Dauguma respondentų patvirtino, kad ES
finansine parama kuriama gana didelė pridėtinė vertė
pagrindinėse politikos srityse, finansuojamose ES išorės veiksmų
finansinėmis priemonėmis[8]. ES pridėtinės
vertės kriterijų daugelis respondentų nurodė kaip
pagrindinį būsimą veiksnį: ES turėtų kuo geriau
išnaudoti savo lyginamąjį pranašumą, susijusį su jos veikla
visame pasaulyje, plataus masto kompetencija, koordinavimo tarpininko vaidmeniu
ir masto ekonomija.
Beveik visi respondentai rėmė
paramos gavėjo padėčiai pritaikytą ir patikimais
kriterijais grindžiamą labiau diferencijuotą požiūrį,
kuriuo siekiama padidinti ES finansinių priemonių poveikį. Taip
pat buvo plačiai remiamas sąlyginumas, grindžiamas pagarba žmogaus
teisėms, mažumoms, geram valdymui ir kultūrų raiškos
įvairovei arba paramos gavėjų politikos priemonių kokybe ir
jų gebėjimu bei noru jas įgyvendinti.
Konsultacijos vykstant EKP strateginei
peržiūrai
Europos išorės veiksmų tarnyba,
vykdydama 2010 m. liepos mėn. pradėtą politikos
strateginę peržiūrą, rengė specialias konsultacijas su ES
valstybių narių ir EKP šalių partnerių atstovais.
Konsultacijose buvo sprendžiami EKP finansavimo, pirmiausia taikant Europos
kaimynystės ir partnerystės priemonę, ir ilgalaikės EKP
vizijos bei vidutinės trukmės politikos tikslų klausimai.
Per konsultacijas paaiškėjo, kad EKPP
laikoma staigiu ES pagalbos teikimo tvarkos pokyčiu. Tačiau per jas
taip pat nustatyta, kad ją reikia toliau tobulinti. Daugelis
valstybių narių pabrėžė, kad svarbu labiau derinti
politiką ir pagal šią priemonę teikiamą finansinę
paramą. Keletas respondentų pabrėžė, kad asignavimai
turėtų būti grindžiami veiklos rezultatais. Daugelis
pabrėžė, jog svarbu, kad reaguojant į kylančius poreikius
finansinė parama būtų greitesnė, veiksmingesnė ir
lankstesnė.
Šalys partnerės pabrėžė, kad
ekonominę integraciją, rinkos atvėrimą ir reglamentavimo
konvergenciją reikia papildyti atitinkama finansine parama. Jos taip pat
pabrėžė užsienio investicijų skatinimo svarbą.
Konsultacijos su suinteresuotosiomis
šalimis dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo
Su visomis suinteresuotosiomis šalimis buvo
rengtos konsultacijos dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo. Procesas
pradėtas per 2011 m. vasario mėn. Briuselyje vykusią
tarpvalstybinio bendradarbiavimo konferenciją ir jam vykstant su
suinteresuotosiomis šalimis buvo konsultuojamasi dėl būsimos
reglamentavimo sistemos (įskaitant dėl tarpvalstybinio
bendradarbiavimo įgyvendinimo taisyklių) remiantis 2011 m.
gegužės ir birželio mėn. išplatintu klausimynu. Iš rezultatų
matyti poreikis pritaikyti tam tikras nuostatas siekiant padidinti
tarpvalstybinio bendradarbiavimo veiksmingumą. Siūlomais pakeitimais
siekiama geriau atspindėti ES užsienio politikos prioritetų ir ES
sanglaudos politikos integraciją, visų pirma toliau derinant
tarpvalstybinį bendradarbiavimą prie ES išorės sienų su
Europos teritorinio bendradarbiavimo (ETB) taisyklėmis. Kiti
konsultaciniai posėdžiai kartu su valstybėmis narėmis vyko
2011 m. rugsėjo 20 d. Briuselyje, o kartu su visomis
suinteresuotosiomis šalimis – 2011 m. spalio 18–19 d. Budapešte.
Viešos konsultacijos „ES vystymosi
politikos“ klausimu
Komisija taip pat
paskelbė Žaliąją knygą „Integracinį augimą ir
tvarųjį vystymąsi remianti ES vystymosi politika“ ir
2010 m. lapkričio 15 d.–2011 m. sausio 17 d.
rengė viešas konsultacijas. Daugelis respondentų pabrėžė,
kad oficiali parama vystymuisi[9] sudaro tik labai nedidelę vystymuisi skiriamo finansavimo dalį,
todėl turi būti laikoma viduje sutelktų išteklių, užsienio
investicijų, prekybos ir pinigų pervedimų papildymu. Buvo
paprašyta užtikrinti didesnę ES vystymosi politikos darną, visų
pirma atsižvelgiant į vidutines pajamas gaunančias šalis. Nors iš
esmės pritarta bendram pagalbos programavimui, ji turėtų
būti numatoma laipsniškai, pradedant nuo šalių, kuriose ja
būtų kuriama akivaizdi pridėtinė vertė.
Pasiūlymas
dėl Europos kaimynystės ir partnerystės priemonės
daugiausia grindžiamas šių konsultacijų rezultatais. Prie
pagrindinių aspektų, įtrauktų į persvarstytą
priemonę, priskiriami diferenciacija ir veiklos rezultatais grindžiami
asignavimai, naujas požiūris, susijęs su programavimu bei politikos
ir pagalbos darnos didinimu, tarpvalstybinio bendradarbiavimo taisyklių ir
nuostatų keitimas siekiant padidinti paramos veiksmingumą ir
lankstumą.
Poveikio vertinimas
Specialų būsimos Europos
kaimynystės priemonės vertinimą bendrai parengė Europos
išorės veiksmų tarnyba ir Europos Komisija.
Poveikio vertinime apžvelgtos šios keturios
galimybės:
·
0 galimybė:
„nesiimti jokių ES veiksmų“. ES nutraukia finansinę
paramą, teikiamą taikant specialią kaimyninėms šalims
skirtą priemonę;
·
1 galimybė:
„nedaryti jokių pakeitimų“. Bendradarbiavimas su atitinkamomis
šalimis toliau vyksta pagal esamą EKPP reglamentą;
·
2 galimybė:
„pritaikyti dabartinę sistemą“. Būsimas teisės akto
pasiūlymas turėtų būti grindžiamas dabartiniu EKPP
reglamentu ir keletu esminių jo pakeitimų, atitinkančių
naują politinę padėtį ir konkrečius tikslus. Pagal
šią galimybę yra keletas antrinių galimybių, susijusių
su: diferenciacijos principu; programavimo procesu; šios priemonės taikymo
sritimi bei politikos ir pagalbos darna; tarpvalstybinio bendradarbiavimo
taisyklėmis; įgyvendinimo nuostata, kuria pirmiausia siekiama
sudaryti sąlygas didesniam lankstumui; ryšiais su vidaus politika ir
priemonėmis bei geografine Europos kaimynystės priemonės taikymo
sritimi.
·
3 galimybė:
„pasiūlyti visiškai naują priemonę“, kurios
geografinė taikymo sritis būtų kitokia ir pagal kurią
daugiausia dėmesio būtų skiriama tikslams, kurie būtų
platesnio užmojo nei EKP tikslai arba nuo jų skirtųsi.
Tikėtino ekonominio, socialinio,
ekologinio ir kitokio kiekvienos iš šių galimybių poveikio atžvilgiu
buvo pripažinti šie aspektai:
·
Nutraukus ES veiksmus (0 galimybė) gerokai
sumažėtų poveikis ir kiltų grėsmė iki šiol pasiektam
poveikio tvarumui. Tai taip pat neigiamai paveiktų visus ES santykius su
EKP partnerėmis.
·
Galimybė nedaryti jokių dabartinės
priemonės pakeitimų (1 galimybė) šalyse partnerėse
turėtų įvairų teigiamą ekonominį ir
socialinį poveikį bei poveikį aplinkai.
·
Iš dalies pakeitus priemonę (2 galimybė)
būtų didinamas teigiamas ekonominis, socialinis ir poveikis aplinkai,
pasiektas pagal dabartinę sistemą, ir būtų daromas dar
palankesnis poveikis valdymui, ypač taikant principą „daugiau už
daugiau“.
·
Visiškai naujos priemonės pasiūlymas (3
galimybė) visų pirma turėtų neigiamą poveikį ES
veiksmų suderinamumui su EKP tikslais ir pakenktų ES patikimumui
regione.
Remiantis įvairaus poveikio (visuotinio,
ekonominio, socialinio ir ekologinio) analize ir vertinimu, 0 ir 3
galimybės nebuvo svarstomos kaip perspektyvios galimybės, kurias
pasirinkus būtų daromas teigiamas poveikis ir kurios padėtų
pasiekti EKP tikslus. 2 galimybė turėtų didžiausią
teigiamą poveikį, taip pat ją pasirinkus būtų
didžiausia galimybė dabartinę bendradarbiavimo sistemą
pritaikyti prie naujų politinių sąlygų, EKP tikslų ir
uždavinių, nustatytų atliekant vertinimus ir atsižvelgiant į
įgytą patirtį. 1 galimybė būtų antra
geriausia galimybė, kurią pasirinkus būtų galima išsaugoti
dabartinį teigiamą poveikį, tačiau nebūtų
numatyta nei siekti naujosios EKP tikslų, nei spręsti pagal
dabartinę sistemą nustatytų uždavinių ir
konkrečių problemų.
Todėl priimtiniausia – 2 galimybė.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
ES
sutarties 8 straipsnyje pateikiama EKP bendra idėja ir pagrindas.
Finansavimo priemonės EKP remti, t. y. Europos kaimynystės
priemonės, teisinis pagrindas – SESV[10]
209 straipsnio 1 dalis ir 212 straipsnio
2 dalis.
Subsidiarumas
Subsidiarumo
požiūriu ES lygmens veiksmais sukuriama pagrindinė
pridėtinė vertė, susijusi su daugeliu veiksnių:
·
Kaimyninėse šalyse, kuriose prisiderinimas
prie ES taisyklių ir standartų bei gairių ir priemonių yra
vienas pagrindinių politikos tikslų, ES gali geriausiai suteikti
šią pagalbą. Tam tikra konkreti parama gali būti teikiama tik ES
lygmeniu, pvz., skirta ekonominei integracijai į ES vidaus rinką,
galimybei prisijungti prie Šengeno erdvės arba dalyvavimui ES programose.
Taigi daugumoje EKP šalių ES yra viena svarbiausių bendradarbiavimo
partnerių, kurios vaidmenį plačiai pripažįsta
valstybės narės, tarptautinės finansų įstaigos ir
kitos valstybės donorės. Pagalba ES kaimynėms lygiuotis į
ES politiką, taisykles ir standartus yra pagrindinis EKP šalių
partnerių reformų veiksnys.
·
Kartu su 27 valstybėmis narėmis
veikdama pagal bendrą politiką ir strategiją, ES turi pakankamai
įtakos, kad galėtų spręsti pasaulines problemas.
Nacionalinio lygmens veiksmai gali būti riboti ir pavieniai, kai projektai
dažnai yra per maži, kad būtų galima ką nors tvariai pakeisti.
Valstybių narių darbą optimizavus pasinaudojant ES, ES veiksmus
bus galima geriau koordinuoti ir jie taps veiksmingesni.
·
Biudžeto apribojimų laikotarpiu, kai keletas
valstybių narių apsisprendė pasitraukti iš ištisų
bendradarbiavimo sektorių ir atsisakyti remti tam tikras šalis, ES gali
aktyviai remti demokratiją, taiką, stabilumą, gerovė ir
skurdo mažinimą savo kaimyninėse šalyse. Šiomis aplinkybėmis
vien ekonominiu požiūriu dabar labiau nei kada nors anksčiau
būtų tikslinga paramą nukreipti ES lygmeniu, kuriuo galima
daryti realų poveikį. Dirbti kartu su ES taip pat yra pigiau.
Administracinės išlaidos yra mažesnės nei vidutinės pagrindinių
dvišalės pagalbos valstybių donorių administracinės
išlaidos.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Naujos Europos kaimynystės priemonės
finansavimo iš ES biudžeto dydis turėtų atitinkamai atspindėti
persvarstytos Europos kaimynystės politikos užmojus.
Taigi Europos Komisija savo komunikate
„Strategijos „Europa 2020“ biudžetas“ pasiūlė 2014–2020 m.
laikotarpiu Europos kaimynystės priemonei skirti
18 182 300 000 EUR (dabartinėmis kainomis).
Siekiant užtikrinti jos nuspėjamumą,
trečiųjų šalių aukštojo mokslo veiklos finansavimas pagal
programą „Erasmus visiems“ bus skiriamas vadovaujantis ES išorės
veiksmų tikslais, skiriant 2 daugiamečius asignavimus, kuriais
bus padengti tik pirmųjų ketverių metų ir atitinkamai
likusių 3 metų poreikiai. Į šį finansavimą bus
atsižvelgta atliekant daugiametį orientacinį Europos kaimynystės
priemonės programavimą pagal nustatytus atitinkamų šalių
poreikius bei prioritetus. Paskirstytas lėšas bus galima
peržiūrėti atsižvelgiant į nenumatytas svarbias aplinkybes ar
svarbius politinius pokyčius pagal ES išorės politikos prioritetus.
Šių lėšų naudojimui bus taikomos Europos Parlamento ir Tarybos
reglamento (ES) Nr. [--], kuriuo sukuriama programa „Erasmus visiems“[11], nuostatoms.
Išsamus
apskaičiuotas finansinis šio pasiūlymo poveikis išdėstytas
atskiroje Europos kaimynystės priemonės finansinėje teisės
akto pasiūlymo pažymoje.
5.           PAGRINDINIAI ELEMENTAI
Išsamus konkrečių šio
pasiūlymo nuostatų paaiškinimas
Pagrindiniai šio pasiūlymo elementai
(palyginti su dabartine sistema) ir loginis jų pagrindas:
·
taikyti principą „daugiau už daugiau“ ir tarpusavio
atskaitomybės principą pagal naująją EKP viziją, visų pirma prireikus numatant specialias finansinių
asignavimų ir programavimo proceso diferenciacijos nuostatas;
·
spręsti programavimo proceso
sudėtingumo ir trukmės klausimus siekiant
supaprastinti, sutrumpinti ir labiau sutelkti procesą, ypač EKP
partneriams, kurie veiksmų planuose arba lygiaverčiuose dokumentuose
bendrai sutarė dėl ES strateginių prioritetų;
·
supaprastinti priemonės taikymo sritį, kad būtų pasiekta tinkama priemonės lankstumo ir dėmesio
politikos tikslams bei pagrindinėms bendradarbiavimo sritims pusiausvyra;
·
pritaikyti įgyvendinimo nuostatas ir labiau suderinti išorės priemones;
·
patobulinti tarpvalstybinio bendradarbiavimo
nuostatas siekiant padėti veiksmingai ir greitai
įgyvendinti programas;
·
skatinti glaudesnius ryšius su ES vidaus
priemonėmis ir politika, be kita ko, stiprinant
bendradarbiavimą su Komisija programavimo etape ir atitinkamais atvejais
remti mechanizmus, kuriais būtų galima sutelkti ES biudžeto vidaus ir
išorės išlaidų kategorijų lėšas;
·
reaguoti į plėtojamus santykius su
Rusija iš dalies pakeičiant nuostatas dėl
Rusijos tinkamumo gauti finansavimą pagal Europos kaimynystės
priemonę, siekiant atsižvelgti į konkretų Rusijos, tiek kaip ES
kaimynės, tiek kaip strateginės partnerės, statusą.
Supaprastinimas
Į
pasiūlymą dėl Europos kaimynystės priemonės
įtrauktos nuostatos, kuriomis siekiama daugeliu aspektų supaprastinti
šią priemonę. Šios priemonės taikymo sritis buvo supaprastinta
dabartiniame EKKP reglamente numatytas 29 temines sritis sumažinus iki
šešių konkrečių tikslų. Nauja, supaprastinta, programavimo
priemonė pradėta taikyti daugumoje kaimyninių šalių (bendra
paramos sistema). Šis naujas programavimo dokumentas bus trumpesnis nei
strategijos dokumentai ir orientacinės daugiametės programos, juo bus
išvengta informacijos, esančios teisės (politiniuose) dokumentuose,
kuriais remiami ES ir jos kaimynių santykiai, dubliavimo ir jis
turėtų padėti sutrumpinti programavimo procesą, taigi
sumažinti administracinės išlaidas. Nauju straipsniu, kuriuo suteikiama
galimybė Europos kaimynystės politikos ir ES biudžeto vidaus
išlaidų kategorijos lėšas sutelkti taikant bendras priemonių,
kuriomis pirmiausia sprendžiami tarpvalstybiniai uždaviniai, taisykles, bus
gerokai padidintas veiksmingumas ir sumažintos tokių priemonių
įgyvendinimo administracinės išlaidos.
Šiame
naujame reglamente Komisijos prioritetas, kaip ir dėl kitų
programų, vykdomų pagal daugiametę finansinę programą
(DFP), yra supaprastinti reglamentavimo aplinką ir sudaryti palankesnes
sąlygas naudotis ES pagalba šalims partnerėms ir regionams,
pilietinės visuomenės organizacijoms, MVĮ ir kt., jeigu jos
sieks šio reglamento tikslų.
Siekiant
įgyvendinti naująjį Europos kaimynystės priemonės
reglamentą, paprastesnės ir lanksčios procedūros
turėtų padėti greičiau patvirtinti įgyvendinimo
priemones ir greičiau suteikti pagalbą, visų pirma krizių,
grėsmės, kylančios demokratijai, teisinei valstybei, žmogaus
teisėms ir pagrindinėms laisvėms, arba gaivalinių ar
žmogaus sukeltų nelaimių atvejais. Persvarstytu Finansiniu
reglamentu, kuriame yra itin svarbios nuostatos dėl išorės
veiksmų, taip pat bus sudarytos palankesnės sąlygos
pilietinės visuomenės organizacijoms ir mažosioms įmonėms
dalyvauti finansavimo programose, pvz., supaprastinus taisykles, sumažinus
dalyvavimo išlaidas ir paspartinus sutarties laimėtojo išrinkimo
procedūras. Komisija ketina įgyvendinti šį reglamentą
taikydama naujajame Finansiniame reglamente numatytas naujas lanksčias procedūras.
Be to, papildomas supaprastinimas taip pat bus
užtikrintas parengiant atskirą horizontalųjį pagrindų
reglamentą, kuris apims visas bendras ir pasikartojančias nuostatas
ir užtikrins didesnę išorės veiksmų priemonių darną.
2011/0405 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
kuriuo nustatoma Europos kaimynystės
priemonė
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 209 straipsnio
1 dalį ir 212 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,

įstatymo galią turinčio
teisės akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[12],

atsižvelgdami į Regionų komiteto
nuomonę[13],
laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)
šis reglamentas yra viena iš priemonių,
kuriomis tiesiogiai remiamos Europos Sąjungos išorės politikos
sritys. Juo bus pakeistas 2006 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir
Tarybos reglamentas Nr. 1638/2006, išdėstantis bendrąsias
nuostatas, kurios nustato Europos kaimynystės ir partnerystės
priemonę[14], ir kurio galiojimas
baigiasi 2013 m. gruodžio 31 d.;
(2)
Europos Sąjungos sutarties 8 straipsnyje
numatyta plėtoti ypatingus santykius su kaimyninėmis šalimis siekiant
sukurti Sąjungos vertybėmis grindžiamą gerovės ir geros
kaimynystės erdvę, kuriai būdingi artimi ir taikūs
bendradarbiavimo santykiai;
(3)
Sąjunga, vesdama dialogą ir
bendradarbiaudama su trečiosiomis šalimis, siekia skatinti, plėtoti
ir įtvirtinti laisvės, demokratijos, pagarbos žmogaus teisėms ir
pagrindinėms laisvėms vertybes bei lygybės ir teisinės
valstybės principus, kuriais ji grindžiama;
(4)
nuo įgyvendinimo pradžios Europos
kaimynystės politika padėjo gerokai sustiprinti santykius su šalimis
partnerėmis ir gauti apčiuopiamos naudos tiek Sąjungai, tiek jos
partneriams;
(5)
pagal Europos kaimynystės politiką
Sąjunga kaimyninėms šalims siūlo privilegijuotus santykius,
grindžiamus abipusiu įsipareigojimu puoselėti ir remti demokratijos
ir žmogaus teisių, teisinės valstybės, gero valdymo, rinkos
ekonomikos principų ir darnaus vystymosi vertybes;
(6)
dviem pagrindinėmis iniciatyvomis suformuotas
Europos Sąjungos kaimynystės regioninis bendradarbiavimas:
Sąjungos ir jos rytinių kaimynių Rytų partnerystė bei
Sąjungos ir jos pietinių Viduržemio jūros regiono kaimynių
Viduržemio jūros šalių sąjunga. Šios iniciatyvos – reikšmingas
politinis pagrindas, kuriuo remiantis galima plėtoti bendrų
įsipareigojimų ir atsakomybės principais grindžiamus santykius
su šalimis partnerėmis;
(7)
nuo Europos kaimynystės politikos įgyvendinimo
pradžios ir nuo Europos kaimynystės ir partnerystės priemonės
sukūrimo įvyko gana daug esminių pokyčių. Pavyzdžiui,
sustiprėjo santykiai su partnerėmis, pradėtos regioninės
iniciatyvos, ir regione prasidėjo perėjimo prie demokratijos
procesai. Tai paskatino sukurti naują Europos kaimynystės politikos
viziją, numatytą 2011 m. atlikus visapusišką
strateginę šios politikos peržiūrą. Joje pabrėžiami
pagrindiniai Sąjungos ir kaimyninių šalių bendradarbiavimo
tikslai ir numatoma didesnė parama partnerėms, kurios
įsipareigojo kurti demokratinę visuomenę ir vykdyti reformas
laikydamosi principo „daugiau už daugiau“ ir tarpusavio atskaitomybės
principo;
(8)
parama pagal šią priemonę ir iš Europos
regioninės plėtros fondo turėtų būti teikiama
tarpvalstybinio bendradarbiavimo programoms, vykdomoms palei Europos
Sąjungos išorės sienas tarp šalių partnerių ir
valstybių narių siekiant paremti integruotą ir darnią
kaimyninių pasienio regionų regioninę plėtrą ir
sklandžią teritorinę integraciją visoje Sąjungoje ir su kaimyninėmis
šalimis;
(9)
be to, svarbu skatinti ir lengvinti
bendradarbiavimą bendram Sąjungos ir jos partnerių labui,
pirmiausia telkiant asignavimus pagal Sąjungos biudžeto vidaus ir
išorės priemones, ypač skiriamus tarpvalstybiniam bendradarbiavimui
ir Sąjungos interesus atitinkantiems infrastruktūros projektams,
kurie apims kaimynines šalis ir kitas bendradarbiavimo sritis;
(10)
pasienio regionai, priklausantys Europos
ekonominės erdvės (EEE) šalims, ir Rusijos Federacijos regionai, šiuo
metu dalyvaujantys tarptautinio bendradarbiavimo programose, turėtų
turėti galimybę toliau tai daryti. Taip pat svarbu, kad atitinkami
šalių, kurioms taikoma Pasirengimo narystei pagalbos priemonė,
regionai galėtų dalyvauti tarpvalstybiniame bendradarbiavime. Europos
ekonominės erdvės šalių dalyvavimas tarpvalstybinio
bendradarbiavimo programose toliau turėtų būti grindžiamas
nuosavais ištekliais;
(11)
tikimasi, kad ES valstybės narės ir šalys
partnerės, dalyvaujančios tarpvalstybinio bendradarbiavimo
programose, teiks nacionalinį bendrą finansavimą. Taip bus
stiprinama šalies atsakomybė, didinami programos finansiniai ištekliai ir
palengvinamas vietos veikėjų dalyvavimas;
(12)
tarpvalstybinis bendradarbiavimas padės, esant
reikalui, įgyvendinti esamas ir būsimas makroregionines strategijas;
(13)
parama, kuri besivystančioms kaimyninėms
šalims bus teikiama pagal Europos kaimynystės politikos nustatytą
struktūrą, turėtų atitikti Sąjungos išorės
politikos, ypač jos vystymosi politikos tikslus ir principus,
įskaitant 2005 m. gruodžio 22 d. patvirtintą Tarybos, Taryboje
posėdžiavusių valstybių narių atstovų, Europos
Parlamento ir Komisijos bendrą pareiškimą dėl Europos
Sąjungos vystymosi politikos „Europos konsensusas“;
(14)
bendra ES ir Afrikos strategija yra svarbi
santykiams su Viduržemio jūros regiono Šiaurės Afrikos
kaimynėmis;
(15)
Sąjunga ir jos valstybės narės
turėtų gerinti atitinkamos savo bendradarbiavimo su kaimyninėmis
šalimis politikos darną ir papildomumą. Siekiant užtikrinti, kad
Sąjungos bendradarbiavimas ir valstybių narių bendradarbiavimas
papildytų ir stiprintų vienas kitą, būtų tikslinga
numatyti bendrą programavimą, kuris turėtų būti
atliktas tada, kai tai įmanoma ir aktualu;
(16)
Sąjungos parama pagal šį reglamentą
iš esmės turėtų būti suderinta su atitinkama šalių
partnerių nacionalinėmis, regioninėmis ar vietos strategijomis
ir priemonėmis;
(17)
kaimyninėse šalyse, kuriose prisiderinimas
prie Sąjungos taisyklių ir standartų yra vienas pagrindinių
politikos tikslų, Sąjunga gali geriausiai suteikti šią
paramą. Tam tikra konkreti parama gali būti teikiama tik
Sąjungos lygmeniu;
(18)
be to, kadangi siūlomo reglamento tikslų,
t. y. skatinti aktyvesnį politinį bendradarbiavimą ir
laipsnišką ekonominę Europos Sąjungos ir kaimyninių
valstybių integraciją, valstybės narės negali deramai
pasiekti ir kadangi dėl šio veiksmo masto tų tikslų geriau
siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto
subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame
straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu
neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;
(19)
Europos Sąjungos išorės paramos
finansavimo poreikiai vis didėja, tačiau dėl Sąjungos
ekonominės ir biudžeto būklės tokiai paramai skiriami ištekliai
yra riboti. Todėl Komisija privalo stengtis kuo veiksmingiau naudoti turimus
išteklius naudodama finansines priemones su sverto poveikiu. Tokį
poveikį būtų galima padidinti suteikiant galimybę naudoti
ir pakartotinai panaudoti pagal finansines priemones investuotas ir gautas
lėšas;
(20)
kova su klimato kaita yra vienas didžiulių Sąjungos
laukiančių uždavinių, todėl reikalingi skubūs
tarptautiniai veiksmai. Atsižvelgiant į 2011 m. birželio mėn.
Komisijos DFP komunikate pareikštą ketinimą didinti su klimatu
susijusią Sąjungos biudžeto dalį bent iki 20 proc., šis
reglamentas turėtų padėti siekti šio tikslo;
(21)
lyčių lygybė ir nediskriminavimas
turėtų būti kompleksinis tikslas imantis visų veiksmų
pagal šį reglamentą;
(22)
Sąjunga yra įsipareigojusi palaikydama
santykius su savo viso pasaulio partneriais remti deramą darbą, taip
pat tarptautiniu mastu pripažintų darbo standartų bei
daugiašalių aplinkos apsaugos susitarimų ratifikavimą ir
veiksmingą įgyvendinimą;
(23)
Europos Sąjungos finansiniai interesai
turėtų būti ginami per visą išlaidų ciklą taikant
proporcingas priemones, įskaitant pažeidimų prevenciją,
nustatymą ir tyrimą, prarastų, neteisingai išmokėtų ar
netinkamai panaudotų lėšų grąžinimą ir atitinkamais
atvejais sankcijas. Šios priemonės bus taikomos pagal galiojančius
susitarimus, sudarytus su tarptautinėmis organizacijomis ir
trečiosiomis šalimis;
(24)
siekiant suderinti terminiją su Europos
teritoriniu bendradarbiavimu, tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų
įgyvendinimo dokumentai turėtų būti vadinami bendromis
veiklos programomis;
(25)
siekiant, kad šiame reglamente būtų
galima greitai parodyti Tarybos priimtų politinių sprendimų
rezultatus, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo
290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti
įgaliojimai priimti teisės aktus dėl šio reglamento priede
pateikto valstybių paramos gavėjų sąrašo atnaujinimo;
(26)
nors …. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu
(ES) Nr. …/…[15] (toliau – Bendras įgyvendinimo reglamentas) nustatomos
bendros ES išorės veiksmų priemonių taisyklės ir
procedūros, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo
290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti
deleguotieji įgaliojimai patvirtinti specialias įgyvendinimo
priemones, reikalingas tarpvalstybinio bendradarbiavimo mechanizmams,
nustatytiems šio reglamento III antraštinėje dalyje. Ypač
svarbu, kad Komisija atlikdama parengiamuosius darbus deramai
konsultuotųsi, be kita ko, ir ekspertų lygmeniu. Ruošdama ir rengdama
deleguotuosius aktus Komisija turėtų toliau užtikrinti, kad
susiję dokumentai būtų tuo pačiu metu tinkamai laiku
persiųsti Europos Parlamentui ir Tarybai;
(27)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento
įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti
įgyvendinimo įgaliojimai;
(28)
įgyvendinimo įgaliojimais, susijusiais su
7 straipsnio 1, 2 ir 3 dalimis ir 9 straipsnio 1 dalimi,
turėtų būti naudojamasi vadovaujantis 2011 m. vasario
16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 182/2011,
kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi
įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų
taisyklės ir bendrieji principai[16]. Atsižvelgiant į
šių įgyvendinimo aktų pobūdį, ypač į jų
politinės orientacijos pobūdį arba jų finansines pasekmes,
nagrinėjimo procedūra iš esmės turėtų būti
taikoma jų priėmimui, išskyrus mažos finansinės apimties priemones;
(29)
Europos išorės veiksmų tarnybos
struktūra ir veikimas aprašyti Tarybos sprendime 2010/427/ES,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
I antraštinė dalis. TIKSLAI IR
PRINCIPAI
1 straipsnis
Bendrasis tikslas ir taikymo sritis
1.
Sąjunga siekia, plėtodama ypatingus
santykius, sukurti gerovės ir geros kaimynystės erdvę,
apimančią Europos Sąjungą ir šio reglamento priede
išvardytas šalis ir teritorijas (toliau – šalys partnerės).
2.
Sąjungos parama pagal šį reglamentą
naudojama šalių partnerių labui, taip pat gali būti naudojama
bendram ES ir šalių partnerių labui.
3.
Sąjungos finansavimas taip pat gali būti
naudojamas tam, kad būtų sudarytos sąlygos Rusijos Federacijai
prisidėti prie tarpvalstybinio bendradarbiavimo ir dalyvauti atitinkamose
daugiašalėse programose, siekiant parodyti ypatingą Rusijos
Federacijos – tiek kaip Sąjungos kaimynės, tiek kaip
strateginės regiono partnerės – statusą.
2 straipsnis
Konkretūs Sąjungos paramos tikslai
1.
Parama pagal šį reglamentą yra skatinamas
tvirtesnis politinis Sąjungos ir šalių partnerių
bendradarbiavimas ir laipsniška jų ekonominė integracija, ypač
partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimų, asociacijos
susitarimų ar kitų esamų ir būsimų susitarimų ir
bendrai sutartų veiksmų planų įgyvendinimas.
2.
Sąjungos paramos tikslas visų pirma
turėtų būti:
a)      remti žmogaus teises ir pagrindines
laisves, teisinę valstybę, lygybės principus, kurti tvirtą
ir tvarią demokratiją, skatinti gerą valdymą ir kurti
klestinčią pilietinę visuomenę, įtraukiant socialinius
partnerius;
b)      siekti laipsniškos integracijos į
Sąjungos vidaus rinką ir tvirtesnio sektoriaus ir įvairių
sektorių bendradarbiavimo, be kita ko, derinant teisės aktus ir
priartinant reglamentavimą prie Sąjungos ir kitų atitinkamų
tarptautinių standartų, susijusių su institucijų stiprinimu
ir investicijomis, visų pirma tarpusavio ryšių srityje;
c)      sudaryti sąlygas tinkamai valdomam
žmonių judumui ir skatinti tiesioginius žmonių ryšius;
d)      užtikrinti tvarų ir integracinį
vystymąsi visais aspektais, mažinti skurdą, be kita ko, vystant
privatųjį sektorių, ir skatinti vidaus ekonominę,
socialinę ir teritorinę sanglaudą, kaimo plėtrą, kovos
su klimato kaita veiksmus ir atsparumą gaivalinėms nelaimėms;
e)      skatinti pasitikėjimo stiprinimo ir
kitas priemones, kuriomis būtų prisidedama prie saugumo ir
konfliktų prevencijos bei sprendimo;
f)       stiprinti subregioninio, regioninio ir
kaimyninio lygmens bendradarbiavimą, taip pat tarpvalstybinį
bendradarbiavimą.
3.
Šių tikslų pasiekimas vertinamas
visų pirma remiantis atitinkamais periodiniais ES pranešimais apie šios
politikos įgyvendinimą; 2 dalies a, d ir e punktų
atžvilgiu – tarptautinių organizacijų ir kitų
atitinkamų įstaigų nustatytais atitinkamais rodikliais;
2 dalies b, c ir d punktų atžvilgiu vertinama pagal tai, kaip
šalys partnerės tinkamais atvejais įsisavino ES reglamentavimo
sistemą; 2 dalies c ir f punktų atžvilgiu – pagal
atitinkamų susitarimų ir bendradarbiavimo veiksmų
skaičių. Šie rodikliai, be kita ko, apims tinkamai stebimus
demokratinius rinkimus, korupcijos lygį, prekybos srautus, taip pat
rodiklius, pagal kuriuos bus galima vertinti vidaus ekonominius skirtumus,
įskaitant užimtumo lygį.
4.
Sąjungos parama gali būti naudojama ir
kitose srityse, kai tai atitinka bendruosius Europos kaimynystės politikos
tikslus.
3 straipsnis
Politikos struktūra
1.
Paramos pagal šį reglamentą planavimo ir
įgyvendinimo bendrą politikos struktūrą sudaro partnerystės
ir bendradarbiavimo susitarimai, asociacijos susitarimai ir kiti esami arba
būsimi susitarimai, kuriais nustatomi santykiai su šalimis
partnerėmis, atitinkami komunikatai, Tarybos išvados ir Europos Parlamento
rezoliucijos, taip pat atitinkamos ministrų susitikimų su šalimis
partnerėmis išvados.
2.
Pagrindinės
Sąjungos paramos prioritetų nustatymo gairės yra šalių
partnerių ir Sąjungos bendrai suderinti veiksmų planai ar kiti
lygiaverčiai dokumentai.
3.
Jei nėra 1 dalyje nurodytų
Sąjungos ir šalių partnerių susitarimų, Sąjungos
parama gali būti teikiama, jei ji naudinga siekiant Sąjungos
politikos tikslų, ir ji turi būti programuojama remiantis šiais
tikslais ir atsižvelgiant į atitinkamos šalies poreikius.
4 straipsnis
Diferenciacija, partnerystė ir bendras finansavimas
1.
Pagal šį reglamentą kiekvienai šaliai
partnerei teikiama parama diferencijuojama pagal formą ir sumas,
atsižvelgiant į šalies partnerės įsipareigojimą vykdyti
reformas ir jos pažangą įgyvendinant šias reformas. Tokia
diferenciacija parodo šalies partnerystės su Sąjunga užmojį, jos
pažangą kuriant tvirtą ir tvarią demokratiją, jos
pažangą įgyvendinant suderintus reformos tikslus, šalies poreikius
bei pajėgumą ir galimą Sąjungos paramos poveikį.
2.
Sąjungos
parama pagal šį reglamentą iš esmės nustatoma bendradarbiaujant
su paramos gavėjais. Rengiant, įgyvendinant ir kontroliuojant
Sąjungos paramą atitinkamai bendradarbiauja nacionalinės,
regioninės ir vietos valdžios institucijos, kiti suinteresuotieji
subjektai, pilietinė visuomenė, socialiniai partneriai ir kiti
nevalstybiniai veikėjai.
3.
Šalys
partnerės pagal šį reglamentą teikiamą Sąjungos
paramą iš esmės bendrai finansuoja iš valstybės lėšų,
paramos gavėjų įnašų ar kitų šaltinių. Tas pats
principas taikomas bendradarbiavimui su Rusijos Federacija, ypač
įgyvendinant 6 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytas
programas. Bendro finansavimo reikalavimų gali
būti atsisakoma tinkamai pagrįstais atvejais ir kai tai būtina
siekiant remti pilietinės visuomenės raidą ir nevalstybinius
veikėjus, nepažeidžiant atitikties kitoms sąlygoms, nustatytoms
Finansiniame reglamente.
5 straipsnis
Darna ir valstybių donorių koordinavimas
1.
Įgyvendinant šį reglamentą
užtikrinama darna su kitomis Sąjungos išorės veiksmų sritimis ir
kitomis atitinkamomis Sąjungos politikos kryptimis. Šiuo tikslu pagal
šį reglamentą finansuojamos priemonės, įskaitant Europos
investicijų banko (EIB) valdomas priemones, grindžiamos 3 straipsnio
1 ir 2 dalyse nurodytais bendradarbiavimo politikos dokumentais, taip pat
konkrečiais Sąjungos interesais, politikos prioritetais ir
strategijomis. Tokiomis priemonėmis atsižvelgiama į
įsipareigojimus pagal daugiašalius susitarimus ir tarptautines
konvencijas, kurių šalys Sąjunga ir šalys partnerės yra.
2.
Komisija, valstybės narės ir Europos
investicijų bankas (EIB) užtikrina, kad pagal šį reglamentą
teikiama parama derėtų su kita parama, kurią teikia
Sąjunga, valstybės narės ir Europos investicijų bankas.
3.
Sąjunga ir valstybės narės,
siekdamos didinti teikiamos paramos ir politinio dialogo veiksmingumą ir efektyvumą,
koordinuoja atitinkamas savo paramos programas, vadovaudamosi nustatytais
išorės paramos srities veiklos koordinavimo stiprinimo ir politikos bei
procedūrų derinimo principais. Koordinavimas vyksta rengiant
reguliarias konsultacijas ir dažnai keičiantis reikalinga informacija
įvairiais paramos ciklo etapais, ypač vietos lygmeniu, ir gali
paskatinti numatyti bendro programavimo, deleguoto bendradarbiavimo ir (arba)
pervedimo tvarką.
4.
Sąjunga kartu su valstybėmis narėmis
imasi reikiamų veiksmų, kad užtikrintų tinkamą
koordinavimą ir bendradarbiavimą su daugiašalėmis ir
regioninėmis organizacijomis bei subjektais, įskaitant Europos
finansų įstaigas, tarptautines finansų įstaigas,
Jungtinių Tautų agentūras, fondus ir programas, privačius
ir politinius fondus bei Europos Sąjungai nepriklausančias valstybes
donores.
II antraštinė dalis. ORIENTACINIS
PROGRAMAVIMAS IR LĖŠŲ PASKIRSTYMAS
6 straipsnis
Programų rūšys
1.
Sąjungos parama pagal šį reglamentą
programuojama šiomis priemonėmis:
a)      dvišalės programos, apimančios
paramą vienai šaliai partnerei;
b)      daugiašalės
programos, kuriomis sprendžiami visoms arba daugeliui šalių partnerių
bendri uždaviniai ir dviejų arba daugiau šalių partnerių
regioninio ir subregioninio bendradarbiavimo klausimai ir kurios gali apimti
bendradarbiavimą su Rusijos Federacija;
c)      tarpvalstybinio bendradarbiavimo
programos, kuriomis sprendžiami vienos ar daugiau valstybių narių ir
vienos ar daugiau šalių partnerių ir (arba) Rusijos Federacijos
bendradarbiavimo klausimai ir kurios vykdomos su ES išorės siena
besiribojančiuose regionuose.
2.
Sąjungos parama pagal šį reglamentą
įgyvendinama pagal Bendrą įgyvendinimo reglamentą.
7 straipsnis
Programavimas ir orientacinis lėšų paskirstymas šalies ir
daugiašalėms orientacinėms programoms
1.
Šalims, kuriose yra 3 straipsnio 2 dalyje
nurodyti dokumentai, visapusiška bendra daugiametė paramos sistema
priimama pagal Bendro įgyvendinimo reglamento 15 straipsnio
3 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. Bendroje
paramos sistemoje apžvelgiama su politikos struktūra susijusi pažanga ir
išvardijami Sąjungos paramos prioritetai, daugiausia pasirenkami iš
tų, kurie pateikti 3 straipsnio 2 dalyje nurodytuose
dokumentuose ir šalių partnerių strategijose arba planuose ir kuriuos
Sąjunga reguliariai vertindama nustatė, kad reikalinga parama. Joje
taip pat nustatomas orientacinis jų finansavimo dydis. Bendros paramos
sistemos galiojimo trukmė atitinka 3 straipsnio 2 dalyje
nurodyto atitinkamo dokumento galiojimo trukmę.
2.
Šalims, kuriose nėra 3 straipsnio
2 dalyje nurodytų dokumentų, išsamus programavimo dokumentas,
įskaitant strategiją ir orientacinę daugiametę
programą, priimamas pagal Bendro įgyvendinimo reglamento
15 straipsnio 3 dalyje nurodytą nagrinėjimo
procedūrą. Remiantis atitinkamos šalies padėties ir jos santykių
su Sąjunga analize, dokumente nustatoma Sąjungos atsako strategija,
šalių partnerių strategija arba planai, Sąjungos paramos
prioritetai ir finansavimo, suskirstyto pagal prioritetus, orientacinis dydis.
Atitinkama tokio dokumento trukmė – keleri metai.
3.
Kalbant apie daugiašales programas, išsamus
programavimo dokumentas, įskaitant strategiją ir orientacinę
daugiametę programą, priimamas pagal Bendro įgyvendinimo
reglamento 15 straipsnio 3 dalyje nurodytą nagrinėjimo
procedūrą. Jame nustatomi Sąjungos paramos regionui arba
subregionui prioritetai ir finansavimo, suskirstyto pagal prioritetus,
orientacinis dydis. Atitinkama tokio dokumento trukmė – keleri metai.
4.
Esant reikalui, 1 dalyje nurodyti bendros
paramos sistemos dokumentai peržiūrimi ir gali būti taisomi pagal
Bendro įgyvendinimo reglamento 15 straipsnio 3 dalyje
nurodytą nagrinėjimo procedūrą. Įpusėjus 2 ir
3 dalyse nurodytų programavimo dokumentų įgyvendinimo
laikotarpiui arba kada būtina, jie yra persvarstomi ir gali būti
pataisyti pagal tą pačią nustatytą procedūrą.
5.
Finansiniai asignavimai šalies ir daugiašalėms
programoms nustatomi pagal skaidrius ir objektyvius kriterijus,
atitinkančius 4 straipsnio 1 dalyje nurodytą
diferenciacijos principą.
6.
Kai reikia įgyvendinti veiksmingesnes
priemones bendram Sąjungos ir šalių partnerių labui, tokiose
srityse, kaip tarpvalstybinis bendradarbiavimas ir tarpusavio ryšiai,
finansavimą pagal šį reglamentą galima sujungti su finansavimu,
numatytu pagal kitus atitinkamus Sąjungos reglamentus, kuriais nustatomos
finansinės priemonės. Šiuo atveju Komisija sprendžia, kurį
bendrą taisyklių rinkinį taikyti įgyvendinimui.
7.
Įsipareigojusios savo paramą bendrai su
ES programuoti valstybės narės ir kitos valstybės donorės
dalyvauja programavimo procese. Prireikus programavimo dokumentai taip pat gali
apimti jų indėlį.
8.
Jei valstybės narės ir kitos
valstybės donorės įsipareigoja bendrai programuoti savo
paramą, bendru daugiamečiu programavimo dokumentu galima pakeisti
1 dalyje nurodytą bendrą paramos sistemą ir 2 bei 3 dalyse
nurodytus programavimo dokumentus, jeigu jis atitinka šiomis nuostatomis
nustatytus reikalavimus.
9.
Ištikus krizei ar kilus grėsmei demokratijai,
teisinei valstybei, žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms,
kilus gaivalinėms ar žmogaus sukeltoms nelaimėms, gali būti
atlikta programavimo dokumentų ad hoc peržiūra. Tokia skubia
peržiūra užtikrinama, kad pagal šį reglamentą teikiama
Sąjungos parama derėtų su parama, teikiama pagal kitas
Sąjungos finansines priemones. Atlikus skubią peržiūrą gali
būti priimti persvarstyti programavimo dokumentai. Tokiu atveju per
mėnesį nuo priėmimo Komisija siunčia persvarstytus
programavimo dokumentus susipažinti Europos Parlamentui ir Tarybai.
III antraštinė dalis. TARPVALSTYBINIS
BENDRADARBIAVIMAS
8 straipsnis
Geografinis tinkamumas
1.
6 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytos
tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos gali būti sukurtos:
a)      sausumos sienoms, apimant NUTS 3 ar
atitinkamą lygį atitinkančius teritorinius vienetus,
esančius prie sausumos sienų tarp valstybių narių,
šalių partnerių ir (arba) Rusijos Federacijos;
b)      jūrų sienoms, apimant NUTS 3 ar
atitinkamą lygį atitinkančius teritorinius vienetus,
esančius prie jūrų sienų tarp valstybių narių,
šalių partnerių ir (arba) Rusijos Federacijos, kuriuos skiria daugiausia
150 km, nedarant įtakos galimiems pakeitimams, kurie būtini
bendradarbiavimo veiksmų darnai ir tęstinumui užtikrinti;
c)      aplink jūros baseiną, apimant
NUTS 2 ar atitinkamą lygį atitinkančius pakrantės
teritorinius vienetus, besiribojančius su valstybėmis narėmis ir
šalimis partnerėmis ir (arba) Rusijos Federacija bendru jūros
baseinu.
2.
Siekiant užtikrinti esamų bendradarbiavimo
schemų tęstinumą ir kitais pagrįstais atvejais
teritoriniams vienetams, besiribojantiems su 1 dalyje nurodytais
teritoriniais vienetais, gali būti leista dalyvauti tarpvalstybinio
bendradarbiavimo veikloje.
3.
Tinkamai pagrįstais atvejais svarbūs
socialiniai, ekonominiai arba kultūriniai centrai, nesiribojantys su
teritoriniais vienetais, gali būti įtraukti, jeigu toks dalyvavimas
padėtų siekti programavimo dokumente nustatytų tikslų.
4.
Kai programos rengiamos pagal 1 dalies
b punktą, Europos Komisija, pasitarusi su partneriais, gali
pasiūlyti išplėsti geografinio tinkamumo kriterijų ir jį
taikyti visam NUTS 2 lygio teritoriniam vienetui, kurio teritorijoje
išsidėstęs NUTS 3 lygio teritorinis vienetas.
9 straipsnis
Tarpvalstybinio bendradarbiavimo programavimas ir lėšų paskirstymas
1.
Programavimo dokumentas rengiamas siekiant
nustatyti:
a)      strateginius tikslus, kurių turi
būti siekiama tarpvalstybiniu bendradarbiavimu;
b)      bendros veiklos programų, kurias
reikia sukurti, sąrašą;
c)      orientacinį išteklių
paskirstymą tarp sausumos ir jūrų sienos programų,
nurodytų 8 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose, ir
jūros baseino programų, nurodytų 8 straipsnio 1 dalies
c punkte;
d)      orientacinį daugiametį
lėšų paskirstymą kiekvienai bendrai veiklos programai;
e)      teritorinius vienetus, tinkamus dalyvauti
kiekvienoje bendroje veiklos programoje, ir 8 straipsnio 2, 3 ir
4 dalyse nurodytus regionus bei centrus;
f)       orientacinį lėšų
paskirstymą siekiant prireikus remti horizontaliuosius gebėjimų
stiprinimo veiksmus, ryšių kūrimą ir keitimąsi vykdant
programas įgyta patirtimi;
g)      įnašus į tarpvalstybines
programas, sukurtas pagal […] Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą
(ES) Nr. […] dėl konkrečių Europos regioninės
plėtros fondo paramos Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslui
nuostatų[17], kuriose dalyvauja šalys
partnerės ir (arba) Rusijos Federacija.
Programavimo dokumentas apima septynerių
metų laikotarpį ir Komisija jį priima pagal Bendro
įgyvendinimo reglamento 15 straipsnio 3 dalyje nurodytą
nagrinėjimo procedūrą. Įpusėjus jo įgyvendinimo
laikotarpiui arba kada būtina, jis yra persvarstomas ir gali būti
pataisytas pagal tą pačią šiame straipsnyje nustatytą
procedūrą.
2.
Bendros veiklos programos bendrai finansuojamos iš
Europos regioninės plėtros fondo. Bendra įnašų iš Europos
regioninės plėtros fondo suma nustatoma pagal […] Europos Parlamento
ir Tarybos reglamento (ES) Nr. […] dėl konkrečių Europos
regioninės plėtros fondo paramos Europos teritorinio bendradarbiavimo
tikslui nuostatų[18] 4 straipsnio
4 dalį. Šio reglamento nuostatos taikomos šio bendro finansavimo
naudojimui.
3.
Pagal pasirengimo narystei priemonę gali
būti bendrai finansuojamos bendros veiklos programos, kuriose dalyvauja
pagal šią priemonę reikalavimus atitinkančios šalys. Šio
reglamento nuostatos taikomos šio bendro finansavimo naudojimui.
4.
Orientacinis lėšų paskirstymas bendroms
veiklos programoms visų pirma grindžiamas tinkamų rajonų gyventojų
skaičiumi. Nustatant orientacinius asignavimus gali būti daromi
patikslinimai, siekiant parodyti reikalingą pusiausvyrą tarp Europos
regioninės plėtros fondo įnašų ir įnašų,
skirtų iš šios priemonės biudžeto, taip pat atsižvelgiama į
kitus veiksnius, turinčius įtakos bendradarbiavimo intensyvumui,
pvz., specifinius pasienio regionų ypatumus ir jų pajėgumą
valdyti ir įsisavinti Sąjungos paramą.
10 straipsnis
Bendros veiklos programos
1.
Tarpvalstybinis bendradarbiavimas
įgyvendinamas vykdant daugiametes bendras veiklos programas, taikomas
pasienio zonos arba pasienio zonų grupių bendradarbiavimui ir
sudarytas iš daugiamečių priemonių, kuriomis įgyvendinama
nuosekli prioritetų visuma ir kurios gali būti įgyvendintos
pasinaudojant Sąjungos parama. Bendros veiklos programos grindžiamos
9 straipsnyje nurodytu programavimo dokumentu. Jose pateikiama valdymo ir
kontrolės sistemų aprašo santrauka, apimanti 11 straipsnio
2 dalyje ir 12 straipsnio 2 dalyje nurodytus elementus.
2.
Bendros veiklos programos, skirtos sausumos ir
jūrų pasienio zonoms, yra nustatomos kiekvienai pasienio zonai
atitinkamu teritoriniu lygiu ir apima reikalavimus atitinkančius vienos ar
daugiau valstybių narių, vienos ar daugiau šalių partnerių
ir (arba) Rusijos Federacijos teritorinius vienetus.
3.
Jūrų baseinams skirtos bendros veiklos
programos yra daugiašalės, nustatomos atitinkamu teritoriniu lygiu ir
apima reikalavimus atitinkančius teritorinius vienetus,
besiribojančius su bendru jūros baseinu, priklausančiu kelioms
dalyvaujančioms valstybėms, įskaitant bent vieną
valstybę narę, vieną šalį partnerę ir (arba) Rusijos
Federaciją. Jos gali apimti dvišalius veiksmus, kuriais remiamas vienos
valstybės narės, vienos šalies partnerės ir (arba) Rusijos
Federacijos bendradarbiavimas.
4.
Per vienerius metus nuo 9 straipsnyje nurodyto
programavimo dokumento patvirtinimo dalyvaujančios valstybės
Komisijai kartu pateikia pasiūlymus dėl bendrų veiklos
programų. Komisija kiekvieną bendrą veiklos programą
patvirtina įvertinusi, ar ji atitinka šį reglamentą, programavimo
dokumentą ir įgyvendinimo taisykles.
5.
Šalių, išskyrus šalis partneres, Rusijos
Federaciją arba valstybes nares, regionai, besiribojantys su reikalavimus
atitinkančiais regionais, kaip apibrėžta 8 straipsnio
1 dalies a ir b punktuose, arba su bendru jūros baseinu,
dėl kurio yra parengiama bendra veiklos programa, gali būti
įtraukti į tokią programą ir pasinaudoti Sąjungos
parama 9 straipsnyje minimame programavimo dokumente nustatytomis
sąlygomis.
6.
Komisija ir dalyvaujančios šalys imasi
tinkamų priemonių, siekdamos užtikrinti, kad pagal šį
reglamentą nustatytos jūros baseino programos ir pagal
Reglamentą (ES) Nr. […] nustatytos tarpvalstybinės
bendradarbiavimo programos bei programos, kurios apima iš dalies tas
pačias geografines teritorijas, visapusiškai papildytų ir
stiprintų viena kitą.
7.
Dalyvaujančių šalių arba Komisijos
iniciatyva bendros veiklos programos gali būti peržiūrimos, pvz.,
dėl tokių priežasčių:
–       pasikeitę bendradarbiavimo
prioritetai, socialinė ir ekonominė raida;
–       atitinkamų priemonių
įgyvendinimo rezultatai ir kontrolės bei vertinimo proceso
rezultatai;
–       būtinybė koreguoti turimų
lėšų sumas ir perskirstyti išteklius.
8.
Priėmus bendras veiklos programas, Komisija
sudaro finansavimo susitarimus su šalimis partnerėmis ir (arba) Rusijos Federacija.
Į finansavimo susitarimą įtraukiamos teisinės nuostatos,
būtinos bendrai veiklos programai įgyvendinti, ir jį taip pat
gali pasirašyti kitos dalyvaujančios šalys bei 12 straipsnio
2 dalies c punkte nurodyta valdymo institucija.
Prireikus sudaromas dalyvaujančių
šalių ir valdymo institucijos susitarimo memorandumas siekiant nustatyti
konkrečius šalies finansinius įsipareigojimus.
9.
Jeigu bent viena šalis partnerė pasirašo
finansavimo susitarimą, nustatoma bendra veiklos programa, kurioje
dalyvauja daugiau nei viena šalis partnerė. Nustatytoje programoje
nurodytos kitos šalys partnerės gali bet kuriuo metu prisijungti prie
programos pasirašydamos finansavimo susitarimą.
10.
Jeigu dalyvaujanti šalis įsipareigoja bendrai
finansuoti programą, bendroje veiklos programoje paaiškinama bendro
finansavimo teikimo, naudojimo ir priežiūros tvarka. Visos
dalyvaujančios šalys pasirašo atitinkamą finansavimo susitarimą.

11.
Bendrose veiklos programose taip pat gali būti
numatytas finansinis priemonių įnašas ir finansinis įnašas
priemonėms, kuriomis dotacijas būtų galima derinti laikantis
šių priemonių taisyklių, jeigu taip būtų padedama
siekti programų prioritetų.
12.
Laikydamosi partnerystės principo
dalyvaujančios šalys kartu pasirenka Sąjungos paramos veiksmus,
atitinkančius bendrų veiklos programų prioritetus bei priemones.
13.
Ypatingais ir tinkamai pagrįstais atvejais,
kai:
a) bendra veiklos programa negali būti
pateikta dėl dalyvaujančių šalių arba Europos Sąjungos
ir šalies partnerės santykių problemų;
arba
b) dalyvaujančios šalys iki galutinio
2017 m. birželio 30 d. termino dar nebūna Komisijai
pristačiusios bendros veiklos programos;
arba
c) nė viena programoje numatyta šalis
partnerė iki metų pabaigos po programos patvirtinimo nepasirašo
atitinkamo finansavimo susitarimo;
Komisija, pasikonsultavusi su atitinkama (-omis)
valstybe (-ėmis) nare (-ėmis), imasi būtinų veiksmų,
kad šiai valstybei (-ėms) narei (-ėms) pagal Reglamento
(EB) Nr. [...] 4 straipsnio 7 ir 8 dalis būtų
leidžiama naudotis Europos regioninės plėtros fondo įnašu į
bendrą veiklos programą.
14.
Biudžetiniai įsipareigojimai tarpvalstybinio
bendradarbiavimo veiksmams, besitęsiantiems ilgiau nei vienus finansinius
metus, gali būti išskirstomi keleriems metams į kasmetines dalis.
11 straipsnis
Bendrų veiklos programų valdymas
1.
Bendros veiklos programos paprastai
įgyvendinamos taikant pasidalijamąjį valdymą su
valstybėmis narėmis. Dalyvaujančios šalys taip pat gali
pasiūlyti įgyvendinimą netiesiogiai valdant subjektui, nurodytam
Finansiniame reglamente, ir laikantis 12 straipsnio 2 dalyje
nurodytų įgyvendinimo taisyklių.
2.
Komisija, remdamasi turima informacija, pasitenkina
tuo, kad valstybė narė pasidalijamojo valdymo atveju arba šalis
partnerė ar tarptautinė organizacija netiesioginio valdymo atveju
įdiegia ir naudoja valdymo ir kontrolės sistemas, kurios atitinka
Finansinį reglamentą, šį reglamentą ir jo įgyvendinimo
taisykles, nurodytas 12 straipsnio 2 dalyje.
3.
Atitinkamos valstybės narės, šalys
partnerės ir tarptautinės organizacijos užtikrina veiksmingą
savo valdymo ir kontrolės sistemos veikimą, pagrindinių
operacijų teisėtumą ir tvarkingumą ir patikimo finansų
valdymo principo laikymąsi. Jos atsako už programų valdymą ir
kontrolę.
4.
Komisija gali pareikalauti, kad atitinkama
valstybė narė, šalis partnerė arba tarptautinė organizacija
išnagrinėtų Komisijai pateiktą skundą dėl pagal
šią antraštinę dalį remiamų operacijų pasirinkimo ar
įgyvendinimo arba dėl valdymo ir kontrolės sistemos veikimo.
5.
Kad bendros veiklos programos būtų
tinkamai paruoštos įgyvendinti, po bendrų veiklos programų
pateikimo Komisijai patiriamos išlaidos laikomos atitinkančiomis
reikalavimus ne anksčiau kaip nuo 2014 m. sausio 1 d.
6.
Kai tinkamumas ribojamas pagal Bendro
įgyvendinimo reglamento 8 straipsnio 7 dalį, 1 dalyje
nurodytas subjektas, galintis skelbti kvietimus teikti paraiškas ir kvietimus
dalyvauti konkursuose, turi teisę tokiu atveju pripažinti tinkamais
konkurso dalyvius, pareiškėjus ir kandidatus iš reikalavimų
neatitinkančių šalių arba reikalavimų neatitinkančios
kilmės prekes pagal Bendro įgyvendinimo reglamento 9 straipsnio
3 dalį.
12 straipsnis
Tarpvalstybinio bendradarbiavimo įgyvendinimo taisyklės
1.
Įgyvendinimo taisyklės, kuriomis
nustatomos konkrečios šios antraštinės dalies įgyvendinimo
nuostatos, yra patvirtinamos deleguotuoju aktu 14 straipsnyje nurodyta
tvarka.
2.
Įgyvendinimo
taisyklėse numatyti dalykai apima nuostatas dėl:
a)      bendro finansavimo proporcijos ir metodų;

b)      bendrų veiklos programų
rengimo, keitimo ir baigimo;
c)      vaidmens ir funkcijų, kurias atlieka
programos struktūros: bendras stebėsenos komitetas, valdymo
institucija ir jos bendras techninis sekretoriatas bei bendri atrankos
komitetai, įskaitant jų padėtį, veiksmingą
identifikavimą, atskaitomybę ir atsakomybę, valdymo ir
kontrolės sistemų aprašą bei Sąjungos paramos techninio ir
finansinio valdymo sąlygas, įskaitant išlaidų atitiktį
reikalavimams;
d)      susigrąžinimo procedūrų;
stebėjimo ir vertinimo;
e)      matomumo ir informavimo veiklos;
f)       pasidalijamojo ir netiesioginio valdymo,
kaip nurodyta Bendro įgyvendinimo reglamento 6 straipsnio
2 dalyje.
IV antraštinė dalis. BAIGIAMOSIOS
NUOSTATOS
13 straipsnis
Priedo atnaujinimas
Šio reglamento priede pateikiamas šalių
paramos gavėjų sąrašas gali būti atnaujintas Tarybai
priėmus politinius sprendimus dėl kaimynystės politikos taikymo
srities. Priedo pakeitimas priimamas deleguotuoju aktu pagal
14 straipsnį.
14 straipsnis
Naudojimasis įgaliojimais
1.
12 ir 13 straipsniuose nurodyti
įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus suteikiami šio reglamento
galiojimo laikotarpiui.
2.
Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo
metu panaikinti įgaliojimus priimti deleguotuosius aktus. Sprendimu
dėl įgaliojimų panaikinimo nutraukiami tame sprendime nurodyti
įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja
kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame
leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis neturi
poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų teisėtumui.
3.
Priėmusi deleguotąjį aktą,
Komisija apie jį vienu metu praneša ir Europos Parlamentui, ir Tarybai.
4.
Deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju,
jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie
šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia
prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui tiek Europos
Parlamentas, tiek Taryba praneša Komisijai, kad neprieštaraus. Europos
Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem
mėnesiais.
15 straipsnis
Komitetas
Komisijai padeda Europos kaimynystės
priemonės komitetas. Tas komitetas yra Reglamente (ES) Nr. 182/2011
apibrėžtas komitetas.
16 straipsnis
Priede neišvardytos trečiosios šalies dalyvavimas
1.
Deramai pagrįstais atvejais ir siekdama
užtikrinti Sąjungos finansavimo nuoseklumą ir veiksmingumą arba
puoselėti regioninį arba tarpregioninį bendradarbiavimą,
Komisija gali nuspręsti išplėsti veiksmų tinkamumą ir juos
taikyti šalims, teritorijoms ir regionams, kurie priešingu atveju nebūti
tinkami finansuoti. Nepaisant Bendro įgyvendinimo reglamento
8 straipsnio 1 dalies nuostatų, atitinkamų šalių,
teritorijų ir regionų fiziniai ir juridiniai asmenys gali dalyvauti
procedūrose, kuriomis įgyvendinami tokie veiksmai.
2.
Ši galimybė gali būti numatyta
7 straipsnyje nurodytuose programavimo dokumentuose.
17 straipsnis
Sąjungos
paramos sustabdymas
Nepažeidžiant nuostatų dėl paramos
sustabdymo partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimuose ir asociacijos
susitarimuose su šalimis partnerėmis ir regionais partneriais, kai šalis
partnerė nesilaiko demokratijos, teisinės valstybės ir pagarbos
žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms principų,
Sąjunga kviečia atitinkamą šalį surengti konsultacijas siekiant
rasti abiem šalims priimtiną sprendimą, išskyrus ypatingos skubos
atvejus. Jei konsultacijose su atitinkama šalimi nerandama abiem šalims
priimtino sprendimo, jei konsultacijų atsisakoma arba yra ypatingos skubos
atvejis, Taryba gali imtis atitinkamų priemonių pagal Sutarties
dėl Europos Sąjungos veikimo 215 straipsnio 1 dalį,
kurioms galima visiškai arba iš dalies sustabdyti Sąjungos paramą.
18 straipsnis
Orientacinė finansavimo suma
1.
Šiam reglamentui įgyvendinti gaunamas
finansinis paketas 2014–2020 m. yra 18 182 300 000 EUR
(dabartinėmis kainomis). Iki 5 proc. finansinio paketo skiriama
tarpvalstybinio bendradarbiavimo programoms, nurodytoms 6 straipsnio
1 dalies c punkte.
2.
Metinius asignavimus pagal finansinę
programą tvirtina biudžeto valdymo institucija.
3.
Kaip nurodyta programos „Erasmus visiems“ reglamento
13 straipsnio 2 dalyje, siekiant skatinti aukštojo mokslo
tarptautinį matmenį, orientacinė 1 812 100 000 EUR suma pagal
skirtingas išorės veiksmų priemonių (Vystomojo bendradarbiavimo
priemonės, Europos kaimynystės priemonės, Europos pasirengimo
narystei pagalbos priemonės, partnerystės priemonės ir Europos
plėtros fondo) bus skirta veiklai, susijusiai su judumu mokymosi tikslais
į ES nepriklausančias šalis ir iš jų, ir bendradarbiavimui bei
dialogui politikos klausimais su šių šalių valdžios institucijomis,
įstaigomis ir organizacijomis. naudojant šias lėšas bus taikomos
„Erasmus visiems“ reglamento nuostatos.
Lėšos bus skiriamos du kartus: pirmiesiems
ketveriems metams ir likusiems trejiems metams. Šios lėšos bus parodytos
daugiamečiame orientaciniame šių priemonių biudžete,
atsižvelgiant į nustatytus atitinkamų šalių poreikius ir
prioritetus. Paskirstytas lėšas bus galima peržiūrėti
atsižvelgiant į nenumatytas svarbias aplinkybes ar svarbius politinius
pokyčius pagal ES išorės politikos prioritetus.
19 straipsnis
Europos išorės veiksmų tarnyba
Šis reglamentas taikomas pagal Tarybos
sprendimą (ES) Nr. 2010/427/ES, kuriuo nustatoma Europos išorės
veiksmų tarnybos struktūra ir veikimas.
20 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja
trečią dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje. Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir
tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
PRIEDAS
1 straipsnyje minimos šalys
partnerės
Alžyras
Armėnija
Azerbaidžanas
Baltarusija
Egiptas
Gruzija
Izraelis
Jordanija
Libanas
Libija
Moldovos Respublika
Marokas
Okupuotoji Palestinos Teritorija (OPT)
Sirija
Tunisas
Ukraina
FINANSINĖ EUROPOS
KAIMYNYSTĖS PRIEMONĖS
TEISĖS AKTO PAŽYMA
1.           PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
STRUKTŪRA
              1.1.    Pasiūlymo (iniciatyvos) pavadinimas
              1.2.    Atitinkama
(-os) politikos sritis (-ys) VGV / VGB sistemoje
              1.3.    Pasiūlymo
(iniciatyvos) pobūdis
              1.4.    Tikslas
(-ai)
              1.5.    Pasiūlymo
(iniciatyvos) pagrindas
              1.6.    Trukmė
ir finansinis poveikis
              1.7.    Numatomas
(-i) valdymo metodas (-ai)
2.           VALDYMO PRIEMONĖS
              2.1.    Priežiūros
ir atskaitomybės taisyklės
              2.2.    Valdymo
ir kontrolės sistema
              2.3.    Sukčiavimo
ir pažeidimų prevencijos priemonės
              2.4.    Kontrolės
priemonių išlaidų ir naudos apskaičiavimas
3.           NUMATOMAS PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
FINANSINIS POVEIKIS
              3.1.    Atitinkama
(-os) daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija (-os)
ir biudžeto išlaidų eilutė (-ės)
              3.2.    Numatomas
poveikis išlaidoms
              3.2.1. Numatomo poveikio išlaidoms suvestinė
              3.2.2. Numatomas
poveikis veiklos asignavimams
              3.2.3. Numatomas
poveikis administracinio pobūdžio asignavimams
              3.2.4. Suderinamumas
su dabartine daugiamete finansine programa
3.2.5. Trečiųjų šalių
finansinis įnašas
              3.3.    Numatomas
poveikis įplaukoms
FINANSINĖ TEISĖS AKTO
PASIŪLYMO PAŽYMA
1.           PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
STRUKTŪRA
1.1         Pasiūlymo (iniciatyvos)
pavadinimas
 Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. XXX, kuriuo nustatoma Europos kaimynystės priemonė (EKP), pasiūlymas;
1.2.        Atitinkama (-os) politikos
sritis (-ys) VGV / VGB sistemoje[19]
19 antraštinė dalis. Išorės santykiai
19 08 veiklos rūšis: Europos kaimynystės politika ir santykiai su Rusija
Šio
biudžeto 19 08 skyriaus antraštinė dalis atitinka dabartinę
2007–2013 m. finansinių priemonių struktūrą.
Siūloma 2014–2020 m. išsaugoti tą pačią 19 08
veiklos rūšį, tačiau šio skyriaus antraštinę dalį
pakeisti taip:
19 08: Europos
kaimynystės priemonė
1.3.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pobūdis
X pasiūlymas (iniciatyva) susijęs (-usi)
su nauja priemone
¨ Pasiūlymas
(iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja priemone, kuri bus priimta
įgyvendinus bandomąjį projektą ir (arba) atlikus
parengiamuosius veiksmus[20]
¨ Pasiūlymas (iniciatyva) susijęs (-usi) su esamos
priemonės galiojimo pratęsimu
¨ Pasiūlymas
(iniciatyva) susijęs (-usi) su priemone, perorientuota į
naują priemonę
1.4.        Tikslai
1.4.1.     Komisijos
daugiametis (-čiai) strateginis (-iai) tikslas (-ai),
kurio (-ių) siekiama šiuo pasiūlymu (šia iniciatyva)
Europa pasaulyje. Didinti mūsų
įtaką pasaulinėje arenoje
1.4.2.     Konkretus (-ūs)
tikslas (-ai) ir atitinkama VGV / VGB veikla
Europos
kaimynystės politika siekiama prie ES sienų nustatyti gerovės ir
geros kaimynystės erdvę, visų pirma sustiprinant
įvairių sektorių politinę asociaciją, ekonominę
integraciją ir glaudų bendradarbiavimą. 2014–2020 m. ES
toliau rems šiuos tikslus taikydama specialią finansinę priemonę –
Europos kaimynystės priemonę (EKP), kuria bus pakeista 2006 m.
nustatyta Europos kaimynystės ir partnerystės priemonė. Taikant
Europos kaimynystės priemonę, didžioji finansavimo dalis partneriams
bus skirta iš ES biudžeto.
Bendrijos
parama pagal šį reglamentą yra skatinamas aktyvesnis politinis
Europos Sąjungos ir šalių partnerių bendradarbiavimas ir
laipsniška jų ekonominė integracija, ypač partnerystės ir
bendradarbiavimo susitarimų, asociacijos susitarimų ar kitų
esamų ir būsimų susitarimų bei bendrai sutartų
veiksmų planų įgyvendinimas.
Sąjungos
paramos tikslas visų pirma turėtų būti:
a) remti
žmogaus teises ir pagrindines laisves, teisinę valstybę, lygybės
principus, kurti tvirtą ir tvarią demokratiją, skatinti
gerą valdymą ir kurti klestinčią pilietinę
visuomenę, įtraukiant socialinius partnerius;
b) siekti
laipsniškos integracijos į Sąjungos vidaus rinką ir tvirtesnio
sektoriaus ir įvairių sektorių bendradarbiavimo, be kita ko,
suderinant teisės aktus ir priartinant reglamentavimą prie
Sąjungos ir kitų atitinkamų tarptautinių standartų,
susijusių su institucijų stiprinimu ir investicijomis, visų
pirma tarpusavio ryšių srityje;
c) sudaryti
sąlygas tinkamai valdomam žmonių judumui ir skatinti
įvairių lygmenų tiesioginius žmonių ryšius;
d) užtikrinti
tvarų ir integracinį vystymąsi visais aspektais, mažinti
skurdą ir kurti darbo vietas, be kita ko, vystant privatųjį
sektorių; skatinti vidaus ekonominę, socialinę ir
teritorinę sanglaudą, kaimo plėtrą, kovos su klimato kaita
veiksmus ir atsparumą nelaimėms;
e) stiprinti
pasitikėjimo stiprinimo ir kitas priemones, kuriomis būtų
prisidedama prie saugumo ir konfliktų prevencijos bei sprendimo;
f)
subregioninio, regioninio ir kaimyninio lygio bendradarbiavimas, taip pat
tarpvalstybinis bendradarbiavimas.
Sąjungos
parama gali būti naudojama ir kitose srityse, kai tai atitinka bendruosius
Europos kaimynystės politikos tikslus.
VGV / VGBS
susijusi (-ios) veiklos rūšis (-ys):
19.08
veiklos rūšis turi būti pervardyta taip: Europos kaimynystės
priemonė
1.4.3.     Numatomas (-i) rezultatas
(-ai) ir poveikis
Nurodyti
poveikį, kurį pasiūlymas (iniciatyva) turėtų
turėti tiksliniams gavėjams / grupėms.
Aplinkybės
Europos
Sąjungos sutarties 8 straipsnyje ir naujoje EKP glaudesnės,
demokratiškos, klestinčios ir stabilios kaimynystės, kurios
sąlygomis kiekviena šalis partnerė naudojasi individualiems
poreikiams pritaikytu ir diferencijuotu požiūriu, vizijoje raginama
būsimą finansinę kaimynystei skirtą priemonę
pritaikyti atsižvelgiant į platesnį atnaujintos EKP užmojį. Tuo
labiau, kad dėl tokios vizijos įgyvendinimo iškyla sunkumų
partneriams, kurie, prieš naudai tampant visiškai akivaizdžiai, turi imtis
sunkių ir brangių reformų.
Būsimos
Europos kaimynystės priemonės paskirtis visų pirma
turėtų būti siekti pagrindinių naujos EKP vizijos
tikslų ir spręsti anksčiau nustatytas konkrečias problemas ir
uždavinius.
Komunikate
„Naujas požiūris į kintančią kaimynystę“
sukonkretinamas požiūris į Rytų Europą ir Pietų
Kaukazą, kuriuo remiantis nepertraukiamai įgyvendinama Rytų
partnerystė ir siekiama Viduržemio jūros pietinio regiono šalių
partnerystės pagal naująją Partnerystę siekiant
demokratijos ir bendros gerovės.
Siūlydama
Partnerystę siekiant demokratijos ir bendros gerovės, ES visų
pirma siekia remti Egipte ir Tunise pradėtą demokratinę
pertvarką, kuri gali išplisti ir į kitas Viduržemio jūros pietinio
regiono šalis.
Pernai atlikus
Europos kaimynystės politikos (EKP) strateginę peržiūrą
nustatytos sritys, kuriose politiką galima gerokai sustiprinti.
Pereinamieji procesai Viduržemio jūros pietinio regiono šalyse ir didelis
šių šalių žmonių politinių ir ekonominių
pokyčių troškimas ES paramą daro dar svarbesnę nei
anksčiau ir išryškina sritis, kuriose ES ir šalys partnerės gali ir
turėtų veikti geriau. Be to, ES tebėra pasiryžusi nuolat remti
demokratizacijos ir reformų procesus visose kaimyninėse – tiek
rytinėse, tiek pietinėse – šalyse.
1.4.4.   Rezultatų
ir poveikio rodikliai
Nurodyti
pasiūlymo (iniciatyvos) įgyvendinimo stebėjimo rodiklius.
Šiuo reglamentu nustatomos pagrindinės ES
intervencijos nuostatos ir pagrindas. Tikslūs veiksmai, įskaitant laukiamus
rezultatus ir poveikį, kurio siekiama šiais veiksmais, nustatomi atliekant
daugiametį programavimą ir rengiant metines veiksmų programas,
kuriose išsamiai išdėstomi veiksmai, kuriuos turi atlikti ES. Tuo metu bus
nustatyti išsamūs įgyvendinimo stebėsenos rodikliai, kad
būtų galima tiksliai įvertinti pažangą siekiant politikos
tikslų, atsižvelgiant į minėtų veiksmų ypatumus. Jie
bus grindžiami metine EKP veiksmų planų įgyvendinimo pažangos ataskaita,
statistiniais duomenimis ir (arba), esant galimybei, nepriklausomų
institucijų vertinimais, kaip nurodyta toliau:
a.         griežtesnis
žmogaus teisių ir demokratijos standartų laikymasis bus matuojamas
naudojantis NVO, JT ir regioninių organizacijų duomenimis bei
statistiniais duomenimis apie: asociacijų, saviraiškos ir susirinkimų
laisvę, laisvą spaudą ir žiniasklaidą; tinkamai stebimus
demokratinius ir patikimus rinkimus; korupcijos lygį; labiau
nepriklausomą ir veiksmingą teismų sistemą; geresnę
demokratinę saugumo sektoriaus priežiūrą. Primenama, kad
nėra jokių oficialių rodiklių žmogaus teisių
klausimais. Tačiau daugumos organizacijų parengti „reitingai“ padeda
atlikti naudingą padėties vertinimą, paprastai aukštesnius
reitingus (kasmet) siejant su pažanga konkrečioje srityje;
b.         didesnė
integracija į ES vidaus rinką bus matuojama, be kita ko, pagal
prekybos srautų kitimą n=0 metų bazinių duomenų
(Eurostato duomenys) atžvilgiu, teisės aktų derinimo su ES normomis
ir standartais pažanga, kai matuojama turimų n=0 metų bazinių
duomenų atžvilgiu, ir itin globaliai – pagal tvirtą ir
visapusišką laisvosios prekybos erdvę sukūrusių šalių
skaičių;
c.         didesnis judumas, siejamas su geresniu sienų ir
migracijos valdymu, pažanga siekiant sukurti partnerystes judumo srityje ir
sudaryti vizų režimo supaprastinimo ir liberalizavimo susitarimus bus
matuojama naudojantis turimais statistiniais duomenimis (Eurostato ir (arba)
kitų patikimų institucijų), vertinant turizmo srautus,
migracijos srautus, mokslo darbuotojų (studentų) srautus n metais ir
juos lyginant su baziniais n=0 metų duomenimis;
d.         vidaus
ekonominių skirtumų mažinimas; didesnis užimtumas; MVĮ
plėtojimas: politika, teisės aktai; geresnis profesinis švietimas ir
mokymas; ūkių bendruomenių gerovės lygis ir geresnis
aprūpinimas maistu bus matuojami naudojantis Eurostato, OECD, Pasaulio
banko, Jungtinių Tautų vystymo programos ir oficialiais statistiniais
duomenimis. Į rodiklius bus įtraukti periodiškai atnaujinami užimtumo
duomenys (skaičiai, sektoriai, amžius ir lytis), MVĮ skaičius
(MVĮ įsteigimas (uždarymas), švietimo skaičiai ir turto
paskirstymas, taip pat šie duomenys bus palyginti su baziniais n=0 metų
duomenimis. Šiomis aplinkybėmis ypatingas dėmesys bus skiriamas GINI
koeficiento matavimui (siekiant įvertinti pajamų skirtumų
sumažėjimą arba padidėjimą);
e.         pasitikėjimo
stiprinimas konfliktų zonose ir pažanga sprendžiant esamus konfliktus bus
vertinami pagal pažangos ataskaitose pateiktus elementus;
f.          glaudesnis šalių
partnerių bendradarbiavimas pasienio regionuose, tvirtesnis regioninis
dialogas, bendrų atsakomųjų veiksmų į
įvairių sričių regionines problemas skaičius,
bendrų pozicijų ir bendrų veiksmų skaičius bei
socialinė ir ekonominė pasienio regionų plėtra.
1.5.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pagrindas
1.5.1.     Trumpalaikiai arba ilgalaikiai
poreikiai
Politikos
vizija ir vidutinės trukmės laikotarpio tikslai
EKP
pagrindą sudaranti ilgalaikė vizija – tai
kaimynystė, kuriai esant kiekviena šalis partnerė plėtoja ryšius
su ES pagal savo lūkesčius, poreikius ir galimybes. Politiškai tai
apima pasiūlymą glaudžiau bendradarbiauti su ES, įskaitant
daugiau bendrų iniciatyvų tarptautiniuose forumuose pasauliniais
bendro intereso klausimais. Ekonomiškai ES taip pat yra atvira glaudesnei
ekonominei integracijai, dėl kurios vyksta laipsniška ekonominė
integracija į ES vidaus rinką. Be to, ji palaiko integracinio,
tvaraus mūsų kaimyninių šalių augimo spartinimą,
dėl kurio jos turėtų tapti konkurencingesnės, efektyviau
vartoti energiją, kurti deramas darbo vietas ir siekti Tūkstantmečio
vystymosi tikslų, taip pat įgyvendinti vystymosi strategiją,
kuria būtų siekiama mažinti anglies dioksido kiekį, kad jos
galėtų įnešti savo indėlį į kovą su klimato
kaita. ES visas savo politikos kryptis turėtų telkti pagal bendrus poreikius
bei interesus ir kiekvienos šalies reformų bei demokratijos kūrimo
įsipareigojimus.
Tikslas – didesnis abipusis įsipareigojimas siekti politinės ir
ekonominės mūsų (ir Europos, ir kaimyninių šalių)
piliečių gerovės kaip geriausios mūsų bendro stabilumo
ir gerovės garantijos. Tokia vizija susijusi su sunkumais. Siekiant
įgyvendinti būtinas šalių partnerių reformas, prieš gaunant
naudą teks patirti didelių išlaidų ir dėti daug
pastangų. O pačiai ES svarbu nepakenkti sklandžiam vidaus rinkos
veikimui ir užtikrinti, kad judumas vyktų saugioje aplinkoje.
Artimiausiais
metais tos šalys partnerės, kurios, siekdamos politinių ir
ekonominių reformų, imsis ryžtingų veiksmų, gali
tikėtis sudaryti asociacijos susitarimą pagal Rytų
partnerystę (Rytai) arba pradėti dalyvauti Partnerystėje
siekiant demokratijos ir bendros gerovės (Pietūs). Kartu
padidės judumas ir žmonių tarpusavio ryšiai (pvz., galbūt
įsteigiant partnerystės judumo srityje programas), bendradarbiaujant
pramonei padidės ekonominė integracija, MVĮ plėtra,
tiesioginės užsienio investicijos ir suaktyvės prekybos santykiai su
ES (pvz., kuriant glaudaus bendradarbiavimo ir visapusiškas laisvosios prekybos
zonas ir sudarant kitokius susitarimus, pvz., dėl žemės ūkio,
paslaugų ir įsisteigimo arba prioritetinių sektorių
pramonės produktų atitikties vertinimo ir pripažinimo susitarimus),
padidės sektorių integracija (pvz., integruojantis į visos
Europos energetikos rinką, dalyvaujant tarptautinėje anglies dioksido
rinkoje, įskaitant parengiamuosius veiksmus siekiant susijungti su ES
prekybos apyvartiniais taršos leidimais sistema, ir dalyvaujant ES programose
ir agentūrose pagal kiekvienos programos galimybes ir laikantis
bendrųjų dalyvavimo ES agentūrose gairių).
Siūlydama
Partnerystę siekiant demokratijos ir bendros gerovės[21],
ES visų pirma siekia remti Egipte ir Tunise pradėtą
demokratinę pertvarką, kuri gali išplisti ir į kitas šalis. Kad
šios šalys ryžtingai siektų demokratinės pertvarkos procesų,
joms reikia padėti reformuoti institucijas ir atnaujinti ekonomikos augimą.
Jų gyventojai taip pat turi matyti, kad ES yra pasirengusi padėti
šiuo įdomiu, bet sunkiu pertvarkos laikotarpiu.
Europos
kaimynystės priemonė turėtų vis dažniau būti
grindžiama politiniais tikslais ir užtikrinti didesnę diferenciaciją,
lankstumą, griežtesnį sąlygiškumą ir paskatas
geriausių rezultatų pasiekusioms šalims, atsižvelgiant į
kiekvienos partnerystės užmojus (pvz., derybos dėl glaudaus
bendradarbiavimo ir visapusiškos laisvosios prekybos zonos). ES parama taip pat
galėtų būti vis dažniau skiriama šalims partnerėms, jeigu
paisoma Sąjungos finansinių taisyklių ir apsaugoti ES
finansiniai interesai.
Finansavimas
Naujos Europos kaimynystės priemonės
finansavimo lygis atspindi persvarstytos EKP siekius. Todėl siūloma
2014–2020 m. Europos kaimynystės priemonei skirti
18 182 300 000 EUR (dabartinėmis kainomis).
Diferenciacija
ES paramos
dydis priklausys nuo demokratijos kūrimo bei stiprinimo pažangos ir
pagarbos teisinei valstybei, taip pat nuo reformų eigos. Kuo didesnę
ir spartesnę vidaus reformų pažangą šalis darys, tuo daugiau ES
paramos ji gaus. Ši didesnė parama turėtų būti teikiama
įvairiomis formomis, įskaitant didesnį finansavimą
socialinei ir ekonominei plėtrai, platesnes institucijų stiprinimo
programas, geresnes galimybes patekti į rinką, didesnį
investicijoms skirtą EIB finansavimą ir daugiau judumui palankių
sąlygų. Šie lengvatiniai įsipareigojimai bus pritaikyti prie
kiekvienos šalies poreikių ir regiono aplinkybių. Jais bus
pripažįstama, kad vykdant reikšmingas reformas patiriama didelių
išankstinių išlaidų. ES peržiūrės ar net sumažins finansavimą
toms šalims, kuriose reformos nebus vykdomos.
1.5.2.     Papildoma ES dalyvavimo nauda
Laikantis
Lisabonos sutarties 8 straipsnio, pasiūlymą reikėtų
vertinti atsižvelgiant į bendras atnaujintos Europos kaimynystės
politikos, suteikiančios šalims partnerėms galimybę glaudžiau
politiškai bendradarbiauti ir stiprinti ekonominę integraciją,
aplinkybes. Pasiūlymas grindžiamas dalijimusi su mūsų kaimynais
Europos integracijos patirtimi ir laipsnišku jų įtraukimu į ES
politiką.
Kaimyninėse
šalyse, kuriose prisiderinimas prie ES taisyklių ir standartų yra
vienas pagrindinių politikos tikslų, ES gali geriausiai suteikti
šią pagalbą. Tam tikra konkreti parama gali būti teikiama tik ES
lygmeniu, pvz., laipsniškai ekonominei integracijai į ES vidaus
rinką, galimybei prisijungti prie Šengeno erdvės arba dalyvavimui ES
programose. Taigi daugumoje šių šalių ES yra viena svarbiausių
bendradarbiavimo partnerių, kurios vaidmenį plačiai
pripažįsta valstybės narės, tarptautinės finansų
įstaigos ir kitos valstybės donorės. Pagalba ES kaimynėms
lygiuotis į ES politiką, taisykles ir standartus, yra pagrindinis EKP
šalių partnerių reformų veiksnys.
1.5.3.     Panašios patirties išvados
Nuo EKPP įgyvendinimo pradžios iškilo
nemažai klausimų, tiesiogiai arba netiesiogiai susijusių su
priemonės struktūra. Ilgas programavimo laikotarpis ir neužbaigtas
finansinės paramos suderinimas su politika ir prioritetais, nurodytais EKP
veiksmų planuose ir kituose susijusiuose dokumentuose, dažnai buvo
nurodomi kaip svarbiausi ateityje spręstini uždaviniai. Koordinavimas ir
darna su intervencijomis pagal kitas priemones yra svarbūs klausimai.
Remiantis nuostatomis, kuriomis leidžiama bendra veikla su partneriais
(regionais), esantiems už EKPP geografinės aprėpties ribų, įgyvendinta
daugelio rūšių veikla, todėl jos turėtų būti
išsaugotos.
EKPP parama
buvo naudojama paskoloms imti iš finansų įstaigų, kad
būtų galima finansuoti infrastruktūros investicinius projektus
ir remti privatųjį sektorių paskolomis ir rizikos kapitalo
operacijomis. Pagal Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių
investicijų ir partnerystės programą tai daroma kartu su Europos
investicijų banku tai daroma, o pagal Kaimynystės investicinę
priemonę – su EIB, Europos rekonstrukcijos ir plėtros banku (ERPB) ir
kitomis Europos finansų įstaigomis. Bendradarbiavimas su
tarptautinėmis finansų įstaigomis turėtų būti
toliau stiprinamas taikant naujoviškas priemones, pirmiausia garantijų
srityje. Naudojant atnaujinamuosius fondus būtų galima stiprinti šio
bendradarbiavimo poveikį.
Horizontalieji
klausimai, kurie yra labai svarbūs EKPP, susiję su lankstumu ir
gebėjimu reaguoti į krizes ir nenumatytus atvejus. Kaimyninėse
šalyse spręsti užsitęsusias krizes tebėra vienas
pagrindinių uždavinių. Bet koks sprendimas vykdant EKPP turės
būti suderintas su būsimos stabilumo priemonės politiniais
sprendimais (visų pirma jos taikymo srities ir apimties) ir jos ryšiu su
geografinėmis priemonėmis. Dabartiniai greitojo reagavimo į
krizes mechanizmai veikė puikiai, todėl turėtų būti
toliau stiprinami.
Reikia
apsvarstyti, kaip būtų galima gerinti stebėseną, be kita ko
susijusią su politinio dialogo ir paramos programų ryšio stiprinimu
(įskaitant techninę pagalbą). Be to, svarbu, kad politikos
užmojis būtų suderintas su jam įgyvendinti tinkamomis
priemonėmis. Taip pat reikėtų apsvarstyti, kaip techninę
pagalbą (TAIEX) būtų galima plėtoti, galbūt
išplečiant mechanizmo taikymo sritį ir į ją įtraukiant
tokius elementus kaip mokymas ir konkrečių pavyzdžių
nagrinėjimas. Be to, reikėtų stiprinti bendradarbiavimą statistikos
srityje.
Be kitų
politikos tikslų, pvz., puikiai veikiančio viešojo administravimo ir
nepriklausomos teismų sistemos, kuria užtikrinamas sutarčių
vykdymas, veiksminga konkurencijos politika kuriama verslo aplinka, kurioje yra
geresnės ekonomikos augimo sąlygos.
Pasaulio mastu pasitvirtino, kad regionų bendradarbiavimas duoda
papildomos naudos skatinant regioninę sąveiką ir tinklus itin
svarbiose bendro intereso srityse, pvz., aplinkos, klimato kaitos, energetikos,
tvaraus vystymosi, mažųjų ir vidutinių įmonių
plėtros, žiniasklaidos ir saviraiškos laisvės, mokslinių
tyrimų, IRT ir jaunimo judumo. Taip pat pasitvirtino, kad regionų
bendradarbiavimas yra labai veiksmingas, kai vykdomas tarpregioniniu lygmeniu
(Pietų ir Rytų): nemažai programų yra giminingos (civilinė
sauga, privačių investicijų skatinimas) ir yra orientuotos
į pietus ir rytus. Be to, tarpvalstybinis bendradarbiavimas atliko
svarbų vaidmenį, o pagal tarpvalstybinio bendradarbiavimo programas
taikytas įsipareigojimų išskaidymo mechanizmas pasirodė
esąs naudingas.
1.5.4.     Suderinamumas ir galima
sąveika su kitomis atitinkamomis priemonėmis
Išorės
politika (priemonės)
Lisabonos
sutartyje nustatoma nauja Sąjungos išorės veiksmų
institucinė struktūra. Jos tikslas – skatinti ES pozicijos nuoseklumą
ir gerinti ES įvaizdį tarptautinėje arenoje. ES reikia priimti
ilgalaikę išorės veiksmų politinę strategiją ir
priemones, kuriomis būtų siekiama šių strateginių
tikslų:
Propaguoti ir ginti ES vertybes užsienyje. Europos kaimynystės priemone ES rems pereinamuosius ir
demokratinius procesus ir stiprins pilietinę visuomenę aplink savo
sienas.
Planuoti ES strategiją siekiant
paremti strategijos „Europa 2020“ pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo,
kurio metu būtų išskiriama mažai anglies dioksido, darbotvarkę. Europos kaimynystės priemone ES rems svarbiausių
pasaulinių klausimų sprendimą ir padės vykdyti atitinkamas
reformas, naudingas tiek ES, tiek šalims partnerėms;
Didinti ES
vystomojo bendradarbiavimo poveikį, pirmiausia
siekiant panaikinti skurdą. Taikydama Europos kaimynystės
priemonę ES padės šalims partnerėms spręsti vystymosi
problemas (pvz., klimato kaitos) pagal jų poreikius, galimybes, interesus
ir įsipareigojimus bei poveikio galimybes. Europos kaimynystės
priemonė taip pat padės gerinti ES veiksmų koordinavimą ir
politikos suderinamumą vystymosi labui;
Investuoti į ilgalaikę
gerovę, stabilumą ir demokratiją ES kaimyninėse šalyse. Stabilumo, gerovės ir demokratijos erdvės sukūrimo
tikslas – svarbiausias Europos kaimynystės priemonės ir atnaujintos
kaimynystės politikos tikslas. Pirmiausia bus siekiama remti ES
regioninę ir dvišalę politiką, įskaitant teminę,
vykdomą kaimyninėse šalyse platesniu mastu. Viduržemio jūros
pietinio regiono šalių perėjimo prie demokratijos procesų ir
jų galimo poveikio platesniam regionui darosi būtina tvirčiau
remti šios visuomenės demokratinių vertybių ir principų bei
teisingesnio augimo naudos paskirstymo siekius, kartu siekiant glaudesnio
politinio bendradarbiavimo ir integracijos ir su pietinėmis, ir su rytinėmis
kaimynėmis. Tai apima didesnį dėmesį bendradarbiavimui su
pilietinės visuomenės veikėjais ir socialiniais partneriais;
Gerinti
krizių prevenciją ir sprendimą. Pagal
Europos kaimynystės priemonę turėtų būti galima teikti
didesnę ir lankstesnę paramą krizių prevencijai ir
sprendimui kaimyninėse šalyse.
Parama ES
kaimynėms taikant specialią, tikslingą ir politikos principais
grindžiamą priemonę, aprūpintą atnaujintos EKP siekius
atitinkančiais finansiniais ištekliais, aiškiai atitinka svarbiausius ES
išorės veiksmų prioritetus.
EKP šalys
toliau gaus naudos iš kitų finansinių priemonių, kuriomis
sprendžiami konkretūs politiniai klausimai (pasaulinės problemos,
žmogaus teisės, branduolinė sauga) arba krizinės situacijos
(makrofinansinė parama, stabilumo priemonė, humanitarinės
pagalbos priemonės).
Vidaus
politika
Atsižvelgiant
į EKP tikslą skatinti glaudesnę ES ir šalių partnerių
integraciją, reikėtų stiprinti geresnio ES vidaus ir išorės
politikos kaimyninėse šalyse koordinavimo nuostatas, įskaitant glaudesnį
bendradarbiavimą su atitinkamomis Komisijos tarnybomis programavimo etape
ir prireikus naudoti mechanizmus, pagal kuriuos galima telkti ES biudžeto
vidaus ir išorės išlaidų kategorijų lėšas.
Tai visų
pirma galėtų būti taikoma tokioms bendradarbiavimo sritims, kaip
tarpvalstybinės svarbos infrastruktūra, ypač transporto ir
energetikos tinklai, IRT[22] ir kiti tinklų
pramonės sektoriai, taip pat, atsižvelgiant į jų ryškų
tarpvalstybinį aspektą, aukštajam mokslui ir aplinkos sričiai.
Didesnė Europos kaimynystės priemonės parama didinant
mokslinių tyrimų ir inovacijų gebėjimus padėtų
remti visas minėtas bendradarbiavimo sritis ir visoms šalims
partnerėms prisiderinti prie ES politikos ir tikslų, kad būtų
galima spręsti pasaulinius ir regioninius uždavinius.
Turėtų būti siekiama didesnės
sąveikos su ES vidaus politika ir susijusio naujoviškų
finansinių priemonių naudojimo remiantis suderintu
požiūriu į ES biudžeto naudojimą tokioms priemonėms. Tai
galėtų padėti sutelkti skirtingų daugiametės
finansinės programos išlaidų kategorijų išteklius.
1.6.        Trukmė ir finansinis
poveikis
¨ Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė
ribota
–
x           Pasiūlymas (iniciatyva) galioja
nuo …iki ….
–
x           Finansinis poveikis nuo … iki ….
–
X Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė
neribota
–
Įgyvendinimo pradinis laikotarpis – nuo 2014
iki 2020 m.,
–
vėliau – visavertis taikymas.
1.7.        Numatytas (-i) valdymo
būdas (-ai)[23]
x Komisijos vykdomas tiesioginis centralizuotas
valdymas
x Netiesioginis centralizuotas valdymas,
vykdymo užduotis perduodant:
–
x           vykdomosioms įstaigoms
–
¨ Bendrijų įsteigtoms įstaigoms[24]

–
x           nacionalinėms viešojo sektoriaus
arba viešąsias paslaugas teikiančioms įstaigoms
–
¨         asmenims, atsakingiems už konkrečių veiksmų
vykdymą pagal Europos Sąjungos sutarties V antraštinę
dalį ir nurodytiems atitinkamame pagrindiniame teisės akte,
apibrėžtame Finansinio reglamento 49 straipsnyje
X Pasidalijamasis valdymas kartu su
valstybėmis narėmis
X Decentralizuotas valdymas kartu su
trečiosiomis šalimis
X Jungtinis valdymas kartu su
tarptautinėmis organizacijomis (nurodyti)
Tikslų bus siekiama taikant priemonių
derinį, įgyvendinamą įvairiais valdymo būdais.
2.           VALDYMO PRIEMONĖS
2.1.        Priežiūros ir
atskaitomybės taisyklės
Nurodyti
dažnumą ir sąlygas.
Komisijos
stebėsenos ir vertinimo sistemose vis daugiau dėmesio skiriama
rezultatams. Šiose sistemose dirba ir
Komisijos personalas, ir išorės specialistai.
Užduočių vadovai delegacijose ir Komisijos būstinėje nuolat
įvairiais būdais stebi projektų ir programų
įgyvendinimą, be kita ko, jei įmanoma, rengia apsilankymus vietoje. Stebint gaunama vertingos informacijos apie
pažangą, ir vadovai gali nustatyti esamas bei galimas kliūtis ir
imtis veiksmų joms pašalinti.
Samdomi
nepriklausomi išorės ekspertai vertina ES išorės veiksmų
įgyvendinimą pagal tris atskiras sistemas. Šis vertinimas padeda didinti atskaitomybę ir tobulinti tolesnius
veiksmus, taip pat galima pasinaudoti ankstesne patirtimi formuojant
būsimą politiką ir planuojant veiksmus. Pagal visas priemones taikomi tarptautiniu mastu pripažinti OECD-DAC
vertinimo kriterijai, įskaitant (galimą) poveikį.
Visų
pirma projektų lygmeniu būstinės valdomoje į rezultatus
orientuotos stebėsenos (angl. ROM) sistemoje gaunama glausta
tikslinė paramos priemonių imties kokybės apžvalga. Nepriklausomi į rezultatus orientuotos
stebėsenos sistemos specialistai, taikydami labai struktūruotą
ir standartizuotą metodiką, pateikia vertinimą balais, kuris
parodo projekto privalumus ir trūkumus, ir pateikia rekomendacijų,
kaip padidinti veiksmingumą.
Vykdant
projektų vertinimą, kuriam vadovauja už
projektą atsakinga ES delegacija, atliekama kruopšti
išsamesnė analizė ir projektų vadovams padedama tobulinti
tolesnius veiksmus ir pasirengti būsimiems veiksmams.
Samdomi nepriklausomi įvairių teminių ir
geografinių sričių išorės specialistai atlieka analizę
ir renka visų suinteresuotųjų šalių, įskaitant
galutinius naudos gavėjus, atsiliepimus ir duomenis.
Komisija taip pat atlieka savo politikos strateginį
vertinimą, pradedant programavimu bei strategija ir baigiant paramos
konkrečiam sektoriui (pavyzdžiui, sveikatos, švietimo ir t. t.),
valstybei arba regionui arba konkrečios priemonės įgyvendinimu. Šis vertinimas yra svarbus formuojant
politiką, rengiant priemones ir projektus. Visi šie vertinimai skelbiami Komisijos interneto svetainėje, o
nustatytų faktų santrauka pateikiama metinėje ataskaitoje
Tarybai ir Europos Parlamentui.
2.2.        Valdymo ir kontrolės
sistema
2.2.1.     Nustatyta rizika
Rizikos
aplinka
Paramos pagal
Europos kaimynystės priemonę teikimo sąlygoms būdinga
rizika, kad nebus įgyvendinti priemonės tikslai, kad finansų
valdymas nebus pakankamai geras ir (arba) kad nebus laikomasi taikytinų
taisyklių (teisėtumo ir tvarkingumo klaidos):
– dėl ekonominio (politinio) nestabilumo ir (arba)
gaivalinių nelaimių šalyse partnerėse gali kilti sunkumų ir
gali būti vėluojama rengti ir įgyvendinti intervencinius
veiksmus;
– dėl
nepakankamų institucinių ir administracinių gebėjimų
šalyse partnerėse gali kilti sunkumų ir gali būti vėluojama
rengti ir įgyvendinti intervencinius veiksmus;
–
įgyvendinant geografiškai išskaidytus projektus ir programas (kuriais
aprėpiama daug valstybių, teritorijų, regionų) gali kilti
su logistikos (išteklių) stebėsena susijusių sunkumų,
ypač vykdant stebėsenos veiksmus vietose;
– dėl
galimų partnerių (paramos gavėjų) įvairovės ir
skirtingų jų vidaus kontrolės struktūrų bei
pajėgumų Komisijos turimi ištekliai, skirti įgyvendinimui remti
ir stebėti, gali susiskaidyti, todėl jie bus mažiau veiksmingi ir
efektyvūs;
– dėl
turimų duomenų apie išorės pagalbos rezultatus ir poveikį
(nacionalinių vystymosi planų įgyvendinimą šalyse
partnerėse) prastos kokybės ir nedidelio kiekio Komisijai gali
būti sunkiau teikti ataskaitas apie rezultatus ir prisiimti už juos
atsakomybę.
Tikėtinas
taikytinų taisyklių nesilaikymo rizikos lygis
Priemonės
reikalavimų laikymosi tikslas yra išlaikyti ankstesnį EuropeAid
portfelio reikalavimų nevykdymo rizikos lygį (klaidų lygį),
kuris yra liekamosios „grynosios“ mažiau nei 2 proc. paklaidos lygis
(daugiamečiu pagrindu įgyvendinus visas suplanuotas užbaigtų
sutarčių kontrolės priemones ir atlikus taisomuosius veiksmus).
Paprastai tai reiškia, kad apskaičiuotasis klaidų lygis yra
2–5 proc., kalbant apie metinę atsitiktinę sandorių
imtį, kurią Europos Audito Rūmai analizuoja rengdami metinį
patikinimo pareiškimą (DAS). EuropeAid nuomone, tai mažiausia
reikalavimų nevykdymo rizika, kurią galima pasiekti šiomis
didelės rizikos sąlygomis, taip pat atsižvelgiant į
administracinę naštą ir būtiną reikalavimų vykdymo
kontrolės priemonių ekonominį naudingumą.
2.2.2.     Numatomas (-i) kontrolės
metodas (-ai)
EuropeAid
vidaus kontrolės struktūra
EuropeAid vidaus kontrolės ir valdymo procesu siekiama pagrįstai
patikinti, kad bus pasiekti tikslai, susiję su jos veiklos veiksmingumu ir
efektyvumu, jos finansinių ataskaitų patikimumu ir atitiktimi
taikytinai teisės aktų ir procedūrinei sistemai.
Veiksmingumas
ir efektyvumas
Siekdama
užtikrinti veiklos veiksmingumą ir efektyvumą (ir sumažinti
didelę riziką teikiant išorės pagalbą), be visų
Komisijos strateginės politikos ir planavimo proceso aspektų, vidaus
audito sąlygų ir kitų Komisijos vidaus kontrolės
standartų reikalavimų, EuropeAid toliau taikys
individualizuotą pagalbos valdymo sistemą visoms priemonėms
valdyti, prie kurių bus priskirta:
–
decentralizuotas daugumos išorės pagalbos priemonių valdymas,
kurį vykdo ES delegacijos vietose;
– aiškios ir
formalios finansinės atskaitomybės ribos (iš įgalioto leidimus
suteikiančio pareigūno (generalinio direktoriaus) perduodamos
delegacijos vadovui, taikant būstinės perįgaliotojo leidimus
suteikiančio pareigūno (direktoriaus) perįgaliojimą
delegacijos vadovui);
– reguliarus
ES delegacijų ataskaitų (išorės pagalbos valdymo ataskaitų)
teikimas Komisijos būstinei, įskaitant metinį patikinimo
pareiškimą, kurį teikia delegacijos vadovas;
– tvirta
mokymo programa, skirta tiek Komisijos būstinėje, tiek delegacijoje
dirbančiam personalui;
– reikšminga
Komisijos būstinės ir delegacijų parama ir rekomendacijos (taip
pat internetu);
–
reguliarūs tikrinamieji vizitai į decentralizuotas delegacijas kas
3–6 metus;
–
projektų ir programų ciklo valdymo metodika, įskaitant:
– kokybiškas
paramos priemones, taikomas paramos planavimui, jos teikimo metodui,
finansavimo mechanizmui, valdymo sistemai, bet kokių ją
įgyvendinančių partnerių vertinimui ir atrankai ir
t. t.;
–
programų ir projektų valdymo, stebėjimo ir ataskaitų
teikimo priemones, skirtas veiksmingam įgyvendinimui užtikrinti,
įskaitant reguliarų projektų išorės stebėjimą
vietoje;
– svarbius
vertinimo ir audito elementus.
Finansinė
atskaitomybė ir apskaita
EuropeAid toliau laikysis aukščiausių apskaitos ir finansinės
atskaitomybės standartų, taikydama Komisijos kaupiamosios apskaitos
sistemą (angl. ABAC) ir specialias išorės pagalbos priemones, pvz.,
bendrąją RELEX informacinę sistemą (angl. CRIS).
Kalbant apie
tam tikrų teisės aktų ir procedūrų laikymąsi,
reikalavimų vykdymo kontrolės metodai aprašyti 2.3 skirsnyje
(sukčiavimo ir pažeidimų prevencijos priemonės).
Komitetų
ir pakomitečių vaidmuo
Tikimasi, kad
pakomitečiai atliks vis aktyvesnį vaidmenį kontroliuodami
programų įgyvendinimą.
2.3.        Sukčiavimo ir
pažeidimų prevencijos priemonės
Nurodyti
dabartines arba numatytas prevencijos ir apsaugos priemones.
Atsižvelgiant
į didelės rizikos sąlygas, kuriomis veikia EuropeAid, jos
sistemose reikia numatyti reikšmingą galimų operacijų atitikties
reikalavimams klaidų (pažeidimų) lygį ir kuo anksčiau
užtikrinti aukšto lygio prevencijos, nustatymo ir taisymo kontrolę
mokėjimo procese. Praktiškai tai reiškia, kad EuropeAid, vykdydama
atitikties kontrolę, daugiausia remsis svarbiomis ex ante
patikromis, kurias vietoje atliks išorės auditoriai ir Komisijos tarnybos,
prieš skiriant galutines išmokas projektui (tuo pačiu metu bus atliekami
keli ex post auditai ir patikros), ir taip bus užtikrinama kur kas didesnė
apsauga negu pagal finansų apsaugos priemones, kurios nustatytos
Finansiniame reglamente. EuropeAid atitikties reikalavimams
sistemą, inter alia, sudaro toliau nurodytos svarbios dalys.
Prevencinės
priemonės
Privalomas
pagrindinis paramos valdymo darbuotojų ir auditorių mokymas, taip pat
apie sukčiavimą.
Konsultavimas
(taip pat internetu), įskaitant Praktinį vadovą
sutarčių klausimais, EuropeAid vadovą ir finansų
valdymo priemonių rinkinį (įgyvendinimo partneriams).
Ex ante vertinimas siekiant užtikrinti, kad institucijose, valdančiose
tam tikras lėšas bendro, decentralizuoto ir pasidalijamojo valdymo
būdu, būtų įdiegtos atitinkamos kovos su sukčiavimu
priemonės, kuriomis siekiama išvengti sukčiavimo valdant ES
lėšas ir jį nustatyti.
Šalyse
partnerėse įdiegtų kovos su sukčiavimu mechanizmų ex
ante patikra vertinant, ar įvykdytas tinkamumo biudžeto paramai gauti
kriterijus, susijęs su viešųjų finansų valdymu (t. y.
aktyvus įsipareigojimas kovoti su sukčiavimu ir korupcija, tinkamos
tikrinimo institucijos, pakankamas teisminis pajėgumas, veiksmingas
reagavimas ir sankcijų mechanizmai).
Komisija 2008 m. Akroje pasirašė
Tarptautinę paramos skaidrumo iniciatyvą (angl. IATI) ir
susitarė dėl paramos skaidrumo standarto, pagal kurį
užtikrinamas punktualesnis, išsamus ir reguliarus duomenų apie paramos
lėšas ir dokumentus teikimas.
Nuo 2011 m. spalio 14 d., prieš kitą
Aukšto lygio forumo pagalbos veiksmingumo klausimais susitikimą Busane
2011 m. lapkričio mėn., Komisija įgyvendina pirmąjį
IATI standarto etapą dėl skelbiamos pagalbos informacijos skaidrumo.
Be to, Komisija kartu su ES valstybėmis narėmis kuria bendrą
internetinę IT taikomąją programą TR-AID, kurioje iš IATI
ir kitų šaltinių gaunami ES pagalbos duomenys verčiami
vartotojams suprantama informacija apie pagalbą.
Nustatomieji
ir taisomieji veiksmai
Išorės
auditai ir tikrinimai (tiek privalomieji, tiek grindžiami rizika),
įskaitant Europos Audito Rūmų auditą.
Retrospektyvinės
patikros (grindžiamos rizika) ir lėšų susigrąžinimas.
ES finansavimo
sustabdymas didelio sukčiavimo atveju, įskaitant didelio masto
korupciją, kol valdžios institucijos imsis atitinkamų veiksmų
siekdamos ištaisyti padėtį ir užkirsti kelią tokiam
sukčiavimui ateityje.
EuropeAid toliau
kurs savo kovos su sukčiavimu strategiją pagal 2011 m. birželio 24 d.
patvirtintą naująją Komisijos kovos su sukčiavimu
strategiją (CAFS), siekdama užtikrinti, inter alia, kad:
EuropeAid kovos su sukčiavimu vidaus kontrolės priemonės
būtų visiškai suderintos su CAFS;
EuropeAid sukčiavimo rizikos valdymo metodas būtų tinkamas
sukčiavimo rizikos sritims nustatyti ir tinkamai reaguoti;
sistemose,
pagal kurias trečiosiose šalyse naudojamos ES lėšos, būtų
galima gauti svarbius duomenis siekiant juos panaudoti sukčiavimo rizikai
valdyti (pavyzdžiui, dvigubam finansavimui nustatyti);
prireikus
būtų galima sudaryti tinklų veiklos grupes ir parengti tinkamas
IT priemones su išorės pagalbos sektoriumi susijusiems sukčiavimo
atvejams nagrinėti.
2.4.        Kontrolės išlaidų
ir naudos įvertinimas
Viso EuropeAid
portfelio vidaus kontrolės ir valdymo išlaidų bendras įvertintas
metinis vidurkis planuojant 2014–2020 m. biudžetą sudaro
658 mln. EUR įsipareigojimų. Į šią sumą
įskaičiuotas Europos plėtros fondo (EPF), kurio veikla derinama
su EuropeAid valdymo struktūra, valdymas. Šios su veikla
nesusijusios išlaidos sudaro apie 6,4 proc. nustatyto metinio
10,2 mlrd. EUR vidurkio, numatomo kaip bendri (veiklos ir
administravimo) EuropeAid įsipareigojimai iš jo bendrų
išlaidų, 2012 m. finansuojamų iš ES bendrojo biudžeto ir Europos
plėtros fondo.
Skaičiuojant
valdymo išlaidas atsižvelgta į visus EuropeAid darbuotojus
būstinėje ir delegacijose, infrastruktūrą, keliones,
mokymą, stebėseną, vertinimą ir audito sutartis (taip pat
sudarytas paramos gavėjų).
EuropeAid planuoja laikui bėgant mažinti valdymo ir operatyvinės
veiklos santykį pagal pagerintą ir supaprastintą naujosioms
priemonėms taikomą tvarką, remiantis numatomais pakeitimais
pagal persvarstytą Finansinį reglamentą. Didžiausia šių
valdymo išlaidų nauda yra susijusi su politikos tikslų
įgyvendinimu, veiksmingu ir efektyviu išteklių naudojimu, taip pat
griežtų ir ekonomiškai veiksmingų prevencinių priemonių bei
kitų patikrų taikymu siekiant užtikrinti, kad lėšos
būtų naudojamos teisėtai ir tinkamai.
Bus ir toliau
siekiama gerinti valdymo veiklos ir atitikties patikrų pobūdį
bei apimtį. Tačiau ši veikla toliau reikš, jog patiriamos išlaidos
yra būtinos, kad būtų galima veiksmingai ir efektyviai pasiekti
priemonių tikslus patiriant mažiausią įmanomą neatitikties
riziką (mažesnė kaip 2 proc. liekamoji paklaida). Tokios
išlaidos yra gerokai mažesnės nei galimi nuostoliai, kurių
būtų patiriama panaikinus arba sumažinus vidaus kontrolę šioje
labai rizikingoje srityje.
3.           NUMATOMAS PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
FINANSINIS POVEIKIS
3.1.        Atitinkama (-os)
daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija (-os) ir
biudžeto išlaidų eilutė (-ės)
Daugiametės finansinės programos
išlaidų kategorijas ir biudžeto eilutes nurodyti eilės tvarka.
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija || Biudžeto eilutė || Išlaidų rūšis || Įnašas
 Numeris 19.08 [Aprašymas… ENI – Europos kaimynystės priemonė] || DA / NDA ([25])   || ELPA[26] šalių   || šalių kandidačių[27]   || trečiųjų šalių || pagal Finansinio reglamento 18 straipsnio 1 dalies aa punktą
 4 || Europos kaimynystės priemonė || NDA || NE || NE || NE || NE
 5 ||   EKP – administracinės išlaidos   || DA || NE || NE || TAIP || NE
·
Prašomos sukurti naujos biudžeto eilutės –
NĖRA
Daugiametės finansinės programos
išlaidų kategorijas ir biudžeto eilutes nurodyti eilės tvarka.
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija || Biudžeto eilutė || Išlaidų rūšis || Įnašas
 Numeris [Išlaidų kategorija……………………………………..] || DA / NDA || ELPA šalių || šalių kandidačių || trečiųjų šalių || pagal Finansinio reglamento 18 straipsnio 1 dalies aa punktą
   || [XX.YY.YY.YY]   ||   || TAIP / NE || TAIP / NE || TAIP / NE || TAIP / NE
3.2.        Numatomas poveikis išlaidoms
3.2.1.     Numatomo poveikio išlaidoms
suvestinė
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija: || 4 || Išorės santykiai
 <…….> GD ||   ||   || N metai[28] (2014)   || N+1 metai (2015) || N+2 metai (2016) || N+3 metai (2017) || N+4 metai (2018) || N+5 metai (2019) || N+6 metai (2020) || IŠ VISO
  Veiklos asignavimai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ENI – Europos kaimynystės priemonė (19.08) || Įsipareigojimai || (1) || 2 181,076 || 2 347,302 || 2 408,952 || 2 501,395 || 2 637,736 || 2 806,952 || 2 952,883 || 17 836,296
 Mokėjimai || (2) || 1 852,576 || 2 001,902 || 2 051,252 || 2 170,595 || 2 249,836 || 2 349,252 || 2 498,583 || 15 173,996
 Administracinio pobūdžio asignavimai, finansuojami konkrečių programų rinkinio lėšomis[29]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Biudžeto eilutės numeris 19.01.04.02 ||   || (3) || 47,424 || 48,098 || 48,748 || 49,405 || 50,164 || 50,748 || 51,417 || 346,004
 IŠ VISO asignavimų <…….> GD || Įsipareigojimai || =1+1a +3 || 2 228,500 || 2 395,400 || 2 457,700 || 2 550,800 || 2 687,900 || 2 857,700 || 3 004,300 || 18 182,300
 Mokėjimai || =2+2a +3 || 1 900,000 || 2 050,000 || 2 100,000 || 2 220,000 || 2 300,000 || 2 400,000 || 2 550,000 || 15 520,000
  IŠ VISO veiklos asignavimų || Įsipareigojimai || (4) || 2 181,076 || 2 347,302 || 2 408,952 || 2 501,395 || 2 637,736 || 2 806,952 || 2 952,883 || 17 836,296
 Mokėjimai || (5) || 1 852,576 || 2 001,902 || 2 051,252 || 2 170,595 || 2 249,836 || 2 349,252 || 2 498,583 || 15 173,996
  IŠ VISO administracinio pobūdžio asignavimų, finansuojamų konkrečių programų rinkinio lėšomis || (6) || 47,424 || 48,098 || 48,748 || 49,405 || 50,164 || 50,748 || 51,417 || 346,004
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos <4> IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || Įsipareigojimai || =4+ 6 || 2 228,500 || 2 395,400 || 2 457,700 || 2 550,800 || 2 687,900 || 2 857,700 || 3 004,300 || 18 182,300
 Mokėjimai || =5+ 6 || 1 900,000 || 2 050,000 || 2 100,000 || 2 220,000 || 2 300,000 || 2 400,000 || 2 550,000 || 15 520,000
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija: || 5 || Administracinės išlaidos
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
   ||   ||   || N metai (2014) || N+1 metai (2015) || N+2 metai (2016) || N+3 metai (2017) || N+4 metai (2018) || N+5 metai (2019) || N+6 metai (2020) || IŠ VISO
 <…….> GD ||
  Žmogiškieji ištekliai || 37,036 || 36,662 || 36,289 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 253,662
  Kitos administracinės išlaidos || 2,244 || 2,192 || 2,173 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 15,227
 IŠ VISO <…….> GD || Asignavimai || 39,279 || 38,854 || 38,462 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 268,889
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || (Iš viso įsipareigojimų = Iš viso mokėjimų) || 39,279 || 38,854 || 38,462 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 268,889
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
   ||   ||   || N metai (2014) || N+1 metai (2015) || N+2 metai (2016) || N+3 metai (2017) || N+4 metai (2018) || N+5 metai (2019) || N+6 metai (2020) || IŠ VISO
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 1–5 IŠLAIDŲ KATEGORIJAS || Įsipareigojimai || 2 267,779 || 2 434,254 || 2 496,162 || 2 588,873 || 2 725,973 || 2 895,773 || 3 042,373 || 18 451,189
 Mokėjimai || 1 939,279 || 2 088,854 || 2 138,462 || 2 258,073 || 2 338,073 || 2 438,073 || 2 588,073 || 15 788,889
3.2.2.     Numatomas poveikis veiklos
asignavimams
–
¨         Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti veiklos
asignavimai nenaudojami
–
ý         Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti veiklos
asignavimai naudojami taip:
Įsipareigojimų asignavimai mln. EUR
(tūkstantųjų tikslumu)
 Nurodyti tikslus ir rezultatus ò ||   ||   || Metai N || Metai N+1 || Metai N+2 || Metai N+3 || … atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą stulpelių skaičių (žr. 1.6 punktą) || IŠ VISO
 REZULTATAI
 Rezultato rūšis[30] || Vidutinės rezultato išlaidos || Išlaidos   || Išlaidos   || Išlaidos   || Išlaidos   || Išlaidos   || Išlaidos   || Išlaidos   || Iš viso išlaidų
 Geografinės programos[31] || 2072,023 || 2229,937 || 2288,504 || 2376,325 || 2505,849 || 2666,605 || 2805,238 || 16944,481
 Tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos[32]… || 109,054 || 117,365 || 120,448 || 125,070 || 131,887 || 140,348 || 147,644 || 891,815
 IŠ VISO IŠLAIDŲ || 2181,076 || 2347,302 || 2408,952 || 2501,395 || 2637,736 || 2806,952 || 2952,883 || 17836,296
3.2.3.     Numatomas poveikis
administracinio pobūdžio asignavimams
3.2.3.1 Suvestinė
–
¨         Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti
administraciniai asignavimai nenaudojami
–
X          Pasiūlymui (iniciatyvai)
įgyvendinti administraciniai asignavimai naudojami taip:
mln. EUR
(tūkstantųjų tikslumu)
   || N metai[33] (2014)   || N+1 metai (2015) || N+2 metai (2016) || N+3 metai (2107) || N+4 metai (2018) || N+5 metai (2019) || N+6 metai (2020) || IŠ VISO
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJA ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Žmogiškieji ištekliai || 37,036 || 36,662 || 36,289 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 253,662
 Kitos administracinės išlaidos || 2,244 || 2,192 || 2,173 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 15,227
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJOS tarpinė suma || 39,279 || 38,854 || 38,462 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 268,889
 Neįtraukta į daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ[34]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Žmogiškieji ištekliai || 46,898 || 47,534 || 48,170 || 48,806 || 49,441 || 50,077 || 50,713 || 341,639
 Kitos administracinio pobūdžio išlaidos || 0,525 || 0,564 || 0,578 || 0,600 || 0,723 || 0,671 || 0,705 || 4,366
 Tarpinė suma, neįtraukta į daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || 47,424 || 48,098 || 48,748 || 49,405 || 50,164 || 50,748 || 51,417 || 346,004
 IŠ VISO || 86,703 || 86,952 || 87,211 || 87,479 || 88,238 || 88,821 || 89,491 || 614,894
3.2.3.2.  Numatomi žmogiškųjų
išteklių poreikiai
–
¨         Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti žmogiškieji
ištekliai nenaudojami
–
X          Pasiūlymui (iniciatyvai)
įgyvendinti žmogiškieji ištekliai naudojami taip:
Sąmatą nurodyti sveikais
skaičiais (arba ne smulkiau nei dešimtųjų tikslumu)
 ||   || N metai || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || N+4 metai (2018) || N+5 metai (2019) || N+6 metai (2020)
  Etatų plano pareigybės (pareigūnai ir laikinieji darbuotojai) ||
 || XX 01 01 01 (Komisijos būstinė ir atstovybės) || 137,8 || 136,4 || 135,1 || 133,7 || 133,7 || 133,7 || 133,7
 || XX 01 01 02 (Delegacijos) || 78,4 || 77,6 || 76,8 || 76,0 || 76,0 || 76,0 || 76,0
 || XX 01 05 01 (Netiesioginiai moksliniai tyrimai) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (Tiesioginiai moksliniai tyrimai) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Išorės personalas (visos darbo dienos ekvivalento vienetais (FTE))[35] ||
 || XX 01 02 01 (CA, INT, SNE finansuojami iš bendrojo biudžeto) || 9,3 || 9,2 || 9,1 || 9,0 || 9,0 || 9,0 || 9,0
 || XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA ir SNE delegacijose) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 yy [36] || - būstinėje[37] || 93,3 || 91,4 || 89,6 || 87,9 || 86,2 || 84,5 || 82,8
 || - delegacijose || 468,1 || 475,3 || 482,4 || 489,6 || 496,7 || 503,9 || 511,0
 || XX 01 05 02 (CA, INT, SNE – netiesioginiai moksliniai tyrimai) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (CA, INT, SNE – tiesioginiai moksliniai tyrimai) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Kitos biudžeto eilutės (nurodyti) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || IŠ VISO || 786,9 || 790,0 || 793,1 || 796,2 || 801,6 || 807,1 || 812,6
XX yra atitinkama
politikos sritis arba biudžeto antraštinė dalis.
Žmogiškųjų išteklių poreikiai bus
tenkinami panaudojant GD darbuotojus, jau paskirtus priemonei valdyti ir (arba)
perskirstytus generaliniame direktorate, ir prireikus finansuojami iš
papildomų lėšų, kurios atsakingam GD gali būti skiriamos
pagal metinę asignavimų skyrimo procedūrą ir atsižvelgiant
į biudžeto apribojimus.
3.2.4.     Suderinamumas su
2014–2020 m. daugiamete finansine programa
–
X          Pasiūlymas
(iniciatyva) atitinka 2014–2020 m. daugiametę finansinę
programą.
–
¨         Atsižvelgiant į pasiūlymą (iniciatyvą),
reikės pakeisti daugiametės finansinės programos atitinkamos
išlaidų kategorijos programavimą.
Paaiškinti, kaip reikia pakeisti programavimą, ir
nurodyti atitinkamas biudžeto eilutes bei sumas.
–
¨         Įgyvendinant pasiūlymą (iniciatyvą)
būtina taikyti lankstumo priemonę arba patikslinti daugiametę
finansinę programą[38].
Paaiškinti, ką reikia atlikti, ir nurodyti
atitinkamas išlaidų kategorijas, biudžeto eilutes ir sumas.
3.2.5      Trečiųjų
šalių įnašai
–
Pasiūlyme (iniciatyvoje) nenumatyta bendro su
trečiosiomis šalimis finansavimo
–
X Pasiūlyme (iniciatyvoje) numatytas bendras
finansavimas apskaičiuojamas taip:
 Pagal šią iniciatyvą leidžiamas bendras finansavimas, tačiau jokių konkrečių skaičių nėra nustatyta.
Asignavimai mln. EUR (tūkstantųjų
tikslumu)
   || N metai || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || ... atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą metų skaičių (žr. 1.6 punktą) || Iš viso
 Nurodyti bendrą finansavimą teikiančią įstaigą || Nėra duomenų ||   ||   ||   ||   ||   ||   || Nėra duomenų
 IŠ VISO bendrai finansuojamų asignavimų || Nėra duomenų ||   ||   ||   ||   ||   ||   || Nėra duomenų
3.3.        Numatomas poveikis
įplaukoms
 –                        ý      Pasiūlymas (iniciatyva) neturi finansinio poveikio įplaukoms –                         Pastaba: Ribinio dydžio biudžeto įplaukos (bendro priemonės dydžio atžvilgiu) gali būti gaunamos dėl grįžtamųjų lėšų, gaunamų iš rizikos kapitalo operacijų, vykdomų kartu su TFI.
-        ¨         Pasiūlymas
(iniciatyva) turi finansinį poveikį:
-           ¨         nuosaviems ištekliams
-           ¨         įvairioms įplaukoms
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 Biudžeto įplaukų eilutė || Asignavimai, skirti einamųjų metų biudžetui || Pasiūlymo (iniciatyvos) poveikis[39]
 N metai || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || ... atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą stulpelių skaičių (žr. 1.6 punktą)
 Straipsnis …………. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Įvairių
asignuotųjų pajamų atveju nurodyti biudžeto išlaidų
eilutę (-es), kuriai (-ioms) daromas poveikis.
Nurodyti poveikio
įplaukoms apskaičiavimo metodą.
[1]               Energijos tiekimo saugumo ir tarptautinio
bendradarbiavimo klausimais Komisija pateikė komunikatą „ES
energetikos politika. Bendradarbiavimas su užsienio partneriais“,
COM(2011) 539, 2011 m. rugsėjo 7 d.
[2]               Bendradarbiavimo transporto srityje klausimu Komisija
pateikė komunikatą „ES ir kaimyniniai regionai. Naujas požiūris
į bendradarbiavimą transporto srityje“, COM(2011) 415,
2011 m. liepos 7 d.
[3]               Mažosios ir vidutinės įmonės.
[4]               Informacinės ir ryšių technologijos.
[5]               Įskaitant deramo darbo darbotvarkės
rėmimą.
[6]               Įskaitant bendros žinių ir inovacijų
erdvės kūrimą.
[7]               Savo kaimynystės politikos kovos su klimato kaita
veiksmais ES turėtų veiksmingai remti ir palaikyti klimato kaitos
poveikiui atsparesnę ir anglies dioksido požiūriu veiksmingesnę
plėtrą.
[8]               T. y. taikos ir saugumo, skurdo mažinimo,
humanitarinės pagalbos, investicijų į plėtros ir
kaimyninių šalių stabilumą ir augimą, visuotinių
uždavinių sprendimo, ES ir tarptautinių standartų bei
vertybių rėmimo ir augimo bei konkurencingumo palaikymo užsienyje.
[9]               Oficiali parama vystymuisi.
[10]             Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo.
[11]             OL L…
[12]             OL C , , p. .
[13]             OL C , , p. .
[14]             OL L 310, 2006 m. lapkričio 9 d.,
p. 1.
[15]             OL L
[16]             OL L 55, 2011 2 28, p. 13.
[17]             OL L
[18]             OL L
[19]             VGV – veikla grindžiamas valdymas, VGB – veikla
grindžiamas biudžeto sudarymas.
[20]             Kaip nurodyta Finansinio reglamento 49 straipsnio
6 dalies a arba b punkte.
[21]             COM(2011) 200, 2011 3 8.
[22]             Negalima deramai neįvertinti IRT paslaugų bei
infrastruktūrų diegimo ir interneto poveikio augimui bei
demokratinių vertybių laisvei ir saviraiškai.
[23]             Išsamią informaciją apie valdymo metodus ir
nuorodas į Finansinį reglamentą galima rasti BudgWeb
svetainėje http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[24]             Kaip nurodyta Finansinio reglamento 185 straipsnyje.
[25]             DA – diferencijuotieji asignavimai / NDA –
nediferencijuotieji asignavimai.
[26]             ELPA: Europos laisvosios prekybos asociacija.
[27]             Šalių kandidačių ir, kai taikoma,
Vakarų Balkanų potencialių šalių kandidačių.
[28]             N metai yra pasiūlymo (iniciatyvos) įgyvendinimo
pradžios metai.
[29]             Techninė ir (arba) administracinė pagalba bei
išlaidos ES programų ir (arba) veiksmų įgyvendinimui remti
(buvusios BA eilutės), netiesioginiai moksliniai tyrimai, tiesioginiai
moksliniai tyrimai.
[30]             Rezultatai – tai būsimi
produktai ir paslaugos (pvz., finansuota studentų mainų, nutiesta
kelių kilometrų ir kt.).
[31]             Ši skiltis yra orientacinė.
Planavimas ir lėšų asignavimas pagal šį reglamentą bus
grindžiamas principu „daugiau už daugiau“.
[32]             Panašios sumos bus skiriamos pagal
Europos regioninės plėtros fondo reglamentą siekiant paremti
tarpvalstybinio bendradarbiavimo programas.
[33]             N metai yra pasiūlymo (iniciatyvos) įgyvendinimo
pradžios metai.
[34]             Techninė ir (arba) administracinė pagalba bei
išlaidos ES programų ir (arba) veiksmų įgyvendinimui remti
(buvusios BA eilutės), netiesioginiai moksliniai tyrimai, tiesioginiai
moksliniai tyrimai.
[35]             CA– sutartininkas („Contract Agent“); INT – per
agentūrą įdarbintas darbuotojas („Intérimaire“); JED – jaunesnysis
delegacijos ekspertas („Jeune Expert en Délégation“); LA – vietinis
darbuotojas („Local Agent“); SNE – deleguotasis nacionalinis ekspertas
(„Seconded National Expert“);
[36]             Neviršijant viršutinės ribos,
nustatytos išorės personalui, finansuojamam iš veiklos asignavimų
(buvusių BA eilučių).
[37]             Būtina struktūriniams fondams, Europos
žemės ūkio fondui kaimo plėtrai (EŽŪFKP) ir Europos
žuvininkystės fondui (EŽF).
[38]             Žr. Tarpinstitucinio susitarimo 19 ir 24 punktus.
[39]             Tradiciniai nuosavi ištekliai (muitai, cukraus
mokesčiai) turi būti nurodomi grynosiomis sumomis, t. y. iš bendros
sumos atskaičius 25 proc. surinkimo išlaidų.