				|

		52014PC0538

			Pasiūlymas TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS kuriuo, vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu, Vokietijai leidžiama taikyti lengvatinį mokesčio už uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamą elektros energiją tarifą /* COM/2014/0538 final - 2014/0247 (NLE) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
Energetikos produktų ir elektros
energijos apmokestinimas Sąjungoje reglamentuojamas Tarybos direktyva
2003/96/EB ([1])
(toliau – Energijos apmokestinimo direktyva arba direktyva).
Pagal Direktyvos 19 straipsnio 1 dalį ir
kitas nuostatas, visų pirma išdėstytas 5, 15 ir 17 straipsniuose,
Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali vieningai leisti bet kuriai
valstybei narei dėl politinių interesų nustatyti daugiau nuostatų
dėl atleidimo nuo mokesčio arba mokesčio tarifo sumažinimo.
Šiuo pasiūlymu siekiama leisti Vokietijai
taikyti lengvatinį mokesčio už uoste prisišvartavusiems laivams
tiesiogiai tiekiamą elektros energiją (toliau – iš kranto tiekiama
elektros energija) tarifą. Šio atleidimo nuo mokesčio tikslas –
ekonomiškai skatinti naudoti iš kranto tiekiamą elektros energiją,
siekiant mažinti oro taršą uostamiesčiuose.
Prašymas ir jo bendrosios aplinkybės
2011 m. liepos 12 d. Taryba
priėmė Tarybos įgyvendinimo sprendimą 2011/445/ES, kuriuo,
vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB ([2])
19 straipsniu, Vokietijai leidžiama taikyti lengvatinį elektros energijos
mokesčio tarifą už uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai
tiekiamą elektros energiją (krante tiekiama elektros energija). Šio
sprendimo galiojimas baigiasi 2014 m. liepos 16 d.
2014 m. vasario 26 d. raštu
Vokietijos valdžios institucijos paprašė naujo sprendimo dėl leidimo
suteikimo, kuriuo Vokietijai būtų leista toliau taikyti
mokesčių lengvatą. Vokietija prašo leidimo lengvatinį
tarifą taikyti šešerius metus.
Prašoma priemone Vokietija nori toliau
skatinti naudoti iš kranto tiekiamą elektros energiją, kuri laikoma
mažiau taršia nei uoste prisišvartavusiuose laivuose gaminama elektros
energija. Jei leidimas priemonei nebus suteiktas, iš kranto tiekiama elektros
energija turės būti apmokestinama taikant bendrą elektros
energijos mokesčio tarifą – 20,50 EUR už MWh.
Kita vertus, Energijos apmokestinimo
direktyvos 14 straipsnio 1 dalies c punktu valstybės narės
įpareigojamos neapmokestinti energetikos produktų, naudojamų
kaip laivų degalai navigacijos ES vandenyse tikslais. Ši išimtis taip pat
taikoma energetikos produktams, naudojamiems elektrai gaminti uostuose
prisišvartavusiuose laivuose. Valstybės narės taip pat gali
neapmokestinti energetikos produktų, naudojamų kaip laivų
degalai navigacijos vidaus vandenyse tikslais, pagal tos pačios direktyvos
15 straipsnio 1 dalies f punktą, kuris taip pat taikomas elektros gamybai
laivuose. Taigi daugeliu atveju Energijos apmokestinimo direktyva grindžiama
apmokestinimo sistema neturi įtakos elektros gamybos uoste
prisišvartavusiuose laivuose išlaidoms, net jeigu tokia gamyba gali turėti
neigiamo poveikio sveikatai ir aplinkai, nes dėl jos blogėja oro
kokybė ir didėja triukšmo lygis uostuose.
Vokietija norėtų lengvatinį
0,50 EUR už MWh mokesčio tarifą toliau taikyti iš kranto
tiekiamai elektros energijai, nepažeisdama Direktyvoje 2003/96/EB nustatyto
mažiausio mokesčio tarifo. Lengvatinis elektros energijos mokesčio
tarifas turi būti taikomas visai iš kranto tiekiamai elektros energijai –
tiek ES vandenyse, tiek vidaus vandenyse, išskyrus privačius pramoginius
laivus. Vokietijos institucijų skaičiavimais, per trejus
priemonės taikymo metus vidutinės metinės mokesčių
išlaidos buvo maždaug 2,2 mln. EUR. Federalinės vyriausybės
vertinimu, tikėtina, kad per ateinančius šešerius metus šios
hipotetinės biudžeto išlaidos laipsniškai didės iki 3‑4 mln. EUR
per metus.
Mokesčio sumažinimu Vokietija nori toliau
skatinti laivų operatorius naudoti iš kranto tiekiamą elektros
energiją, siekdama sumažinti oro taršą ir triukšmą iš
prisišvartavusių laivų bei jų išmetamą CO2
kiekį. Taikant lengvatinį mokesčio tarifą, palyginti su
laive naudojamu bunkeriniu kuru, kuris visiškai neapmokestintas
mokesčiais, padidėtų iš kranto tiekiamos elektros energijos
konkurencingumas.
Vokietijos valdžios institucijos informavo
Komisiją, kad šiuo metu iš visų Vokietijos jūrų uostų
tik Liubeko uostas turi galimybių tiekti didesnės elektros apkrovos
iš kranto tiekiamą elektros energiją. Be krante esančių
įrenginių uostas taip pat turi „baržas elektrines“, t. y.
plūdriąją įrangą, naudojamą bendrai šilumos ir
elektros energijos gamybai, varomą suskystintomis gamtinėmis dujomis.
Stacionarios elektros tiekimo pakrantėje infrastruktūros statyba
Hamburgo uoste planuojama 2014 m. gegužės mėn.; jos metu
elektros tiekimo iš kranto infrastruktūra taip pat bus įrengta
dviejuose kruizinių laivų terminaluose Altonos terminale. Taip pat
planuojama teikti baržas elektrines „HafenCity“ terminalui.
Vidaus vandenų uostuose elektros tiekimo
iš kranto infrastruktūra yra labiau išplėtota ir yra planų
toliau ją plėsti.
Vokietija laiko, kad ši priemonė atitinka
Komisijos rekomendaciją 2006/339/EB ([3])
dėl skatinimo ES uostuose prisišvartavusius laivus naudoti iš kranto
tiekiamą elektros energiją ir Komisijos komunikatą „Europos
Sąjungos jūrų transporto politikos strateginiai tikslai ir
rekomendacijos iki 2018 m.“ ([4]).
Šiuo klausimu pažymima, kad nuo 2011 m. birželio mėn. valstybės
narės turės besąlygiškai laikytis atitinkamiems teršalams, kaip
antai kietosioms dalelėms, nustatytų oro kokybės
standartų ([5]).
Laikydamosi šios prievolės, valstybės narės turi spręsti
tokias problemas kaip uostuose prisišvartavusių laivų teršalų
išmetimas, kai tai aktualu, tad suprantama, kad uostuose, kur egzistuoja šios
problemos, bus skatinama naudoti iš kranto tiekiamą elektros energiją
ir taip prisidėti prie bendros oro kokybės strategijos.
Vokietijos valdžios institucijų
argumentai dėl priemonės poveikio vidaus rinkai
Vokietijos valdžios institucijos tvirtina, kad
priemonė neturės poveikio tinkamam vidaus rinkos veikimui ir
neiškraipys konkurencijos. Vokietija numato, kad mokesčių lengvata
gali būti teikiama tiek kaip tiekėjui taikomas sumažintas
mokesčio tarifas, tiek kaip mokesčių grąžinimas. Kai
taikomas sumažintas tarifas, elektros tiekėjas negali perkelti visos ar
dalies mokesčių lengvatos galutiniam vartotojui, t. y. laivų
operatoriui. Vis dėlto, anot Vokietijos valdžios institucijų,
mokesčių lengvata paprastai yra perkeliama. Tačiau netgi tais
atvejais, kai visa mokesčių lengvata perkeliama laivų
operatoriams, kurie gauna iš kranto tiekiamą elektros energiją,
apmokestinamą mažiausiu tarifu pagal Direktyvą 2003/96/EB, jie
realiai neįgyja ekonominio pranašumo prieš operatorius,
generuojančius elektrą laive, nes ši elektra yra neapmokestinama.
Vokietijos valdžios institucijos tvirtina, kad, bendrų sąnaudų
požiūriu, laivuose gaminamą elektros energiją pakeitus iš kranto
tiekiama elektros energija, apmokestinta mažiausiu tarifu, nebūtų
suteikta jokio pranašumo.
Vokietijos valdžios institucijos informavo
Komisiją, kad šiuo metu jos neturi duomenų apie tai, kiek laivų
operatorių naudojasi iš kranto tiekiamos elektros energijos
infrastruktūra ir dėl trumpo šios priemonės taikymo laikotarpio
negali visapusiškai įvertinti iš kranto tiekiamos elektros energijos
naudojimo tendencijų. Remdamosi turima informacija jos laiko, kad iš
kranto tiekiamos elektros energijos naudojimas gerokai išaugo, visų pirma
laivuose, prisišvartavusiuose vidaus vandenų uostuose.
Pasiūlymo srityje galiojančios
nuostatos
2003 m. spalio 27 d. Tarybos
direktyva 2003/96/EB, pakeičianti Bendrijos energetikos produktų ir
elektros energijos mokesčių struktūrą, visų pirma 14
straipsnio 1 dalies c punktas ir 15 straipsnio 1 dalies f punktas.
Priemonės vertinimas pagal
Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnį
Konkretūs politiniai interesai
Direktyvos 19 straipsnio 1 dalies pirmojoje
pastraipoje nustatyta:
„Be
ankstesniuose straipsniuose išdėstytų nuostatų, ypač 5, 15
ir 17 straipsniuose, Taryba, Komisijai pasiūlius, bet kuriai
valstybei narei gali vieningai leisti toliau atleisti nuo mokesčių ar
juos sumažinti remiantis konkrečios politikos sumetimais.“
Mokesčio sumažinimu Vokietijos valdžios
institucijos siekia toliau skatinti naudoti aplinkai mažiau kenksmingą
būdą aprūpinti elektros energija uostuose prisišvartavusius
laivus ir tuo pačiu pagerinti vietos oro kokybę. Kaip pažymėjo
Vokietija, Komisija iš tiesų jau rekomendavo iš kranto tiekiamos elektros
energijos naudojimą kaip alternatyvą elektros gamybai prisišvartavusiuose
laivuose ir taip pripažino šio pasirinkimo naudą aplinkosaugai ([6]). Netaikant
priemonės, prisišvartavusiems laivams tiekiama elektros energija
Vokietijoje turės būti apmokestinta 20,50 EUR už MWh. Taigi
prašomas lengvatinis tarifas būtų papildoma paskata naudotis šia
technologija, atitinkančia 20 EUR už MWh kainą, ir taip
prisidėti prie minėto politinio tikslo įgyvendinimo.
Komisija taip pat pabrėžia, kad
plačiau naudoti iš kranto tiekiamą elektros energiją šiuo metu
iš esmės neleidžia tai, kad uostuose beveik nėra reikiamos
pakrantės infrastruktūros ir kad dėl to gali būti
reikalingos papildomos politikos priemonės, kuriomis būtų
skatinamas šios infrastruktūros kūrimas, kad būtų pasiektas
su atleidimu nuo mokesčio susijęs politinis tikslas. Remiantis
Vokietijos valdžios institucijų pateikta informacija, jūrų
laivams reikalinga infrastruktūra, galinti palaikyti dideles elektros
apkrovas ir šiuo metu tokią infrastruktūrą turi tik Liubeko
uostas. Yra planų kurti infrastruktūrą Hamburgo uoste. Elektros
tiekimo iš kranto infrastruktūra geriau išplėtota vidaus vandenų
uostuose, kur laivams paprastai reikia mažesnių elektros apkrovų.
Dėl siekiamo politinio tikslo
pobūdžio Komisija pažymi, kad elektros energijos tiekimo iš kranto
skatinimas faktiškai yra bendros politikos tikslas, kurio turėtų
siekti visa Sąjunga. Tai aiškiai nurodyta Komisijos komunikate –
„Integruota jūrų politika Europos Sąjungai“ ([7]) ir prie jo pridedamame
Komisijos tarnybų darbiniame dokumente ([8]). Priemonė
atitinka Komisijos direktyvos dėl alternatyviųjų degalų
infrastruktūros diegimo pasiūlymą, kuriame sprendžiamas
klausimas dėl iš kranto tiekiamos elektros energijos infrastruktūros
sukūrimo uostuose, kur tai yra ekonomiškai efektyvu ir duoda naudos
aplinkosaugai ([9]).
Savo pasiūlyme dėl Energijos
apmokestinimo direktyvos peržiūros ([10])
Komisija pasiūlė, kad uoste prisišvartavusiems laivams iš kranto
tiekiama elektros energija būtų neapmokestinama. Tačiau Taryba
šio Komisijos pasiūlymo dar nepriėmė. O kol kas Vokietijos
ūkinės veiklos vykdytojams ir Vokietijos valdžios institucijoms
turėtų būti suteiktas teisinis tikrumas dėl mokestinių
priemonių, taikomų siekiant skatinti plačiau vartoti iš kranto
tiekiamą elektros energiją. Šiuo metu vienintelė galimybė
įvesti palankų mokesčių režimą iš kranto tiekiamai
elektros energijai yra numatyta 19 straipsnyje. Tačiau jo tikslas –
atsižvelgti į pačioje direktyvoje neaptartas specialias aplinkybes
atskirose valstybėse narėse. Todėl leidžianti nukrypti nuostata
gali būti suteikta tik kaip pereinamojo laikotarpio priemonė
remiantis 19 straipsniu, kuriuo siekiama politinio tikslo skatinti elektros
tiekimą iš kranto, kol Taryba imsis įgyvendinti šį tikslą
atlikdama Direktyvos 2003/96/EB peržiūrą.
Derėjimas su kitomis Sąjungos
politikos sritimis ir tikslais
Prašoma priemonė daugiausiai susijusi su
ES aplinkos politika. Priemone bus faktiškai prisidėta prie tikslo gerinti
vietos oro kokybę tiek, kiek dėl to uostuose prisišvartavusiuose
laivuose bus naudojama mažiau bunkerinio kuro. Be to, priemone galėtų
būti prisidėta, nors ir ribotai, prie išmetamo CO2 kiekio
mažinimo, tačiau šis poveikis priklausys nuo laivams tiekiamos elektros
energijos šaltinio ([11]).
Aplinkosaugos problemos mastui parodyti Vokietija kaip pavyzdį nurodo
Liubeko-Travemiundės uostą, kur laivams tenka 90 % išmetamo
sieros dioksido ir maždaug 80 % azoto oksidų. Vokietijos valdžios
institucijos pateikia tokį dėl iš kranto tiekiamos elektros energijos
vartojimo Liubeko uoste per metus išmetamo teršalų kiekio ir dėl
elektros energijai gaminti laivuose naudojamo jūrinio gazolio,
atitinkančio ES direktyvoje dėl sieros kiekio ([12]) nustatytas ribas,
išmetamo teršalų kiekio palyginimą, grindžiamą
5 584 MWh metiniu elektros energijos suvartojimu:
   || NOx || SO2 || CO2
 Hidroelektrinėse pagaminama ekologiška elektros energija || 0,078 t || 0,056 t || 0 t
 Jūrinis gazolis || 3,571 t || 6,026 t || 4251,9 t
Hamburgo uosto valdžios pateikti
įverčiai rodo, kad, palyginti su jūrinio gazolio vartojimu
Altonos terminale, planuojami pakrantės elektros įrenginiai
turėtų kasmet sumažinti išmetamų NOx kiekį maždaug
39 t arba 74 %, SO2 – maždaug 1,1 t arba 62 %, o
smulkių kietųjų dalelių – apie 0,5 t arba 5 %.
Šių renginių eksploatavimui naudojant įprastą Vokietijos
energijos šaltinių derinį, išmetamo CO2 kiekis
turėtų sumažėti maždaug 1 050 t arba 19 % per
metus. Tiekiant elektrą, kaip planuojama, iš atsinaujinančių
išteklių, išmetamo CO2 kiekis galėtų dar labiau
sumažėti – 3 354 t per metus, priklausomai nuo elektros gamybos
įrenginių galimybių. Sumažinus išmetamų oro teršalų
kiekį naudojant baržas elektrines, varomas suskystintomis gamtinėmis
dujomis ir tiekiančias elektrą kruiziniams laivams „HafenCity“
terminale, išmetamų NOx kiekis turėtų sumažėti 51 t
arba 73 %. Sumažinus per metus baržų išmetamų NOx kiekį
5 t bendras išmetamų teršalų kiekis sumažėtų 46 t
per metus. Jei iš baržų elektrinių nebus išmetama papildomų
teršalų, išmetamų SOx kiekis turėtų sumažėti
1,5 t arba 58 % per metus, o smulkių kietųjų
dalelių – 0,7 t arba 48 % per metus. Jei vietoj jūrinio
gazolio būtų naudojamos suskystintos gamtinės dujos, išmetamo CO2
kiekis turėtų sumažėti 1 824 t arba 26 % per
metus. Atliekant skaičiavimus atsižvelgta į likutinį
teršalų išmetimą iš pagalbinio katilo (šildymui laive).
Čia reikia prisiminti, kad viena svarbi
priežastis, dėl kurios  iš kranto tiekiamos elektros energijos
konkurencinė padėtis yra nepalanki, yra tai, kad alternatyvi elektros
energija, t. y. jūrų uostuose prisišvartavusiuose laivuose
pagaminama elektros energija, šiuo metu yra visiškai neapmokestinama: ne tik
bunkerinis kuras, naudojamas elektrai gaminti, yra neapmokestinamas (tai
atitinka įprastą poziciją pagal Direktyvos 2003/96/EB 14
straipsnio 1 dalies a punktą), neapmokestinama ir pati laive pagaminama
elektros energija (plg. Direktyvos 2003/96/EB 14 straipsnio 1 dalies c
punktą). Nors pastarasis atleidimas nuo mokesčio galėtų
būti laikomas sunkiai suderinamu su Sąjungos aplinkosaugos tikslais,
tačiau jis grindžiamas praktiniais interesais. Siekiant apmokestinti
laivuose gaminamą elektros energiją, laivo savininkas, kuris dažnai
yra įsikūręs trečiojoje šalyje, arba operatorius faktiškai
turėtų deklaruoti, kiek elektros energijos buvo suvartota. Be to,
deklaruojant reikėtų apskaičiuoti, kiek elektros energijos buvo
suvartota valstybės narės, kurioje mokėtinas mokestis, teritoriniuose
vandenyse. Reikalavimas minėtas deklaracijas pateikti kiekvienoje
valstybėje narėje, kurios teritoriniuose vandenyse plaukiojama,
užkrautų didžiulę administracinę naštą laivų
savininkams. Šiomis aplinkybėmis sprendimas neignoruoti mažiau taršios
alternatyvos – iš kranto tiekiamos elektros energijos, leidžiant Vokietijai
taikyti lengvatinį mokesčio tarifą, gali būti laikomas
pagrįstu.
Skirtingai nei jūrų uostuose,
valstybėms narėms viso labo leidžiama neapmokestinti uostuose prie
vidaus vandens kelių prisišvartavusiuose laivuose gaminamos ir naudojamos
elektros energijos (15 straipsnio 1 dalies f punktas). Todėl
valstybėms narėms nebūtų sudaryta jokių teisinių
kliūčių  iš kranto tiekiamai elektros energijai ir uostuose prie
vidaus vandens kelių prisišvartavusiuose laivuose gaminamai elektros
energijai taikyti vienodų sąlygų. Tačiau direktyvos 15
straipsnio 1 dalies f punkte siūlomą galimybę neapmokestinti
laivuose gaminamos elektros energijos teisės aktų leidėjas ir
vėl grindžia praktiniais interesais ir tuo pačiu glaudžiai sieja su
mokesčių lengvatomis, susijusiomis su navigacija vidaus vandens
keliuose. Dauguma valstybių narių, įskaitant ir Vokietiją,
nutarė neapmokestinti šiuo tikslu naudojamo kuro. Dėl Reino ir jo
intakų, šis atleidimas nuo mokesčių taip pat nustatytas
tarptautiniu susitarimu ([13]),
kurį Vokietija yra ratifikavusi. Be to, elektros energijai laivuose
gaminti naudojamo kuro apmokestinimas ([14]),
užuot apmokestinus elektros energiją, laikomas nepraktišku sprendimu,
kadangi tai mažų mažiausiai reikštų, kad daromas skirtumas tarp
elektros energijai gaminti naudojamo kuro ir navigacijai skirto kuro.
Galiausiai, spręsdamos, ar į atleidimo nuo mokesčio taikymo
jūrų laivybai sritį reikia įtraukti navigacijai vidaus
vandens keliais naudojamą kurą, valstybės narės turi
atsižvelgti į įvairius dalykus, įskaitant tokius platesnius
nacionalinės transporto politikos tikslus kaip aplinkosaugos interesai,
dėl kurių jos gali neapmokestinti šiam tikslui naudojamo kuro.
Todėl šiuo metu būtų
pagrįsta palikti Vokietijai galimybę neapmokestinti vidaus vandens
kelių pakrantėse tiekiamos elektros.
Vidaus rinka ir sąžininga
konkurencija
Vidaus rinkos ir sąžiningos konkurencijos
požiūriu, taikant prašomą priemonę, sumažėtų
abiejų konkuruojančių elektros energijos tiekimo
prisišvartavusiems laivams šaltinių, t. y. laivuose gaminamos ir iš kranto
tiekiamos elektros energijos, konkurencijos iškraipymas dėl bunkerinio
kuro neapmokestinimo.
Dėl laivų operatorių
konkurencijos visų pirma reikia dar kartą pabrėžti, kad Komisijos
turimais duomenimis šiuo metu labai nedaug laivų iš kranto tiekiamą
elektros energiją naudoja komerciniais tikslais. Be to, net jeigu laivybos
bendrovėms, palyginti su kituose sektoriuose veikiančiomis
bendrovėmis, ši priemonė suteiks pranašumo perkant mažesne kaina
elektros energiją, nagrinėjamoji priemonė neturėtų
labai pakeisti konkurencinės padėties laivybos sektoriuje. Nors
sąnaudų prognozės tikslumas labai priklauso nuo naftos
kainų raidos ir todėl jas apskaičiuoti labai sudėtinga,
Vokietijos pateikta informacija ([15])
ir duomenys rodo, kad iš esmės daugeliu atvejų, net visiškai atleidus
nuo mokesčių, elektros energijos tiekimo iš kranto sąnaudos
netaptų mažesnės nei laivuose gaminamos elektros energijos,
todėl bet kokiu atveju iš kranto tiekiamą elektros energiją
naudojantiems laivų operatoriams, palyginti su tais, kurie naudoja
laivuose gaminamą elektrą, nebūtų suteiktas didelis
konkurencinis pranašumas. Šiuo atveju minėto pobūdžio iškraipymas
gali būti dar mažiau tikėtinas, nes Vokietija nepažeis Direktyvoje
2003/96/EB nustatyto mažiausio mokesčio tarifo.
Dėl uostų konkurencijos, tuo atveju,
jeigu, kaip buvo nurodyta, elektros energijos tiekimas iš kranto,
nežiūrint mokesčių sumažinimo, bent artimiausiu metu
netaptų ekonomiškai labiau pagrįstas už elektros energijos
gamybą laivuose, vargu, ar sumažinus iš kranto tiekiamos elektros
energijos mokesčius būtų gerokai iškraipyta uostų
konkurencija, ir kažin, ar atsiradus šiai galimybei kiltų noras keisti
laivų maršrutus. Vokietijos valdžios institucijos pažymi, kad iš kranto
tiekiamos elektros energijos naudojimas yra ribotas ne tik dėl
nepakankamų įrenginių arba didesnių sąnaudų, bet
ir dėl to, kad nėra tarptautiniu mastu suderintų laivų
prijungimo prie elektros tinklo techninių standartų.
Galiausiai galima pridurti, kad laikotarpis,
kuriam siūloma suteikti leidimą taikyti lengvatinį tarifą,
didele dalimi atitinka Komisijos pasiūlyme nurodytą aštuonerių
metų laikotarpį, kuriuo siūloma neapmokestinti iš kranto
tiekiamos energijos.
Priemonės taikymo trukmė ir ES
elektros apmokestinimo sistemos raida
Iš esmės, nukrypti leidžiančios
nuostatos taikymo laikotarpis turėtų būti pakankamai ilgas, kad
uostų operatoriai nebūtų atgrasyti nuo reikiamų
investicijų. Šiuo konkrečiu atveju priemonės taikymo laikotarpis
būtų buvęs pratęstas, o mokesčio lengvatos mastas
padidintas Komisijos pasiūlymu dėl Energijos apmokestinimo direktyvos
peržiūros, kuriuo numatomas privalomas iš kranto tiekiamos elektros
energijos atleidimas nuo mokesčių aštuonerių metų
laikotarpiu po jos įsigaliojimo. Vis dėlto nukrypti leidžianti
nuostata neturėtų pakenkti būsimai esamos teisinės sistemos
raidai ir turėtų būti atsižvelgiama į tai, kad Taryba gali
priimti teisės aktą, grindžiamą Komisijos pasiūlymu iš
dalies pakeisti Energijos apmokestinimo direktyvą. Šiomis
aplinkybėmis prašomą leidimą reikėtų suteikti ne
ilgiau kaip šešeriems metams, kaip leidžiama direktyvoje, jeigu iki numatytos
jo galiojimo pabaigos nebus pradėtos taikyti šią sritį reglamentuojančios
bendrosios nuostatos. Šis laikotarpis suteiks teisinio tikrumo laivų ir
uostų operatoriams, kurie turi planuoti savo investicijas į iš kranto
tiekiamos elektros energijos infrastruktūrą ar įrenginius
laivuose. Tai taip pat suteiks galimybę Vokietijos institucijoms surinkti
daugiau duomenų pakartotiniam priemonės įvertinimui ateityje.
Valstybės pagalbos taisyklės
Vokietijos valdžios institucijų numatytas
0,50 EUR už MWh mokesčio tarifas atitinka Direktyvos 2003/96/EB 10
straipsniu nustatytą mažiausią mokesčio tarifą. Taigi
priemonė atitinka vieną iš sąlygų, nustatytų Komisijos
reglamento (ES) Nr. 651/2014 ([16])
44 straipsnyje, kuriuo nustatytos sąlygos, kuriomis tokiai priemonei
netaikomi reikalavimai pranešti apie valstybės pagalbą. Tačiau
šiuo etapu negalima nustatyti, ar tenkinamos visos reglamente nustatytos
sąlygos ir Tarybos įgyvendinimo sprendimo pasiūlymu Komisijai
nedraudžiama reikalauti, kad Vokietija laikytųsi valstybės pagalbos
taisyklių.
2.           KONSULTACIJŲ SU
SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Konsultacijos su suinteresuotosiomis
šalimis
Šis pasiūlymas yra pagrįstas
Vokietijos pateiktu prašymu ir skirtas tik šiai valstybei narei.
Tiriamųjų duomenų rinkimas
ir naudojimas
Nepriklausomo tyrimo neprireikė.
Poveikio vertinimas
Šis pasiūlymas yra susijęs su
leidimo suteikimu vienai valstybei narei jos pačios prašymu.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO
ASPEKTAI
Subsidiarumo principas
Pati netiesioginio apmokestinimo sritis,
kuriai taikomas Sutarties dėl ES veikimo 113 straipsnis, nepriklauso
išimtinei Europos Sąjungos kompetencijai, kaip apibrėžta Sutarties
dėl ES veikimo 3 straipsnyje.
Tačiau šios srities valstybių
narių kompetencija griežtai nustatyta ir ribojama galiojančiais ES
teisės aktais. Pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnį tik Taryba,
remdamasi minėta nuostata, gali leisti valstybei narei nustatyti daugiau
nuostatų dėl atleidimo nuo mokesčio arba jo sumažinimo.
Pačios valstybės narės be Tarybos to padaryti negali.
Todėl pasiūlymas atitinka
subsidiarumo principą.
Proporcingumo principas
Pasiūlymas atitinka proporcingumo
principą. Mokesčių sumažinimu neviršijama to, kas būtina
nurodytam tikslui pasiekti (žr. pirmiau nurodytus su vidaus rinka ir
sąžininga konkurencija susijusius motyvus).
Pasirinkta priemonė
Siūloma (-os) priemonė (-ės):
Tarybos sprendimas
Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnyje numatyta
tik šio tipo priemonė.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Priemonė nesukuria finansinės ar
administracinės naštos Sąjungai. Pasiūlymas neturi poveikio
Sąjungos biudžetui.
2014/0247 (NLE)
Pasiūlymas
TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
kuriuo, vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB
19 straipsniu, Vokietijai leidžiama taikyti lengvatinį mokesčio už
uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamą elektros
energiją tarifą
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2003 m. spalio
27 d. Tarybos direktyvą 2003/96/EB, pakeičiančią
Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių
struktūrą ([17]),
ypač į jos 19 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
pasiūlymą,
kadangi:
(1)       Tarybos įgyvendinimo
sprendimu 2011/445/ES, vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu,
Vokietijai leidžiama taikyti lengvatinį elektros energijos mokesčio
tarifą už uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamą
elektros energiją (krante tiekiama elektros energija) iki 2014 m.
liepos 16 d.;
(2)       2014 m. vasario
26 d. raštu Vokietija siekė gauti leidimą toliau taikyti
lengvatinį elektros energijos mokesčio tarifą už iš kranto
tiekiamą energiją remiantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu;
(3)       ketinamu taikyti
mokesčių sumažinimu Vokietija siekia toliau skatinti plačiau
naudoti iš kranto tiekiamą elektros energiją kaip aplinkai mažiau
kenksmingą būdą, palyginti su bunkerinio kuro naudojimu
laivuose, aprūpinti elektros energija uostuose prisišvartavusius laivus;
(4)       naudojant iš kranto
tiekiamą elektros energiją į orą nepatenka teršalų,
išmetamų naudojant bunkerinį kurą prisišvartavusiuose laivuose,
dėl to gerėja oro kokybė uostamiesčiuose. Todėl tikimasi,
kad priemone bus prisidėta prie Sąjungos aplinkos, sveikatos ir kovos
su klimato kaita politikos uždavinių įgyvendinimo;
(5)       leidžiant Vokietijai taikyti
lengvatinį elektros energijos mokesčio tarifą neviršijama to,
kas būtina iš kranto tiekiamos elektros energijos vartojimui padidinti,
kadangi daugeliu atvejų elektros energijos gamyba laivuose išliks kaip
konkurencingesnė alternatyva. Dėl tos pačios priežasties ir
dėl to, kad šiuo metu šios technologijos patekimo į rinką
galimybės yra palyginti mažos, vargu, ar šios priemonės taikymo metu
bus labai iškraipyta konkurencija, tad ji neturės padarinių tinkamam
vidaus rinkos veikimui;
(6)       remiantis Direktyvos
2003/96/EB 19 straipsnio 2 dalimi, kiekvieno leidimo, suteikto remiantis
minėta nuostata, galiojimo laikotarpis turi būti griežtai apribotas.
Atsižvelgiant į tai, kad minėtas laikotarpis turi būti
pakankamai ilgas, kad priemonė galėtų būti tinkamai
įvertinta, tai pat į poreikį, kad nebūtų pakenkta
būsimai esamos teisinės sistemos raidai, prašomą leidimą
reikėtų suteikti šešeriems metams, tačiau su sąlyga, kad
dar prieš numatytą jo galiojimo pabaigos datą bus imta taikyti
bendras šios srities nuostatas;
(7)       siekiant užtikrinti
teisinį tikrumą uostų ir laivų operatoriams ir siekiant
išvengti galimo administracinės naštos elektros energijos skirstytojams ir
perskirstytojams padidėjimo, kuris galėtų atsirasti dėl
akcizo tarifo, taikomo iš kranto tiekiamai elektrai, pokyčio,
reikėtų užtikrinti, kad Vokietija galėtų nepertraukiamai
taikyti konkrečią šiame sprendime nurodytą mokesčių
lengvatą. Todėl prašomą leidimą reikėtų suteikti
nuo 2014 m. liepos 17 d. ir taikyti nepertraukiamai pagal iki tol
remiantis Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2011/445/ES galiojusius
susitarimus;
(8)       šis sprendimas neturi
poveikio Sąjungos taisyklių, susijusių su valstybės
pagalba, taikymui,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Vokietijai suteikiamas leidimas taikyti
lengvatinį elektros energijos mokesčio tarifą už uoste
prisišvartavusiems laivams, išskyrus privačius pramoginius laivus,
tiesiogiai tiekiamą elektros energiją (krante tiekiamą elektros
energiją), su sąlyga, kad laikomasi mažiausio apmokestinimo lygio
pagal Direktyvos 2003/96/EB 10 straipsnį.
2 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja pranešimo apie
jį dieną.
Jis taikomas nuo 2014 m. liepos
17 d.
Jis nustoja galioti 2020 m. liepos
16 d.
Tačiau jeigu Taryba, remdamasi Sutarties
dėl Europos Sąjungos veikimo 113 straipsniu, nustatytų
bendrąsias taisykles dėl iš kranto tiekiamai elektros energijai
taikomų mokesčių lengvatų, šis sprendimas nustoja galioti
tą dieną, kai pradedamos taikyti minėtos bendrosios taisykles.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Vokietijos Federacinei
Respublikai.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
([1])            2003 m.
spalio 27 d. Tarybos direktyva 2003/96/EB, pakeičianti Bendrijos
energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių
struktūrą (OL L 283, 2003 10 31, p. 51).
([2])            OL
L 191, 2011 7 22, p. 22
([3])            2006 m.
gegužės 8 d. Komisijos rekomendacija 2006/339/EB dėl skatinimo
Bendrijos uostuose prisišvartavusius laivus naudoti elektros energiją iš
kranto (OL L 125, 2006 5 12).
([4])            2009 m.
sausio 21 d. COM(2009) 8 final.
([5])            Plg.
2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos
direktyvą 2008/50/EB dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro
Europoje (OL L 152, 2008 6 11).
([6])            Žr.
3 išnašą.
([7])            2007 m.
spalio 10 d. COM(2007) 575 galutinis.
([8])            2007 m.
spalio 10 d. SEC(2007) 1278 galutinis.
([9])            2013 m.
sausio 24 d. COM(2013) 18 galutinis.
([10])           2011 m.
balandžio 13 d. COM(2011) 169 galutinis.
([11])           Komisija
anksčiau buvo apskaičiavusi, kad perėjus prie iš kranto
tiekiamos elektros energijos išmetamas CO2 kiekis sumažės
50 %, žr. 2 išnašą. Tačiau aptariamos priemonės poveikis
gali gerokai skirtis nuo šio vidutinio dydžio, kadangi tai, visų pirma,
priklauso nuo atitinkamo rinkos segmento taršos anglies dioksidu intensyvumo ir
laiko, kai atsiras papildomos elektros energijos poreikis.
([12])           1999 m.
balandžio 26 d. Tarybos direktyva 1999/32/EB dėl sieros kiekio
sumažinimo tam tikrose skystojo kuro rūšyse ir iš dalies pakeičianti
Direktyvą 93/12/EEB (OL L 121, 1999 5 11, p. 13–18).
([13])           Žr.
1952 m. gegužės 16 d. Reino pakrantės valstybių ir Belgijos
susitarimą dėl laivų navigacijai Reine naudojamam gazoliui
taikomos muitinės ir mokesčių tvarkos (Bundesgesetzblatt,
1953 m., II dalis, p. 531).
([14])           Direktyvos
2003/96/EB 21 straipsnio 5 dalies trečia pastraipa.
([15])           Žr.
2005 m. rugpjūčio mėn. Europos Komisijos aplinkos
generalinio direktorato galutinę ataskaitą „Service Contract Ship
Emissions: Assignment, Abatement and Market-based Instruments, Task 2a –
Shore-Side Electricity“, http://ec.europa.eu/environment/air/pdf/task2_shoreside.pdf.
Analizuojama trijų uostų sąnaudų struktūra: Geteborgo
(Švedija) ir Džuno bei Long Byčo (JAV).
([16])           2014 m.
birželio 17 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 651/2014, kuriuo tam
tikrų kategorijų pagalba skelbiama suderinama su vidaus rinka taikant
Sutarties 107 ir 108 straipsnius (OL L 187, 2014 6 26, p. 1).
([17])            OL
L 283, 2003 10 31, p. 51


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 07 05
            COM(2017) 369 final
            2017/0153(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo Austrija ir Rumunija įgaliojamos dėl Europos Sąjungos interesų pritarti Panamos, Urugvajaus, Kolumbijos ir Salvadoro prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

               1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų (toliau – 1980 m. konvencija), kurią iki šiol ratifikavo 97 šalys, įskaitant visas ES valstybes nares, tikslas – Susitariančiųjų Šalių paskirtoms centrinėms įstaigoms bendradarbiaujant atkurti ankstesnę padėtį greitai grąžinant neteisėtai išvežtus ar laikomus vaikus.

               Vaikų grobimo prevencija yra vienas iš esminių ES vaiko teisių rėmimo politikos aspektų, todėl Europos Sąjunga tarptautiniu lygmeniu aktyviai siekia gerinti 1980 m. konvencijos taikymą ir ragina trečiąsias valstybes prie jos prisijungti.

               1994 m. vasario 2 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Panama. Konvencija Panamoje įsigaliojo 1994 m. gegužės 1 d.

               1980 m. konvencija jau galioja Panamos ir 26 ES valstybių narių santykiams. Panamos prisijungimui prie konvencijos dar nepritarė tik Austrija ir Rumunija.

               1999 m. lapkričio 18 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Urugvajaus. Konvencija Urugvajuje įsigaliojo 2000 m. vasario 1 d.

               1980 m. konvencija jau galioja Urugvajaus ir 25 valstybių narių santykiams. Urugvajaus prisijungimui prie konvencijos dar nepritarė tik Austrija, Danija ir Rumunija.

               1995 m. gruodžio 13 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Kolumbija. Konvencija Kolumbijoje įsigaliojo 1996 m. kovo 1 d.

               1980 m. konvencija jau galioja Kolumbijos ir 25 ES valstybių narių santykiams. Kolumbijos prisijungimui prie konvencijos dar nepritarė tik Austrija, Danija ir Rumunija.

               2001 m. vasario 5 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Salvadoras. Konvencija Salvadore įsigaliojo 2001 m. gegužės 1 d.

               1980 m. konvencija jau galioja Salvadoro ir 25 ES valstybių narių santykiams. Salvadoro prisijungimui prie konvencijos dar nepritarė tik Austrija, Danija ir Rumunija.

               1980 m. konvencijos 38 straipsnio 4 pastraipoje nustatyta, kad ji bus taikoma tik prisijungiančios valstybės ir tų susitariančiųjų valstybių, kurios pareikš, kad pritaria jos prisijungimui, tarpusavio santykiams.

               Tai, kad ES turi išimtinę kompetenciją dėl pritarimo trečiosios valstybės prisijungimui prie 1980 m. konvencijos, patvirtino Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, su kuriuo konsultuotasi Komisijos iniciatyva.

               2014 m. spalio 14 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo nuomonėje 1/13 pareikšta, kad trečiosios valstybės prisijungimo prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų priėmimas priklauso išimtinei Europos Sąjungos kompetencijai.

               Teismas pabrėžė, kad šioje srityje ES lygmeniu reikalingas vienodumas – būtina vengti vadinamosios kintamosios geometrijos tarp valstybių narių.

               Kovos su tarptautiniu vaikų grobimu sritis priklauso išimtinei Europos Sąjungos išorės kompetencijai, todėl nuspręsti pritarti Panamos, Urugvajaus, Kolumbijos ir Salvadoro prisijungimui reikia ES lygmeniu – priimant Tarybos sprendimą. Todėl Austrija ir Rumunija turėtų padaryti pareiškimą dėl pritarimo Panamos, Urugvajaus, Kolumbijos ir Salvadoro prisijungimui dėl Europos Sąjungos interesų.

               Austrijai ir Rumunijai pritarus, 1980 m. Konvencija pradėtų būti taikoma Urugvajaus, Kolumbijos bei Salvadoro ir visų ES valstybių narių, išskyrus Daniją, santykiams. Panamos atveju 1980 m. konvencija bus taikoma santykiams su visomis ES valstybėmis narėmis.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

               Kalbant apie tėvų vykdomą vaikų grobimą, 1980 m. Hagos konvencija yra Tarybos reglamento Nr. 2201/2003 (reglamento „Briuselis IIa“)
                  1
               , kuris yra ES teisminio bendradarbiavimo bylose, susijusiose su santuoka ir tėvų pareigomis, kertinis akmuo, tarptautinis atitikmuo.

               Vienas iš pagrindinių šio reglamento tikslų – atgrasyti nuo vaikų grobimo tarp valstybių narių, nustatant procedūras, kuriomis būtų užtikrinama, kad vaikas būtų greitai grąžintas į valstybę narę, kurioje yra jo nuolatinė gyvenamoji vieta. Todėl reglamento „Briuselis IIa“ 11 straipsnis apima 1980 m. Hagos konvencijoje išdėstytą procedūrą ir ją papildo – išaiškinami kai kurie jos aspektai, visų pirma vaiko išklausymas, taip pat laikotarpis, per kurį reikia priimti sprendimą po to, kai pateiktas pareiškimas dėl grąžinimo, ir vaiko negrąžinimo priežastys. Jame taip pat įvestos nuostatos, reglamentuojančios skirtingose valstybėse narėse priimtus prieštaringus sprendimus dėl grąžinimo ir negrąžinimo.

               Tarptautiniu lygmeniu Europos Sąjunga remia trečiųjų valstybių prisijungimą prie 1980 m. konvencijos, kad jos valstybės narės galėtų remtis bendra teisine sistema kovos su tarptautiniu vaikų grobimu srityje.

               Nuo 2015 m. birželio mėn. iki 2016 m. gruodžio mėn. jau priimta dešimt Tarybos sprendimų, kuriais pritarta 10 trečiųjų šalių (Maroko, Singapūro, Rusijos Federacijos, Albanijos, Andoros, Seišelių, Armėnijos, Korėjos Respublikos, Kazachstano ir Peru) prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo
                  2
               .

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

               Šis pasiūlymas yra akivaizdžiai susijęs su Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnyje įtvirtintu bendru tikslu – saugoti vaiko teises. 1980 m. Hagos konvencijos sistema siekiama apsaugoti vaikus nuo žalingo tėvų vykdomo vaikų grobimo poveikio ir užtikrinti, kad vaikai galėtų išsaugoti ryšį su abiem tėvais, pavyzdžiui, užtikrinant galimybę faktiškai naudotis teise matytis su vaiku.

               Taip pat reikia paminėti ryšį su skatinimu naudotis tarpininkavimu sprendžiant tarpvalstybinius šeimos ginčus. Direktyva dėl tam tikrų mediacijos civilinėse ir komercinėse bylose aspektų
                  3
               , be kita ko, taikoma šeimos teisei bendroje Europos teisminėje erdvėje. 1980 m. Hagos konvencija taip pat skatinama šeimos ginčus spręsti draugiškai. Vienos iš geros praktikos gairių pagal 1980 m. Hagos konvenciją, kurias paskelbė Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencija, skirtos naudojimuisi tarpininkavimu sprendžiant į konvencijos taikymo sritį patenkančius tarptautinius šeimos ginčus dėl vaikų. Europos Komisijos iniciatyva šios gairės išverstos į visas ES kalbas (išskyrus anglų ir prancūzų k.) bei arabų kalbą, siekiant paskatinti dialogą su konvencijos dar neratifikavusiomis valstybėmis ir padėti kartu rasti konkrečius dėl tarptautinio vaikų grobimo kylančių problemų sprendimo būdus
                  4
               .

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

               Atsižvelgiant į tai, kad sprendimas susijęs su tarptautiniu susitarimu, jo teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnis kartu su 81 straipsnio 3 dalimi. Taryba, pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, sprendžia vieningai.

               Jungtinei Karalystei ir Airijai Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 yra privalomas, todėl jos dalyvauja priimant ir taikant šį sprendimą.

               Pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas.

               •Proporcingumo principas

               Šis pasiūlymas parengtas atsižvelgiant į jau priimtus Tarybos sprendimus dėl to paties dalyko ir juo neviršijama to, kas būtina pasiekti tikslui užtikrinti suderintus ES veiksmus kovos su tarptautiniu vaikų grobimu srityje, užtikrinant, kad Austrija ir Rumunija pritartų Panamos, Urugvajaus, Kolumbijos ir Salvadoro prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos per nurodytą laiką.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

               Austrija ir Rumunija, kurių Komisija paklausė dėl jų ketinimo pritarti Panamos, Urugvajaus, Kolumbijos ir Salvadoro prisijungimui prie 1980 m. konvencijos, pateikė teigiamą nuomonę.

               2017 m. balandžio 24 d. ekspertų posėdyje vykusiose diskusijose paaiškėjo, kad šiame etape valstybės narės neprieštarauja, kad Austrija ir Rumunija pritartų Panamos, Urugvajaus, Kolumbijos ir Salvadoro prisijungimui prie 1980 m. konvencijos.

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

               Atsižvelgiant į tai, kad konvencija jau galioja Panamos ir 26 valstybių narių santykiams ir Urugvajaus, Kolumbijos bei Salvadoro ir 25 valstybių narių santykiams, Komisijos ir valstybių narių ekspertų nuomone, tokiais atvejais nebūtina atlikti trečiosios šalies padėties konkretaus vertinimo.

               Valstybių narių ekspertai nepranešė apie jokias problemas taikant 1980 m. konvenciją santykiams su Panama, Urugvajumi, Kolumbija ir Salvadoru.

               •Poveikio vertinimas

               Dešimties 2015–2016 m. priimtų Tarybos sprendimų dėl pritarimo kelių trečiųjų valstybių prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos atveju, atsižvelgiant į šio teisėkūros procedūra priimamo akto pobūdį, konkretaus poveikio vertinimo neatlikta. Bet kokiu atveju buvo laikomasi nuomonės, kad Panamos, Urugvajaus, Kolumbijos ir Salvadoro padėties konkretus vertinimas būtų perteklinis, atsižvelgiant į tai, kad konvencija jau galioja santykiams su 26 arba 25 ES valstybėmis narėmis ir Austrijos ir Rumunijos norą pritarti Panamos, Urugvajaus, Kolumbijos ir Salvadoro prisijungimui.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

               Siūlomas sprendimas poveikio biudžetui neturi.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

               Kadangi pasiūlymas susijęs tik su Austrijos ir Rumunijos įgaliojimu pritarti Panamos, Urugvajaus, Kolumbijos ir Salvadoro prisijungimui prie 1980 m. konvencijos, jo įgyvendinimo stebėsena apima tik šiuos aspektus: kaip Austrija ir Rumunija laikosi pareiškimo teksto, deponavimo laikotarpio ir pranešimo apie deponavimą Komisijai reikalavimų, nustatytų Tarybos sprendime.

               2017/0153 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo Austrija ir Rumunija įgaliojamos dėl Europos Sąjungos interesų pritarti Panamos, Urugvajaus, Kolumbijos ir Salvadoro prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 81 straipsnio 3 dalį kartu su 218 straipsniu,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę
                  5
               ,

               kadangi:

               (1)Europos Sąjunga yra nusistačiusi kaip vieną iš savo tikslų skatinti vaiko teisių apsaugą, kaip nurodyta Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnyje. Priemonės, skirtos vaikams apsaugoti nuo neteisėto išvežimo ar laikymo, yra vienas iš esminių tos politikos aspektų;

               (2)Taryba priėmė Reglamentą (EB) Nr. 2201/2003 (toliau – reglamentas „Briuselis IIa“), kuriuo siekiama apsaugoti vaikus nuo žalingų padarinių, kuriuos sukelia neteisėtas išvežimas ar laikymas, ir nustatyti tvarką, kuri užtikrintų greitą jų sugrąžinimą į valstybę, kurioje jie nuolat gyvena, taip pat užtikrinti bendravimo teisių ir globos teisių apsaugą;

               (3)reglamentu „Briuselis IIa“ papildoma ir sustiprinama 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencija dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų (toliau – 1980 m. Hagos konvencija), kuria tarptautiniu lygmeniu nustatoma susitariančiųjų valstybių ir centrinių įstaigų įsipareigojimų ir bendradarbiavimo sistema ir siekiama užtikrinti greitą neteisėtai išvežtų ar laikomų vaikų grąžinimą;

               (4)visos Sąjungos valstybės narės yra 1980 m. Hagos konvencijos šalys;

               (5)Sąjunga ragina trečiąsias valstybes prisijungti prie 1980 m. Hagos konvencijos ir remia tinkamą 1980 m. Hagos konvencijos taikymą, inter alia, kartu su valstybėmis narėmis dalyvaudama specialiųjų komisijų, kurias reguliariai organizuoja Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencija, veikloje;

               (6)opiais tarptautinio vaikų grobimo atvejais geriausiu sprendimu galėtų būti bendra teisinė sistema, taikoma Sąjungos valstybių narių ir trečiųjų valstybių santykiams;

               (7)1980 m. Hagos konvencijoje nustatyta, kad ji taikoma tik prisijungiančios valstybės ir tų susitariančiųjų valstybių, kurios pareiškė, kad pritaria jos prisijungimui, tarpusavio santykiams;

               (8)pagal 1980 m. Hagos konvenciją ekonominės integracijos regioninėms organizacijoms, kaip antai Sąjungai, neleidžiama tapti jos šalimi. Todėl Sąjunga negali nei prisijungti prie tos konvencijos, nei deponuoti savo pareiškimo dėl pritarimo valstybės prisijungimui;

               (9)remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo nuomone 1/13, pareiškimai dėl pritarimo prisijungimui pagal 1980 m. Hagos konvenciją priklauso išimtinei Sąjungos išorės kompetencijai;

               (10)1994 m. vasario 2 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Panama. Konvencija Panamoje įsigaliojo 1994 m. gegužės 1 d.;

               (11)visos susijusios valstybės narės, išskyrus Austriją ir Rumuniją, jau pritarė Panamos prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos. Panama pritarė Bulgarijos, Kipro, Estijos, Latvijos, Lietuvos, Maltos ir Slovėnijos prisijungimui. Įvertinus padėtį Panamoje padaryta išvada, kad Austrija ir Rumunija gali dėl Sąjungos interesų pritarti Panamos prisijungimui pagal 1980 m. Hagos konvencijos sąlygas;

               (12)1999 m. lapkričio 18 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Urugvajus. Konvencija Urugvajuje įsigaliojo 2000 m. vasario 1 d.;

               (13)visos susijusios valstybės narės, išskyrus Austriją ir Rumuniją, jau pritarė Urugvajaus prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos. Urugvajus pritarė Bulgarijos, Estijos, Latvijos ir Lietuvos prisijungimui. Įvertinus padėtį Urugvajuje padaryta išvada, kad Austrija ir Rumunija gali dėl Sąjungos interesų pritarti Urugvajaus prisijungimui pagal 1980 m. Hagos konvencijos sąlygas;

               (14)1995 m. gruodžio 13 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Kolumbija. Konvencija Kolumbijoje įsigaliojo 1996 m. kovo 1 d.;

               (15)visos susijusios valstybės narės, išskyrus Austriją ir Rumuniją, jau pritarė Kolumbijos prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos. Kolumbija pritarė Bulgarijos, Estijos, Latvijos, Lietuvos ir Maltos prisijungimui. Įvertinus padėtį Kolumbijoje padaryta išvada, kad Austrija ir Rumunija gali dėl Sąjungos interesų pritarti Kolumbijos prisijungimui pagal 1980 m. Hagos konvencijos sąlygas;

               (16)2001 m. vasario 5 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Salvadoras. Konvencija Salvadore įsigaliojo 2001 m. gegužės 1 d.;

               (17)visos susijusios valstybės narės, išskyrus Austriją ir Rumuniją, jau pritarė Salvadoro prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos. Salvadoras pritarė Bulgarijos, Estijos, Latvijos ir Lietuvos prisijungimui. Įvertinus padėtį Salvadore padaryta išvada, kad Austrija ir Rumunija gali dėl Sąjungos interesų pritarti Salvadoro prisijungimui pagal 1980 m. Hagos konvencijos sąlygas;

               (18)todėl Austrija ir Rumunija turėtų būti įgaliotos deponuoti pareiškimą dėl pritarimo Panamos, Urugvajaus, Kolumbijos ir Salvadoro prisijungimui dėl Sąjungos interesų laikydamosi šiame sprendime išdėstytų sąlygų. Kitos Sąjungos valstybės narės jau pritarė Panamos, Urugvajaus, Kolumbijos ir Salvadoro prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos, todėl naujų pareiškimų dėl pritarimo prisijungimui neturėtų deponuoti, nes pagal tarptautinę viešąją teisę esami pareiškimai galioja toliau;

               (19)Jungtinei Karalystei ir Airijai reglamentas „Briuselis IIa“ yra privalomas ir jos dalyvauja priimant ir taikant šį sprendimą;

               (20)pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               1.
                     Austrija ir Rumunija įgaliojamos dėl Sąjungos interesų pritarti Panamos, Urugvajaus, Kolumbijos ir Salvadoro prisijungimui prie 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų (toliau – 1980 m. Hagos konvencija).

               2.
                     Austrija ir Rumunija ne vėliau kaip [dvylika mėnesių po šio sprendimo priėmimo] deponuoja pareiškimą dėl pritarimo Panamos, Urugvajaus, Kolumbijos ir Salvadoro prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl Sąjungos interesų, išdėstytą taip:

               „[Visas VALSTYBĖS NARĖS pavadinimas] pareiškia, kad pritaria Panamos, Urugvajaus, Kolumbijos ir Salvadoro prisijungimui prie 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų, vadovaujantis Tarybos sprendimu (ES) 2017/…*.“

                  63.
                     Austrija ir Rumunija informuoja Tarybą ir Komisiją apie savo pareiškimo dėl pritarimo Panamos, Urugvajaus, Kolumbijos ir Salvadoro prisijungimui deponavimą ir perduoda Komisijai pareiškimo tekstą per du mėnesius nuo jo deponavimo.

               2 straipsnis

               Valstybės narės, pareiškimus dėl pritarimo Panamos, Urugvajaus, Kolumbijos ir Salvadoro prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos deponavusios iki šio sprendimo priėmimo dienos, naujų pareiškimų nedeponuoja.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               4 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Austrijai ir Rumunijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 338, 2003 12 23, p. 31.

                     (2)
                  Jau priimta dešimt Tarybos sprendimų, kuriais valstybės narės įgaliojamos pritarti, kad prie 1980 m. konvencijos prisijungtų Andora (2015 m. birželio 15 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/1023); Seišeliai (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/2354); Rusija (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/2355); Albanija (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/2356); Singapūras (2015 m. birželio 15 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/1024); Marokas (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/2357); Armėnija (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/2358); Korėjos Respublika (2016 m. gruodžio 8 d. priimtas Tarybos sprendimas 2016/2313), Kazachstanas (2016 m. gruodžio 8 d. priimtas Tarybos sprendimas 2016/2311) ir Peru (2016 m. gruodžio 8 d. priimtas Tarybos sprendimas 2016/2312).

                     (3)
                  2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/52/EB dėl tam tikrų mediacijos civilinėse ir komercinėse bylose aspektų (OL L 136, 2008 5 24, p. 3).

                     (4)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (5)
                  OL C […], […], p. […].

                     (6)
                  OL: prašom įrašyti šio sprendimo numerį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 03 07
            COM(2016) 119 final
            2016/0066(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Sąjungos pozicijos ES ir Serbijos Respublikos stabilizacijos ir asociacijos taryboje dėl Serbijos Respublikos dalyvavimo Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros veikloje stebėtojos teisėmis ir susijusių sąlygų pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 168/2007

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1. Aplinkybės

               Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūra (toliau – Agentūra) įsteigta Tarybos reglamentu (EB) Nr. 168/2007
                  1
                (toliau – Reglamentas).

               Pagal Reglamento 2 straipsnį Agentūros uždavinys – teikti pagalbą atitinkamoms Sąjungos ir jos valstybių narių institucijoms, įstaigoms, biurams ir agentūroms, joms įgyvendinant Sąjungos teisę, ir dalytis patirtimi pagrindinių teisių srityje.

               Pagal Reglamento 28 straipsnio 1 dalį šalys kandidatės gali dalyvauti Agentūros veikloje stebėtojų teisėmis. Reglamento 28 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad dalyvavimas ir atitinkamos sąlygos nustatomi atitinkamos Asociacijos tarybos sprendimu. Visų pirma, vadovaujantis Reglamento 4 ir 5 straipsnių nuostatomis, sprendime nurodomas konkretus šalies dalyvavimo Agentūros veikloje dalyvavimo pobūdis, mastas ir būdas. Asociacijos tarybai priėmus sprendimą Agentūra šalyje kandidatėje galės spręsti pagrindinių teisių klausimus pagal Reglamento 3 straipsnio 1 dalį, kiek tai būtina laipsniškam atitinkamos šalies teisės suderinimui su Sąjungos teise.

               2. Siūlomas sprendimas

               Komisija siūlo Tarybai priimti sprendimą dėl Sąjungos pozicijos ES ir Serbijos Respublikos stabilizacijos ir asociacijos taryboje dėl Serbijos Respublikos dalyvavimo Agentūros veikloje stebėtojos teisėmis ir susijusių sąlygų. Vieninteliame siūlomo sprendimo straipsnyje nustatyta, kad Sąjungos pozicija išdėstyta ES ir Serbijos Respublikos stabilizacijos ir asociacijos tarybos sprendimo projekte (toliau – sprendimo projektas), pridedamame prie Tarybos sprendimo. Šio sprendimo projektas taip pat pridedamas prie Komisijos pasiūlymo. Jis atitinka Reglamento 28 straipsnio reikalavimus.

               Laikantis vieno pagrindinių principų, kuriais pagrįstas Reglamentas, (t. y. Agentūra veikia teminiu, o ne konkrečioms šalims pritaikytu metodu) sprendimo projektu Agentūrai bus sudarytos sąlygos Serbijos respublikoje vykdyti pagal Reglamento 4 ir 5 straipsnius nustatytas užduotis.

               Sprendimo projekte taip pat nustatyta, kad Serbijos Respublika paskiria Agentūros valdančiosios tarybos stebėtoją ir pakaitinį stebėtoją. Šie asmenys turi atitikti Reglamento 12 straipsnio 1 dalyje nustatytus kriterijus. Jie vienodomis teisėmis dalyvauja Valdančiosios tarybos darbe kartu su valstybių narių paskirtais nariais ir pakaitiniais nariais, bet neturi teisės balsuoti.

               Sprendimo projekte pateikiamos nuostatos dėl Serbijos Respublikos finansinės įmokos ir darbuotojų (I priedas). Prie sprendimo projekto pridedama finansinė pažyma.

               Sprendimo projektas atitinka Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatus (toliau – Tarnybos nuostatai) ir kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygas (toliau – Įdarbinimo sąlygos), nustatytus Tarybos reglamentu (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68
                  2
               .

               2016/0066 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Sąjungos pozicijos ES ir Serbijos Respublikos stabilizacijos ir asociacijos taryboje dėl Serbijos Respublikos dalyvavimo Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros veikloje stebėtojos teisėmis ir susijusių sąlygų pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 168/2007

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 352 straipsnį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)1997 m. gruodžio mėn. Liuksemburgo Europos Vadovų Taryba padarė išvadą, kad dalyvavimas Sąjungos agentūrose yra būdas paspartinti pasirengimo narystei strategijos įgyvendinimą. Europos Vadovų Tarybos išvadose numatyta, kad Sąjungos „agentūros, kuriose galės dalyvauti šalys kandidatės, bus nurodomos kiekvienu konkrečiu atveju“;

               (2)Tarybos reglamente (EB) Nr. 168/2007, įsteigiančiame Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūrą (toliau – Reglamentas), nurodyta, kad Agentūros veikloje kaip stebėtojos gali dalyvauti šalys kandidatės;

               (3)Serbijos Respublika pritaria Agentūrai nustatytiems tikslams bei uždaviniams ir Reglamentu (EB) Nr. 168/2007 Agentūrai nustatytų užduočių mastui ir apibūdinimui;

               (4)galutinis Serbijos Respublikos tikslas yra tapti Europos Sąjungos nare, o dalyvavimas Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros veikloje padės jai tai pasiekti,

               NUSPRENDĖ:

               Vienintelis straipsnis

               Pozicija, kurios Europos Sąjunga turi laikytis ES ir Serbijos Respublikos stabilizacijos ir asociacijos taryboje dėl Serbijos Respublikos dalyvavimo Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros veikloje stebėtojos teisėmis ir susijusių sąlygų, nustatyta prie šio sprendimo pridedamu ES ir Serbijos Respublikos stabilizacijos ir asociacijos tarybos sprendimo projektu.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  2007 m. vasario 15 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 168/2007, įsteigiantis Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūrą, OL L 53, 2007 2 22, p. 1.

                     (2)
                  OL L 56, 1968 3 4, p. 1, su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2013 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES, Euratom) Nr. 1023/2013, OL L 287, 2013 10 29, p. 15.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 03 07
            COM(2016) 119 final
            PRIEDAS
            Sprendimas dėl Serbijos Respublikos dalyvavimo Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros veikloje stebėtojos teisėmis ir susijusių sąlygų pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 168/2007
            pridedamas prie
            Tarybos sprendimo
            dėl Sąjungos pozicijos ES ir Serbijos Respublikos stabilizacijos ir asociacijos taryboje dėl Serbijos Respublikos dalyvavimo Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros veikloje stebėtojos teisėmis ir susijusių sąlygų pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 168/2007

               PRIEDAS

               Sprendimas dėl Serbijos Respublikos dalyvavimo Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros veikloje stebėtojos teisėmis ir susijusių sąlygų pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 168/2007

               pridedamas prie

               Tarybos sprendimo

               dėl Sąjungos pozicijos ES ir Serbijos Respublikos stabilizacijos ir asociacijos taryboje dėl Serbijos Respublikos dalyvavimo Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros veikloje stebėtojos teisėmis ir susijusių sąlygų pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 168/2007

               ES IR SERBIJOS RESPUBLIKOS STABILIZACIJOS IR ASOCIACIJOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Europos Sąjungos ir Serbijos Respublikos stabilizacijos ir asociacijos susitarimą,

               atsižvelgdama į Tarybos reglamentą (EB) Nr. 168/2007, įsteigiantį Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūrą, ypač į jo 28 straipsnį,

               kadangi:

               1) 1997 m. gruodžio mėn. Liuksemburgo Europos Vadovų Taryba padarė išvadą, kad dalyvavimas Sąjungos agentūrose yra būdas paspartinti pasirengimo narystei strategijos įgyvendinimą. Europos Vadovų Tarybos išvadose numatyta, kad „agentūros, kuriose galės dalyvauti šalys kandidatės, bus nurodomos kiekvienu konkrečiu atveju“;

               2) Serbijos Respublika pritaria Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūrai (toliau – Agentūra) nustatytiems tikslams bei uždaviniams ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 168/2007 Agentūrai nustatytų užduočių mastui ir apibūdinimui;

               3) Agentūra Serbijos Respublikoje turėtų spręsti pagrindinių teisių klausimus Tarybos reglamento (EB) Nr. 168/2007 3 straipsnio 1 dalyje nurodytoje srityje, kad palaipsniui jie būtų suderinti su Sąjungos teise;

               4) todėl Serbijos Respublikai turėtų būti leista dalyvauti Agentūros veikloje stebėtojos teisėmis ir nustatyti tokio dalyvavimo sąlygas, įskaitant nuostatas, susijusias su dalyvavimu Agentūros vykdomose iniciatyvose, finansine įmoka ir darbuotojais;

               5) pagal kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų, numatytų Tarybos reglamente (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68
                  1
               , 12 straipsnio 2 dalies a punktą ir 82 straipsnio 3 dalies a punktą Agentūros direktorius išimties tvarka gali leisti įdarbinti visateisius Serbijos Respublikos piliečius,

               NUSPRENDĖ:

               1 straipsnis

               Serbijos Respublika, kaip šalis kandidatė, stebėtojos teisėmis dalyvauja Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros, įsteigtos Tarybos reglamentu (EB) Nr. 168/2007, veikloje.

               2 straipsnis

               1. Agentūra Serbijos Respublikoje gali spręsti pagrindinių teisių klausimus Reglamento (EB) Nr. 168/2007 3 straipsnio 1 dalyje nurodytoje srityje, siekiant palaipsniui suderinti juos su Sąjungos teise.

               2. Šiuo tikslu Agentūra galės vykdyti Serbijos Respublikoje pagal Reglamento (EB) Nr. 168/2007 4 ir 5 straipsnius nustatytas užduotis.

               3 straipsnis

               Serbijos Respublika prisideda prie Agentūros veiklos, minimos Tarybos reglamento (EB) Nr. 168/2007 4 straipsnyje, finansavimo šio sprendimo I priede nustatytomis sąlygomis.

               4 straipsnis

               1. Serbijos Respublika skiria asmenis, atitinkančius Tarybos reglamento (EB) Nr. 168/2007 12 straipsnio 1 dalyje nustatytus kriterijus, atitinkamai stebėtoju ir pakaitiniu stebėtoju. Jie vienodomis teisėmis gali dalyvauti Valdančiosios tarybos darbe kartu su valstybių narių paskirtais nariais ir pakaitiniais nariais, bet neturi teisės balsuoti.

               2. Serbijos Respublika skiria vyriausybės pareigūną nacionaliniu ryšių palaikymo pareigūnu, kaip apibrėžta Tarybos reglamento (EB) Nr. 168/2007 8 straipsnio 1 dalyje.

               3. Per keturis mėnesius nuo šio sprendimo įsigaliojimo Serbijos Respublika praneša Europos Komisijai 1 ir 2 dalyse nurodytų asmenų vardus ir pavardes, kvalifikaciją ir kontaktinius duomenis.

               5 straipsnis

               Agentūrai teikiami arba Agentūros sukaupti duomenys gali būti skelbiami ir yra prieinami visuomenei su sąlyga, kad konfidencialios informacijos apsaugos lygis Serbijos Respublikoje atitinka apsaugos lygį Sąjungoje.

               6 straipsnis

               Serbijos Respublikoje Agentūros teisinė padėtis atitinka juridinių asmenų padėtį pagal Serbijos Respublikos teisę.

               7 straipsnis

               Kad Agentūra ir jos personalas galėtų vykdyti savo užduotis, Serbijos Respublika suteikia tokias pačias privilegijas ir imunitetus, kokie numatyti Protokolo (Nr. 7) dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo, 1–4 straipsniuose, 5 ir 6 straipsniuose, 10–13 straipsniuose, 15, 17 ir 18 straipsniuose.

               8 straipsnis

               Šalys imasi būtinų bendrų arba specialių priemonių, kad įvykdytų savo įsipareigojimus pagal šį sprendimą, ir apie jas praneša Stabilizacijos ir asociacijos tarybai.

               9 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja pirmąją mėnesio dieną, praėjus vienam mėnesiui po jo priėmimo.

               I PRIEDAS

               SERBIJOS RESPUBLIKOS FINANSINĖ ĮMOKA EUROPOS SĄJUNGOS PAGRINDINIŲ TEISIŲ AGENTŪRAI

               1.Finansine įmoka, kurią Serbijos Respublika turi mokėti į Europos Sąjungos biudžetą, kad dalyvautų Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros veikloje, kaip numatyta 2 punkte, yra padengiamos visos šios šalies dalyvavimo Agentūros veikloje sąnaudos už pirmuosius trejus metus. Nuo ketvirtųjų metų sumos bus nustatomos pagal 6 punktą.

               2.Finansinė įmoka, kurią Serbijos Respublika mokės į Europos Sąjungos biudžetą:

                        1 metai:

                        183 000 EUR

                        2 metai:

                        186 000 EUR

                        3 metai:

                        189 000 EUR

               3.Dėl galimos finansinės paramos iš Sąjungos pagalbos programų bus susitarta atskirai pagal atitinkamą Sąjungos programą.

               4.Serbijos Respublikos įnašas bus tvarkomas pagal Europos Sąjungos bendrajam biudžetui taikomą Finansinį reglamentą.

               5.Kelionės ir pragyvenimo išlaidas, kurias dėl dalyvavimo Agentūros veikloje ar posėdžiuose, susijusiuose su Agentūros darbo programos įgyvendinimu, patiria Serbijos Respublikos atstovai ir ekspertai, Agentūra padengia tuo pačiu pagrindu ir laikydamasi tos pačios tvarkos, kuri šiuo metu galioja Europos Sąjungos valstybėms narėms.

               6.Įsigaliojus šiam sprendimui ir kiekvienų vėlesnių metų pradžioje Komisija Serbijos Respublikai išsiųs lėšų, atitinkančių jos įmoką Agentūrai pagal šį sprendimą, reikalavimą. Pirmaisiais kalendoriniais dalyvavimo metais Serbijos Respublika mokės įnašą, proporcingai apskaičiuotą nuo dalyvavimo pradžios dienos iki metų pabaigos. Vėlesniais metais įmoka bus nustatoma pagal 2 punktą. Nuo ketvirtųjų metų įmoka bus koreguojama atsižvelgiant į galimą Agentūros subsidijos padidėjimą ar sumažėjimą, taip siekiant išlaikyti pusiausvyrą tarp Serbijos Respublikos įmokos ir Agentūros biudžeto 28 ES valstybėse narėse. Kitais finansiniais metais įmoka taip pat gali būti persvarstyta remiantis naujausiais statistiniais duomenimis, kuriuos skelbia Europos Bendrijų statistikos tarnyba (Eurostatas).

               7.Ši įmoka išreiškiama eurais ir mokama į Europos Sąjungos Komisijos banko sąskaitą eurais.

               8.Serbijos Respublika sumokės įmoką pagal lėšų reikalavimą vėliausiai per 30 dienų nuo Komisijos išsiųsto lėšų reikalavimo.

               9.Pavėlavusi sumokėti įmoką Serbijos Respublika nuo įmokos mokėjimo dienos turės mokėti palūkanas nuo nesumokėtos sumos. Palūkanų norma yra 1,5 procentinio punkto didesnė už tą, kurią mokėjimo dieną Europos Centrinis Bankas yra nustatęs savo operacijoms eurais.

               FINANSINĖ TEISĖS AKTO PASIŪLYMO PAŽYMA

               1.
                     PASIŪLYMO (INICIATYVOS) STRUKTŪRA

                  1.1.
                     Pasiūlymo (iniciatyvos) pavadinimas

                  1.2.
                     Atitinkama (-os) politikos sritis (-ys) VGV / VGB sistemoje

                  1.3.
                     Pasiūlymo (iniciatyvos) pobūdis

                  1.4.
                     Tikslas (-ai)

                  1.5.
                     Pasiūlymo (iniciatyvos) pagrindas

                  1.6.
                     Trukmė ir finansinis poveikis

                  1.7.
                     Numatytas (-i) valdymo būdas (-ai)

               2.
                     VALDYMO PRIEMONĖS

                  2.1.
                     Stebėsenos ir atskaitomybės taisyklės

                  2.2.
                     Valdymo ir kontrolės sistema

                  2.3.
                     Sukčiavimo ir pažeidimų prevencijos priemonės

               3.
                     NUMATOMAS PASIŪLYMO (INICIATYVOS) FINANSINIS POVEIKIS

                  3.1.
                     Atitinkama (-os) daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija (-os) ir biudžeto išlaidų eilutė (-ės)

                  3.2.
                     Numatomas poveikis išlaidoms

                  3.2.1.
                     Numatomo poveikio išlaidoms santrauka

                  3.2.2.
                     Numatomas poveikis ESMA asignavimams

                  3.2.3.
                     Numatomas poveikis IT agentūros žmogiškiesiems ištekliams

                  3.2.4.
                     Suderinamumas su dabartine daugiamete finansine programa

                  3.2.5.
                     Trečiųjų šalių įnašai

                  3.3.
                     Numatomas poveikis įplaukoms

               FINANSINĖ TEISĖS AKTO PASIŪLYMO PAŽYMA

               1.PASIŪLYMO (INICIATYVOS) STRUKTŪRA

               1.1.Pasiūlymo (iniciatyvos) pavadinimas

                  Tarybos sprendimas dėl Sąjungos pozicijos dėl Serbijos Respublikos dalyvavimo Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros veikloje stebėtojos teisėmis ir susijusių sąlygų pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 168/2007

               1.2.Atitinkama (-os) politikos sritis (-ys) VGV / VGB sistemoje
                  2

                  Politikos sritis:

                        33
                        Teisingumas ir vartotojų reikalai

                  Veikla:
                        33 02
                        Teisės, lygybė ir pilietybė

               1.3.Pasiūlymo (iniciatyvos) pobūdis

               Pasiūlymas (iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja priemone

               1.4.Tikslas (-ai)

               1.4.1.Komisijos daugiametis (-čiai) strateginis (-iai) tikslas (-ai), kurio (-ių) siekiama šiuo pasiūlymu (šia iniciatyva)

                  Serbijos Respublikos dalyvavimas Agentūros veikloje stebėtojos teisėmis padės jai palaipsniui derinti savo teisę su Sąjungos teise ir sėkmingai pasirengti narystei Europos Sąjungoje.

               1.4.2.Konkretus (-ūs) tikslas (-ai) ir atitinkama VGV / VGB veikla

                  Konkretus tikslas

                  Šiuo sprendimu Serbijos Respublikai bus suteikta galimybė dalyvauti Agentūros veikloje stebėtojos teisėmis, o Agentūra galės spręsti šioje šalyje pagrindinių teisių klausimus.

                  Atitinkama VGV / VGB veikla

                  33 02

                        Teisės, lygybė ir pilietybė

               1.4.1.Numatomas (-i) rezultatas (-ai) ir poveikis

               Nurodyti poveikį, kurį pasiūlymas (iniciatyva) turėtų padaryti tiksliniams gavėjams (tikslinėms grupėms).

                  Serbijos Respublikos dalyvavimas Agentūros veikloje stebėtojos teisėmis padės jai palaipsniui derinti savo teisę su Sąjungos teise ir sėkmingai pasirengti narystei Europos Sąjungoje.

               1.4.2.Rezultatų ir poveikio rodikliai

               Nurodyti pasiūlymo (iniciatyvos) įgyvendinimo stebėjimo rodiklius.

                  Siūlomas sprendimas suteiks Agentūrai galimybę Serbijos Respublikoje vykdyti pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 168/2007 (toliau – Reglamentas) 4 ir 5 straipsnius nustatytas užduotis.

                  Veiklos rodikliai yra labai svarbūs Agentūrai vykdant planavimo, stebėsenos, vertinimo ir ataskaitų teikimo veiklą. Bendri Agentūros veiklos rezultatai įvertinami pasitelkiant Rezultatų vertinimo sistemoje (toliau – RVS) nustatytus rodiklius. RVS nustatyti konkretiems projektams taikytini rodikliai, kuriais apibrėžiami numatomi trumpalaikiai, ilgalaikiai ir siektini kiekvienos intervencijos rezultatai, o užbaigus intervenciją ar ypač planinę iniciatyvą atliekamas vertinimas pagal daugumą šių rodiklių. Svarbu pažymėti, kad RVS susieta tiek su strateginiu planu, tiek su metinėmis darbo programomis. Agentūros RVS išdėstyti intervencijos panaudojimo pagrindai ir pateikiami, veiklos rezultatų rodikliai bei atitinkami tikslai, vertinimo kriterijai, būdai, šaltiniai ir priemonės. RVS yra logiška sistema, kuria apibendrinama visa su Agentūros veikla susijusi informacija ir duomenys. Agentūros RVS struktūra leidžia atlikti veiklos rezultatų (pvz., stebėsenos ir vertinimo, taip pat ataskaitų teikimo) analizę įvairiais Agentūros lygmenimis, pavyzdžiui, konkretaus projekto, teminės veiklos srities ar strateginiu lygmeniu – pagal šią sistemą bus stebimas ir šios iniciatyvos įgyvendinimas. Visų pirma, rodikliai suskirstyti pagal laimėjimų lygmenis (t. y., rezultatus, trumpalaikį, ilgalaikį ir siekiamą poveikį) kiekvienu veiklos etapu, kaip nustatyta loginiame modelyje. Šie rodikliai kasmet nustatomi (taip pat atitinkamai su ta iniciatyva susijusiai VGV / VGB veiklai) Agentūros veiklos darbo programose (programavimo dokumentuose), o veiklos rezultatų stebėsena ir vertinimas įtraukiami į atitinkamą ataskaitos dokumentą (konsoliduotą metinę veiklos ataskaitą).

               1.5.Pasiūlymo (iniciatyvos) pagrindas

               1.5.1.Trumpalaikiai arba ilgalaikiai poreikiai

                  Šiuo sprendimu Serbijos Respublikai turėtų būti suteikta galimybė dalyvauti Agentūros veikloje stebėtojos teisėmis, o Agentūrai – spręsti Serbijos Respublikoje pagrindinių teisių klausimus Tarybos reglamentu (EB) Nr. 168/2007 nustatytoje srityje.

               1.5.2.Papildoma ES dalyvavimo nauda

                  Serbijos Respublikos dalyvavimas Agentūros veikloje stebėtojos teisėmis padės šaliai palaipsniui suderinti savo teisę su ES teise.

               1.5.3.Panašios patirties išvados

                  Tarybos reglamento (EB) Nr. 168/2007 pasiūlyme pateiktas poveikio vertinimas, kuriame nagrinėtas Agentūros veiklos geografinės apimties klausimas.

                  Europos rasizmo ir ksenofobijos kontrolės centras (EUMC), kuris buvo ES pagrindinių teisių agentūros pirmtakas, vykdė PHARE projektus įvairiose šalyse kandidatėse (2003 m. dešimtyje šalių kandidačių, įstojusių į ES 2004 m., taip pat RO, BG, TR ir HR), ir juos labai teigiamai įvertino tiek šalys kandidatės, tiek EUMC.

               1.5.4.Suderinamumas ir galima sąveika su kitomis atitinkamomis priemonėmis

                  Dalis Serbijos Respublikos sąnaudų bus padengta iš Pasirengimo narystei pagalbos priemonės (PNPP).

               1.6.Trukmė ir finansinis poveikis

               Pasiūlymas (iniciatyva) galioja nuo šio sprendimo įsigaliojimo (žr. jo 9 straipsnį) iki Serbijos Respublikos įstojimo į ES.

               Finansinis poveikis laikotarpiu nuo šio sprendimo įsigaliojimo iki Serbijos Respublikos įstojimo į ES.

               1.7.Numatytas (-i) valdymo būdas (-ai)
                  3

               Netiesioginis valdymas, biudžeto įgyvendinimo užduotis perduodant Finansinio reglamento 208 ir 209 straipsniuose nurodytoms įstaigoms

               2.VALDYMO PRIEMONĖS

               2.1.Stebėsenos ir atskaitomybės taisyklės

               Nurodyti dažnumą ir sąlygas.

                  ES pagrindinių teisių agentūros veikla, įskaitant šalių kandidačių dalyvavimą Agentūros veikloje, bus reguliariai vertinama pagal Reglamento (EB) Nr. 168/2007 nuostatas ir atsižvelgiant į Agentūros daugiametę programą bei kitas darbo programas.

               2.2.Valdymo ir kontrolės sistema

               2.2.1.Nustatyta rizika

                  1) Personalo žinios apie konkrečią rinką.

                  2) Konkrečios pagrindinių teisių srities duomenų rinkimo problemos, kylančios dėl paslaugų teikėjų trūkumo rinkoje.

                  3) Poveikis viešojo pirkimo procesui dėl pagrindinių teisių srities duomenų rinkimo paslaugos teikėjų nebuvimo.

                  4) Poveikis tyrimo rezultatams dėl nepakankamo surinktų duomenų kiekio ar duomenų nebuvimo.

               2.2.2. Numatoma (-os) kontrolės priemonė (-s)

                  1) Analizuoti konkrečias žinias, įgūdžius ir kompetencijas, būtinas įgyvendinant priemones, ir nustatyti darbuotojams reikalingus mokymus.

                  2) Stiprinti rangovų, ypač naujų rangovų, pagrindinių teisių srities duomenų teikimo veiklos priežiūrą.

               2.3.Sukčiavimo ir pažeidimų prevencijos priemonės

               Nurodyti dabartines arba numatytas prevencijos ir apsaugos priemones.

                  Kad būtų kovojama su sukčiavimu, korupcija ir kita neteisėta veikla, ES pagrindinių teisių agentūrai be apribojimų taikomos Reglamento (EB) Nr. 883/2013 nuostatos.

                  Agentūra prisijungia prie 1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento, Europos Sąjungos Tarybos ir Europos Bendrijų Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų vidaus tyrimų ir nedelsdama pradeda taikyti atitinkamas nuostatas įgyvendindama Agentūros kovos su sukčiavimu strategiją ir atitinkamą veiksmų planą.

                  Sprendimuose dėl finansavimo ir įgyvendinimo susitarimuose bei juose numatytose priemonėse aiškiai nustatoma, kad prireikus Audito Rūmai ir OLAF gali atlikti Agentūros lėšų gavėjų ir už jų skirstymą atsakingų pareigūnų patikrinimus vietoje.

               3.NUMATOMAS PASIŪLYMO (INICIATYVOS) FINANSINIS POVEIKIS

               3.1.Atitinkama (-os) daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija (-os) ir biudžeto išlaidų eilutė (-ės)

               Dabartinės biudžeto eilutės

                        Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija

                        Biudžeto eilutė

                        Išlaidų
                        rūšis

                        Įnašas

                        Numeris
                        Išlaidų kategorija….....................................

                        DA / NDA
                           4

                        ELPA šalių
                           5

                        šalių kandidačių
                           6

                        trečiųjų šalių

                        pagal Finansinio reglamento 21 straipsnio 2 dalies b punktą

                        3

                        33.0206

                        Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūra

                        NDA

                        NE

                        TAIP

                        NE

                        TAIP

               3.2.Numatomas poveikis išlaidoms

               3.2.1.Numatomo poveikio išlaidoms santrauka

               mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)

                        Daugiametės finansinės programos išlaidų
                        kategorija

                        Numeris

                        3 ..……………………………………………………………….

                        Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūra (FRA)

                        1metai

                        2metai

                        3metai

                        IŠ VISO

                        1 antraštinė dalis. Išlaidos personalui

                        Įsipareigojimai

                        (1)

                        0,074

                        0,075

                        0,076

                        0,225

                        Mokėjimai

                        (2)

                            0,074

                        0,075

                        0,076

                        0,225

                        2 antraštinė dalis. Pastatai ir kitos veiklos išlaidos

                        Įsipareigojimai

                        (1a)

                        0,020

                        0,021

                        0,021

                        0,062

                        Mokėjimai

                        (2 a)

                        0,020

                        0,021

                        0,021

                        0,062

                        3 antraštinė dalis. Veiklos išlaidos

                        Įsipareigojimai

                        (3 a)

                        0,086

                        0,087

                        0,089

                        0,262

                        Mokėjimai

                        (3b)

                        0,086

                        0,087

                        0,089

                        0,262

                        IŠ VISO asignavimų
                        Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūrai

                        Įsipareigojimai

                        =1+1a +3

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

                        Mokėjimai

                        =2+2a

                        (3b)

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

               Agentūros išlaidos bus padengiamos iš šalies kandidatės finansinės įmokos asignuotųjų įplaukų.

                        Daugiametės finansinės programos išlaidų
                        kategorija

                        5

                        Administracinės išlaidos

               mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)

                        1metai

                        2metai

                        3metai

                        IŠ VISO

                        Komisija

                        •Žmogiškieji ištekliai

                        0,067

                        0,067

                        0,067

                        0,201

                        •Kitos administracinės išlaidos

                        Komisija, IŠ VISO

                        Asignavimai

                        0,067

                        0,067

                        0,067

                        0,201

                        IŠ VISO asignavimų
                        pagal daugiametės finansinės programos
                        5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ

                        (Iš viso įsipareigojimų = Iš viso mokėjimų)

                        0,067

                        0,067

                        0,067

                        0,201

               mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)

                        1metai

                        2metai

                        3metai

                        IŠ VISO

                        IŠ VISO asignavimų
                        pagal daugiametės finansinės programos
                        1–5 IŠLAIDŲ KATEGORIJAS

                        Įsipareigojimai

                        0,247

                        0,250

                        0,253

                        0,750

                        Mokėjimai

                        0,247

                        0,250

                        0,253

                        0,750

               3.2.2.Numatomas poveikis FRA asignavimams

               Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti reikės panaudoti veiklos asignavimus, 0,086 mln. EUR:

               Serbijos Respublikos dalyvavimas Agentūros darbe stebėtojos teisėmis suteiks Agentūrai galimybę spręsti šioje šalyje pagrindinių teisių klausimus pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 168/2007 3 straipsnio 1 dalį, siekiant laipsniškai suderinti Serbijos Respublikos teisės aktus su Sąjungos teise. Užduotys, kurias Agentūra gali įgyvendinti, nustatytos Tarybos reglamento (EB) Nr. 168/2007 4 straipsnyje, pagrindiniai prioritetai išdėstyti Agentūros daugiametėje programoje pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 168/2007 5 straipsnį.

               3.2.3.Numatomas poveikis EŽKA žmogiškiesiems ištekliams

               3.2.3.1.Santrauka

               Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti administracinio pobūdžio asignavimai naudojami taip:

               mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)

                        1metai

                        2metai

                        3metai

                        IŠ VISO

                        Pareigūnai (AD lygio)

                        Pareigūnai (AST lygio)

                        Sutartininkai

                        1

                        1

                        1

                        1

                        Laikinieji darbuotojai

                        Deleguotieji nacionaliniai ekspertai

                        IŠ VISO

                        1

                        1

                        1

                        1

               3.2.3.2.Numatomi Komisijos žmogiškųjų išteklių poreikiai

               Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti reikalingi Komisijos žmogiškieji ištekliai naudojami taip:

               Sąmatą nurodyti sveikaisiais skaičiais (arba ne smulkiau nei dešimtųjų tikslumu)

                        1 metai

                        2 metai

                        3 metai

                        Etatų plano pareigybės (pareigūnai ir laikinieji darbuotojai)

                        XX 01 01 01 (Komisijos būstinė ir atstovybės)

                        0,5

                        0,5

                        0,5

                        XX 01 01 02 (Delegacijos)

                        XX 01 05 01 (Netiesioginiai moksliniai tyrimai)

                        10 01 05 01 (Tiesioginiai moksliniai tyrimai)

                        • Išorės darbuotojai (etatų vienetais)
                           7

                        XX 01 02 01 (CA, SNE, INT finansuojami iš bendrojo biudžeto)

                        XX 01 02 02 (CA, LA, SNE, INT ir JED delegacijose)

                        XX 01 04 yy
                           8

                        - būstinėje
                           9

                        - delegacijose

                        XX 01 05 02 (CA, SNE, INT– netiesioginiai moksliniai tyrimai)

                        10 01 05 02 (CA, INT, SNE – tiesioginiai moksliniai tyrimai)

                        Kitos biudžeto eilutės (nurodyti)

                        IŠ VISO

                        0,5

                        0,5

                        0,5

               XX yra atitinkama politikos sritis arba biudžeto antraštinė dalis.

               Žmogiškųjų išteklių poreikiai bus tenkinami panaudojant GD darbuotojus, jau paskirtus priemonei valdyti ir (arba) perskirstytus generaliniuose direktoratuose, ir prireikus finansuojami iš papildomų lėšų, kurios atsakingiems GD gali būti skiriamos pagal metinę asignavimų skyrimo procedūrą ir atsižvelgiant į biudžeto apribojimus.

               Vykdytinų užduočių aprašymas:

                        Pareigūnai ir laikinieji darbuotojai

                        Administraciniai, finansiniai ir teisiniai uždaviniai, susiję su Serbijos Respublikos dalyvavimu Agentūros veikloje stebėtojos teisėmis

                        Išorės darbuotojai

                        Nėra duomenų

               3.2.4.Suderinamumas su dabartine daugiamete finansine programa

               Pasiūlymas (iniciatyva) atitinka dabartinę daugiametę finansinę programą.

               3.2.5.Trečiųjų šalių įnašai

               Pasiūlyme (iniciatyvoje) numatytas bendras finansavimas apskaičiuojamas taip:

               mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)

                        1metai

                        2metai

                        3metai

                        Iš viso

                        Serbijos Respublika

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

                        IŠ VISO bendrai finansuojamų asignavimų

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

               3.3.Numatomas poveikis įplaukoms

               Pasiūlymas (iniciatyva) turi finansinį poveikį:

               ◻
                     ◻nuosaviems ištekliams

               ⌧
                     ⌧įvairioms įplaukoms

               mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)

                        Biudžeto įplaukų eilutė

                        Einamųjų finansinių metų asignavimai

                        Pasiūlymo (iniciatyvos) poveikis
                           10

                        1metai

                        2metai

                        3metai

                        603.1 straipsnis

                        0,180

                        0,183

                        0,186

               Įvairių asignuotųjų įplaukų atveju nurodyti biudžeto išlaidų eilutę (-es), kuriai (-ioms) daromas poveikis.

                  33.02.06

               Nurodyti poveikio įplaukoms apskaičiavimo metodą.

                  Žr. sprendimo I priedą.

                     (1)
                  OL L 56, 1968 3 4, p. 1, su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2013 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 1023/2013, OL L 287, 2013 10 29, p. 15.

                     (2)
                  VGV – veikla grindžiamas valdymas, VGB – veikla grindžiamas biudžeto sudarymas.

                     (3)
                  Informacija apie valdymo būdus ir nuorodos į Finansinį reglamentą pateikiamos svetainėje „BudgWeb“

                     https://myintracomm.ec.europa.eu/budgweb/EN/man/budgmanag/Pages/budgmanag.aspx

                  .

                     (4)
                  DA – diferencijuotieji asignavimai, NDA – nediferencijuotieji asignavimai.

                     (5)
                  ELPA – Europos laisvosios prekybos asociacija.

                     (6)
                  Šalių kandidačių ir, kai taikoma, Vakarų Balkanų potencialių šalių kandidačių.

                     (7)
                  CA – sutartininkas („Contract Agent“); LA – vietinis darbuotojas („Local Agent“); SNE – deleguotasis nacionalinis ekspertas („Seconded National Expert“); INT – per agentūrą įdarbintas darbuotojas („Intérimaire“); JED – jaunesnysis delegacijos ekspertas („Jeune Expert en Délégation“).

                     (8)
                  Neviršijant viršutinės ribos, nustatytos išorės darbuotojams, finansuojamiems iš veiklos asignavimų (buvusių BA eilučių).

                     (9)
                  Paprastai struktūrinių fondų, Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) ir Europos žuvininkystės fondo (EŽF) atveju.

                     (10)
                  Tradiciniai nuosavi ištekliai (muitai, cukraus mokesčiai) turi būti nurodomi grynosiomis sumomis, t. y. iš bendros sumos atskaičius 25 % surinkimo sąnaudų.