				|

		52011PC0625

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomos pagal bendros žemės ūkio politikos paramos schemas ūkininkams skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės /* KOM/2011/0625 galutinis - 2011/0280 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS
MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO APLINKYBĖS
Komisijos 2014–2020 m. daugiametės
finansinės programos (DFP) pasiūlyme (DFP pasiūlyme)[1] nustatoma
biudžeto sistema ir pagrindinės bendros žemės ūkio politikos (BŽŪP) kryptys. Ja
remdamasi, Komisija pateikia reglamentų, kuriais nustatoma 2014–2020 m.
BŽŪP teisinė sistema, rinkinį kartu su politikos raidos scenarijų poveikio
vertinimu.
Dabartiniai reformos pasiūlymai pagrįsti
komunikatu „BŽŪP artėjant 2020 m.“[2],
kuriame bendrais bruožais aprašytos pagrindinės politikos galimybės įveikti
sunkumus, ateityje kilsiančius žemės ūkiui ir kaimo vietovėms, bei siekti BŽŪP
nustatytų uždavinių, t. y. 1) gyvybingos maisto produktų gamybos; 2)
tausaus gamtos išteklių valdymo ir klimato politikos; 3) darnaus teritorinio
vystymosi. Komunikate nurodytoms reformos kryptims labai  pritariama tiek
tarpinstituciniuose debatuose[3],
tiek konsultacijose su suinteresuotaisiais asmenimis, vykusiose rengiant
poveikio vertinimą.
Vykstant šiam procesui, išryškėjo bendras
poreikis skatinti veiksmingą išteklių naudojimą, siekiant strategijoje „Europa
2020“ užsibrėžto pažangaus, tvaraus ir integracinio ES žemės ūkio ir kaimo
vietovių augimo bei išlaikant dviejų ramsčių, kurių bendriems tikslams
įgyvendinti naudojamos viena kitą papildančios priemonės, BŽŪP struktūrą. I
ramstis apima tiesiogines išmokas ir rinkos priemones, kuriomis remiamos ES
ūkininkų pagrindinės metinės pajamos ir teikiama parama konkrečių rinkos
sutrikimų atvejais, o II ramstis apima kaimo plėtrą, kuriai vykdyti valstybės
narės parengia ir bendrai finansuoja daugiametes programas pagal bendrą sistemą[4].
Nuosekliomis BŽŪP reformomis žemės ūkis labiau
orientuojamas į rinką, kartu remiant gamintojų pajamas, tobulinamas
aplinkosaugos reikalavimų integravimas ir stiprinama parama kaimo plėtrai,
visoje ES taikant integruotą kaimo vietovių plėtros politiką. Tačiau dėl to
paties reformų proceso atsirado poreikis geriau skirstyti paramą valstybėms
narėms ir jose pačiose, taip pat tikslingiau naudoti priemones, kuriomis
sprendžiami aplinkosaugos uždaviniai, ir geriau atsižvelgti į didėjantį rinkos
nepastovumą.
Anksčiau reformomis daugiausiai būdavo
sprendžiami vidaus uždaviniai nuo didžiulio pertekliaus iki maisto saugos
krizių; jos teikdavo naudą ES tiek vidaus, tiek tarptautiniu lygmeniu. Tačiau
daugelį šiandienos uždavinių lemia veiksniai, kurie nepriklauso žemės ūkio
sričiai ir todėl reikalauja platesnio politinio atsako.
Manoma, kad pajamoms iš žemės ūkio tenkantis
spaudimas augs, nes ūkininkai susiduria su daugiau pavojų, sumažėjusiu našumu
ir sumenkusia dėl kylančių sąnaudų marža; todėl kyla būtinybė toliau remti
pajamas ir stiprinti priemones, siekiant geriau valdyti riziką ir reaguoti į
krizes. Stiprus žemės ūkis būtinas ES maisto pramonei ir pasaulio aprūpinimui
maistu.
Kartu žemės ūkio sektorius ir kaimo vietovės
raginami labiau stengtis įgyvendinti strategijoje „Europa 2020“ numatytus
plataus užmojo klimato srities ir energetikos tikslus ir biologinės įvairovės
strategiją. Ūkininkus, kurie drauge su miškininkais yra pagrindiniai žemės
valdytojai, reikės remti, kad jie pradėtų taikyti ir išlaikytų tokias
ūkininkavimo sistemas ir praktiką, kuriais ypač tausojama aplinka ir padedama
siekti klimato srities tikslų, nes rinkos kainos neatitinka tokių viešųjų
gėrybių tiekimo sąnaudų. Be to, labai svarbu kiek įmanoma geriau išnaudoti
įvairiausias kaimo vietovių galimybes ir taip prisidėti prie integracinio
augimo ir sanglaudos.
Ši reforma paspartina aplinkosaugos
reikalavimų integravimą. Ja pirmasis BŽŪP ramstis pirmą kartą glaudžiai
susiejamas su ekologija ir taip užtikrinama, kad visi paramą gaunantys ES
ūkininkai viršytų kompleksinės paramos reikalavimus ir vykdydami kasdienę
veiklą teiktų naudą aplinkai ir klimatui. Dabar trisdešimt procentų tiesioginių
išmokų bus susietos su ekologija ir padės užtikrinti, kad visi ūkiai vykdytų
aplinkai ir klimatui naudingą veiklą: saugotų dirvožemyje esančią anglį ir su
daugiametėmis ganyklomis susijusias pievų buveines, nustatytose ekologiniu
požiūriu svarbiose vietovėse užtikrintų vandens ir buveinių apsaugą, o
taikydami pasėlių įvairinimo praktiką gerintų dirvožemio ir ekosistemų
atsparumą. Taip jie sustiprins žemės ir natūralių ekosistemų gebėjimą prisidėti
įgyvendinant pagrindinius ES biologinės įvairovės ir prisitaikymo prie klimato
kaitos tikslus. Tiesioginės išmokos vis dar bus grindžiamos kompleksine parama,
kurios didžioji dalis ir toliau bus naudojama siekiant užtikrinti pelkių ir
didelėmis anglies sankaupomis pasižyminčių dirvožemių apsaugą, ir ši parama
kartu bus racionalizuojama, siekiant sumažinti administracinę naštą. Komisija
įsipareigojusi Vandens pagrindų direktyvas įtraukti į kompleksinės paramos
sritį po to, kai visos valstybės narės bus įgyvendinusios visas šių direktyvų
nuostatas ir visų pirma nustačiusios aiškius įpareigojimus ūkininkams. Kaimo
plėtros srityje taip pat pirmenybė teikiama tausaus gamtos išteklių valdymo ir
klimato politikos tikslams, kurių siekiama atkuriant, išsaugant bei stiprinant
ekosistemas ir skatinant tausų išteklių naudojimą, anglies dioksido kiekio mažinimu
grindžiamą ir klimato kaitai atsparų žemės ūkį. Kaimo plėtra labai prisidės
baigiant įgyvendinti „Natura 2000“ ir Vandens pagrindų direktyvas ir siekiant
2020 m. ES biologinės įvairovės strategijos tikslų.
Todėl būsima BŽŪP – tai ne vien mažos, nors ir
esminės, ES ekonomikos dalies poreikius tenkinanti politika, bet ir strateginės
svarbos aprūpinimo maistu, aplinkos ir teritorinės pusiausvyros politika. Štai
čia yra išties bendros ES politikos pridėtinė vertė, kylanti iš veiksmingiausio
ribotų biudžeto išteklių panaudojimo tvariam žemės ūkiui palaikyti visoje ES,
kartu sprendžiant svarbias tarpvalstybines problemas, kaip kad klimato kaita,
ir stiprinant valstybių narių solidarumą, bet nepamirštant ir lanksčiai
įgyvendinti politiką atsižvelgiant į vietos poreikius.
DFP pasiūlyme nustatyta sistema numatoma
išlaikyti dviejų ramsčių BŽŪP struktūrą, nekeičiant numatyto abiejų ramsčių
2013 m. biudžeto nominaliojo dydžio ir aiškiai nukreipiant pastangas į
pagrindinių ES prioritetų įgyvendinimo rezultatus. Tiesioginėmis išmokomis
reikėtų skatinti tvarią gamybą, skiriant 30 % viso šių išmokų biudžeto
privalomoms priemonėms, kuriomis mažinama klimato kaita ir tausojama aplinka.
Išmokų lygiai turėtų būti palaipsniui suvienodinti, o išmokoms stambiems paramos
gavėjams turi būti taikomas laipsniškas išmokų ribojimas. Kaimo plėtrą reikėtų
įtraukti į bendrą strateginę programą su kitomis pagal pasidalijamojo valdymo
principą valdomomis ES lėšomis, sustiprinant į rezultatus orientuotą požiūrį ir
taikant aiškesnes, patobulintas išankstines sąlygas. Galiausiai rinkos
priemonių finansavimą pagal BŽŪP turėtų sustiprinti dvi į DFP neįtrauktos
priemonės: 1) neatidėliotinos pagalbos rezervas, skirtas reaguoti į krizes, ir
2) Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo veiklos išplėtimas.

Tuo remiantis, pagrindinės 2014–2020 m.
laikotarpio BŽŪP teisės aktų sistemos nuostatos yra išdėstytos šiuose
reglamentuose:
–
Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo
nustatomos pagal bendros žemės ūkio politikos paramos schemas ūkininkams
skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės, (tiesioginių išmokų reglamento)
pasiūlymas;
–
Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo
nustatomas bendras žemės ūkio produktų rinkų organizavimas (Vieno BRO
reglamento) pasiūlymas;
–
Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl
paramos kaimo plėtrai, teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai
(EŽŪFKP) lėšomis (kaimo plėtros reglamento) pasiūlymas;
–
Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl
bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos (horizontaliojo
reglamento) pasiūlymas.
–
Tarybos reglamento, kuriuo nustatomos su bendru
žemės ūkio produktų rinkų organizavimu susijusios tam tikros pagalbos ir
grąžinamųjų išmokų nustatymo priemonės, pasiūlymas;
–
Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo iš
dalies keičiamos Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 nuostatos dėl tiesioginių
išmokų ūkininkams 2013 m., pasiūlymas;
–
Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo iš
dalies keičiamos Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 nuostatos, susijusios su
bendrosios išmokos schema ir parama vynmedžių augintojams, pasiūlymas.
Kaimo plėtros reglamentas grįstas 2011 m.
spalio 6 d. Komisijos pasiūlymu, kuriame nustatytos visų fondų, veikiančių
pagal Bendrąją strateginę programą, bendrosios taisyklės[5]. Netrukus
bus patvirtintas reglamentas dėl labiausiai nepasiturintiems asmenims skirtos
programos, kurios finansavimas dabar priskirtas kitai DFP kategorijai.
Be to, atsižvelgus į Europos Sąjungos
Teisingumo Teismo pareikštus prieštaravimus, dabar taip pat rengiamos naujos
taisyklės dėl informacijos apie paramos gavėjus skelbimo, stengiantis rasti
tinkamiausią būdą suderinti paramos gavėjų teisę į asmens duomenų apsaugą su
skaidrumo principu.
2.           KONSULTACIJŲ SU
SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Remiantis dabartinės politikos sistemos
vertinimu ir būsimų uždavinių bei poreikių analize, poveikio vertinimu
vertinamas ir lyginamas trijų politikos scenarijų poveikis. Tai dar
2010 m. balandžio mėn. prasidėjusio ilgo proceso rezultatas; šiam procesui
vadovavo tarpžinybinė grupė, atlikusi išsamią kiekybinę ir kokybinę analizę,
kuriai, be kita ko, buvo nustatytas pradinis taškas, t. y. vidutinės
trukmės laikotarpio žemės ūkio rinkos planai ir pajamos iki 2020 m., ir
modeliuotas skirtingų politikos scenarijų poveikis sektoriaus ekonomikai.
Atliekant poveikio vertinimą, išplėtoti trys
scenarijai: 1) koregavimo scenarijus, pagal kurį toliau įgyvendinama dabartinė
politinė sistema, siekiant ištaisyti pačius svarbiausius jos trūkumus, kaip kad
tiesioginių išmokų paskirstymas; 2) integravimo scenarijus, apimantis didelius
politikos pokyčius, tokius kaip tikslingesnės tiesioginės išmokos ir jų
orientavimas į ekologiją, sustiprintą kaimo plėtros politikos strateginį
planavimą, geriau šią politiką derinant su kitomis ES politikos sritimis, ir
teisės aktų, kuriais numatomas platesnis gamintojų bendradarbiavimas, bazės
plėtimą; 3) perorientavimo scenarijus, pagal kurį politika perorientuojama
išskirtinai į aplinką, palaipsniui atsisakant tiesioginių išmokų ir laikantis
požiūrio, jog gamybos pajėgumą galima palaikyti be paramos ir jog socialinius
ir ekonominius kaimo vietovių poreikius gali tenkinti kitos politikos sritys.
Atsižvelgiant į ekonomikos krizę ir valstybės
finansams tenkantį spaudimą, kuriems įveikti ES priėmė strategiją „Europa 2020“
ir DFP pasiūlymą, visuose trijuose scenarijuose skirtingai vertinami trys
būsimos BŽŪP, kuria siekiama konkurencingesnio ir tvaresnio žemės ūkio
gyvybingose kaimo vietovėse, politikos uždaviniai. Siekiant veiksmingiau
įgyvendinti strategijos „Europa 2020“ tikslus, visų pirma veiksmingo išteklių
naudojimo siekį, vis svarbiau bus gerinti žemės ūkio našumą, pasitelkus
mokslinius tyrimus, žinių perdavimą ir skatinant bendradarbiavimą ir inovacijas
(taip pat įgyvendinant Europos žemės ūkio našumo ir tvarumo inovacijų
partnerystę). Kadangi ES žemės ūkio politika jau nebevykdoma prekybą
iškreipiančios politikos aplinkybėmis, planuojama, jog sektoriui kils papildomų
sunkumų dėl tolesnio liberalizavimo, ypač vykdant Dohos vystymosi darbotvarkę
arba laisvosios prekybos susitarimą su MERCOSUR.
Trys politikos scenarijai parengti
atsižvelgiant į konsultacijose, vykusiose rengiant poveikio vertinimą, minėtus
prioritetus. Suinteresuotosios šalys buvo paragintos teikti savo nuomonę
2010 m. lapkričio 23 d.–2011 m. sausio 25 d., o patariamojo
komiteto posėdis vyko 2011 m. sausio 12 d. Toliau apibendrinami
svarbiausi klausimai[6]:

–
Suinteresuotosios šalys iš esmės sutaria dėl to,
kad aprūpinimo maistu, tausaus gamtos išteklių valdymo ir teritorinio vystymosi
uždaviniams įveikti reikalinga stipri dviem ramsčiais grįsta BŽŪP.
–
Dauguma respondentų mano, kad BŽŪP turėtų padėti
stabilizuoti rinkas ir kainas.
–
Suinteresuotųjų šalių nuomonės dėl tikslingo
paramos skyrimo (ypač tiesioginės pagalbos perskirstymo ir išmokų apribojimo)
skiriasi.
–
Sutariama, kad abu ramsčiai gali atlikti svarbų
vaidmenį spartinant klimato politikos veiksmus ir gerinant aplinkosaugos
veiklos rezultatus ES visuomenės labui. Nors daugelis ūkininkų mano, kad šis procesas
jau vyksta, plačioji visuomenė teigia, kad I ramsčio išmokos galėtų būti
naudojamos veiksmingiau.
–
Respondentai pageidauja, kad visiems ES regionams,
įskaitant ir mažiau palankias ūkininkauti vietoves, ateityje būtų taikomi
augimo ir vystymosi principai.
–
Daug respondentų pabrėžia BŽŪP integravimą į kitas
politikos sritis, kaip kad aplinkosaugą, sveikatos apsaugą, prekybą ir plėtrą.
–
Siūlomi BŽŪP suderinimo su strategija „Europa 2020“
būdai apima inovacijas, konkurencingų įmonių vystymą ir viešųjų gėrybių tiekimą
ES piliečiams.
Taigi, atliekant poveikio vertinimą, palyginti
trys politikos scenarijai:
Perorientavimo scenarijus paspartintų
struktūrinį žemės ūkio sektoriaus prisitaikymą, perkeliant gamybą į sąnaudų
atžvilgiu našiausias vietoves ir ekonomiškai naudingiausius sektorius. Nors
pagal šį scenarijų smarkiai išaugtų aplinkai skirtas finansavimas, sektoriui
grėstų didesnė rizika dėl ribotų intervencijos į rinką galimybių. Be to, šis
scenarijus turėtų didelį neigiamą socialinį poveikį ir poveikį aplinkai,
kadangi, pagal šią politiką nebenumatant su kompleksinės paramos reikalavimais
derinamų tiesioginių išmokų atsvaros, mažiau konkurencingos vietovės prarastų
didelę dalį pajamų, o jų aplinkos padėtis pablogėtų.
Visiškai priešingas koregavimo scenarijus
geriausiai užtikrintų politikos tęstinumą, pasiekiant ribotą, tačiau
apčiuopiamą pažangą tiek žemės ūkio konkurencingumo, tiek aplinkosaugos veiklos
rezultatų atžvilgiu. Tačiau kyla rimtų abejonių, ar įgyvendinant šią
alternatyvą būtų galima deramai išspręsti svarbius būsimus klimato kaitos ir
aplinkosaugos uždavinius, nuo kurių sprendimo taip pat priklauso ilgalaikis
žemės ūkio tvarumas.
Pagal integravimo scenarijų siūlomas
inovatyvus tikslingesnio tiesioginių išmokų skirstymo ir jų orientavimo į ekologiją
būdas. Analizės rezultatai rodo, kad išmokas orientuoti į ekologiją įmanoma
ūkininkams priimtinomis sąnaudomis, tačiau neišvengiant tam tikros
administracinės naštos. Taip pat įmanomas naujas kaimo plėtros postūmis, jeigu
valstybės narės ir regionai veiksmingai naudosis naujomis galimybėmis, o bendra
strateginė programa, apimanti ir kitas ES lėšas, išlaikys sinergiją su I
ramsčiu ir nesumenkins kaimo plėtros išskirtinių stipriųjų pusių. Pasiekus
tinkamą pusiausvyrą, šis scenarijus geriausiai padėtų siekti ilgalaikio žemės
ūkio ir kaimo vietovių tvarumo.
Tuo remiantis poveikio vertinime daroma
išvada, kad, laikantis integravimo scenarijaus, sudaromos geriausios galimybės
palaipsniui suderinti BŽŪP su ES strateginiais uždaviniais ir pasiekti
pusiausvyrą, įgyvendinant įvairias teisės aktų pasiūlymų nuostatas. Taip pat
svarbu parengti vertinimo sistemą BŽŪP rezultatams vertinti taikant vienodus
rodiklius, susietus su politikos uždaviniais.
Viso proceso metu daug dėmesio skirta
supaprastinimui, nes daugelis sričių, pavyzdžiui, kompleksinė parama arba
rinkos priemonės, taip pat smulkiųjų ūkininkų schema, turi būti įvairiais
būdais labiau supaprastintos. Be to, tiesioginių išmokų orientavimas į
ekologiją turėtų būti sutvarkytas taip, kad kiek įmanoma mažėtų administracinė
našta, įskaitant patikrinimų sąnaudas.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO
ASPEKTAI
Siūloma išlaikyti dabartinę dviem ramsčiais
grįstą BŽŪP struktūrą, kai metines privalomas bendrojo pobūdžio I ramsčio
priemones papildo savanoriškos priemonės, geriau pritaikytos nacionalinėms ir
regionų ypatybėms pagal II ramsčio daugiametį programavimo metodą. Vis dėlto
naujuoju tiesioginių išmokų modeliu siekiama geriau išnaudoti sąveiką su II
ramsčiu, o šiuo pagal bendrą strateginę programą siekiama geriau koordinuoti veiklą
su kitomis pagal pasidalijamojo valdymo principą valdomomis ES lėšomis.
Tuo remiantis išlaikoma ir dabartinė keturių
pagrindinių teisės aktų struktūra, nors finansavimo reglamento taikymo sritis
išplečiama sutelkiant bendrąsias nuostatas vadinamajame horizontaliajame
reglamente.
Šie pasiūlymai atitinka subsidiarumo principą.
BŽŪP yra iš esmės bendra politika: tai ES ir valstybių narių pasidalijamosios
kompetencijos sritis, tvarkoma ES lygmeniu, siekiant palaikyti tvarų ir įvairų
žemės ūkį visoje ES, spręsti svarbias tarpvalstybines problemas, tokias kaip
klimato kaita, ir stiprinti valstybių narių solidarumą. Atsižvelgiant į būsimus
aprūpinimo maistu, aplinkos ir teritorinės pusiausvyros uždavinius, BŽŪP
išlieka strateginės svarbos politika, kuria siekiama užtikrinti efektyviausią
atsaką į politikos uždavinius ir veiksmingiausią biudžeto išteklių naudojimą.
Be to, siūloma išlaikyti dabartinę dviem ramsčiais grįstą priemonių struktūrą,
kuria valstybėms narėms suteikiama daugiau veikimo laisvės pritaikyti
sprendimus prie specifinių vietos poreikių ir bendrai finansuoti II ramsčio
priemones. Į II ramstį taip pat įtraukiama naujoji Europos inovacijų
partnerystė ir rizikos valdymo priemonių rinkinys. Kartu politika bus
patobulinta, supaprastinta ir geriau suderinta su strategija „Europa 2020“
(įskaitant bendrą programą, apimančią ir kitas ES lėšas). Galų gale poveikio
vertinimui atlikta analizė aiškiai rodo neveiklumo kainą – neigiamas
ekonomines, aplinkos ir socialines pasekmes.
Tiesioginių išmokų reglamente nustatomos
bazinės išmokos schemai ir susijusioms išmokoms taikomos bendrosios taisyklės.
Remiantis 2003 m. reforma ir 2008 m. BŽŪP padėties patikrinimu, per
kuriuos tiesioginės išmokos buvo atsietos nuo gamybos ir joms pradėti taikyti
kompleksinės paramos reikalavimai, dabartiniu reglamentu siekiama tikslingiau
teikti paramą už tam tikrą veiklą, plotus ar tam tikriems paramos gavėjams ir
pasirengti vienodinti paramos dydį toje pačioje valstybėje narėje ir
skirtingose valstybėse narėse. Be to, į reglamentą įtrauktas susietajai paramai
skirtas skyrius.
Nuo 2014 m. visai ES taikoma bendra
schema – bazinės išmokos schema – pakeis bendrosios išmokos schemą ir
vienkartinės išmokos už plotus schemą. Schema bus įgyvendinama remiantis
visiems ūkininkams nacionaliniu arba regionų lygmeniu skiriamomis teisėmis į
išmokas, atsižvelgiant į jų pirmaisiais paraiškos teikimo metais turimais
reikalavimus atitinkančiais hektarais. Todėl anksčiau pasirinktinai taikytas
regioninis modelis šiuo metu yra apibendrinamas, o visa žemės ūkio paskirties
žemė kartu veiksmingai prijungiama prie sistemos. Teisių į išmokas valdymui ir
nacionaliniam rezervui taikomos taisyklės iš esmės atitinka dabartines
taisykles.
Kad parama būtų paskirstoma teisingiau,
reikėtų nacionaliniu ar regionų lygmeniu siekti vienodinti teisių į išmokas
vertę. Kad būtų išvengta didesnių sutrikimų, šis tikslas įgyvendinamas
palaipsniui.
Svarbus žingsnis – didinti bendrą BŽŪP
aplinkosauginį veiksmingumą tiesiogines išmokas susiejant su ekologija, pagal
kurį visi ūkininkai turės vykdyti tam tikrą klimatui ir aplinkai naudingą žemės
ūkio veiklą, kuri nėra privaloma pagal kompleksinės paramos taisykles, bet
kuria atitinkamai būtų grindžiamos II ramsčio priemonės.
Nustačius aktyvaus ūkininko sąvokos apibrėžtį
dar daugiau dėmesio skiriama žemės ūkio veiklą tikrai vykdantiems ūkininkams, o
tai padeda įteisinti paramą. Be to, numatoma palaipsniui mažinti ir apriboti
paramą stambiems paramos gavėjams, kartu tinkamai atsižvelgiant į užimtumo
aspektą.
Be to, numatomos šios išmokos:
–
išmoka (30 % metinės nacionalinės viršutinės
ribos) ūkininkams, vykdantiems klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio veiklą
pasėlių įvairinimo, daugiamečių ganyklų ir ekologiniu požiūriu svarbių vietovių
išlaikymo srityse. Ekologinio ūkininkavimo veiklą vykdantys ūkininkai šią
išmoką gauna savaime, o „Natura 2000“ vietovėse veiklą vykdantys ūkininkai
turės laikytis atitinkamų, su „Natura 2000“ reglamentuojančiais teisės aktais
suderintų reikalavimų;
–
savanoriška išmoka (iki 5 % metinės nacionalinės
viršutinės ribos) ūkininkams, vykdantiems veiklą vietovėse, kuriose esama
specifinių gamtinių kliūčių (šių vietovių ribos atitinka kaimo plėtros tikslais
nustatytas vietovių ribas); skiriant šią išmoką pripažįstamas poreikis remti
pajamas, kad būtų išsaugota ūkininkų veikla vietovėse, kuriose esama gamtinių
kliūčių, ir ja papildoma pagal kaimo plėtros programas teikiama parama;
–
išmoka (iki 2 % metinės nacionalinės
viršutinės ribos) jauniesiems besikuriantiems ūkininkams, kuri gali būti
padidinta nustatant pagalbą pagal kaimo plėtros programas, ir
Be to, reglamente nustatoma smulkiesiems
ūkininkams skirta supaprastinta schema (iki 10 % metinės nacionalinės
viršutinės ribos), pagal kurią ūkininkai gali gauti visas tiesiogines išmokas
pakeičiančią vienkartinę išmoką ir kurią taikant supaprastėtų administracinės
procedūros, nes sumažėtų tokių ūkininkų įpareigojimai, susiję su ekologija,
kompleksine parama ir kontrole.
Savanoriškos susietosios paramos schema
numatoma konkretiems ūkininkavimo būdams arba konkrečioms žemės ūkio sistemoms,
kuriuos taikant patiriama tam tikrų sunkumų ir kurie yra itin svarbūs dėl
ekonominių ir (arba) socialinių priežasčių; parama teikiama tiek, kiek tai yra
būtina norint išlaikyti dabartinį gamybos lygį (iki 5 % metinės nacionalinės
viršutinės ribos, numatant galimybę konkrečiais atvejais šią ribą viršyti).
Be to, reglamente ir toliau numatoma galimybė
Bulgarijoje ir Rumunijoje teikti papildomas nacionalines tiesiogines išmokas,
ir į jį įtraukiama specialioji išmoka už medvilnę.
Siekiant supaprastinimo, naujoji tiesioginių
išmokų sistema bus grindžiama vienos rūšies teisėmis į išmokas ir padės
racionalizuoti perdavimo taisykles, todėl supaprastės sistemos valdymas;
susietosioms išmokoms taikomas nuostatas priskyrus vienai išlaidų kategorijai
yra lengviau taikyti teisinę sistemą, o pagal smulkiesiems ūkininkams skirtą
schemą nustatyti supaprastinti reikalavimai ir procedūros padės sumažinti
biurokratizmą, su kuriuos susiduria smulkieji ūkininkai, ir padidės jų
konkurencingumas.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
DFP pasiūlyme numatyta toliau skirti didelę
dalį ES biudžeto žemės ūkiui, nes tai strateginės svarbos bendra politika.
Taigi, remiantis dabartinėmis kainomis, 2014–2020 m. laikotarpiui BŽŪP
pagrindinėms veiklos sritims siūloma skirti 317,2 mlrd. EUR I ramsčio
priemonėms ir 101,2 mlrd. EUR II ramsčio priemonėms.
I ir II ramsčiui skirtų lėšų pridedamas
papildomas finansavimas: 17,1 mlrd. EUR, iš kurių 5,1 mlrd. EUR
skirti moksliniams tyrimams ir inovacijoms, 2,5 mlrd. EUR maisto saugai ir
2,8 mlrd. EUR paramai maistu labiausiai nepasiturintiems asmenims
pagal kitas DFP kategorijas, taip pat 3,9 mlrd. EUR naujajam rezervui žemės
ūkio krizėms įveikti ir iki 2,8 mlrd. EUR Europos prisitaikymo prie
globalizacijos padarinių fondo veiklai, neįtrauktai į DFP; iš viso 2014–2020 m.
laikotarpio biudžetas siekia 435,6 mlrd. EUR.
Kalbant apie paramos paskirstymą valstybėms
narėms, visoms valstybėms narėms, kurių tiesioginės išmokos nesiekia 90 %
ES vidurkio, siūloma šią spragą sumažinti trečdaliu. Šiuo pagrindu tiesioginių
išmokų reglamente apskaičiuojamos nacionalinės viršutinės ribos.
Kaimo plėtros paramos paskirstymas yra grįstas
objektyviais kriterijais, susietais su politikos tikslais, atsižvelgiant į
dabartinį paskirstymą. Kaip ir dabar, mažiau išsivysčiusiems regionams ir
toliau turėtų būti taikoma didesnė bendro finansavimo norma, taip pat nustatyta
tam tikroms priemonėms, kaip kad žinių perdavimui, gamintojų grupėms,
bendradarbiavimui ir LEADER programai.
Numatoma galimybė perkelti išmokas iš vieno
ramsčio į kitą (iki 5 % tiesioginių išmokų): iš I ramsčio į II ramstį tam,
kad valstybės narės galėtų stiprinti savo kaimo plėtros politiką, ir iš II
ramsčio į I ramstį toms valstybėms narėms, kuriose tiesioginių išmokų lygis
nesiekia 90 % ES vidurkio.
Išsamūs BŽŪP reformos pasiūlymų finansinio
poveikio duomenys nurodyti su pasiūlymais pateiktoje finansinėje pažymoje.
2011/0280 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
kuriuo nustatomos
pagal bendros žemės ūkio politikos paramos schemas ūkininkams skiriamų
tiesioginių išmokų taisyklės
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos
veikimo, ypač į jos 42 straipsnį ir 43 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į 1979 m. Stojimo aktą,
ypač į jo 4 protokolo dėl medvilnės 6 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą[7],
teisės akto projektą perdavę nacionaliniams
parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[8],
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę[9],
pasikonsultavę su Europos duomenų apsaugos
priežiūros pareigūnu[10],
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)
Komisijos komunikate Europos Parlamentui, Tarybai,
Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „BŽŪP
artėjant 2020 m. Su aprūpinimu maistu, gamtos ištekliais ir teritorine
pusiausvyra susijusių būsimų uždavinių sprendimas“[11] išdėstomi
galimi bendros žemės ūkio politikos (BŽŪP) uždaviniai, tikslai ir kryptys po
2013 m. Atsižvelgiant į diskusijas dėl minėto komunikato, BŽŪP turėtų būti
reformuota nuo 2014 m. sausio 1 d.  Minėta reforma turėtų apimti
visas pagrindines BŽŪP priemones, įskaitant 2009 m. sausio 19 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 73/2009, nustatantį bendrąsias tiesioginės
paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir
nustatantį tam tikras paramos schemas ūkininkams, iš dalies keičiantį
reglamentus (EB) Nr. 1290/2005, (EB) Nr. 247/2006, (EB)
Nr. 378/2007 ir panaikinantį Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003[12]. Atsižvelgiant į reformos taikymo sritį, tikslinga panaikinti
Reglamentą (EB) Nr. 73/2009 ir jį pakeisti nauju tekstu. Be to, reforma
turėtų padėti kuo racionalizuoti ir supaprastinti nuostatas;
(2)
į šį reglamentą turėtų būti įtrauktos visos
pagrindinės nuostatos, susijusios su Sąjungos paramos išmokėjimu ūkininkams, ir
nustatyti su tomis pagrindinėmis nuostatomis glaudžiai susiję galimybių
pasinaudoti tomis išmokomis kriterijai bei sąlygos;
(3)
reikėtų paaiškinti, kad [..] Europos Parlamento ir
Tarybos reglamentas (ES) Nr. [...] dėl bendros žemės ūkio politikos
finansavimo, valdymo ir stebėsenos[13]
[horizontalusis BŽŪP reglamentas (HZR)] ir pagal jį priimtos nuostatos turėtų
būti taikomi atsižvelgiant į šiame reglamente nustatytas priemones. Siekiant
derėjimo su kitomis teisinėmis priemonėmis, susijusiomis su BŽŪP, kai kurios
šiuo metu Reglamente (EB) Nr. 73/2009 nustatytos taisyklės dabar
išdėstomos Reglamente (ES) Nr. [...] [HZR], visų pirma taisyklės, kuriomis
siekiama užtikrinti, kad būtų laikomasi tiesioginių išmokų nuostatose nustatytų
įpareigojimų, įskaitant patikras ir administracinių priemonių bei
administracinių nuobaudų taikymą įpareigojimų nevykdymo atveju, taisyklės,
susijusios su kompleksine parama, pavyzdžiui, teisės aktais nustatyti valdymo
ir geros agrarinės bei aplinkosauginės būklės reikalavimai, taip pat taisyklės,
susijusios su atitinkamų priemonių stebėsena ir vertinimu ir su nepagrįstai
išmokėtų sumų susigrąžinimu;
(4)
siekiant papildyti ar iš dalies pakeisti tam tikras
neesmines šio reglamento nuostatas, Komisija turėtų būti įgaliota pagal
Sutarties 290 straipsnį priimti deleguotuosius aktus. Ypač
svarbu, kad Komisija, atlikdama parengiamąjį darbą, surengtų tinkamas
konsultacijas, be kita ko, ekspertų lygmeniu. Komisija, atlikdama su
deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama deleguotųjų aktų
tekstus, turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų tuo pačiu metu laiku
ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(5)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento
įgyvendinimo sąlygas ir išvengti nesąžiningos ūkininkų konkurencijos ar
diskriminacijos, Komisijai turėtų būti suteikti šie įgyvendinimo įgaliojimai: nustatyti bazinės išmokos schemos metinę nacionalinę viršutinę ribą; priimti
su paraiškomis skirti teises į išmokas susijusias taisykles; priimti priemones,
susijusias su nepanaudotų teisių į išmokas grąžinimu į nacionalinį rezervą; priimti
reikalavimus, susijusius su pranešimų apie teisių į išmokas perdavimu
nacionalinėms valdžios institucijoms teikimu ir tokių pranešimų teikimo
terminais; nustatyti išmokos už klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio veiklą
metinę viršutinę ribą; nustatyti išmokos už vietoves, kuriose esama gamtinių
kliūčių, metinę viršutinę ribą; nustatyti išmokos jauniesiems ūkininkams metinę
viršutinę ribą; nustatyti savanoriškos susietosios paramos metinę viršutinę
ribą; priimti su savanoriška susietąja parama susijusių sprendimų vertinimo ir
tvirtinimo tvarkos taisykles; priimti žemės ir veislių tvirtinimo specialiosios
išmokos už medvilnę skyrimo tikslais ir pranešimų teikimo su tuo tvirtinimu
susijusiems gamintojams tvarkos taisykles; numatyti specialiosios išmokos už
medvilnę sumos sumažinimo apskaičiavimo taisykles; priimti su bendraisiais
pranešimų teikimo reikalavimais susijusias taisykles. Šiais įgaliojimais turėtų
būti naudojamasi pagal 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir
Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių
vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų
taisyklės ir bendrieji principai[14];
(6)
kai tai būtina dėl neišvengiamų skubos priežasčių,
tinkamai pagrįstais ypatingos skubos atvejais, susijusiais su išskirtinėmis
valdymo priemonėmis, skirtomis skubioms ir nenumatytoms problemoms vienoje ar
keliose valstybėse narėse spręsti, Komisija turėtų priimti nedelsiant taikomus
įgyvendinimo aktus;
(7)
atsižvelgiant į šio reglamento ir kitų BŽŪP
priemonių sąsajas, įvairių kaimo vietovių skirtumus ir ribotus išsiplėtusios
Sąjungos valstybių narių finansinius išteklius, šio reglamento tikslų galima
veiksmingiau siekti Sąjungos lygmeniu, pasinaudojant daugiametėmis Sąjungos
finansavimo garantijomis ir pirmenybę teikiant aiškiai nustatytiems
prioritetams. Todėl šis reglamentas dera su Europos
Sąjungos sutarties 5 straipsnio 3 dalyje nustatytu subsidiarumo principu. Kadangi
šis reglamentas taikomas tiek, kiek būtina jo tikslams pasiekti, jis dera ir su
minėtos Sutarties 5 straipsnio 4 dalyje nustatytu proporcingumo principu;
(8)
siekiant atsižvelgti į paramos schemoms skirtus
naujus teisės aktus, kurie gali būti priimti įsigaliojus šiam reglamentui,
Komisija turėtų būti įgaliota pagal Sutarties 290 straipsnį priimti teisės
aktus, kuriais būtų iš dalies keičiamas paramos schemų, kurioms taikomas šis
reglamentas, sąrašas;
(9)
siekiant atsižvelgti į konkrečias naujas nuostatas
ir užtikrinti paramos gavėjų teisių apsaugą, Komisija turėtų būti įgaliota
pagal Sutarties 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriuose nustatytų kitas su
galimybe pasinaudoti parama pagal šį reglamentą susijusias apibrėžtis; sistemą, pagal kurią valstybės narės apibrėžtų ganyti arba kultivuoti
natūraliai tinkamoje žemėje vykdytiną minimalią veiklą; taip pat kriterijus,
kuriuos atitinkantys ūkininkai būtų laikomi įvykdžiusiais įpareigojimą
užtikrinti gamybai tinkamą žemės ūkio paskirties žemės būklę, ir kriterijus,
kuriais remiantis būtų nustatomas daugiametėje pievoje augančios žolės ar kitų
žolinių pašarų paplitimas;
(10)
siekiant užtikrinti paramos gavėjų teisių apsaugą,
Komisija turėtų būti įgaliota pagal Sutarties 290 straipsnį priimti teisės
aktus, kuriuose nustatytų taisykles dėl pagrindo, kuriuo remiantis būtų
apskaičiuojamas išmokų mažinimas, kurį valstybės narės pagal finansinės
drausmės mechanizmą taikytų ūkininkams;
(11)
siekiant užtikrinti, kad BŽŪP finansavimo sumos
atitiktų Reglamento (ES) Nr. [...] [HZR] 16 straipsnio 1 dalyje nurodytą
metinę viršutinę ribą, reikėtų ir toliau kiekvienais kalendoriniais metais
patikslinti tiesioginės paramos dydį. Tiesioginių išmokų
tikslinimas turėtų būti taikomas tik toms ūkininkams skirtinoms išmokoms,
kurios atitinkamais kalendoriniais metais viršytų 5 000 EUR.
Atsižvelgiant į Bulgarijos ir Rumunijos ūkininkams skiriamų tiesioginių išmokų
dydį, nustatomą visoms tose valstybėse narėse skiriamoms tiesioginėms išmokoms
taikant laipsniško išmokų didinimo mechanizmą, šis finansinės drausmės instrumentas
tose valstybėse narėse turėtų būti taikomas tik nuo 2016 m. sausio
1 d.;
(12)
siekiant atsižvelgti į pokyčius, susijusius su
bendra didžiausia tiesioginių išmokų suma, kuri gali būti skirta, įskaitant
pokyčius, kuriuos lemtų valstybių narių priimtini sprendimai dėl pervedimų tarp
pirmojo ir antrojo ramsčių, Komisija turėtų būti įgaliota pagal Sutarties 290
straipsnį priimti teisės aktus, kuriais būtų peržiūrėtos šiame reglamente
nustatytos nacionalinės ir grynosios viršutinės ribos;
(13)
remiantis patirtimi, įgyta taikant įvairias paramos
ūkininkams schemas, kai kuriais atvejais parama buvo skirta paramos gavėjams,
kurių verslo tikslas – ne žemės ūkio veikla arba tokia veikla sudarė tik
nedidelę jų verslo dalį, pavyzdžiui, oro uostams, geležinkelių bendrovėms,
nekilnojamojo turto bendrovėms ir sporto aikšteles valdančioms bendrovėms. Siekdamos, kad parama būtų teikiama tikslingiau, valstybės narės
tokiems fiziniams ir juridiniams asmenims tiesioginių išmokų neturėtų skirti. Smulkesni,
dalį savo laiko žemės ūkio veiklai skiriantys ūkininkai tiesiogiai prisideda
prie kaimo vietovių gyvybingumo, todėl jiems tiesioginių išmokų neturėtų būti
trukdoma skirti;
(14)
siekdamos išvengti pernelyg didelės administracinės
naštos, atsirandančios dėl nedidelių išmokų valdymo, valstybės narės turėtų iš
esmės neskirti tiesioginių išmokų tais atvejais, kai išmoka yra mažesnė nei
100 EUR arba paraiškoje paramai gauti nurodytas reikalavimus atitinkantis
valdos plotas yra mažesnis nei vienas hektaras. Vis dėlto
valstybių narių žemės ūkio ekonomikos struktūros labai skiriasi ir gali žymiai
skirtis nuo Sąjungos vidutinės ūkio struktūros, todėl valstybėms narėms turėtų
būti suteiktos galimybės taikyti minimalias ribas, kurios atspindėtų realią
padėtį valstybėse narėse. Dėl labai specifinės ūkininkavimo struktūros
atokiausiuose regionuose ir mažosiose Egėjo jūros salose valstybėms narėms
turėtų būti suteiktos galimybės nuspręsti, ar tuose regionuose turėtų būti
taikomos minimalios ribos. Be to, valstybėms narėms turėtų būti sudarytos sąlygos
taikyti vieną iš dviejų minimalių ribų tipų, atsižvelgiant į jų ūkininkavimo
sektorių ypatumus. Kadangi išmoka galėtų būti skirta žemės neturintiems
ūkininkams, būtų neveiksminga taikyti už hektarą nustatomą ribą. Todėl tokiems
ūkininkams turėtų būti taikoma mažiausia mokama paramos suma. Siekiant
užtikrinti vienodas sąlygas Bulgarijos ir Rumunijos ūkininkams, kuriems mokamos
tiesioginės išmokos yra laipsniškai didinamos, minimali riba turėtų būti
grindžiama galutine laipsniško išmokų didinimo proceso pabaigoje suteiktina
suma;
(15)
skiriant tiesioginę paramą ūkininkų pajamoms
neproporcingai didelės išmokų sumos tenka gana ribotam stambių paramos gavėjų
skaičiui.   Dėl masto ekonomijos tokio pat dydžio
vienetinė parama stambesniems paramos gavėjams nebūtina, kad būtų veiksmingai
įgyvendintas ūkininkų pajamų rėmimo tikslas. Be to, stambesniems paramos
gavėjams lengviau prisitaikyti ir vykdyti veiklą gaunant mažesnę vienetinę
paramą. Todėl, siekiant geriau paskirstyti išmokas ūkininkams, teisinga
nustatyti stambiems paramos gavėjams taikomą sistemą, pagal kurią paramos dydis
būtų laipsniškai mažinamas ir galiausiai parama būtų apribota. Tačiau taikant
tokią sistemą reikėtų atsižvelgti į apmokamo darbo intensyvumą, kad būtų
išvengta neproporcingo poveikio dideliems ūkiams, kuriuose sukuriama daug darbo
vietų. Didžiausias paramos dydis neturėtų būti taikomas išmokoms, skiriamoms už
klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio veiklą, kadangi dėl to galėtų sumažėti
tokios veiklos teikiama nauda. Kad išmokos būtų ribojamos veiksmingai,
valstybės narės turėtų nustatyti tam tikrus kriterijus, kad ūkininkai
,nebandytų neteisėtais veiksmais išvengti tokio apribojimo padarinių. Pajamos,
gautos sumažinus ir apribojus išmokas stambiems paramos gavėjams, turėtų likti
jas gavusiose valstybėse narėse ir turėtų būti naudojamos projektams, kuriais
labai prisidedama prie inovacijų diegimo, finansuoti pagal [...] Europos
Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. [...] dėl paramos kaimo plėtrai,
teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis[15] [RDR];
(16)
siekiant palengvinti išmokų ribojimo priemonės
įgyvendinimą, visų pirma susijusį su tiesioginių išmokų ūkininkams skyrimo
procedūromis ir atitinkamu lėšų pervedimu kaimo plėtros sektoriui, kiekvienai
valstybei narei turėtų būti nustatyta grynoji viršutinė riba, pagal kurią būtų
ribojamos pritaikius išmokų ribojimo priemonę ūkininkams mokėtinos išmokos. Siekiant atsižvelgti į BŽŪP paramos, teikiamos pagal 2006 m.
sausio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 247/2006, nustatantį specialias
žemės ūkio priemones atokiausiems Sąjungos regionams[16], ir 2006 m. rugsėjo
18 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1405/2006, nustatantį konkrečias
žemės ūkio priemones mažosioms Egėjo jūros saloms, ir iš dalies keičiantį
Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003[17],
ypatumus ir tai, kad šios tiesioginės išmokos nebus ribojamos, minėtoms
tiesioginėms išmokoms neturėtų būti taikomos atitinkamoms valstybėms narėms
nustatytos grynosios viršutinės ribos;
(17)
reikėtų patikslinti, kad šio reglamento nuostatos,
kuriomis valstybė narė galėtų būti paskatinta skirti valstybės pagalbą, nėra
susijusios su valstybės pagalbos taisyklių taikymu, atsižvelgiant į tai, kad
susijusios nuostatos apima atitinkamas paramos teikimo sąlygas arba jose
numatoma, kad tokias sąlygas nustatys Komisija, siekdama išvengti netinkamo
konkurencijos iškraipymo;
(18)
siekiant įgyvendinti BŽŪP tikslus, paramos schemas
gali reikėti pritaikyti prie nuolat vykstančių pokyčių, o prireikus – per
trumpą laiką. Todėl būtina numatyti galimybę peržiūrėti
schemas, visų pirma atsižvelgiant į ekonominius pokyčius arba biudžeto būklę, o
tai reiškia, kad paramos gavėjai negali tikėtis, kad paramos sąlygos nesikeis;
(19)
valstybių narių, kurios įstojo į Europos Sąjungą
2004 m. gegužės 1 d. ar vėliau, ūkininkai tiesiogines išmokas gavo taikant
laipsniško išmokų didinimo mechanizmą, numatytą jų atitinkamuose stojimo
aktuose. Bulgarijai ir Rumunijai toks mechanizmas bus
taikomas ir 2014 bei 2015 m. Be to, toms valstybėms narėms buvo leista
skirti papildomas nacionalines tiesiogines išmokas. Bulgarijai ir Rumunijai
galimybės skirti tokias išmokas turėtų būti suteiktos tol, kol bus visiškai
įgyvendintas šis laipsniško išmokų didinimo mechanizmas;
(20)
siekiant Sąjungoje užtikrinti geresnį paramos už
žemės ūkio paskirties žemę paskirstymą, įskaitant tose valstybėse narėse,
kurios taikė pagal Reglamentą (EB) Nr. 73/2009 nustatytą vienkartinių
išmokų už plotą schemą, 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentu (EB)
Nr. 1782/2003, nustatančiu bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal
bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančiu tam tikras paramos schemas
ūkininkams[18],
nustatytą vienkartinių išmokų už plotą schemą, kuri toliau buvo taikoma pagal
Reglamentą (EB) Nr. 73/2009 ir pagal kurią anksčiau galioję paramos
mechanizmai buvo sujungti į vieną atsietųjų tiesioginių išmokų schemą, turėtų
pakeisti nauja bazinės išmokos schema. Dėl tokio perėjimo
turėtų nustoti galiojusios pagal tuos reglamentus įgytos teisės į išmokas ir
turėtų būti skirtos naujos teisės į išmokas, nors jos vis dar būtų grindžiamos
ūkininko turimų reikalavimus atitinkančių hektarų skaičiumi pirmaisiais schemos
įgyvendinimo metais;
(21)
dėl vėlesnio įvairių sektorių integravimo į
bendrosios išmokos schemą ir ūkininkams skirto prisitaikymo laikotarpio vis
sunkiau pagrįsti didelius paramos, skiriamos už hektarą remiantis istoriškai
susiklosčiusiais referenciniais išmokų dydžiais, dydžio skirtumus. Todėl mažinant ryšį su istoriškai susiklosčiusiais referenciniais
išmokų dydžiais ir atsižvelgiant į bendrą Sąjungos biudžetą, tiesioginė parama
pajamoms valstybėse narėse turėtų būti paskirstoma teisingiau. Siekiant
užtikrinti tolygesnį tiesioginės paramos paskirstymą ir kartu atsižvelgti į vis
dar esamus atlyginimų ir žaliavų kainų skirtumus, turėtų būti palaipsniui
tikslinami tiesioginės paramos už hektarą dydžiai. Valstybės narės, kurių
tiesioginių išmokų dydis yra mažesnis nei 90 % vidutinio dydžio, turėtų
pašalinti vieną trečdalį savo dabartinio dydžio ir šio dydžio skirtumo. Šį
vienodinimą turėtų proporcingai finansuoti visos valstybės narės, kurių
tiesioginių išmokų dydis viršija Sąjungos vidurkį. Be to, visų 2019 m.
vienoje valstybėje narėje arba regione panaudotų teisių į išmokas vieneto vertė
turėtų būti vienoda, nes ši vertė pereinamuoju laikotarpiu turėtų būti
palaipsniui linijiniu būdu vienodinama. Tačiau siekiant išvengti neigiamų
finansinių padarinių ūkininkams, bendrąją išmokos schemą, ir visų pirma
istorinį modelį taikiusioms valstybėms narėms, pirmaisiais naujosios schemos
taikymo metais apskaičiuojant teisių į išmokas vertę, turėtų būti leista iš
dalies atsižvelgti į istoriškai susiklosčiusius veiksnius. Diskusijose dėl
kitos daugiametės finansinės programos, skirtos laikotarpiui, kurio pradžia –
2021 m., didelis dėmesys taip pat turėtų būti skiriamas tikslui visiškai
suvienodinti teisių į išmokas vertę, per minėtą laikotarpį visoje Europos
Sąjungoje tolygiai paskirstant tiesioginę paramą.
(22)
bendrosios išmokos schemos taikymo patirtis rodo,
kad reikėtų išlaikyti kai kuriuos jos pagrindinius elementus, įskaitant
nacionalinės viršutinės ribos nustatymą siekiant užtikrinti, kad bendras
paramos dydis neviršytų esamų biudžeto apribojimų. Be to,
valstybės narės turėtų ir toliau turėti nacionalinį rezervą, kuris turėtų būti
naudojamas siekiant palengvinti naujų jaunųjų ūkininkų dalyvavimą schemoje arba
galėtų būti naudojamas siekiant atsižvelgti į specifinius tam tikrų regionų
poreikius. Turėtų būti išlaikytos, bet, jei įmanoma, supaprastintos teisių į
išmokas perdavimo ir naudojimosi jomis taisyklės;
(23)
siekiant užtikrinti paramos gavėjų teisų apsaugą ir
išaiškinti konkrečius atvejus, kurie gali atsirasti taikant bazinės išmokos
schemą, Komisija turėtų būti įgaliota pagal Sutarties 290 straipsnį priimti
teisės aktus, kuriuose nustatytų taisykles dėl ūkininkų atitikties pagal
bazinės išmokos schemą taikomiems reikalavimams ir galimybių pasinaudoti
bazinės išmokos schema paveldėjimo ir numatomo paveldėjimo, paveldėjimo pagal
nuomos sutartį atvejais, pasikeitus juridiniam statusui arba pavadinimui ir
valdos susijungimo ar jos padalijimo atvejais; nustatytų
teisių į išmokas vertės ir skaičiaus apskaičiavimo arba teisių į išmokas vertės
padidinimo (atsižvelgiant į teisių į išmokas paskirstymą) taisykles, įskaitant
taisykles, susijusias su galimybe nustatyti preliminarią teisių į išmokas,
paskirtų remiantis ūkininko paraiška, vertę ir skaičių arba jų preliminarų
padidinimą, taip pat taisykles, susijusias su teisių į išmokas preliminarios ir
galutinės vertės ir skaičiaus nustatymo sąlygomis, ir taisykles, taikomas tais
atvejais, kai pardavimas arba nuomos sutartis galėtų turėti įtakos teisių į
išmokas paskirstymui; nustatytų teisių į išmokas, gaunamų iš nacionalinio
rezervo, vertės ir skaičiaus nustatymo ir apskaičiavimo taisykles; nustatytų
teisių į išmokas vieneto vertės pakeitimo teisių į išmokas padalijimo atveju
taisykles, taip pat teisių į išmokas skyrimo, atsižvelgiant į nacionalinio
rezervo naudojimą, ir teisių į išmokas skyrimo ūkininkams, kurie 2011 m.
nepateikė paraiškos gauti paramą, kriterijus;
(24)
            siekiant užtikrinti tinkamą teisių į
išmokas valdymą, Komisija turėtų būti įgaliota pagal Sutarties 290 straipsnį
priimti teisės aktus, kuriuose nustatytų teisų į išmokas deklaravimo ir
panaudojimo taisykles;
(25)
kanapių sektoriuje reikėtų ir toliau taikyti
konkrečias priemones, skirtas užtikrinti, kad tarp pasėlių, atitinkančių
bazinės išmokos skyrimo reikalavimus, nebūtų galima paslėpti nelegalių pasėlių,
nes tai turėtų neigiamą poveikį bendram kanapių rinkos organizavimui. Taigi išmokos turėtų būti ir toliau skiriamos tik už plotus, apsėtus
tų veislių kanapėmis, dėl kuriose esančio psichotropinių medžiagų kiekio būtų
pateikta tam tikrų įrodymų. Siekiant apsaugoti visuomenės sveikatą, Komisija
turėtų būti įgaliota pagal Sutarties 290 straipsnį priimti teisės aktus,
kuriuose nustatytų taisykles, pagal kurias išmokos būtų skiriamos tik kai
naudojama tam tikrų kanapių veislių sertifikuota sėkla, ir kuriais nustatytų
kanapių veislių nustatymo ir jose esančio tetrahidrokanabinolio kiekio
tikrinimo tvarką;
(26)
vienas iš naujosios BŽŪP tikslų – aplinkosauginio
veiksmingumo didinimas tiesiogines išmokas privalomai susiejus su ekologija; taip visoje Sąjungoje bus remiama klimatui ir aplinkai naudinga žemės
ūkio veikla. Tuo tikslu valstybės narės dalį jų tiesioginėms išmokoms nustatytų
nacionalinių viršutinių ribų turėtų panaudoti metinei išmokai, kuri kaip
priedas prie bazinės išmokos būtų skiriama ūkininkams už privalomos veiklos,
kuria visų pirma būtų siekiama klimato ir aplinkos politikos tikslų, vykdymą. Tokia
veikla turėtų apimti paprastus, apibendrintus, be sutartinių įsipareigojimų
kasmet atliekamus veiksmus, kurie nėra privalomi pagal kompleksinės paramos
taisykles, bet yra susiję su žemės ūkiu, pavyzdžiui, sėjomaina, daugiamečių
pievų ir ekologiniu požiūriu svarbių vietovių išlaikymas. Tokia veikla turėtų
būti privaloma ir ūkininkams, kurių valdos dalis arba visa valda yra „Natura
2000“ vietovėse, kurioms taikoma 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos
direktyva 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros
apsaugos[19] ir 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos
direktyva 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos[20], jei
tokia veikla dera su minėtų direktyvų tikslais. Atsižvelgiant
į pripažintą ekologinio ūkininkavimo sistemų naudą aplinkai, ūkininkai, kurie
tenkina 2007 m. birželio 28 d. Tarybos reglamento (EB)
Nr. 834/2007 dėl ekologinės gamybos ir ekologiškų produktų ženklinimo ir
panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 2092/91[21] sąlygas,
turėtų pasinaudoti taikant ekologinį elementą teikiama nauda nebeturėdami
vykdyti jokių kitų įpareigojimų. Remiantis Reglamento (ES) Nr. [...] [HZR] 65 straipsniu,
ekologinio elemento netaikymo atveju turėtų būti taikomos nuobaudos;
(27)
siekiant užtikrinti, kad su pasėlių įvairinimo
priemonės taikymu susiję įpareigojimai būtų taikomi proporcingai bei
nediskriminuojant ir padėtų stiprinti aplinkos apsaugą, Komisija turėtų būti
įgaliota pagal Sutarties 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriuose nustatytų
sąvokos „pasėlis“ apibrėžtį ir su priemonės taikymu susijusias taisykles;
(28)
siekiant užtikrinti, kad ūkininkai išlaikytų
nepakeistą daugiametės pievos plotą, Komisija turėtų būti įgaliota pagal
Sutarties 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais būtų priimamos su
priemonės taikymu susijusios taisyklės;
(29)
siekiant užtikrinti, kad ekologiniu požiūriu
svarbios vietovės priemonė būtų įgyvendinama veiksmingai ir nuosekliai ir kartu
būtų atsižvelgiama į valstybių narių specifiką, Komisija turėtų būti įgaliota
pagal Sutarties 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriuose būtų išsamiau
apibrėžti pagal tą priemonę nurodyti ekologiniu požiūriu svarbių vietovių tipai
ir nustatyti bei apibrėžti kiti ekologiniu požiūriu svarbių vietovių tipai, į
kuriuos būtų galima atsižvelgti siekiant laikytis pagal tą priemonę nurodyto
procentinio dydžio;
(30)
siekiant skatinti tvarų žemės ūkio vystymą
vietovėse, kuriose esama gamtinių kliūčių, valstybėms narėms reikėtų sudaryti
sąlygas dalį jų tiesioginėms išmokoms taikomų nacionalinių viršutinių ribų
panaudoti metinei išmokai už plotą, kuri kaip priedas prie bazinės išmokos būtų
skiriama visiems tokiose vietovėse veiklą vykdantiems ūkininkams. Minėta išmoka neturėtų pakeisti pagal kaimo plėtros programas
teikiamos paramos ir neturėtų būti skiriama ūkininkams, vykdantiems veiklą
vietovėse, nustatytose pagal 2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos reglamentą
(EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP)
paramos kaimo plėtrai[22],
tačiau nenustatytose pagal […] Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES)
Nr. […]dėl paramos kaimo plėtrai, teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo
plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis[23]
[RDR] 46 straipsnio 1 dalį;
(31)
jaunųjų ūkininkų žemės ūkio sektoriuje kuriamai ir
vystomai naujai ekonominei veiklai reikalingi finansiniai ištekliai; į tai reikėtų atsižvelgti paskirstant ir tikslingai teikiant
tiesiogines išmokas. Šie pokyčiai yra būtini Sąjungos žemės ūkio sektoriaus
konkurencingumui, todėl siekiant sudaryti palankesnes sąlygas jauniesiems
ūkininkams pradžioje įsikurti, o įsikūrus struktūriškai pertvarkyti savo
valdas, reikėtų numatyti paramą žemės ūkio veiklą pradedančių jaunųjų ūkininkų
pajamoms. Valstybėms narėms turėtų būti sudarytos sąlygos dalį jų tiesioginėms
išmokoms taikomos nacionalinių viršutinių ribų panaudoti metinei išmokai už
plotą, kuri kaip priedas prie bazinės išmokos būtų skiriama jauniesiems
ūkininkams. Tokia išmoka turėtų būti teikiama ne ilgiau kaip penkerius metus,
nes ji turėtų būti skiriama tik pradiniu veiklos vykdymo laikotarpiu ir netapti
veiklos pagalba;
(32)
siekiant užtikrinti paramos gavėjų teisių apsaugą
ir išvengti jų diskriminavimo, Komisija turėtų būti įgaliota pagal Sutarties
290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriuose nustatytų sąlygas, kuriomis galėtų
būti laikoma, kad juridinis asmuo atitinka išmokos jauniesiems ūkininkams
gavimo sąlygas, visų pirma susijusias su amžiaus ribos taikymu vienam ar
keliems juridinio asmens veikloje dalyvaujantiems fiziniams asmenims;
(33)
valstybėms narėms turėtų būti leista dalį jų
tiesioginėms išmokoms taikomų nacionalinių viršutinių ribų aiškiai nustatytais
atvejais panaudoti susietajai paramai tam tikruose sektoriuose skirti. Ištekliams, kuriuos galima naudoti bet kokiai susietajai paramai,
turėtų būti nustatomos atitinkamos ribos, tačiau tokią paramą turėtų būti
leidžiama teikti valstybėse narėse arba jų konkrečiuose regionuose susiklosčius
tam tikroms aplinkybėms, kai tam tikri ūkininkavimo būdai arba konkretūs žemės
ūkio sektoriai yra ypač svarbūs dėl ekonominių, aplinkosaugos ir (arba)
socialinių priežasčių. Valstybėms narėms turėtų būti leidžiama šiai paramai
panaudoti iki 5 % jų nacionalinių viršutinių ribų arba 10 % tuo
atveju, jei jų susietosios paramos dydis bent vienerius 2010–2013 m.
laikotarpio metus viršytų 5 % Tačiau tinkamai pagrįstais atvejais, jei
įrodomi itin svarbūs regiono poreikiai ir gavus Komisijos pritarimą, valstybėms
narėms turėtų būti leidžiama panaudoti daugiau kaip 10 % savo nacionalinės
viršutinės ribos. Susietoji parama turėtų būti skiriama tiek, kiek reikia, kad
tie regionai būtų paskatinti išlaikyti dabartinį gamybos lygį. Be to, šia
parama turėtų būti suteiktos galimybės pasinaudoti ūkininkams, kurie turi pagal
Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003 ir Reglamentą (EB) Nr. 73/2009
2013 m. gruodžio 31 d. jiems skirtas specialiąsias teises į išmokas,
bet neturi reikalavimų atitinkančių hektarų, kad galėtų pasinaudoti teisėmis į
išmokas. Siekiant patvirtinti savanorišką susietąją paramą, kuri viršija
10 % metinės nacionalinės kiekvienai valstybei narei nustatytos ribos,
Komisija taip pat turėtų būti įgaliota priimti įgyvendinimo aktus, netaikydama
Reglamento (ES) Nr. 182/2011;
(34)
Siekiant užtikrinti veiksmingą ir tikslingą Sąjungos
fondų panaudojimą ir išvengti dvigubo finansavimo pagal kitas panašias paramos
priemones, Komisija turėtų būti įgaliota pagal Sutarties 290 straipsnį priimti
teisės aktus, kuriais nustatomos taisyklės, susijusios su savanoriškos
susietosios paramos teikimo sąlygomis, taip pat tokios paramos suderinamumu su
kitomis Sąjungos priemonėmis ir paramos sumavimo taisyklės;
(35)
dėl paramos medvilnės sektoriui Reglamente (EB)
Nr. 73/2009 nustatyta, kad dalį paramos ir toliau reikia sieti su
medvilnės auginimu, skiriant specialiąją išmoką už reikalavimus atitinkantį
hektarą, kad būtų išvengta gamybos trukdžių medvilnės auginimo regionuose, ir
atsižvelgiant į visus šį pasirinkimą lemiančius veiksnius.
Toks pasirinkimas turėtų būti išlaikytas, remiantis 1979 m. Stojimo akto 4
protokole dėl medvilnės nurodytais tikslais;
(36)
siekiant sudaryti sąlygas veiksmingai taikyti
specialiąją išmoką už medvilnę, Komisija turėtų būti įgaliota pagal Sutarties
290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais būtų priimamos su specialiąja išmoka
už medvilnę susijusios žemės ir veislių tvirtinimo taisyklės ir sąlygos, taip
pat taisyklės dėl tos konkrečios išmokos skyrimo sąlygų, dėl atitikties išmokos
skyrimo reikalavimams ir agronominių metodų, dėl tarpšakinių organizacijų
tvirtinimo kriterijų ir gamintojams taikomų įpareigojimų, taip pat taisyklės,
taikomos tais atvejais, kai patvirtinta tarpšakinė organizacija minėtų
kriterijų nesilaiko;
(37)
2008 m. birželio 23 d. Tarybos reglamento
(EB) Nr. 637/2008, iš dalies keičiančio Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003
ir nustatančio medvilnės sektoriaus restruktūrizavimo nacionalines programas[24], 2 skyriuje numatyta, kad
kiekviena medvilnę gaminanti valstybė narė kas ketverius metus, o pirmą kartą –
iki 2009 m. sausio 1 d., Komisijai turi pateikti ketverių metų restruktūrizavimo
programos projektą arba iki 2009 m. gruodžio 31 d. – vieną bendros
pakeistos aštuonerių metų trukmės restruktūrizavimo programos projektą. Įgyta
patirtis rodo, kad pertvarkant medvilnės sektorių būtų geriau pasinaudoti
kitomis priemonėmis, įskaitant pagal Reglamentą (ES) Nr. [...] [RDR]
finansuojamose kaimo plėtros programose numatytas priemones, kuriomis, be kita
ko, būtų sudarytos geresnės derinimo su kitų sektorių priemonėmis sąlygos.
Tačiau reikėtų atsižvelgti į restruktūrizavimo programose jau dalyvaujančių
įmonių įgytas teises ir teisėtus lūkesčius. Todėl reikėtų leisti tęsti ir
baigti įgyvendinti šiuo metu vykdomas ketverių ar aštuonerių metų programas. Tačiau pasibaigus tam laikotarpiui programos turėtų būti baigtos. Tuomet
ketverių metų programų lėšos nuo 2014 m. galėtų būti įtrauktos į turimus
Sąjungos fondus, skirtus priemonėms pagal kaimo plėtros programas.
Atsižvelgiant į programavimo laikotarpį, 2018 m. pasibaigus aštuonerių
metų trukmės programoms turimos lėšos nebūtų naudingos kaimo plėtros programoms
ir todėl jas būtų naudingiau pervesti šiame reglamente nustatytoms paramos
schemoms, kaip jau numatyta Reglamento (EB) Nr. 637/2008 5 straipsnio 2
dalies antroje pastraipoje. Todėl Reglamentas (EB) Nr. 637/2008 nuo 2014 m.
sausio 1 d. arba nuo 2018 m. sausio 1 d. bus nebetaikomas
valstybėse narėse, kurios atitinkamai įgyvendina ketverių arba aštuonerių metų
trukmės programas. Todėl Reglamentas (EB) Nr. 637/2008 turėtų būti panaikintas;
(38)
siekiant mažinti su tiesioginės paramos valdymu ir
kontrole susijusias administracines sąnaudas, reikėtų sukurti paprastą ir
konkrečiai smulkiems ūkininkams skirtą schemą. Todėl
reikėtų nustatyti vienkartinę išmoką, kuri pakeistų visas tiesiogines išmokas. Reikėtų
nustatyti taisykles, kuriomis būtų siekiama supaprastinti formalumus, be kita
ko, mažinant smulkiems ūkininkams taikomus įpareigojimus, pavyzdžiui,
susijusius su paraiškomis gauti paramą, klimatui ir aplinkai naudinga žemės
ūkio veikla, kompleksine parama ir kontrole, kaip nustatyta Reglamente (ES)
Nr. [...] [HZR], tačiau netrukdant siekti bendrų reformos tikslų,
suprantant, kad Reglamento (ES) Nr. [...] [HZR] II priede nurodyti
Sąjungos teisės aktai taikomi smulkiesiems ūkininkams. Tos schemos tikslas
turėtų būti remti dabartinę Sąjungos mažų ūkių žemės ūkio struktūrą, netrukdant
jiems vystytis formuojant konkurencingesnes struktūras. Todėl galimybės
dalyvauti schemoje turėtų būti suteikiamos tik jau esančioms valdoms;
(39)
siekiant apsaugoti ūkininkų teises, Komisija turėtų
būti įgaliota pagal Sutarties 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais būtų
priimamos taisyklės, susijusios su dalyvavimu smulkių ūkininkų schemoje tuo
atveju, kai pasikeičia schemoje dalyvaujančio ūkininko padėtis;
(40)
supaprastinimo tikslais ir siekiant atsižvelgti į
konkrečią atokiausių regionų padėtį, tiesiogines išmokas tuose regionuose
reikėtų valdyti pagal Reglamentu (EB) Nr. 247/2006 nustatytas paramos
programas. Todėl tiems regionams neturėtų būti taikomos
šio reglamento nuostatos, susijusios su bazinės išmokos schema bei pagal ją
skiriamomis išmokomis ir su susietąja parama;
(41)
šio reglamento taikymo ir tiesioginių išmokų stebėsenos,
analizės ir valdymo tikslais valstybės narės turi teikti pranešimus. Siekiant
užtikrinti tinkamą šiame reglamente nustatytų taisyklių taikymą, Komisija
turėtų būti įgaliota pagal Sutarties 290 straipsnį priimti teisės aktus,
kuriais būtų priimamos reikiamos priemonės, susijusios su valstybių narių
pranešimais, kurie būtini norint atlikti su tiesioginėmis išmokomis susijusias
patikras, kontrolę, stebėseną, vertinimą ir auditą, įgyvendinti tarptautinius
susitarimus, įskaitant tuose susitarimuose nustatytus pranešimo reikalavimus,
taip pat kuriais būtų priimamos taisyklės dėl praneštinos informacijos pobūdžio
bei tipo ir pranešimų teikimo būdų, taip pat taisyklės dėl prieigos prie
informacijos arba informacijos sistemų teisių ir dėl informacijos skelbimo
sąlygų ir priemonių;
(42)
yra taikytini Sąjungos teisės aktai,
reglamentuojantys asmenų apsaugą tvarkant asmens duomenis ir laisvą tokių
duomenų judėjimą, visų pirma 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir
Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl
laisvo tokių duomenų judėjimo[25]
ir 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB)
Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms
tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo[26] ;
(43)
siekiant sustiprinti valstybių narių kaimo plėtros
politiką, valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė tiesioginėms išmokoms
taikomai viršutinei ribai skirtas lėšas pervesti kaimo plėtrai skirtoms paramos
priemonėms. Be to, valstybėms narėms, kurių tiesioginės
paramos dydis išlieka žemesnis nei 90 % Sąjungos vidutinio paramos dydžio,
turėtų būti suteikta galimybė jų kaimo plėtrai skiriamos paramos lėšas skirti
tiesioginėms išmokoms taikomai viršutinei ribai. Tokia pasirinkimo galimybe,
taikant tam tikrus apribojimus, turėtų būti galima pasinaudoti vieną kartą per
visą šio reglamento taikymo laikotarpį;
(44)
siekiant užtikrinti sklandų perėjimą nuo Reglamente
(EB) Nr. 73/2009 numatytos tvarkos prie šiame reglamente nustatytos
tvarkos taikymo, Komisija turėtų būti įgaliota pagal Sutarties 290 straipsnį
priimti teisės aktus, kuriais būtų priimtos būtinos priemonės įgytoms ūkininkų
teisėms ir teisėtiems lūkesčiams apsaugoti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
TURINYS
AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS..................................................................................... 2
1........... PASIŪLYMO APLINKYBĖS...................................................................................... 2
2........... KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI...................................................................................................................................... 5
3........... TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI......................................................................... 7
4........... POVEIKIS BIUDŽETUI............................................................................................... 9
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo
nustatomos pagal bendros žemės ūkio politikos paramos schemas ūkininkams
skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės............................................... 10
I ANTRAŠTINĖ DALIS  TAIKYMO SRITIS IR APIBRĖŽTYS.............................................. 21
II ANTRAŠTINĖ DALIS  BENDROSIOS NUOSTATOS DĖL
TIESIOGINIŲ IŠMOKŲ...... 26
1 SKYRIUS  Bendrosios tiesioginių išmokų
taisyklės................................................................... 26
2 SKYRIUS  Bulgarijai ir Rumunijai taikomos
nuostatos.............................................................. 31
III ANTRAŠTINĖ DALIS  BAZINĖS IŠMOKOS SCHEMA IR
SUSIJUSIOS IŠMOKOS.... 32
1 SKYRIUS  Bazinės išmokos schema....................................................................................... 32
1 Skirsnis  Bazinės išmokos schemos sukūrimas........................................................................... 32
2 Skirsnis  Nacionalinis rezervas.................................................................................................. 35
3 Skirsnis  Bazinės išmokos schemos
įgyvendinimas..................................................................... 37
2 SKYRIUS  Išmokos už klimatui ir aplinkai
naudingą žemės ūkio veiklą...................................... 40
3 SKYRIUS  Išmoka už vietoves, kuriose esama
gamtinių kliūčių................................................. 42
4 SKYRIUS  Išmokos jauniesiems ūkininkams............................................................................ 44
IV ANTRAŠTINĖ DALIS  SUSIETOJI PARAMA................................................................... 45
1 SKYRIUS  Savanoriška susietoji parama................................................................................. 45
2 SKYRIUS  Specialioji išmoka už medvilnę............................................................................... 48
V ANTRAŠTINĖ DALIS  Smulkiųjų ūkininkų schema................................................................ 51
VI ANTRAŠTINĖ DALIS  Nacionalinės medvilnės
sektoriaus restruktūrizavimo programos........ 53
VII ANTRAŠTINĖ DALIS  BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS................................................. 54
1 SKYRIUS  Pranešimai ir ekstremalioji situacija........................................................................ 54
2 SKYRIUS  Įgaliojimų suteikimas ir įgyvendinimo
nuostatos....................................................... 55
3 SKYRIUS  Pereinamojo laikotarpio ir baigiamosios
nuostatos.................................................. 56
I PRIEDAS  Paramos schemų sąrašas......................................................................................... 58
II PRIEDAS  6 straipsnyje nurodytos nacionalinės
viršutinės ribos................................................ 59
III PRIEDAS  7 straipsnyje nurodytos grynosios
viršutinės ribos.................................................. 60
IV PRIEDAS  Pagal 10 straipsnio 1 dalį taikytini
koeficientai....................................................... 61
V PRIEDAS  Bulgarijai ir Rumunijai taikomos
finansinės nuostatos, nurodytos 16 ir 17 straipsniuose 62
VI PRIEDAS  Vidutinis žemės ūkio valdos dydis,
taikytinas pagal 36 straipsnio 5 dalį.................. 63
VII PRIEDAS  ATITIKMENŲ LENTELĖ................................................................................ 64
FINANSINĖ TEISĖS AKTO PASIŪLYMO PAŽYMA........................................................... 72
I ANTRAŠTINĖ
DALIS
TAIKYMO SRITIS IR APIBRĖŽTYS
1 straipsnis
Taikymo
sritis
Šiuo reglamentu nustatomos:
a)           bendrosios
taisyklės dėl išmokų, kurios tiesiogiai skiriamos ūkininkams pagal I priede
išvardytas paramos schemas (toliau – tiesioginės išmokos);
b)           specialios
taisyklės, susijusios su:
i)       bazine išmoka
ūkininkams (toliau – bazinės išmokos schema),
ii)       išmoka ūkininkams,
vykdantiems klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio veiklą,
iii)      savanoriška išmoka
ūkininkams vietovėse, kuriose esama gamtinių kliūčių,
iv)      išmoka žemės ūkio
veiklą pradedantiems jauniesiems ūkininkams,
v)      savanoriškos
susietosios paramos schema,
vi)      specialiąja išmoka
už medvilnę,
vii)     smulkiems
ūkininkams skirta supaprastinta schema;
viii)    sistema, pagal
kurią Bulgarija ir Rumunija galėtų papildyti tiesiogines išmokas.
2 straipsnis
I
priedo pakeitimas
Komisija įgaliojama pagal 55 straipsnį priimti deleguotuosius aktus,
kuriais būtų iš dalies keičiamas I priede pateikiamas paramos schemų sąrašas.
3 straipsnis
Taikymas
atokiausiems regionams ir mažosioms Egėjo jūros saloms
11 straipsnis netaikomas Sutarties 349
straipsnyje nurodytiems Sąjungos regionams (toliau – atokiausiems regionams) ir
tiesioginėms išmokoms, kurios pagal Reglamentą (EB) Nr. 1405/2006
teikiamos mažosiose Egėjo jūros salose.
III, IV ir V antraštinės dalys atokiausiems regionams netaikomos.
4 straipsnis
Apibrėžtys
1.           Šiame reglamente vartojamų
terminų apibrėžtys:
a)           ūkininkas –
fizinis ar juridinis asmuo arba bet kokio juridinio statuso, kuris pagal
nacionalinę teisę suteikiamas šiai grupei arba jos nariams, fizinių ar
juridinių asmenų grupė, kurių valda yra Sąjungos teritorijoje, kaip apibrėžta
Europos Sąjungos sutarties 52 straipsnyje kartu su Sutarties dėl Europos
Sąjungos veikimo 349 ir 355 straipsniais, ir kurie verčiasi žemės ūkio veikla;
b)           valda – visi
žemės ūkio veiklai naudojami ir ūkininko valdomi vienetai vienos valstybės
narės teritorijoje;
c)           žemės ūkio
veikla –
–
žemės ūkio produktų auginimas, įskaitant derliaus
nuėmimą, melžimą, gyvulių veisimą ir laikymą ūkininkavimo tikslais,
–
žemės ūkio paskirties žemės laikymas tokios būklės,
kad ji būtų tinkama ganyti arba kultivuoti be jokios konkrečios parengiamosios
veiklos, kurią vykdant nebūtų apsiribota tradiciniais žemės ūkio metodais ir
įrenginiais, arba
–
minimalios veiklos, kurią turi nustatyti valstybės
narės, vykdymas ganyti arba kultivuoti tinkamos būklės natūraliai laikomoje
žemės ūkio paskirties žemėje;
d)           žemės ūkio
produktai – Sutarties I priede išvardyti produktai, išskyrus žvejybos produktus,
ir medvilnė;
e)           žemės ūkio
paskirties žemė – bet koks žemės plotas, naudojamas kaip ariamoji žemė,
daugiametė pieva arba daugiamečiams pasėliams auginti;
f)            ariamoji žemė
– pasėliams auginti naudojama žemė arba žemės plotai, kuriuose gali būti auginami
pasėliai, bet kurie palikti pūdymui, įskaitant pagal Reglamento (EB)
Nr. 1257/1999 22, 23 ir 24 straipsnius, Reglamento (EB) Nr. 1698/2005
39 straipsnį ir Reglamento (ES) Nr. […] [RDR] 29 straipsnį atidėtus
plotus, nepaisant to, ar ant tos žemės pastatyti šiltnamiai, ar ji uždengta
pastovia arba nuimama danga;
g)           daugiamečiai
pasėliai – ne sėjomainos būdu auginami pasėliai (išskyrus daugiametes pievas),
kuriais žemė apsėta penkerius ar daugiau metų ir iš kurių gaunamas kartotinis
derlius, įskaitant daigynus, ir trumpos rotacijos želdiniai;
h)           daugiametė
pieva – žemė, kurioje natūraliai auga (t. y. nesėjama) arba specialiai auginama
(t. y. pasėta) žolė ar kitokie žoliniai pašarai ir kuri penkerius metus ar
ilgiau neįtraukta į valdos sėjomainą; joje gali augti kitos ganykloms tinkamų
augalų rūšys, tačiau joje ir toliau turi vyrauti žolės ir kiti žoliniai
pašariniai augalai;
i)            žolė ar
kitokie žoliniai pašarai – visi žoliniai augalai, kurie auga natūraliose
ganyklose arba paprastai valstybėse narėse dedami į sėklų mišinius ganykloms ar
lankoms (nepaisant to, ar jos skirtos gyvuliams ganyti);
j)            daigynai –
toliau išvardyti jaunų atvirame lauke auginamų sumedėjusių augalų, skirtų
vėliau persodinti, plotai:
–
vynmedžių ir šakniastiebių daigynai;
–
vaismedžių ir uogakrūmių daigynai;
–
dekoratyvinių augalų daigynai;
–
komerciniai miško medžių medelynai (išskyrus
auginamus miškingoje vietovėje paties ūkio reikmėms);
–
medžiai ir krūmai, skirti sodinti soduose,
parkuose, šalikelėse ir krantinėse (pvz., gyvatvorių augalai, rožių krūmai bei
kiti dekoratyviniai krūmai ir spygliuočiai), visais atvejais įskaitant jų
poskiepius ir jaunus sodinukus.
k)           trumpos
rotacijos želdiniai – plotai, apsodinti tais KN kodu 06029041 žymimų ir
valstybių narių nustatytinų rūšių medžiais, kuriems priskiriami sumedėję
daugiamečiai augalai, šakniastiebiai arba atžalos, likusios žemėje po derliaus
nuėmimo, ir kitą sezoną išdygstantys nauji daigai, ir kurie pasižymi ilgiausiu
valstybių narių nustatytinu derliaus ciklu.
2.           Komisija įgaliojama pagal 55
straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais:
a)      nustatytų kitas su
galimybe pasinaudoti parama pagal šį reglamentą susijusias apibrėžtis;
b)      nustatytų sistemą,
pagal kurią valstybės narės apibrėžtų minimalią veiklą, kuri turi būti vykdoma
ganyti ir kultivuoti tinkamos būklės natūraliai laikomoje žemėje;
c)      nustatytų
kriterijus, kuriuos atitinkantys ūkininkai būtų laikomi įvykdžiusiais
įpareigojimą užtikrinti 1 dalies c punkte nurodytą ganyti ir kultivuoti tinkamą
žemės ūkio paskirties žemės būklę.
(d)     nustatytų
kriterijus, kuriais remiantis 1 dalies h punkto tikslais būtų nustatomas žolės
ir kitų žolinių pašarų vyravimas.
II ANTRAŠTINĖ
DALIS
BENDROSIOS NUOSTATOS DĖL TIESIOGINIŲ IŠMOKŲ
1 SKYRIUS
Bendrosios tiesioginių išmokų taisyklės
5 straipsnis
Tiesioginių
išmokų finansavimas
Šio reglamento I priede išvardytos paramos
schemos finansuojamos pagal Reglamento (ES) Nr. [...] [HZR] 4 straipsnio 1
dalies b punktą.
6 straipsnis
Nacionalinė
viršutinė riba
1.           II priede nustatomos
kiekvienai valstybei narei kiekvienais metais taikoma nacionalinė viršutinė
riba, kurią sudaro bendra visų skirtų teisių į išmokas, nacionalinio rezervo ir
pagal 33, 35, 37 ir 39 straipsnius nustatytų viršutinių ribų vertė.
2.           Siekiant atsižvelgti į
pokyčius, susijusius su bendra didžiausia tiesioginių išmokų suma, kuri gali
būti skirta, įskaitant pokyčius, kuriuos lemtų valstybių narių pagal 14
straipsnį priimtini sprendimai, Komisija įgaliojama pagal 55 straipsnį priimti
deleguotuosius aktus, kuriais būtų peržiūrima II priede nustatyta nacionalinė
viršutinė riba.
7 straipsnis
Grynoji
viršutinė riba
1.           Nepažeidžiant 8 straipsnio,
bendra tiesioginių išmokų suma, kuri pagal III, IV ir V antraštines dalis,
pritaikius 11 straipsnį, gali būti skiriama valstybėje narėje konkrečiais kalendoriniais
metais, neturi viršyti šio reglamento III priede nustatytos viršutinės ribos.
Siekdamos, kad bendra tiesioginių išmokų suma
neviršytų III priede nustatytų viršutinių ribų, valstybės narės visoms
tiesioginių išmokų sumoms, išskyrus pagal reglamentus (EB) Nr. 247/2006 ir (EB)
Nr. 1405/2006 skiriamas tiesiogines išmokas, taiko linijinį mažinimą.
2.           Apribojus paramą numatomos
gauti lėšos, nurodytos 11 straipsnyje, kurių suma lygi II priede nustatytų
nacionalinių viršutinių ribų, pridėjus pagal 44 straipsnį skiriamą sumą, ir III
priede nustatytų grynųjų viršutinių ribų skirtumui, kiekvienais metais
skiriamos kiekvienai valstybei narei kaip Sąjungos parama priemonėms pagal
kaimo plėtros programas, finansuojamas iš EŽŪFKP, kaip nurodyta Reglamente (ES)
Nr. [...] [RDR].
3.           Komisija įgaliojama pagal 55
straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų peržiūrimos  III priede
nustatytos viršutinės ribos.
8 straipsnis
Finansinė
drausmė
1.           Pagal Reglamento (ES)
Nr. [...] [HZR] 25 straipsnį nustatytas korekcijos koeficientas taikomas
tik atitinkamais kalendoriniais metais ūkininkams išmokėtinoms tiesioginėms
išmokoms, kurių suma viršija 5 000 EUR.
2.           Pagal 16 straipsnyje numatytą
laipsniško tiesioginių išmokų įvedimo sistemą, šio straipsnio 1 dalis Bulgarijai
ir Rumunijai taikoma nuo 2016 m. sausio 1 d.
3.           Komisija įgaliojama pagal 55
straipsnį priimti deleguotuosius aktus, susijusius su taisyklėmis dėl pagrindo,
kuriuo remiantis būtų apskaičiuojamas išmokų mažinimas, kurį valstybės narės,
vadovaudamosi šio straipsnio 1 ir 2 dalimis, taikytų ūkininkams.
9 straipsnis
Aktyvus
ūkininkas
1.         Tiesioginės išmokos neskiriamos fiziniams ar juridiniams
asmenims arba fizinių ar juridinių asmenų grupėms, jei:
a)         metinė tiesioginių išmokų suma sudaro mažiau nei 5 % jų
bendrų per paskutinius finansinius metus vykdant ne žemės ūkio veiklą gautų
pajamų arba
b)         jų žemės ūkio paskirties žemę sudaro daugiausia ganyti ar
kultivuoti tinkamos būklės natūraliai laikoma žemė ir toje žemėje jie nevykdo
minimalios valstybių narių pagal 4 straipsnio 1 punkto c dalį nustatytos
veiklos.
2.         1 dalis netaikoma ūkininkams, kurie už ankstesnius metus
gavo mažesnę kaip 5 000 EUR tiesioginių išmokų sumą.
3.         Komisija įgaliojama pagal 55 straipsnį priimti
deleguotuosius aktus, kuriuose nustatytų:
a)         kriterijus, kuriais remiantis būtų nustatoma su 1 ir 2 dalių
taikymu susijusi tiesioginių išmokų suma, visų pirma taikoma pirmaisiais teisių
į išmokas skyrimo metais, kuriais dar nėra galutinai nustatyta teisių į išmokas
vertė, taip pat taikoma ir naujiesiems ūkininkams;
b)          taisyklės, pagal kurią turi būti atsižvelgiama į paskutiniais
finansiniais metais gautas pajamas, išimtis, jei tokių duomenų neturima, ir
c)         kriterijus, kuriais remiantis būtų nustatomi atvejai, kai
ūkininko turima žemės ūkio paskirties žemė turi būti laikoma daugiausia ganyti
ar kultivuoti tinkamos būklės natūraliai laikoma žeme.
10 straipsnis
Būtiniausi
reikalavimai tiesioginėms išmokoms gauti
1.           Valstybės narės nusprendžia
tiesioginių išmokų ūkininkui neteikti, jei:
a)      bendra prašoma ar
skirtina tiesioginių išmokų suma, prieš pritaikant Reglamento (ES)
Nr. [...] [HZR] 65 straipsnyje numatytą sumažinimą ir neskyrimą,
atitinkamais kalendoriniais metais yra mažesnė kaip 100 EUR;
b)      reikalavimus
atitinkantis valdos plotas, už kurį prašomos arba skirtinos tiesioginės išmokos
prieš pritaikant Reglamento (ES) Nr. [...] [HZR] 65 straipsnyje numatytą
sumažinimą ir neskyrimą, yra mažesnis už vieną hektarą.
Siekdamos atsižvelgti į savo žemės ūkio ekonomikos
struktūrą, valstybės narės gali patikslinti a ir b punktuose nurodytas ribines
vertes laikydamosi IV priede nustatytų ribų.
2.           Jei ūkininkų, gaunančių IV
antraštinėje dalyje nurodytą su gyvuliais susijusią susietąją paramą, turimų
hektarų skaičius yra mažesnis už valstybės narės taikant 1 dalies b punktą
pasirinktą ribą, ta valstybė narė taiko 1 dalies a punktą.
3.           Susijusios valstybės narės
gali nuspręsti 1 dalies netaikyti atokiausiuose regionuose ir mažosiose Egėjo
jūros salose.
4.           2014 ir 2015 m.
Bulgarijoje ir Rumunijoje prašoma arba skirtina suma, nurodyta 1 dalyje,
apskaičiuojama remiantis V priedo A dalyje atitinkamiems metams nustatyta suma.
11 straipsnis
Laipsniškas
išmokų mažinimas ir ribojimas
1.           Konkrečiais kalendoriniais
metais pagal šį reglamentą ūkininkui skirtinų tiesioginių išmokų suma
sumažinama taip:
–
20 %, jei išmokų dalis yra didesnė kaip
150 000 EUR, bet ne didesnė kaip 200 000 EUR;
–
40 %, jei išmokų dalis yra didesnė kaip
200 000 EUR, bet ne didesnė kaip 250 000 EUR;
–
70 %, jei išmokų dalis yra didesnė kaip
250 000 EUR, bet ne didesnė kaip 300 000 EUR;
–
100 %, jei išmokų dalis yra didesnė kaip
300 000 EUR.
2.           1 dalyje nurodyta suma
apskaičiuojama iš bendros pradinės ūkininkui skirtinos tiesioginių išmokų
sumos, neatsižvelgiant į išmokas, teiktinas pagal šio reglamento III antraštinės
dalies 2 skyrių, atimant ankstesniais metais ūkininko faktiškai išmokėtus ir
deklaruotus atlyginimus, įskaitant su darbu susijusius mokesčius ir socialines
įmokas.
3.           Valstybės narės užtikrina,
kad išmokos nebūtų skiriamos ūkininkams, jei nustatoma, kad nuo Komisijos
pateikto šio reglamento pasiūlymo paskelbimo dienos jie dirbtinai sukūrė
sąlygas, kad išvengtų šio straipsnio taikymo padarinių.
12 straipsnis
Paraiškos
dėl kelių rūšių paramos
Plotas, atitinkantis reikalavimus atitinkančių
hektarų skaičių, dėl kurio ūkininkas pagal III antraštinės dalies 1 skyrių
pateikė paraišką bazinei išmokai gauti, gali būti nurodomas paraiškoje kitai
tiesioginei išmokai ir kitai pagalbai, kuriai netaikomas šis reglamentas,
gauti, jei šiame reglamente aiškiai nenumatyta kitaip.
13 straipsnis
Valstybės
pagalba
Nukrypstant nuo Reglamento [BRO] 146
straipsnio 1 dalies, Sutarties 107, 108 ir 109 straipsniai netaikomi valstybių
narių išmokoms, kurios skiriamos pagal šį reglamentą ir laikantis jo nuostatų.
14 straipsnis
Lankstus
lėšų pervedimas tarp ramsčių
1.         Iki
2013 m. rugpjūčio 1 d. valstybės narės gali nuspręsti skirti
papildomą paramą priemonėms pagal kaimo plėtros programas, finansuojamas iš
EŽŪFKP, kaip nurodyta Reglamente (ES) Nr. […] [RDR], kuri 2014–2019 kalendoriniais
metais sudarytų iki 10 % šio reglamento II priede nustatytų valstybių
narių metinių nacionalinių viršutinių ribų. Todėl atitinkama suma nebegali būti
naudojama tiesioginėms išmokoms skirti.
Apie pirmoje pastraipoje nurodytą sprendimą Komisijai pranešama iki
toje pastraipoje nurodytos datos.
Pirmoje pastraipoje nurodytais metais procentinis dydis, apie kurį
pranešama pagal antrą pastraipą, yra tas pats.
2.         Iki
2013 m. rugpjūčio 1 d. Bulgarija, Estija, Ispanija, Jungtinė
Karalystė, Latvija, Lenkija, Lietuva, Portugalija, Rumunija, Slovakija, Suomija
ir Švedija gali nuspręsti pagal šį reglamentą tiesioginėms išmokoms skirti iki
5 % paramos priemonėms pagal kaimo plėtros programas, 2015–2020 m.
finansuojamas iš EŽŪFKP, kaip nurodyta Reglamente (ES) Nr. […] [RDR],
skiriamos sumos. Todėl atitinkama suma nebegali būti naudojama paramos
priemonėms pagal kaimo plėtros programas.
Apie pirmoje pastraipoje nurodytą sprendimą Komisijai pranešama iki
toje pastraipoje nurodytos datos.
1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytais metais procentinis dydis, apie
kurį pranešama pagal antrą pastraipą, yra tas pats.
15 straipsnis
Peržiūra
I priede išvardytos paramos schemos taikomos
neapribojant galimybės bet kuriuo metu jas peržiūrėti atsižvelgiant į
ekonominius pokyčius ir biudžeto būklę.
2 SKYRIUS
Bulgarijai ir Rumunijai taikomos nuostatos
16 straipsnis
Laipsniškas
tiesioginių išmokų įvedimas
Bulgarijoje ir Rumunijoje išmokoms taikomos
nacionalinės viršutinės ribos, nurodytos 33, 35, 37, 39 ir 51 straipsniuose,
2014 ir 2015 m. nustatomos remiantis V priedo A dalyje nustatytomis
sumomis.
17 straipsnis
Papildomos
nacionalinės tiesioginės išmokos ir tiesioginės išmokos
1.           2014
ir 2015 m. Bulgarija ir Rumunija, norėdamos papildyti pagal III
antraštinės dalies 1 skyriuje nurodytą bazinės išmokos schemą skiriamas
išmokas, o Bulgarijos atveju – ir IV antraštinės dalies 2 skyriuje nurodytą
specialiąją išmoką už medvilnę, gali pasinaudoti nacionalinėmis tiesioginėmis
išmokomis.
2.           Bendra nacionalinių
tiesioginių išmokų, kuriomis papildomos pagal bazinės išmokos schemą skiriamos
išmokos, suma, kuri gali būti skiriama už 2014 ir 2015 m., neturi viršyti
V priedo B dalyje kiekvieniems minėtiems metams nustatytų sumų.
3.           Bulgarijos atveju, bendra
nacionalinių tiesioginių išmokų, kuriomis papildoma specialioji išmoka už
medvilnę, suma neturi viršyti V priedo C dalyje kiekvieniems iš tame priede
nurodytų metų nustatytų sumų.
4.           Papildomos
nacionalinės tiesioginės išmokos skiriamos vadovaujantis objektyviais
kriterijais, siekiant užtikrinti vienodas sąlygas ūkininkams ir išvengti rinkos
bei konkurencijos iškraipymo.
III ANTRAŠTINĖ
DALIS
BAZINĖS IŠMOKOS SCHEMA IR SUSIJUSIOS IŠMOKOS
1 SKYRIUS
Bazinės išmokos schema
1 Skirsnis
Bazinės išmokos schemos sukūrimas
18 straipsnis
Teisės
į išmokas
1.           Ūkininkai gali pasinaudoti
pagal bazinės išmokos schemą teikiama parama, jei jie įgyja teises į išmokas
pagal šį reglamentą, pasinaudodami pirmuoju teisių į išmokas skyrimu pagal 21
straipsnį, iš nacionalinio rezervo pagal 23 straipsnį arba taikant 27 straipsnyje
nurodytą perdavimą.
2.           Pagal Reglamentą (EB)
Nr. 1782/2003 ir Reglamentą (EB) Nr. 73/2009 taikant bendrosios
išmokos schemą įgytos teisės į išmokas baigia galioti 2013 m. gruodžio
31 d.
19 straipsnis
Bazinės
išmokos schemos viršutinė riba
1.           Komisija įgyvendinimo aktais
nustato bazinės išmokos schemos metinę nacionalinę viršutinę ribą, iš II priede
nustatytos metinės nacionalinės viršutinės ribos atimdama pagal 33, 35, 37 ir
39 straipsnius nustatytinas metines sumas. Minėti įgyvendinimo aktai priimami
pagal 56 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
2.           Kiekvienais metais kiekvienos
valstybės narės bendra visų skirtų teisių į išmokas ir nacionalinio rezervo
vertė turi būti lygi Komisijos pagal 1 dalį nustatytai atitinkamai nacionalinei
viršutinei ribai.
3.           Jei Komisijos pagal 1 dalį
nustatyta viršutinė riba pakinta, palyginti su ankstesniais metais, valstybės
narės sumažina linijiniu būdu arba padidina visų teisių į išmokas vertę, kad
užtikrintų 2 dalies laikymąsi.
20 straipsnis
Nacionalinės
viršutinės ribos paskirstymas regionų lygmeniu
1.           Iki 2013 m. rugpjūčio 1
d. valstybės narės gali nuspręsti bazinės išmokos schemą taikyti regionų
lygmeniu. Tuo atveju jos nustato regionus remdamosi tokiais objektyviais ir
nediskriminaciniais kriterijais kaip jų agronominės bei ekonominės savybės,
regioninis žemės ūkio potencialas arba jų institucinė ar administracinė
struktūra.
2.           Valstybės narės 19 straipsnio
1 dalyje nurodytą nacionalinę viršutinę ribą paskirsto regionams remdamosi
objektyviais ir nediskriminaciniais kriterijais.
3.           Valstybės narės gali
nuspręsti, kad regioninės viršutinės ribos būtų kasmet laipsniškai keičiamos iš
anksto nustatytais metiniais etapais ir remiantis tokiais objektyviais bei
nediskriminaciniais kriterijais kaip žemės ūkio potencialas arba aplinkosaugos
kriterijai.
4.           Valstybės narės kiekvieno
savo regiono teisių į išmokas vertę linijiniu būdu sumažina arba padidina tiek,
kiek būtina, kad būtų laikomasi pagal 2 arba 3 dalį nustatytų regionams taikomų
viršutinių ribų.
5.           Iki 2013 m. rugpjūčio
1 d. valstybės narės praneša Komisijai apie 1 dalyje nurodytą sprendimą ir
priemones, kurių imtasi taikant 2 ir 3 dalis.
21 straipsnis
Pirmasis
teisių į išmokas skyrimas
1.           Atsižvelgiant į 2 dalį,
teisės į išmokas ūkininkams skiriamos, jei jie paraišką skirti teises į išmokas
pagal bazinės išmokos schemą pateikia iki 2014 m. gegužės 15 d.,
išskyrus force majeure atvejus ir išskirtines aplinkybes.
2.           Ūkininkai, kurie pagal
bendrosios išmokos schemą 2011 m. pasinaudojo bent viena teise į išmokas
arba pagal bendrosios išmokos schemą prašė paramos, abiem atvejais
vadovaudamiesi Reglamentu (EB) Nr. 73/2009, teises į išmokas gauna
pirmaisiais bazinės išmokos schemos taikymo metais su sąlyga, kad pagal 9
straipsnį jie turi teisę gauti tiesiogines išmokas.
Nukrypstant nuo
pirmos pastraipos, ūkininkai gauna teises į išmokas pirmaisiais bazinės išmokos
schemos taikymo metais su sąlyga, kad jie pagal 9 straipsnį turi teisę gauti
tiesiogines išmokas ir 2011 m.:
a)        jie nepasinaudojo jokia teise į išmokas pagal bendrosios
išmokos schemą, bet išskirtinai augino vaisius, daržoves ir (arba) veisė
vynuogynus;
b)        jie neprašė jokios paramos pagal
vienkartinės išmokos už plotus schemą ir turėjo tik žemės ūkio paskirties žemę,
kuri 2003 m. birželio 30 d. nebuvo geros agrarinės būklės, kaip
numatyta Reglamento (EB) Nr. 73/2009 124 straipsnio 1 dalyje.
Išskyrus force
majeure atvejus ar išskirtines aplinkybes, vienam ūkininkui skiriamų teisių
į išmokas skaičius yra lygus reikalavimus atitinkančių hektarų, apibrėžtų 25
straipsnio 2 dalyje, skaičiui, kurį ūkininkas pagal 26 straipsnio 1 dalį
deklaruoja už 2014 metus.
3.           Jei fiziniai ar juridiniai
asmenys, kurie atitinka 2 dalies reikalavimus, pagal sutartį, pasirašytą iki
2014 m. gegužės 15 d., parduoda ar išnuomoja savo valdą arba jos dalį, jie
teisę gauti 1 dalyje nurodytas teises į išmokas perduoda tik vienam ūkininkui,
su sąlyga, kad pastarasis atitinka 9 straipsnyje nustatytas sąlygas.
4.           Komisija įgyvendinimo aktais
priima taisykles dėl paraiškų skirti teises į išmokas, pateiktų teisių į
išmokas skyrimo metais, kai tos teisės į išmokas dar negali būti galutinai
nustatytos ir kai tam skyrimui turi įtakos specifinės aplinkybės. Minėti
įgyvendinimo aktai priimami pagal 56 straipsnio 2 dalyje nurodytą
nagrinėjimo procedūrą.
22 straipsnis
Teisių
į išmokas vertė ir jos vienodinimas
1.           Kiekvienais atitinkamais
metais teisių į išmokas vieneto vertė apskaičiuojama, pagal 19 ar 20 straipsnį
nustatytą nacionalinę ar regionų lygmens viršutinę ribą, kuriai prieš tai
pritaikomas 23 straipsnio 1 dalyje numatytas linijinis mažinimas, padalijant iš
teisių į išmokas, kurios 2014 m. pagal 21 straipsnio 2 dalį skiriamos
nacionaliniu ar regionų lygmeniu, skaičiaus.
2.           Valstybės narės, kurios taikė
Reglamente (EB) Nr. 73/2009 numatytą bendrosios išmokos schemą,
apskaičiuodamos 1 dalyje numatytą teisių į išmokas vieneto vertę gali
apsiriboti nustatydamos sumą, kuri sudarytų ne mažiau kaip 40 %
nacionalinės ar regionams taikomos viršutinės ribos, kuri nustatyta pagal 19 ar
20 straipsnius ir kuriai prieš tai pritaikomas 23 straipsnio 1 dalyje numatytas
linijinis mažinimas.
3.           Valstybės narės,
besinaudojančios 2 dalyje numatyta galimybe, dalį viršutinės ribos, likusios
pritaikius minėtą straipsnio dalį, naudoja teisių į išmokas vertei padidinti
tais atvejais, kai bendra pagal bazinės išmokos schemą ūkininko turimų teisių į
išmokas vertė, apskaičiuota pagal 2 dalį, yra mažesnė už bendrą 2013 m.
gruodžio 31 d., pagal Reglamentą (EB) Nr. 73/2009 taikant bendrosios
išmokos schemą, jo turimų teisių į išmokas, įskaitant specialiąsias teises į
išmokas, vertę. Todėl kiekvienų susijusio ūkininko teisių į išmokas vieneto
vertė nacionaliniu ar regionų lygmeniu padidinama bendros teisių į išmokas
pagal bazinės išmokos schemą vertės, apskaičiuotos pagal 2 dalį, ir bendros
2013 m. gruodžio 31 d. ūkininko, pagal Reglamentą (EB) Nr. 73/2009
taikant bendrosios išmokos schemą, turimų teisių į išmokas, įskaitant
specialiąsias teises į išmokas, vertės skirtumo dalimi.
Valstybė narė, apskaičiuodama padidinimą, taip pat
gali atsižvelgti į 2013 kalendoriniais metais pagal Reglamento (EB)
Nr. 73/2009 52 straipsnį, 53 straipsnio 1 dalį ir 68 straipsnio 1 dalies b
punktą skirtą paramą, jei valstybė narė pagal šio reglamento IV antraštinę dalį
atitinkamiems sektoriams nusprendžia netaikyti savanoriškos susietosios
paramos.
Taikant pirmą pastraipą, 2013 m. gruodžio
31 d. teises į išmokas turintis ūkininkas – tai ūkininkas, kuriam iki tos
datos teisės į išmokas buvo skirtos arba galutinai perduotos.
4.           Taikydama 3 dalį valstybė
narė, remdamasi objektyviais kriterijais, gali numatyti, kad tais atvejais, kai
visa žemės ūkio paskirties žemės nuomos sutartis ar jos dalis parduodama ar
perduodama, arba jos galiojimo terminas pasibaigia po dienos, nustatytos pagal
Reglamento (EB) Nr. 73/2009 35 straipsnį, ir iki dienos, nustatytos pagal
šio reglamento 26 straipsnį, teisių į išmokas, kurios būtų suteiktos
atitinkamam ūkininkui, padidinta vertė arba jos dalis grąžinama į nacionalinį
rezervą, jei dėl padidinimo atitinkamas ūkininkas gautų nenumatytą pelną.
Tie objektyvūs kriterijai nustatomi siekiant
užtikrinti ūkininkams vienodas sąlygas ir išvengti rinkos ir konkurencijos
iškraipymo, ir jie apima bent:
a)      trumpiausią nuomos
sutarties laikotarpį,
b)      į nacionalinį
rezervą grąžinamą gautų išmokų dalį.
5.           Ne vėliau kaip 2019 paraiškų
teikimo metais visų valstybės narės arba, jei taikomas 20 straipsnis, regiono
teisių į išmokas vieneto vertė turi būti vienoda.
6.           Taikydamos 2 ir 3 dalis ir
vadovaudamosi bendraisiais Sąjungos teisės principais, valstybės narės siekia
nacionaliniu arba regionų lygmeniu apytikriai sulyginti teisių į išmokas vertę.
Todėl iki 2013 m. rugpjūčio 1 d. valstybės narės nustato veiksmus,
kurių turi imtis. Tie veiksmai turi apimti vadovaujantis objektyviais ir
nediskriminaciniais kriterijais atliekamus metinius laipsniškus su teisėmis į
išmokas susijusius pakeitimus.
Apie pirmoje pastraipoje nurodytus veiksmus
Komisija informuojama iki toje pastraipoje nurodytos datos.
2 Skirsnis
Nacionalinis rezervas
23 straipsnis
Nacionalinio
rezervo sudarymas ir naudojimas
1.           Kiekviena valstybė narė
sudaro nacionalinį rezervą. Tuo tikslu valstybės narės, siekdamos sudaryti
nacionalinį rezervą, pirmaisiais bazinės išmokos schemos taikymo metais bazinės
išmokos schemos viršutinei ribai nacionaliniu lygmeniu taiko linijinį
procentinio dydžio mažinimą. Šis mažinimas neturi viršyti 3 %, išskyrus
atvejus, jei reikia patenkinti 4 dalyje nustatytus 2014 m. išmokų skyrimo
poreikius.
2.           Valstybės narės nacionalinį
rezervą gali administruoti regionų lygmeniu.
3.           Valstybės narės teises į
išmokas iš nacionalinio rezervo nustato vadovaudamosi objektyviais kriterijais
ir siekdamos užtikrinti vienodas sąlygas ūkininkams ir išvengti rinkos bei
konkurencijos iškraipymo.
4.           Valstybės narės nacionalinį rezervą
naudoja siekdamos teises į išmokas pirmiausia skirti žemės ūkio veiklą
pradedantiems jauniesiems ūkininkams.
Taikant pirmą
pastraipą, „žemės ūkio veiklą pradedantys jaunieji ūkininkai“ – ūkininkai,
atitinkantys 36 straipsnio 2 dalyje nustatytas sąlygas, savo vardu ir savo
paties rizika nevykdę jokios žemės ūkio veiklos arba penkerius metus iki naujos
žemės ūkio veiklos pradžios nekontroliavę žemės ūkio veiklą vykdančio juridinio
asmens. Juridinį asmenį kontroliuojantis (-ys) fizinis
(-iai) asmuo (-enys) savo vardu ir savo paties (-čių) rizika negali būti vykdęs
(-ę) jokios žemės ūkio veiklos arba penkerius metus iki juridinio asmens
vykdomos žemės ūkio veiklos pradžios negali būti kontroliavęs (-ę) žemės ūkio
veiklą vykdančio juridinio asmens.
5.           Valstybės narės nacionalinį
rezervą gali naudoti siekdamos:
a)      teises į išmokas
skirti ūkininkams vietovėse, kuriose vykdomos restruktūrizavimo ir (arba)
plėtros programos, susijusios su tam tikromis valstybės intervencinėmis
priemonėmis, taip siekdamos užtikrinti, kad žemė nebūtų apleista, ir (arba)
kompensuoti ūkininkams nuostolius dėl specifinių sunkumų tose vietovėse,
b)      linijiniu būdu
padidinti teisių į išmokas pagal bazinės išmokos schemą vertę nacionaliniu ar
regionų lygmeniu, jei konkrečiais metais nacionalinis rezervas yra didesnis
kaip 3 %, su sąlyga, kad liktų pakankama suma, kurią būtų galima panaudoti
teisėms į išmokas skirti pagal 4 dalį, šios dalies a punktą ir 7 dalį.
6.           Taikydamos 4 dalį ir 5 dalies
a punktą, valstybės narės ūkininkams skiriamų teisių į išmokas vertę nustato
remdamosi nacionalinio arba regionų lygmens vidutine teisių į išmokas verte
teisių į išmokas skyrimo metais.
7.           Jeigu pagal galutinį teismo
sprendimą arba pagal galutinį valstybės narės kompetentingos institucijos
administracinį aktą ūkininkas turi teisę gauti teises į išmokas arba teisę į
tai, kad būtų padidinta jau jo turimų teisių į išmokas vertė, ūkininkas gauna
tiek ir tokios vertės teisių į išmokas, kaip nustatyta tame sprendime ar teisės
akte valstybės narės nustatytą datą. Tačiau ši data turi būti ne vėlesnė nei
paskutinė paraiškos pagal bazinės išmokos schemą pateikimo data po teismo
sprendimo ar administracinio akto paskelbimo dienos, atsižvelgiant į 25 ir 26
straipsnių taikymą.
24 straipsnis
Nacionalinio
rezervo papildymas
1.           Nacionalinis rezervas
papildomas sumomis, kurias sudaro:
a)      teisės į išmokas,
pagal kurias dvejus metus iš eilės nesuteikiamos teisės gauti išmokas, taikant:
i)        9 straipsnį,
ii)       10 straipsnio 1
dalį;
b)      bet kokia teisė į
išmokas, kuria pagal 25 straipsnį nepasinaudota per dvejų metų laikotarpį,
išskyrus force majeure atvejus arba išskirtines aplinkybes;
c)      savanoriškai
ūkininkų grąžintos teisės į išmokas;
d)      taikant 22
straipsnio 4 dalį gautos sumos.
2.           Komisija įgyvendinimo aktais
priima reikiamas priemones, susijusias su nepanaudotų teisių į išmokas
grąžinimu į nacionalinį rezervą. Minėti įgyvendinimo aktai priimami pagal
56 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
3 Skirsnis
Bazinės išmokos schemos įgyvendinimas
25 straipsnis
Naudojimasis
teisėmis į išmokas
1.           Parama pagal bazinės išmokos
schemą teikiama ūkininkams, kai jie, pateikdami deklaraciją pagal 26 straipsnio
1 dalį, pasinaudoja teise į išmoką už reikalavimus atitinkantį hektarą toje
valstybėje narėje, kurioje ji jiems skiriama. Pasinaudojus teisėmis į išmokas,
įgyjama teisė kasmet gauti jose nustatytas sumas, nepažeidžiant pagal 7
straipsnį, 37 straipsnio 2 dalį ir 51 straipsnio 1 dalį taikomos finansinės
drausmės, laipsniško mažinimo bei apribojimo ir linijinio mažinimo, taip pat
bet kokio pagal Reglamentą (ES) Nr. [...] [HZR] nustatyto išmokų mažinimo
ir neskyrimo.
2.           Šioje antraštinėje dalyje
reikalavimus atitinkantis hektaras – tai:
a)      bet kokia valdos
žemės ūkio paskirties žemė, naudojama žemės ūkio veiklai arba (jei žemė
naudojama ir ne žemės ūkio veiklai) daugiausia naudojama žemės ūkio veiklai,
arba
b)      bet koks plotas, už
kurį 2008 m. suteiktos teisės į išmokas pagal bendrosios išmokos schemą
arba vienkartinės išmokos už plotus schemą, atitinkamai nustatytas Reglamento
(EB) Nr. 73/2009 III antraštinėje dalyje ir V antraštinės dalies 2
skyriuje, ir kuris:
i)        po to, kai buvo įgyvendinta Direktyva 92/43/EEB, 2000 m.
spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/60/EB,
nustatanti Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus[27], ir
Direktyva 2009/147/EB, nebeatitinka a punkte pateiktos „reikalavimus
atitinkančio hektaro“ sąvokos apibrėžties, arba
ii)       tam tikro ūkininko
atitinkamo įsipareigojimo galiojimo laikotarpiu yra apželdinamas mišku pagal
Reglamento (EB) Nr. 1257/1999 31 straipsnį ar Reglamento (EB)
Nr. 1698/2005 43 straipsnį, ar nacionalinę schemą, kurios sąlygos atitinka
Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 43 straipsnio 1, 2 ir 3 dalių ir Reglamento
(ES) Nr. [...] [RDR] 23 straipsnio nuostatas, arba
iii)      tam tikro ūkininko
atitinkamo įsipareigojimo galiojimo laikotarpiu yra atidedamas pagal Reglamento
(EB) Nr. 1257/1999 22, 23 ir 24 straipsnius arba Reglamento (EB)
Nr. 1698/2005 39 straipsnį ir Reglamento (ES) Nr. [...] [RDR] 29
straipsnį.
Taikant pirmos pastraipos a punktą, jei valdos
žemės ūkio paskirties žemė yra naudojama ir ne žemės ūkio veiklai, laikoma, kad
ta žemė daugiausia naudojama žemės ūkio veiklai, jei ne žemės ūkio veiklos
intensyvumas, pobūdis, trukmė ir pasirinktas laikas labai netrukdo vykdyti
minėtos žemės ūkio veiklos. Valstybės narės nustato šios
pastraipos taikymo jų teritorijoje kriterijus.
Kad plotai atitiktų reikalavimus, jie visus
kalendorinius metus, išskyrus force majeure atvejus ir
išskirtines aplinkybes, turi atitikti „reikalavimus atitinkančio hektaro“
sąvokos apibrėžtį.
3.           Plotai, naudojami kanapėms
auginti, laikomi reikalavimus atitinkančiais hektarais tik tuo atveju, jei
auginamų veislių kanapėse tetrahidrokanabinolio kiekis sudaro ne daugiau kaip
0,2 %
26 straipsnis
Reikalavimus
atitinkančių hektarų deklaravimas
1.           Taikant 25 straipsnio 1 dalį,
ūkininkas deklaruoja sklypus, kurie atitinka reikalavimus atitinkančius
hektarus, susietus su teise į išmokas. Išskyrus force majeure atvejus ar
išskirtines aplinkybes, tais sklypais ūkininkas turi naudotis valstybės narės
nustatytą dieną, kuri turi būti ne vėlesnė kaip tos valstybės narės nustatyta
diena, iki kurios gali būti keičiama pagalbos paraiška, kaip nurodyta
Reglamento (ES) Nr. [...] [HZR] 73 straipsnio 1 dalyje.
2.           Tinkamai pagrįstomis
aplinkybėmis valstybės narės gali leisti ūkininkui keisti savo deklaraciją, jei
jis išlaiko bent jo turimas teises į išmokas atitinkančių hektarų skaičių ir
laikosi bazinės išmokos skyrimo už atitinkamą plotą reikalavimų.
27 straipsnis
Teisių
į išmokas perdavimas
1.           Teisės į išmokas gali būti
perduodamos tik toje pačioje valstybėje narėje įsisteigusiam ūkininkui,
išskyrus perdavimą faktinio ar numatyto paveldėjimo atveju.
Tačiau net faktinio ar numatyto
paveldėjimo atveju teisėmis į išmokas gali būti naudojamasi tik toje valstybėje
narėje, kurioje buvo nustatytos teisės į išmokas.
2.           Teisės į išmokas gali būti
perduodamos tik tame pačiame regione arba iš vieno valstybės narės regiono į
kitą, jei, pritaikius 22 straipsnio 1 dalį arba 22 straipsnio 2 dalį, teisių į
išmokas už hektarą vertė yra ta pati.
3.           Komisija įgyvendinimo aktais
priima būtinus reikalavimus, susijusius su pranešimų apie teisių į išmokas
perdavimu nacionalinėms valdžios institucijoms teikimu ir tokių pranešimų
teikimo terminais. Minėti įgyvendinimo aktai priimami pagal 56 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
28 straipsnis
Deleguotieji
įgaliojimai
Komisija
įgaliojama pagal 55 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, susijusius su:
a)      taisyklėmis dėl
ūkininkų atitikties pagal bazinės išmokos schemą taikomiems reikalavimams ir
galimybių pasinaudoti bazinės išmokos schema paveldėjimo ar numatomo
paveldėjimo, paveldėjimo pagal nuomos sutartį atvejais, pasikeitus juridiniam
statusui arba pavadinimui ir valdos susijungimo ar jos padalijimo atvejais;
b)      teisių į išmokas
vertės apskaičiavimo ir skaičiaus nustatymo arba teisių į išmokas vertės
padidinimo ar sumažinimo taisyklėmis, atsižvelgiant į teisių į išmokas
paskirstymą pagal bet kurią šios antraštinės dalies nuostatą, įskaitant
taisykles:
i)        susijusias su
galimybe nustatyti preliminarią teisų į išmokas, paskirtų remiantis ūkininko
paraiška, vertę ir skaičių arba teisių į išmokas padidinimą,
ii)       susijusias su
teisių į išmokas preliminarios ir galutinės vertės ir skaičiaus nustatymo
sąlygomis,
iii)      taikomas tais
atvejais, kai pardavimas arba nuomos sutartis turėtų įtakos teisių į išmokas
paskirstymui;
c)      teisių į išmokas,
gaunamų iš nacionalinio rezervo, vertės bei skaičiaus nustatymo ir
apskaičiavimo taisyklėmis;
d)      teisių į išmokas
vieneto vertės pakeitimo teisių į išmokas padalijimo atveju taisyklėmis;
e)      kriterijais, kuriuos
turi taikyti valstybės narės, skirdamos teises į išmokas ūkininkams, kurie
2011 m. nepasinaudojo jokia teise į išmokas arba 2011 m. neprašė paramos
pagal vienkartinės išmokos už plotus schemą, kaip numatyta 21 straipsnio 2
dalyje, ir skirdamos teises į išmokas, kai taikoma 21 straipsnio 3 dalyje
nurodyta sutarties sąlyga;
f)       teisių į išmokas
skyrimo pagal 23 straipsnio 4 ir 5 dalis kriterijais;
g)      teisių į išmokas
deklaravimo ir pasinaudojimo jomis taisyklėmis;
h)      taisyklėmis, pagal
kurias išmokos būtų skiriamos tik kai naudojama tam tikrų kanapių veislių
sertifikuota sėkla ir pagal kurias būtų nustatoma kanapių veislių ir 25
straipsnio 3 dalyje nurodyto tetrahidrokanabinolio kiekio tų veislių kanapėse
nustatymo tvarka.
2 SKYRIUS
Išmokos už klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio veiklą
29 straipsnis
Bendrosios
taisyklės
1.       Ūkininkai,
turintys teisę į išmokas pagal 1 skyriuje nurodytą bazinės išmokos schemą, savo
reikalavimus atitinkančiuose hektaruose, apibrėžtuose 25 straipsnio 2 dalyje,
vykdo šią klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio veiklą:
a)       jų ariamoje žemėje auginami bent trys skirtingi pasėliai, jei
ūkininko ariama žemė užima daugiau kaip 3 hektarus ir nenaudojama vien tik
žolei auginti (sėjamai ar augančiai natūraliai), nepaliekama vien tik pūdymui
arba ji didžiąją metų dalį nenaudojama vien tik pasėliams vandenyje auginti;
b)       jų valdoje išlaikoma esama daugiametė pieva ir
c)       jų žemės ūkio paskirties žemėje yra ekologiniu požiūriu svarbi
vietovė.
2.           Nepažeidžiant
3 ir 4 dalių, taikomos finansinės drausmės, pagal 7 straipsnį taikomo linijinio
mažinimo, bet kokių pagal Reglamentą (ES) Nr. [...] [HZR] taikomų mažinimų
ir nuobaudų, valstybės narės šiame skyriuje nurodytą išmoką skiria ūkininkams,
kurie iš trijų 1 dalyje nurodytų veiklos rūšių vykdo jiems aktualią veiklą,
laikydamiesi 30, 31 ir 32 straipsnių.
3.           Ūkininkai, kurių visa valda
arba jos dalis yra vietovėje, kuriai taikoma Direktyva 92/43/EEB arba Direktyva
2009/147/EB, turi teisę gauti šiame skyriuje nurodytą išmoką, jei vykdo šiame
skyriuje nurodytą veiklą taip, kad toje valdoje vykdoma minėta veikla atitiktų
tų direktyvų tikslus.
4.           Ūkininkai, kurie laikosi
Reglamento (EB) Nr. 834/2007 29 straipsnio 1 dalyje nustatytų ekologinio
ūkininkavimo reikalavimų, turi teisę ipso facto gauti šiame skyriuje
nurodytą išmoką.
Pirma pastraipa
taikoma tik valdos vienetams, kuriuose pagal Reglamento (EB) Nr. 834/2007
11 straipsnį vykdoma ekologinė gamyba.
5.           1 dalyje nurodyta išmoka
skiriama kaip metinė išmoka už reikalavimus atitinkantį ir pagal 26 straipsnio
1 dalį deklaruotą hektarą, o išmokai kasmet apskaičiuoti suma, gauta pritaikius
33 straipsnio 1 dalį, padalijama iš bendro atitinkamoje valstybėje narėje pagal
26 straipsnį deklaruotų reikalavimus atitinkančių hektarų skaičiaus.
30 straipsnis
Pasėlių
įvairinimas
1.           Jei ūkininko ariama žemė
užima daugiau kaip 3 hektarus ir nenaudojama vien tik žolei auginti (sėjamai ar
augančiai natūraliai), nepaliekama vien tik pūdymui arba ji didžiąją metų dalį
nenaudojama vien tik pasėliams vandenyje auginti, tokioje ariamoje žemėje
auginami bent trys skirtingi pasėliai. Nė vienam iš minėtų trijų pasėlių neturi
būti skiriama mažiau kaip 5 % ariamos žemės, o pagrindiniam pasėliui
neturi būti skirta daugiau kaip 70 % ariamos žemės.
2.           Komisija įgaliojama pagal 55
straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriuose nustatytų sąvokos „pasėlis“
apibrėžtį ir tikslaus skirtingų pasėlių dalių apskaičiavimo taikymo taisykles.
31 straipsnis
Daugiametės
pievos
1.           Ūkininkai savo valdų plotuose
išlaiko daugiametes pievas, jei 2014 paraiškų teikimo metais paraiškoje,
teikiamoje pagal Reglamento (ES) Nr. XXX (HZ) 74 straipsnio 1 dalį,
nurodo, kad tie plotai naudojami kaip daugiametės pievos (toliau – daugiametės
pievos referenciniai plotai).
Daugiametės pievos referenciniai plotai
padidinami, jei 2014 ir (arba) 2015 m. ūkininkas yra įpareigotas žemės
plotus pertvarkyti į daugiametes pievas, kaip nurodyta Reglamento (ES)
Nr. [...] [HZR] 93 straipsnyje.
2.           Ūkininkams leidžiama
pertvarkyti ne daugiau kaip 5 % savo daugiametės pievos referencinių
plotų. Ši riba netaikoma force majeure atvejais arba išskirtinėmis
aplinkybėmis.
3.           Komisija įgaliojama pagal 55
straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriuose nustatytų taisykles,
susijusias su 1 dalies antroje pastraipoje nurodytų daugiametės pievos
referencinių plotų didinimu, daugiamečių pievų atnaujinimu, žemės ūkio
paskirties žemės pertvarkymu į daugiametę pievą, jei plotas sumažinamas daugiau
nei leidžiama pagal 2 dalį ir daugiametės pievos referencinių plotų pakeitimu
žemės perdavimo atveju.
32 straipsnis
Ekologiniu požiūriu svarbi vietovė
1.           Ūkininkai užtikrina, kad bent
7 % jų reikalavimus atitinkančių hektarų, apibrėžtų 25 straipsnio 2
dalyje, pavyzdžiui, pūdymui palikta žemė, terasos, kraštovaizdžio elementai,
apsauginės juostos ir 25 straipsnio 2 dalies b punkto ii papunktyje nurodyti
miškais apželdinti plotai, išskyrus daugiamečių pievų plotus, būtų priskirti
ekologiniu požiūriu svarbiai vietovei.
2.           Komisija įgaliojama pagal 55
straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriuose išsamiau apibrėžtų šio
straipsnio 1 dalyje nurodytus ekologiniu požiūriu svarbių vietovių tipus ir
nustatytų bei apibrėžtų kitus ekologiniu požiūriu svarbių vietovių tipus, į
kuriuos būtų galima atsižvelgti siekiant laikytis toje dalyje nurodyto
procentinio dydžio.
33 straipsnis
Finansinės
nuostatos
1.           Šiame skyriuje nurodytai
išmokai finansuoti valstybės narės naudoja 30 % II priede nustatytos metinės
nacionalinės viršutinės ribos.
2.           Valstybės narės šiame
skyriuje nurodytą išmoką taiko nacionaliniu arba, jei taikomas 20 straipsnis,
regionų lygmeniu. Jei išmoka taikoma regionų lygmeniu, valstybės narės
kiekvienam regionui naudoja pagal 3 dalį nustatytos viršutinės ribos dalį. Ši
kiekvienam regionui tenkanti viršutinės ribos dalis apskaičiuojama atitinkamą
regioninę viršutinę ribą, nustatytą pagal 20 straipsnio 2 dalį, padalijant iš
viršutinės ribos, nustatytos pagal 19 straipsnio 1 dalį.
3.           Komisija įgyvendinimo aktais
kasmet nustato atitinkamą šiame skyriuje nurodytos išmokos viršutinę ribą. Minėti
įgyvendinimo aktai priimami pagal 56 straipsnio 2 dalyje nurodytą
nagrinėjimo procedūrą.
3 SKYRIUS
Išmoka už vietoves, kuriose esama gamtinių kliūčių
34 straipsnis
Bendrosios
taisyklės
1.           Valstybės narės gali skirti
išmoką ūkininkams, kurie turi teisę į išmoką pagal 1 skyriuje nurodytą bazinės
išmokos schemą ir kurių visa valda arba jos dalis yra vietovėse, kuriose esama
gamtinių kliūčių ir kurias valstybės narės nustatė pagal Reglamento (ES)
Nr. [...] [RDR] 33 straipsnio 1 dalį.
2.           Valstybės narės gali
nuspręsti 1 dalyje nurodytą išmoką skirti už visas vietoves, kurioms taikoma
minėta dalis, arba, taip pat vadovaudamosi objektyviais ir nediskriminaciniais
kriterijais, išmoką skirti tik už kai kurias Reglamento (ES) Nr. [...]
[RDR] 33 straipsnio 1 dalyje nurodytas vietoves.
3.           Nepažeidžiant 2 dalies ir
taikomos finansinės drausmės, laipsniško išmokų mažinimo ir ribojimo, 7
straipsnyje nurodyto linijinio mažinimo ir bet kokio pagal Reglamento (ES)
Nr. [...] HZR 65 straipsnį taikomo išmokų mažinimo ir neskyrimo, 1 dalyje
nurodyta išmoka skiriama kasmet už vietovėse, už kurias valstybės narės pagal
šio straipsnio 2 dalį nusprendė skirti išmoką, esantį reikalavimus atitinkantį
hektarą ir išmokama, kai tuos hektarus turintis atitinkamas ūkininkas
pasinaudoja teisėmis į išmokas.
4.           1 dalyje nurodytai išmokai už
hektarą apskaičiuoti suma, gauta pritaikius 35 straipsnį, padalijama iš
reikalavimus atitinkančių hektarų, deklaruotų pagal 26 straipsnio 1 dalį ir
esančių vietovėse, už kurias valstybės narės pagal šio straipsnio 2 dalį
nusprendė skirti išmoką, skaičiaus.
5.           Valstybės narės šioje dalyje
nustatytomis sąlygomis šiame skyriuje nurodytą išmoką gali taikyti regionų
lygmeniu.
Tuo atveju valstybės narės regionus nustato
vadovaudamosi objektyviais ir nediskriminaciniais kriterijais, pavyzdžiui, su
jų gamtinėmis kliūtimis susiję ypatumai ir agronominės sąlygos.
35 straipsnio 1 dalyje nurodytą nacionalinę
viršutinę ribą valstybė narė regionams paskirsto vadovaudamasi objektyviais ir
nediskriminaciniais kriterijais.
Išmokai regionų lygmeniu apskaičiuoti regioninė
viršutinė riba, apskaičiuota pagal trečią pastraipą, padalijama iš reikalavimus
atitinkančių hektarų, deklaruotų pagal 26 straipsnio 1 dalį ir esančių
vietovėse, už kurias valstybės narės pagal šio straipsnio 2 dalį nusprendė
skirti išmoką, skaičiaus.
35 straipsnis
Finansinės
nuostatos
1.           34 straipsnyje nurodytai
išmokai finansuoti valstybės narės iki 2013 m. rugpjūčio 1 d. gali
nuspręsti panaudoti iki 5 % II priede nustatytos metinės nacionalinės
viršutinės ribos.
Apie pirmoje pastraipoje nurodytą sprendimą
Komisijai pranešama iki toje pastraipoje nurodytos datos.
Valstybės narės savo sprendimą, kuris įsigalios
2017 m. sausio 1 d., gali peržiūrėti iki 2016 m. rugpjūčio
1 d.
2.           Atsižvelgdama į valstybių
narių pagal 1 dalį naudotiną nacionalinės viršutinės ribos procentinę dalį,
Komisija įgyvendinimo aktais kasmet nustato tos išmokos atitinkamą viršutinę
ribą. Minėti įgyvendinimo aktai priimami pagal 56 straipsnio 2 dalyje
nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
4 SKYRIUS
Išmokos jauniesiems ūkininkams
36 straipsnis
Bendrosios
taisyklės
1.           Valstybės narės skiria metinę
išmoką jauniesiems ūkininkams, kurie turi teisę gauti išmoką pagal 1 skyriuje
nurodytą bazinės išmokos schemą.
2.           Šiame skyriuje „jaunieji
ūkininkai“:
a)      fiziniai asmenys,
kurie žemės ūkio valdą kaip valdos vadovai kuria pirmą kartą arba kurie tokią
valdą jau įkūrė per penkerius metus iki pirmosios paraiškos pagal bazinės
išmokos schemą pateikimo dienos, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. [...]
[HZR] 73 straipsnio 1 dalyje, ir
b)      kurie a punkte nurodytos paraiškos teikimo
dieną yra jaunesni nei 40 metų.
3.           Nepažeidžiant taikomos
finansinės drausmės, laipsniško išmokų mažinimo ir ribojimo, 7 straipsnyje
nurodyto linijinio mažinimo ir bet kokio pagal Reglamento (ES) Nr. [...]
[HZR] 65 straipsnį taikomo išmokų mažinimo ir neskyrimo, šio straipsnio 1
dalyje nurodyta išmoka skiriama kasmet, kai ūkininkas pasinaudoja teisėmis į
išmokas.
4.           1 dalyje nurodyta išmoka
kiekvienam ūkininkui skiriama ne ilgiau kaip penkerius metus. Tas laikotarpis
sumažinamas metų, praėjusių nuo įsikūrimo iki 2 dalies a punkte nurodytos
pirmosios paraiškos pateikimo, skaičiumi.
5.           1 dalyje nurodytos išmokos
sumą valstybės narės kiekvienais metais apskaičiuoja, skaitmenį, atitinkantį
25 % vidutinės ūkininko turimų teisių į išmokas vertės, padaugindamos iš
teisių į išmokas, kuriomis jis pasinaudojo pagal 26 straipsnio 1 dalį, skaičiaus.
Taikydamos pirmą pastraipą valstybės narės
atsižvelgia į šias didžiausias panaudotų teisių į išmokas skaičiui taikomas
ribas:
a)      valstybėse narėse,
kuriose vidutinis žemės ūkio valdų dydis, nustatytas VI priede, yra 25 hektarai
arba mažesnis, – ne daugiau kaip 25;
b)      valstybėse narėse,
kuriose vidutinis žemės ūkio valdų dydis, nustatytas VI priede, yra didesnis
kaip 25 hektarai, – ne mažiau kaip 25 ir ne daugiau kaip minėtas vidutinis
dydis.
6.           Komisija įgaliojama pagal 55
straipsnį priimti deleguotuosius aktus, susijusius su sąlygomis, kuriomis gali
būti laikoma, kad juridinis asmuo atitinka 1 dalyje nurodytos išmokos gavimo
sąlygas, visų pirma susijusias su 2 dalies b punkte nustatytos amžiaus ribos
taikymu vienam ar keliems juridinio asmens veikloje dalyvaujantiems fiziniams
asmenims.
37 straipsnis
Finansinės
nuostatos
1.           36
straipsnyje nurodytai išmokai finansuoti valstybės narės naudoja II priede
nustatytos metinės nacionalinės viršutinės ribos procentinę dalį, kuri yra ne
didesnė kaip 2 % Iki 2013 m. rugpjūčio 1 d. jos praneša Komisijai
apie numatomą minėtai išmokai finansuoti reikalingą procentinę dalį.
Iki 2016 m.
rugpjūčio 1 d. valstybės narės gali persvarstyti savo numatomą procentinę
dalį, kuri pradedama taikyti nuo 2017 m. sausio 1 d. Apie persvarstytą
procentinę dalį jos praneša Komisijai iki 2016 m. rugpjūčio 1 d.
2.           Nepažeisdamos pagal 1 dalį nustatytos didžiausios 2 %
ribos, jei bendra konkrečiais metais valstybėje narėje prašoma išmokos suma
viršija pagal 4 dalį nustatytą viršutinę ribą ir jei ta viršutinė riba sudaro
mažiau kaip 2 % II priede nustatytos metinės nacionalinės viršutinės
ribos, valstybės narės visoms išmokoms, kurios pagal 25 straipsnį turi būti
skiriamos visiems ūkininkams, taiko linijinį mažinimą.
3.           Jei
bendra konkrečiais metais valstybėje narėje prašoma išmokos suma viršija pagal
4 dalį nustatytą viršutinę ribą ir jei ta viršutinė riba sudaro 2 % II
priede nustatytos metinės nacionalinės viršutinės ribos, valstybės narės,
siekdamos laikytis minėtos viršutinės ribos, pagal 36 straipsnį mokėtinoms
sumoms taiko linijinį mažinimą.
4.           Remdamasi numatoma procentine
dalimi, apie kurią valstybės narės praneša pagal 1 dalį, Komisija įgyvendinimo
aktais kasmet nustato atitinkamą 36 straipsnyje nurodytą išmokai taikomą
viršutinę ribą. Minėti įgyvendinimo aktai priimami pagal 56 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
IV ANTRAŠTINĖ
DALIS
SUSIETOJI PARAMA
1 SKYRIUS
Savanoriška susietoji parama
38 straipsnis
Bendrosios
taisyklės
1.           Valstybės narės susietąją
paramą ūkininkams gali teikti šiame skyriuje nustatytomis sąlygomis.
Susietoji parama gali būti teikiama šiems
sektoriams ir gamybai: grūdų, aliejinių kultūrų sėklų,
baltyminių augalų, ankštinių javų, linų, kanapių, ryžių, riešutų, krakmolinių
bulvių, pieno ir pieno produktų, sėklų, avienos ir ožkienos, galvijienos,
alyvuogių aliejaus, šilkaverpių, sausųjų pašarų, apynių, cukrinių runkelių,
cukranendrių ir cikorijų, vaisių ir daržovių, trumpos rotacijos želdinių.
2.           Susietoji parama gali būti
teikiama tik tiems valstybės narės sektoriams arba regionams, kuriuose taikant
konkrečius ūkininkavimo būdus arba kurių konkrečiuose žemės ūkio sektoriuose,
ypač svarbiuose dėl ekonominių ir (arba) socialinių, ir (arba) aplinkosaugos
priežasčių, patiriama tam tikrų sunkumų.
3.           Nukrypstant nuo 2 dalies,
susietoji parama taip pat gali būti teikiama ūkininkams, kurie 2013 m.
gruodžio 31 d. turi teises į išmokas, jiems suteiktas pagal Reglamento
(EB) Nr. 1782/2003 III antraštinės dalies 3 skyriaus 2 skirsnį bei 71m
straipsnį ir pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 60 straipsnį ir 65
straipsnio ketvirtą pastraipą, ir kurie neturi reikalavimus atitinkančių
hektarų, kad galėtų pasinaudoti teisėmis į išmokas pagal bazinės išmokos
schemą, kaip nurodyta šio reglamento III antraštinės dalies 1 skyriuje.
4.           Susietoji parama gali būti
skiriama tiek, kiek reikia siekiant atitinkamuose regionuose paskatinti
išlaikyti dabartinį gamybos lygį.
5.           Susietoji parama išmokama
kasmet, laikantis nustatytų kiekybinių apribojimų ir atsižvelgiant į nustatytus
plotus ir derlių arba į nustatytą gyvulių skaičių.
6.           Bet kokia pagal šį straipsnį
teikiama susietoji parama turi derėti su kitomis Sąjungos priemonėmis ir
politikos sritimis.
7.           Komisija įgaliojama pagal 55
straipsnį priimti deleguotuosius aktus, susijusius su:
a)      šiame skyriuje
nurodytos paramos teikimo sąlygomis,
b)      suderinamumo su
kitomis Sąjungos priemonėmis ir paramos sumavimo taisyklėmis.
39 straipsnis
Finansinės nuostatos
1.           Savanoriškai susietajai
paramai finansuoti valstybės narės iki metų, einančių prieš pirmuosius tokios
paramos įgyvendinimo metus, rugpjūčio 1 d. gali nuspręsti panaudoti iki
5 % II priede nustatytos savo metinės nacionalinės viršutinės ribos.
2.           Nukrypdamos nuo 1 dalies,
valstybės narės gali nuspręsti panaudoti iki 10 % II priede nustatytos metinės
nacionalinės viršutinės ribos, jei:
a)       iki 2013 m. gruodžio 31 d. jos
taikė vienkartinės išmokos už plotus schemą, nustatytą Reglamento (EB)
Nr. 73/2009 V antraštinėje dalyje, arba finansavo priemones pagal to
reglamento 111 straipsnį, arba joms taikoma nukrypti leidžianti nuostata,
numatyta 69 straipsnio 5 dalyje arba Maltos atveju–  to reglamento 69
straipsnio 1 dalyje, ir (arba)
b)       jos bent vienerius 2010–2013 m.
laikotarpio metus Reglamento (EB) Nr. 73/2009 III antraštinės dalies 2
skyriaus 2 skirsnyje nustatytoms priemonėms, to reglamento 68 straipsnio 1
dalies a punkto i–iv papunkčiuose ir 1 dalies b ir e punktuose numatytai
paramai arba to reglamento IV antraštinės dalies 1 skyriaus, išskyrus 6
skirsnį, priemonėms finansuoti skyrė daugiau kaip 5 % tiesioginėms
išmokoms, numatytoms Reglamento (EB) Nr. 73/2009 III, IV ir V antraštinėse
dalyse, išskyrus IV antraštinės dalies 1 skyriaus 6 skirsnį, turimų lėšų sumos.
3.           Nukrypdamos nuo 2 dalies,
valstybės narės, kurios bent vienerius 2010–2013 m. laikotarpio metus
Reglamento (EB) Nr. 73/2009 III antraštinės dalies 2 skyriaus 2 skirsnyje
nustatytoms priemonėms, to reglamento 68 straipsnio 1 dalies a punkto i–iv
papunkčiuose ir 1 dalies b ir e punktuose numatytai paramai arba to reglamento
IV antraštinės dalies 1 skyriaus, išskyrus 6 skirsnį, priemonėms finansuoti
skyrė daugiau kaip 10 % tiesioginėms išmokoms, numatytoms Reglamento (EB)
Nr. 73/2009 III, IV ir V antraštinėse dalyse, išskyrus IV antraštinės
dalies 1 skyriaus 6 skirsnį, turimų lėšų sumos, gavusios Komisijos patvirtinimą
pagal 41 straipsnį, gali nuspręsti panaudoti daugiau kaip 10 % II priede
nustatytos metinės nacionalinės viršutinės ribos.
4.           Iki 2016 m. rugpjūčio
1 d. valstybės narės, vadovaudamosi 1, 2 ir 3 dalimis, gali peržiūrėti
savo sprendimą ir nuspręsti nuo 2017 m.:
a)      padidinti pagal 1 ir
2 dalis nustatytą procentinį dydį, atsižvelgdamos, jei taikoma, į tose dalyse
nustatytas ribas ir, jei reikia, pakeisti paramos teikimo sąlygas;
b)      sumažinti susietajai
paramai finansuoti naudojamą procentinę dalį ir, jei reikia, pakeisti tos
paramos teikimo sąlygas;
c)      nustoti teikti
paramą pagal šį skyrių.
5.           Remdamasi kiekvienos
valstybės narės pagal 1–4 dalis priimtu sprendimu dėl naudotinos nacionalinių
viršutinių ribų dalies, Komisija įgyvendinimo aktais kasmet nustato atitinkamą
paramos viršutinę ribą. Minėti įgyvendinimo aktai priimami pagal
56 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
40 straipsnis
Pranešimas
1.           Apie 39 straipsnyje nurodytus
sprendimus Komisijai pranešama iki tame straipsnyje nurodytos datos; išskyrus
39 straipsnio 4 dalies c punkte nurodytą sprendimą, pranešime pateikiama
informacija apie regionus, kuriems skiriama parama, pasirinktus ūkininkavimo
būdus arba sektorius ir teiktinos paramos dydį.
2.           Be to, pranešime apie 39
straipsnio 2 ir 3 dalyse arba, jei taikoma, 39 straipsnio 4 dalies a punkte
nurodytus sprendimus išsamiai aprašoma konkreti regiono, kuriam skiriama
parama, padėtis ir konkretūs ūkininkavimo būdų ypatumai arba konkretūs žemės
ūkio sektoriai, dėl kurių 39 straipsnio 1 dalyje nurodyto procentinio dydžio
neužtenka, kad būtų pašalinti 38 straipsnio 2 dalyje nurodyti sunkumai, ir
kuriais grindžiama didesnė parama.
41 straipsnis
Komisijos
patvirtinimas
1.           Komisija įgyvendinimo aktais
tvirtina 39 straipsnio 3 dalyje arba, jei taikoma, 39 straipsnio 4 dalies a
punkte nurodytą sprendimą, jei įrodomas vienas iš šių regiono arba sektoriaus
poreikių:
a)       dėl pasirinkimo
galimybių stygiaus atsiradęs poreikis užtikrinti tam tikrą konkrečios
produkcijos lygį ir sumažinti gamybos atsisakymo ir dėl to kylančių socialinių
ir (arba) aplinkos problemų pavojų,
b)      poreikis užtikrinti
pastovų tiekimą vietos gamybos pramonei ir taip išvengti neigiamų socialinių ir
ekonominių bet kokio su tuo susijusio restruktūrizavimo pasekmių,
c)      poreikis kompensuoti
konkretaus sektoriaus ūkininkams kylančius sunkumus, kuriuos lemia nuolatiniai
susijusios rinkos sutrikimai;
d)      poreikis įsikišti,
jei laikoma, kad bet kokios kitos paramos, kuria būtų galima pasinaudoti pagal
šį reglamentą, Reglamentą (ES) Nr. [...] [RDR] arba bet kokią patvirtintą
valstybės pagalbos schemą, neužtenka a, b ir a punktuose nurodytiems poreikiams
patenkinti.
2.           Komisija įgyvendinimo aktais
priima 1 dalyje nurodytų sprendimų vertinimo ir tvirtinimo tvarkos taisykles. Minėti
įgyvendinimo aktai priimami pagal 56 straipsnio 2 dalyje nurodytą
nagrinėjimo procedūrą.
2 SKYRIUS
Specialioji išmoka už medvilnę
42 straipsnis
Taikymo sritis
Pagalba ūkininkams,
auginantiems medvilnę, kurios KN kodas 5201 00, teikiama šiame skyriuje
nustatytomis sąlygomis („specialioji išmoka už medvilnę“).
43 straipsnis
Atitiktis išmokos skyrimo reikalavimams
1.           Specialioji išmoka už
medvilnę skiriama už reikalavimus atitinkančio medvilnės ploto hektarą. Reikalavimus
atitinkantis plotas turi būti žemės ūkio paskirties žemėje, kurioje valstybė
narė leidžia auginti medvilnę, turi būti apsėtas leidžiamų rūšių medvilne, o
derlius jame turi būti faktiškai nuimamas įprastomis auginimo sąlygomis.
Specialioji išmoka už medvilnę išmokama už geros
ir tinkamos prekinės kokybės medvilnę.
2.           Valstybės narės tvirtina 1
dalyje nurodytą žemę ir medvilnės rūšis laikydamosi pagal 3 dalį patvirtintinų
taisyklių ir sąlygų.
3.           Siekiant užtikrinti
veiksmingą specialiosios išmokos už medvilnę valdymą, Komisija įgaliojama pagal
55 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, susijusius su žemės ir medvilnės
rūšių tvirtinimo, susijusio su specialiosios išmokos už medvilnę skyrimu,
taisyklėmis ir sąlygomis.
4.           Komisija įgyvendinimo aktais
priima leidimų suteikimo ir gamintojų, susijusių su šiuo leidimu, informavimo
tvarkos taisykles. Minėti įgyvendinimo aktai priimami pagal 56 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
44 straipsnis
Baziniai plotai, derlingumo nustatytieji dydžiai ir referencinės sumos
1.           Nustatomi tokie nacionaliniai
baziniai plotai:
–
Bulgarija – 3 342 ha,
–
Graikija – 250 000 ha,
–
Ispanija – 48 000 ha,
–
Portugalija – 360 ha.
2.           Nustatomi tokie ataskaitinio
laikotarpio derlingumo nustatytieji dydžiai:
–
Bulgarija – 1,2 tonos vienam hektarui,
–
Graikija – 3,2 tonos vienam hektarui,
–
Ispanija – 3,5 tonos vienam hektarui,
–
Portugalija – 2,2 tonos vienam hektarui.
3.           Specialiosios išmokos už
reikalavimus atitinkančio ploto hektarą suma nustatoma 2 dalyje nustatytą
derlingumo dydį padauginant iš šių referencinių sumų:
–
Bulgarija – 523,02 EUR – 2014 m.,
588,06 EUR – 2015 m. ir 661,79 EUR – 2016 m. ir vėliau,
–
Graikija – 238,86 EUR,
–
Ispanija – 369,33 EUR,
–
Portugalija – 232,57 EUR.
4.           Jei atitinkamoje valstybėje
narėje reikalavimus atitinkantis medvilnės plotas atitinkamais metais viršija 1
dalyje nustatytą bazinį plotą, tai valstybei narei 3 dalyje nustatyta suma
sumažinama proporcingai bazinio ploto perviršiui.
5.           Siekiant sudaryti sąlygas
taikyti specialiąją išmoką už medvilnę, Komisija įgaliojama pagal 55 straipsnį priimti
deleguotuosius aktus, susijusius su taisyklėmis dėl specialiosios išmokos už
medvilnę skyrimo sąlygų, atitikties išmokos skyrimo reikalavimais ir
agronominiais metodais.
6.           Komisija įgyvendinimo aktais
gali numatyti 4 dalyje numatyto mažinimo apskaičiavimo taisykles. Minėti
įgyvendinimo aktai priimami pagal 56 straipsnio 2 dalyje nurodytą
nagrinėjimo procedūrą.
45 straipsnis
Patvirtintos tarpšakinės organizacijos
1.           Šiame skyriuje „patvirtinta
tarpšakinė organizacija“ – juridinis asmuo, kurį sudaro medvilnę auginantys
ūkininkai ir bent viena medvilnės valymo įmonė ir kuris vykdo tokią veiklą:
a)       padeda geriau
koordinuoti medvilnės pateikimą rinkai, visų pirma moksliniais ir rinkos
tyrimais,
b)      rengia Sąjungos
taisykles atitinkančias tipines sutarčių formas,
c)      orientuoja gamybą į
tokius produktus, kurie geriau pritaikyti prie rinkos ir poreikių vartotojų,
visų pirma kokybės ir vartotojų apsaugos požiūriu,
d)      atnaujina produktų
kokybės gerinimo metodus ir priemones,
e)      pasinaudodamas
kokybės sertifikavimo schemomis kuria rinkodaros strategijas medvilnės
naudojimui skatinti.
2.           Valstybė narė, kurios
teritorijoje įsisteigusios medvilnės valymo įmonės, tvirtina tarpšakines
organizacijas, kurios atitinka pagal 3 dalį nustatytinus kriterijus.
3.           Komisija įgaliojama pagal 55
straipsnį priimti deleguotuosius aktus, susijusius su:
a)      tarpšakinių
organizacijų tvirtinimo kriterijais,
b)      įpareigojimais
gamintojams,
c)      taisyklėmis,
taikomomis tais atvejais, kai patvirtinta tarpšakinė organizacija nesilaiko
minėtų kriterijų.
46 straipsnis
Išmokos skyrimas
1.           Specialioji išmoka už
medvilnę ūkininkams skiriama 44 straipsnyje nustatytomis sąlygomis už
reikalavimus atitinkantį hektarą.
2.           Ūkininkams, kurie yra
patvirtintos tarpšakinės organizacijos nariai, specialioji išmoka už medvilnę
skiriama už reikalavimus atitinkantį hektarą, esantį 44 straipsnio 1 dalyje
nustatytame baziniame plote, išmokos sumą padidinant 2 EUR.
V ANTRAŠTINĖ DALIS
Smulkiųjų ūkininkų schema
47 straipsnis
Bendrosios
taisyklės
1.           Ūkininkai, turintys
2014 m. jiems pagal 21 straipsnį skirtas teises į išmokas ir tenkinantys
būtiniausius 10 straipsnio 1 dalyje numatytus reikalavimus, gali pasirinkti
šioje antraštinėje dalyje nustatytomis sąlygomis dalyvauti supaprastintoje
schemoje (toliau – smulkiųjų ūkininkų schema).
2.           Pagal smulkiųjų ūkininkų
schemą skiriamos išmokos pakeičia pagal III ir IV antraštines dalis teiktinas
išmokas.
3.           Smulkiųjų ūkininkų schemoje
dalyvaujantys ūkininkai atleidžiami nuo reikalavimo vykdyti III antraštinės
dalies 2 skyriuje numatytą žemės ūkio veiklą.
4.           Valstybės
narės užtikrina, kad išmokos nebūtų skiriamos ūkininkams, jei nustatoma, kad
nuo Komisijos pateikto šio reglamento pasiūlymo paskelbimo dienos jie padalija
savo valdą vien tik siekdami pasinaudoti smulkiųjų ūkininkų schema. Tai taikoma
ir ūkininkams, kurių valda yra šio padalijimo pasekmė.
48 straipsnis
Dalyvavimas
Smulkiųjų
ūkininkų schemoje norintys dalyvauti ūkininkai paraišką pateikia iki
2014 m. spalio 15 d.
Ūkininkai,
nepateikę paraiškos dalyvauti smulkiųjų ūkininkų schemoje iki 2014 m.
spalio 15 d., nusprendę joje nebedalyvauti po minėtos datos arba atrinkti
paramai gauti pagal Reglamento (ES) Nr. [...] [RDR] 20 straipsnio 1 dalies
c punktą, nebetenka teisės dalyvauti toje schemoje.
49 straipsnis
Išmokos suma
1.
Valstybės narės, atsižvelgdamos į 2 ir 3 dalis,
nustato vieną iš šių metinės išmokos pagal smulkiųjų ūkininkų schemą sumų:
a)      sumą, neviršijančią
15 % nacionalinio vienam paramos gavėjui tenkančios išmokos vidurkio,
b)      sumą, kuri gaunama
nacionalinį išmokos už hektarą vidurkį padauginus iš skaitmens, kuris atitinka
hektarų skaičių, tačiau yra ne didesnis kaip trys.
Pirmos pastraipos a punkte nurodytą nacionalinį
vidurkį valstybės narės nustato vadovaudamosi II priede
2019 kalendoriniams metams nustatyta nacionaline viršutine riba ir
ūkininkų, įgijusių teises į išmokas pagal 21 straipsnio 1 dalį, skaičiumi.
Pirmos pastraipos b punkte nurodytą nacionalinį
vidurkį valstybės narės nustato vadovaudamosi II priede
2019 kalendoriniams metams nustatyta nacionaline viršutine riba ir
reikalavimus atitinkančių hektarų, deklaruotų pagal 26 straipsnį 2014 m.,
skaičių.
2.
1 dalyje nurodyta suma neturi būti mažesnė kaip
500 EUR ir ne didesnė kaip 1 000 EUR. Nepažeidžiant 51
straipsnio 1 dalies, jei taikant 1 dalį gaunama mažesnė kaip 500 EUR arba
didesnė kaip 1 000 EUR suma, ji padidinama suapvalinant iki
mažiausios sumos arba atitinkamai sumažinama suapvalinant iki didžiausios
sumos.
3.
Nukrypstant nuo 2 dalies, Kipre ir Maltoje gali
būti nustatyta mažesnė kaip 500 EUR, bet ne mažesnė kaip 200 EUR 1
dalyje nurodytos sumos vertė.
50 straipsnis
Specialiosios
sąlygos
1.
Smulkiųjų ūkininkų schemoje dalyvaujantys
ūkininkai:
a)      išlaiko bent turimų teisių į išmokas
skaičių atitinkantį hektarų skaičių,
b)      tenkina 10 straipsnio 1 dalies b punkte
numatytus būtiniausius reikalavimus.
2.
Teisės į išmokas, kuriomis smulkiųjų ūkininkų
schemoje dalyvaujantis ūkininkas pagal 25 ir 26 straipsnius pasinaudoja
2014 m., ūkininko dalyvavimo toje schemoje laikotarpiu laikomos
panaudotomis teisėmis į išmokas.
Toje schemoje dalyvaujančio ūkininko turimos
teisės į išmokas nelaikomos nepanaudotomis teisėmis į išmokas, kurias reikėtų
grąžinti į nacionalinį rezervą, kaip numatyta 24 straipsnio 1 dalies b punkte.
3.
Nukrypstant nuo 27 straipsnio, smulkiųjų ūkininkų
schemoje dalyvaujančių ūkininkų turimos teisės į išmokas nėra perduodamos,
išskyrus paveldėjimo ar numatomo paveldėjimo atveju.
Ūkininkai, kurie teises į išmokas paveldėjimo arba
numatomo paveldėjimo būdu gauna iš smulkiųjų ūkininkų schemoje dalyvaujančio
ūkininko, turi teisę dalyvauti toje schemoje, jei jie atitinka naudojimosi
bazinės išmokos schema reikalavimus ir paveldi visas ūkininko, iš kurio jie
gauna teises į išmokas, turimas teises į išmokas.
4.
Komisija įgaliojama pagal 55 straipsnį priimti
deleguotuosius aktus, susijusius su dalyvavimo schemoje sąlygomis tuo atveju,
kai pasikeičia dalyvaujančio ūkininko situacija.
51 straipsnis
Finansinės
nuostatos
1.
Siekdamos finansuoti šioje antraštinėje dalyje
nurodytą išmoką, valstybės narės iš bendros atitinkamoms išmokoms turimos sumos
atima sumą, atitinkančią sumą, kurią smulkieji ūkininkai turėtų teisę gauti
kaip III antraštinės dalis 1 skyriuje nurodytą bazinę išmoką, kaip III
antraštinės dalies 2 skyriuje nurodytą išmoką už klimatui ir aplikai naudingą žemės
ūkio veiklą, ir, jei taikoma, kaip III antraštinės dalies 3 skyriuje nurodytą
išmoką už vietoves, kuriose esama gamtinių kliūčių, III antraštinės dalies 4
skyriuje nurodytą išmoką jauniesiems ūkininkams ir IV antraštinėje dalyje
nurodytą susietąją paramą.
Visų išmokų, kurios turi būti skiriamos pagal
smulkiųjų ūkininkų schemą, sumos ir bendros pagal pirmą pastraipą finansuojamos
sumos skirtumas padengiamas visoms pagal 25 straipsnį skirtinoms išmokoms
taikant linijinį mažinimą.
Veiksniai, kuriais
remiantis nustatomos pirmoje pastraipoje nurodytos sumos, turi išlikti nepakitę
visą ūkininko dalyvavimo schemoje laikotarpį.
2.
Jei bendra pagal smulkiųjų ūkininkų schemą skirtinų
išmokų suma sudaro daugiau kaip 10 % II priede nustatytos metinės
nacionalinės viršutinės ribos, valstybės narės, siekdamos laikytis to
procentinio dydžio, pagal šią antraštinę dalį mokėtinoms sumoms taiko linijinį
mažinimą.
VI
ANTRAŠTINĖ DALIS
Nacionalinės medvilnės sektoriaus restruktūrizavimo programos
52 straipsnis
Metinio
biudžeto naudojimas restruktūrizavimo programoms
1.           Valstybėms narėms, kurios
taiko Reglamento (EB) Nr. 637/2008 4 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą,
pagal to reglamento 5 straipsnio 1 dalį turimas atitinkamas metinis biudžetas
nuo 2014 m. sausio 1 d. pervedamas kaip papildomos Sąjungos lėšos
priemonėms pagal kaimo plėtros programas, kurios finansuojamos pagal Reglamentą
(ES) Nr. [...] [RDR].
2.           Valstybių narių, kurios taiko
Reglamento (EB) Nr. 637/2008 4 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą,
metinis biudžetas, nurodytas to reglamento 5 straipsnio 1 dalyje, nuo
2017 m. sausio 1 d. įtraukiamas į šio reglamento II priede nustatytą
nacionalinę viršutinę ribą.
VII ANTRAŠTINĖ DALIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
1 SKYRIUS
Pranešimai ir ekstremalioji situacija
53 straipsnis
Pranešimo
reikalavimai
1.           Komisija įgaliojama pagal 55
straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl būtinų priemonių, susijusių su
valstybių narių pranešimais, kurie būtini norint taikyti šį reglamentą arba
atlikti su tiesioginėmis išmokomis susijusias patikras, kontrolę, stebėseną,
vertinimą ir auditą , taip pat įgyvendinti tarptautinius susitarimus, įskaitant
tuose susitarimuose nustatytus pranešimo reikalavimus. Šiuo
atveju ji atsižvelgia į duomenų poreikius ir galimų duomenų šaltinių sinergiją.
Gauta informacija prireikus gali būti perduodama
tarptautinėms organizacijoms ir trečiųjų valstybių kompetentingoms
institucijoms arba joms gali būti suteiktos galimybės su ta informacija
susipažinti, taip pat informacija gali būti viešai skelbiama su sąlyga, kad bus
užtikrinta asmens duomenų apsauga ir teisėtas įmonių interesas apsaugoti savo
verslo paslaptis.
2.           Atsižvelgiant į poreikį 1
dalyje nurodytus pranešimus teikti greitai, veiksmingai, tiksliai ir
ekonomiškai, Komisija įgaliojama pagal 55 straipsnį priimti deleguotuosius
aktus, kuriuose nustatytų:
a)      praneštinos informacijos pobūdį ir rūšį,
b)      pranešimo būdus,
c)      taisykles, susijusias su prieigos prie
informacijos arba informacijos sistemų, kuriomis leidžiama naudotis, teisėmis,
d)      informacijos skelbimo sąlygas ir būdus.
3.           Komisija įgyvendinimo aktais
priima:
a)      informacijos, kuri būtina šiam
straipsniui taikyti, teikimo taisykles,
b)      praneštinos informacijos tvarkymo tvarką
ir su pranešimų turiniu, forma, pateikimo laiku, dažnumu ir galutiniais
terminais susijusias taisykles,
c)      informacijos ir dokumentų perdavimo ar
galimybių su jais susipažinti suteikimo valstybėms narėms, tarptautinėms
organizacijoms, trečiųjų valstybių kompetentingoms institucijoms arba
visuomenei tvarką, jei užtikrinama asmens duomenų ir teisėto ūkininkų ir įmonių
intereso apsaugoti savo verslo paslaptis apsauga.
Minėti įgyvendinimo aktai priimami pagal
56 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
54 straipsnis
Konkrečioms
problemoms spręsti skirtos priemonės
1.           Komisija įgyvendinimo aktais
priima priemones, kurios yra būtinos ir pateisinamos ekstremaliosios situacijos
atveju siekiant išspręsti konkrečias problemas. Tokiomis priemonėmis galima
nukrypti nuo šio reglamento nuostatų, tačiau tik tiek ir tokiam laikui, kiek
tikrai būtina. Minėti įgyvendinimo aktai priimami pagal 56 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
2.           Kai
tai būtina dėl tinkamai pagrįstų neišvengiamų skubos priežasčių, susijusių su 1
dalyje nurodytomis priemonėmis, Komisija pagal 56 straipsnio 3 dalyje nurodytą
procedūrą priima nedelsiant taikomus įgyvendinimo aktus.
2 SKYRIUS
Įgaliojimų suteikimas ir įgyvendinimo nuostatos
55 straipsnis
Įgaliojimų vykdymas
1.            Įgaliojimai priimti
deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami laikantis šiame straipsnyje nustatytų
sąlygų.
2.           Šiame reglamente nurodyti
deleguotieji įgaliojimai suteikiami Komisijai neribotam laikui nuo šio
reglamento įsigaliojimo dienos.
3.            Europos Parlamentas arba
Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti šiame reglamente nurodytus deleguotuosius įgaliojimus.
Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti
deleguotieji įgaliojimai. Jis įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos
Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę sprendime nurodytą dieną. Jis
neturi poveikio jau įsigaliojusių deleguotųjų aktų galiojimui.
4.           Priėmusi deleguotąjį aktą,
Komisija apie jį vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5.            Pagal šį reglamentą priimtas
deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jei Europos Parlamentas arba
Taryba per 2 mėnesius nuo pranešimo apie tą aktą Europos Parlamentui ir Tarybai
nepareiškia prieštaravimo arba jei nesibaigus tam laikotarpiui ir Europos
Parlamentas, ir Taryba informavo Komisiją apie neprieštaravimą. Europos
Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas 2 mėnesiais.
56 straipsnis
Komiteto
procedūra
1.           Komisijai padeda komitetas,
vadinamas Tiesioginių išmokų komitetu. Tas komitetas yra komitetas, kaip
apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2.           Jei daroma nuoroda į šią dalį,
taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
3.           Jei
daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 8
straipsnis kartu su to reglamento 5 straipsniu.
3 SKYRIUS
Pereinamojo laikotarpio ir baigiamosios nuostatos
57 straipsnis
Panaikinimas
1.           Reglamentas (EB) Nr. 637/2008
panaikinamas.
Tačiau valstybėse narėse, kurios pasirinko to
reglamento 4 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje numatytą galimybę, jis ir
toliau taikomas iki 2017 m. gruodžio 31 d.
2.           Reglamentas
(EB) Nr. 73/2009 panaikinamas.
Nepažeidžiant 3 dalies,
nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir
skaitomos pagal VII priede pateiktą atitikmenų lentelę.
3.           Šiame reglamente daromos nuorodos į
reglamentus (EB) Nr. 73/2009 ir (EB) Nr. 1782/2003 laikomos
nuorodomis į tuos reglamentus – tokios redakcijos, kokia buvo iki jų
panaikinimo.
58 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio taisyklės
Siekiant užtikrinti sklandų perėjimą nuo
Reglamente (EB) Nr. 73/2009 numatytos tvarkos prie šiame reglamente nustatytos
tvarkos taikymo, Komisija įgaliojama pagal 55 straipsnį priimti deleguotuosius
aktus, susijusius su būtinomis priemonėmis įgytoms ūkininkų teisėms ir
teisėtiems lūkesčiams apsaugoti.
59 straipsnis
Įsigaliojimas
ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja [septintą] dieną po
jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.
Tačiau 14 straipsnis, 20 straipsnio 5 dalis,
22 straipsnio 6 dalis, 35 straipsnio 1 dalis, 37 straipsnio 1 dalis ir 39
straipsnis taikomi nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos.
Šis reglamentas yra privalomas visas
ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
I PRIEDAS
Paramos schemų sąrašas
 Sektorius || Teisinis pagrindas || Pastabos
 Bazinė išmoka || Šio reglamento III antraštinės dalies 1 skyrius || Atsietoji išmoka
 Išmoka ūkininkams, vykdantiems klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio veiklą || Šio reglamento III antraštinės dalies 2 skyrius || Atsietoji išmoka
 Išmoka ūkininkams, vykdantiems veiklą vietovėse, kuriose esama specifinių gamtinių kliūčių || Šio reglamento III antraštinės dalies 3 skyrius || Atsietoji išmoka
 Išmoka jauniesiems ūkininkams || Šio reglamento III antraštinės dalies 4 skyrius || Atsietoji išmoka
 Savanoriška susietoji parama || Šio reglamento IV antraštinės dalies 1 skyrius ||
 Medvilnė || Šio reglamento IV antraštinės dalies 2 skyrius || Išmoka už plotus
 Išmoka smulkiesiems ūkininkams || Šio reglamento V antraštinė dalis || Atsietoji išmoka
 POSEI || Reglamento (EB) Nr. 247/2006 III antraštinė dalis || Tiesioginės išmokos pagal programose nustatytas priemones
 Egėjo jūros salos || Reglamento (EB) Nr. 1405/2006 III skyrius || Tiesioginės išmokos pagal programose nustatytas priemones
II PRIEDAS
6 straipsnyje nurodytos nacionalinės viršutinės ribos
   ||   ||   ||   ||   ||   || (tūkst. EUR)
 Kalendoriniai metai || 2014 m. || 2015 m. || 2016 m. || 2017 m. || 2018 m. || 2019 m. ir vėlesni metai
 Belgija || 553 521 || 544 065 || 534 632 || 525 205 || 525 205 || 525 205
 Bulgarija || 655 661 || 737 164 || 810 525 || 812 106 || 812 106 || 812 106
 Čekija || 892 698 || 891 875 || 891 059 || 890 229 || 890 229 || 890 229
 Danija || 942 931 || 931 719 || 920 534 || 909 353 || 909 353 || 909 353
 Vokietija || 5 275 876 || 5 236 176 || 5 196 585 || 5 156 970 || 5 156 970 || 5 156 970
 Estija || 108 781 || 117 453 || 126 110 || 134 749 || 134 749 || 134 749
 Airija || 1 240 652 || 1 239 027 || 1 237 413 || 1 235 779 || 1 235 779 || 1 235 779
 Graikija || 2 099 920 || 2 071 481 || 2 043 111 || 2 014 751 || 2 014 751 || 2 014 751
 Ispanija || 4 934 910 || 4 950 726 || 4 966 546 || 4 988 380 || 4 988 380 || 4 988 380
 Prancūzija || 7 732 611 || 7 694 854 || 7 657 219 || 7 619 511 || 7 619 511 || 7 619 511
 Italija || 4 023 865 || 3 963 007 || 3 902 289 || 3 841 609 || 3 841 609 || 3 841 609
 Kipras || 52 273 || 51 611 || 50 950 || 50 290 || 50 290 || 50 290
 Latvija || 163 261 || 181 594 || 199 895 || 218 159 || 218 159 || 218 159
 Lietuva || 396 499 || 417 127 || 437 720 || 458 267 || 458 267 || 458 267
 Liuksemburgas || 34 313 || 34 250 || 34 187 || 34 123 || 34 123 || 34 123
 Vengrija || 1 298 104 || 1 296 907 || 1 295 721 || 1 294 513 || 1 294 513 || 1 294 513
 Malta || 5 316 || 5 183 || 5 050 || 4 917 || 4 917 || 4 917
 Nyderlandai || 806 975 || 792 131 || 777 320 || 762 521 || 762 521 || 762 521
 Austrija || 707 503 || 706 850 || 706 204 || 705 546 || 705 546 || 705 546
 Lenkija || 3 038 969 || 3 066 519 || 3 094 039 || 3 121 451 || 3 121 451 || 3 121 451
 Portugalija || 573 046 || 585 655 || 598 245 || 610 800 || 610 800 || 610 800
 Rumunija || 1 472 005 || 1 692 450 || 1 895 075 || 1 939 357 || 1 939 357 || 1 939 357
 Slovėnija || 141 585 || 140 420 || 139 258 || 138 096 || 138 096 || 138 096
 Slovakija || 386 744 || 391 862 || 396 973 || 402 067 || 402 067 || 402 067
 Suomija || 533 932 || 534 315 || 534 700 || 535 075 || 535 075 || 535 075
 Švedija || 710 853 || 711 798 || 712 747 || 713 681 || 713 681 || 713 681
 Jungtinė Karalystė || 3 624 384 || 3 637 210 || 3 650 038 || 3 662 774 || 3 662 774 || 3 662 774
III PRIEDAS
7 straipsnyje nurodytos grynosios viršutinės ribos
   ||   ||   ||   ||   ||   || (mln. EUR)
   Kalendoriniai metai   || 2014 m.   || 2015 m.   || 2016 m.   || 2017 m.   || 2018 m.   || 2019 m. ir vėlesni metai
 Belgija || 553,5 || 544,1 || 534,6 || 525,2 || 525,2 || 525,2
 Bulgarija || 656,2 || 733,6 || 799,7 || 801,2 || 801,2 || 801,2
 Čekija || 892,5 || 891,7 || 890,9 || 890,0 || 890,0 || 890,0
 Danija || 942,8 || 931,6 || 920,4 || 909,3 || 909,3 || 909,3
 Vokietija || 5 275,3 || 5 235,6 || 5 196,1 || 5 156,5 || 5 156,5 || 5 156,5
 Estija || 108,8 || 117,5 || 126,1 || 134,7 || 134,7 || 134,7
 Airija || 1 240,7 || 1 239,0 || 1 237,4 || 1 235,8 || 1 235,8 || 1 235,8
 Graikija || 2 253,2 || 2 226,5 || 2 199,8 || 2 173,1 || 2 173,1 || 2 173,1
 Ispanija || 4 978,9 || 4 994,4 || 5 010,0 || 5 031,4 || 5 031,4 || 5 031,4
 Prancūzija || 7 732,6 || 7 694,9 || 7 657,2 || 7 619,5 || 7 619,5 || 7 619,5
 Italija || 4 023,6 || 3 962,8 || 3 902,1 || 3 841,4 || 3 841,4 || 3 841,4
 Kipras || 52,3 || 51,6 || 51,0 || 50,3 || 50,3 || 50,3
 Latvija || 163,3 || 181,6 || 199,9 || 218,2 || 218,2 || 218,2
 Lietuva || 396,5 || 417,0 || 437,6 || 458,1 || 458,1 || 458,1
 Liuksemburgas || 34,3 || 34,2 || 34,2 || 34,1 || 34,1 || 34,1
 Vengrija || 1 289,2 || 1 288,0 || 1 286,8 || 1 285,7 || 1 285,7 || 1 285,7
 Malta || 5,3 || 5,2 || 5,0 || 4,9 || 4,9 || 4,9
 Nyderlandai || 807,0 || 792,1 || 777,3 || 762,5 || 762,5 || 762,5
 Austrija || 707,5 || 706,9 || 706,2 || 705,5 || 705,5 || 705,5
 Lenkija || 3 038,9 || 3 066,4 || 3 093,9 || 3 121,4 || 3 121,4 || 3 121,4
 Portugalija || 573,2 || 585,8 || 598,4 || 611,0 || 611,0 || 611,0
 Rumunija || 1 468,0 || 1 684,0 || 1 880,9 || 1 924,0 || 1 924,0 || 1 924,0
 Slovėnija || 141,6 || 140,4 || 139,3 || 138,1 || 138,1 || 138,1
 Slovakija || 384,4 || 389,5 || 394,5 || 399,4 || 399,4 || 399,4
 Suomija || 533,9 || 534,3 || 534,7 || 535,1 || 535,1 || 535,1
 Švedija || 710,9 || 711,8 || 712,7 || 713,7 || 713,7 || 713,7
 Jungtinė Karalystė || 3 534,9 || 3 547,1 || 3 559,2 || 3 571,3 || 3 571,3 || 3 571,3
IV PRIEDAS
Pagal 10 straipsnio 1
dalį taikytini koeficientai
 Valstybė narė || Ribinės vertės, išreikštos eurais, ribos (10 straipsnio 1 dalies a punktas) || Ribinės vertės, išreikštos hektarais, ribos (10 straipsnio 1 dalies b punktas)
 Belgija || 400 ||                                 2
 Bulgarija || 200 ||                                 0,5
 Čekija || 200 ||                                 5
 Danija || 300 ||                                 5
 Vokietija || 300 ||                                 4
 Estija || 100 ||                                 3
 Airija || 200 ||                                 3
 Graikija || 400 ||                                 0,4
 Ispanija || 300 ||                                 2
 Prancūzija || 300 ||                                 4
 Italija || 400 ||                                 0,5
 Kipras || 300 ||                                 0,3
 Latvija || 100 ||                                 1
 Lietuva || 100 ||                                 1
 Liuksemburgas || 300 ||                                 4
 Vengrija || 200 ||                                 0,3
 Malta || 500 ||                                 0,1
 Nyderlandai || 500 ||                                 2
 Austrija || 200 ||                                 2
 Lenkija || 200 ||                                 0,5
 Portugalija || 200 ||                                 0,3
 Rumunija || 200 ||                                 0,3
 Slovėnija || 300 ||                                 0,3
 Slovakija || 200 ||                                 2
 Suomija || 200 ||                                 3
 Švedija || 200 ||                                 4
 Jungtinė Karalystė || 200 ||                                 5
V PRIEDAS
Bulgarijai ir Rumunijai
taikomos finansinės nuostatos, nurodytos 16 ir 17 straipsniuose
A.        Sumos,
kuriomis remiantis būtų apskaičiuojamos 16 straipsnyje nurodytos išmokoms
taikomos nacionalinės viršutinės ribos:
(tūkst.
EUR)
   || 2014 m. || 2015 m.
 Bulgarija || 805 847 || 808 188
 Rumunija || 1 802 977 || 1 849 068
B.         Bendra 17
straipsnio 2 dalyje nurodytų nacionalinių tiesioginių išmokų, kuriomis
papildoma pagal bazinės išmokos schemą skiriama išmoka, suma:
(tūkst.
EUR)
   || 2014 m. || 2015 m.
 Bulgarija || 150 186 || 71 024
 Rumunija || 330 971 || 156 618
C.        Bendra 17
straipsnio 3 dalyje nurodytų nacionalinių tiesioginių išmokų, kuriomis
papildoma specialioji išmoka už medvilnę, suma:
(EUR)
   || 2014 m. || 2015 m.
 Bulgarija || 556 523 || 295 687
VI PRIEDAS
Vidutinis žemės ūkio
valdos dydis, taikytinas pagal 36 straipsnio 5 dalį
 Valstybė narė || Vidutinis žemės ūkio valdos dydis (hektarais)
 Belgija || 29
 Bulgarija || 6
 Čekija || 89
 Danija || 60
 Vokietija || 46
 Estija || 39
 Airija || 32
 Graikija || 5
 Ispanija || 24
 Prancūzija || 52
 Italija || 8
 Kipras || 4
 Latvija || 16
 Lietuva || 12
 Liuksemburgas || 57
 Vengrija || 7
 Malta || 1
 Nyderlandai || 25
 Austrija || 19
 Lenkija || 6
 Portugalija || 13
 Rumunija || 3
 Slovėnija || 6
 Slovakija || 28
 Suomija || 34
 Švedija || 43
 Jungtinė Karalystė || 54
VII PRIEDAS
ATITIKMENŲ LENTELĖ
 Reglamentas (EB) Nr. 73/2009 || Šis reglamentas || Reglamentas (ES) Nr. [...] [HZR]
 1 straipsnis || 1 straipsnis || –
 – || 2 straipsnis || –
 2 straipsnis || 4 straipsnis || –
 – || 5 straipsnio 2 dalis || –
 3 straipsnis || 5 straipsnis || –
 4 straipsnio 1 dalis || – || 91 straipsnis
 4 straipsnio 2 dalis || – || 95 straipsnis
 5 straipsnis || – || 93 straipsnis
 6 straipsnio 1 dalis || – || 94 straipsnis
 6 straipsnio 2 dalis || – || –
 7 straipsnis || – || –
 8 straipsnio 1 ir 2 dalys || 7 straipsnio 1 ir 3 dalys || –
 – || 7 straipsnio 2 dalis || –
 9 straipsnis || – || –
 10 straipsnis || – || –
 11 straipsnio 1 ir 2 dalys || – || 25 straipsnio 1 ir 2 dalys
 – || 8 straipsnis || –
 12 straipsnio 1 ir 2 dalys || – || 12 straipsnis
 12 straipsnio 3 dalis || – || 14 straipsnis
 12 straipsnio 4 dalis || – || –
 13 straipsnis || – || 13 straipsnio 2 dalis
 14 straipsnis || – || 68 straipsnis
 15 straipsnis || – || 69 straipsnis
 16 straipsnis || – || 70 straipsnis
 17 straipsnis || – || 71 straipsnis
 18 straipsnis || – || 72 straipsnis
 19 straipsnis || – || 73 straipsnis
 20 straipsnis || – || 75 straipsnis
 21 straipsnis || – || 75 straipsnio 4 dalis
 22 straipsnis || – || 96 straipsnis
 23 straipsnis || – || 97 straipsnis
 24 straipsnis || – || 99 straipsnis
 25 straipsnis || – || 100 straipsnis
 26 straipsnis || – || 63 straipsnis
 27 straipsnio 1 dalis || – || 102 straipsnio 3 dalis
 27 straipsnio 2 dalis || – || 49 straipsnis
 27 straipsnio 3 dalis || – || 69 straipsnio 3 dalis
 – || 9 straipsnis || –
 28 straipsnio 1 ir 2 dalys || 10 straipsnio 1, 3 ir 4 dalys || –
 – || 10 straipsnio 2 dalis || –
 28 straipsnio 3 dalis || 23 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktis || –
 – || 23 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktis, c ir d punktai || –
 – || 11 straipsnis || –
 29 straipsnis || – || 76 straipsnis
 30 straipsnis || – || 62 straipsnis
 31 straipsnis || – || 2 straipsnio 2 dalis
 32 straipsnis || 15 straipsnis || –
 33 straipsnio 1 dalis || 18 straipsnio 1 dalis || –
 – || 18 straipsnio 2 dalis || –
 34 straipsnio 1 ir 2 dalys || 25 straipsnio 1 ir 2 dalys || –
 35 straipsnis || 26 straipsnis || –
 36 straipsnis || – || –
 37 straipsnis || 12 straipsnis || –
 – || 14 straipsnis || –
 38 straipsnis || – || –
 39 straipsnio 1 dalis || 25 straipsnio 3 dalis || –
 40 straipsnio 1 dalis || 6 straipsnio 1 dalis || –
 40 straipsnio 2 dalis || 19 straipsnio 3 dalis || –
 41 straipsnio 1 dalis || 23 straipsnio 1 dalis || –
 41 straipsnio 2 dalis || 23 straipsnio 3 ir 4 dalys || –
 41 straipsnio 3 dalis || 23 straipsnio 5 dalies a punktas || –
 41 straipsnio 5 dalis || 23 straipsnio 5 dalies b punktas || –
 – || 23 straipsnio 2, 6 ir 7 dalys || –
 41 straipsnio 6 dalis || 22 straipsnio 4 dalis || –
 42 straipsnis || 24 straipsnio 1 dalies b punktas || –
 43 straipsnio 1 ir 2 dalys || 25 straipsnio 1 ir 2 dalys || –
 43 straipsnio 3 dalis || – || –
 44 straipsnis || – || –
 45 straipsnis || – || –
 – || – || –
 – || 19 straipsnio 1 ir 2 dalys || –
 46 straipsnio 1–4 dalys || 20 straipsnio 1–4 dalys || –
 46 straipsnio 5 dalis || – || –
 – || 21 straipsnis ||
 47 straipsnio 1 dalis || – || –
 47 straipsnio 2 dalis || 22 straipsnio 1 dalis, taikymas regionų lygmeniu || –
 – || 22 straipsnio 1 dalis, taikymas nacionaliniu lygmeniu || –
 – || 22 straipsnio 2, 3, 5, 6 ir 7 dalys || –
 48 straipsnis || – || –
 49 straipsnis || – || –
 50 straipsnis || – || –
 51 straipsnis || – || –
 52 straipsnis || – || –
 53 straipsnis || – || –
 54 straipsnis || – || –
 55 straipsnis || – || –
 56 straipsnis || – || –
 57 straipsnis || – || –
 58 straipsnis || – || –
 59 straipsnis || – || –
 60 straipsnis || – || –
 61 straipsnis || – || –
 62 straipsnis || – || –
 63 straipsnis || – || –
 64 straipsnis || – || –
 65 straipsnis || – || –
 66 straipsnis || – || –
 67 straipsnis || – || –
 68 straipsnis || – || –
 69 straipsnis || – || –
 70 straipsnis || – || –
 71 straipsnis || – || –
 72 straipsnis || – || –
 73 straipsnis || – || –
 74 straipsnis || – || –
 75 straipsnis || – || –
 76 straipsnis || – || –
 77 straipsnis || – || –
 78 straipsnis || – || –
 79 straipsnis || – || –
 80 straipsnis || – || –
 81 straipsnis || – || –
 82 straipsnis || – || –
 83 straipsnis || – || –
 84 straipsnis || – || –
 85 straipsnis || – || –
 86 straipsnis || – || –
 87 straipsnis || – || –
 88 straipsnis || 42 straipsnis || –
 89 straipsnis || 43 straipsnis || –
 90 straipsnis || 44 straipsnis || –
 91 straipsnis || 45 straipsnis || –
 92 straipsnis || 46 straipsnis || –
 93 straipsnis || – || –
 94 straipsnis || – || –
 95 straipsnis || – || –
 96 straipsnis || – || –
 97 straipsnis || – || –
 98 straipsnis || – || –
 99 straipsnis || – || –
 100 straipsnis || – || –
 101 straipsnis || – || –
 102 straipsnis || – || –
 103 straipsnis || – || –
 104 straipsnis || – || –
 105 straipsnis || – || –
 106 straipsnis || – || –
 107 straipsnis || – || –
 108 straipsnis || – || –
 109 straipsnis || – || –
 110 straipsnis || – || –
 111 straipsnis || – || –
 112 straipsnis || – || –
 113 straipsnis || – || –
 114 straipsnis || – || –
 115 straipsnis || – || –
 116 straipsnis || – || –
 117 straipsnis || – || –
 118 straipsnis || – || –
 119 straipsnis || – || –
 120 straipsnis || – || –
 121 straipsnis || 16 straipsnis || –
 122 straipsnis || – || –
 123 straipsnis || – || –
 124 straipsnis || – || –
 124 straipsnio 6 dalis || – || 98 straipsnis
 125 straipsnis || – || –
 126 straipsnis || – || –
 127 straipsnis || – || –
 128 straipsnis || – || –
 129 straipsnis || – || –
 130 straipsnis || – || –
 131 straipsnis || – || –
 132 straipsnis || 17 straipsnis || –
 133 straipsnis || – || –
 – || 28 straipsnis || –
 – || 29 straipsnis || –
 – || 20 straipsnis || –
 – || 31 straipsnis || –
 – || 32 straipsnis || –
 – || 33 straipsnis || –
 – || 34 straipsnis || –
 – || 35 straipsnis || –
 – || 36 straipsnis || –
 – || 37 straipsnis || –
 – || 47 straipsnis || –
 – || 48 straipsnis || –
 – || 49 straipsnis || –
 – || 50 straipsnis || –
 – || 51 straipsnis || –
 134 straipsnis || – || –
 135 straipsnis || – || –
 136 straipsnis || – || –
 – || 52 straipsnis || –
 137 straipsnis || – || –
 138 straipsnis || 3 straipsnis || –
 139 straipsnis || 13 straipsnis || –
 140 straipsnis || 53 straipsnis || –
 141 straipsnis || 56 straipsnis || –
 142 straipsnis || 55 straipsnis || –
 142 straipsnio r punktas || 54 straipsnis || –
 143 straipsnis || – || –
 144 straipsnis || – || –
 145 straipsnis || – || –
 146 straipsnis || 55 straipsnis || –
 146a straipsnis || – || –
 147 straipsnis || 56 straipsnis || –
 148 straipsnis || – || –
 149 straipsnis || 57 straipsnis || –
FINANSINĖ TEISĖS AKTO
PASIŪLYMO PAŽYMA

1.
PASIŪLYMO (INICIATYVOS) STRUKTŪRA
1.1.
Pasiūlymo (iniciatyvos) pavadinimas

-        Europos
Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatomos pagal bendros žemės ūkio
politikos paramos schemas ūkininkams skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės, pasiūlymas;
-        Europos
Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatomas bendras žemės ūkio produktų
rinkų organizavimas, (Vieno BRO reglamento) pasiūlymas;
-        Europos
Parlamento ir Tarybos reglamento dėl paramos kaimo plėtrai, teikiamos Europos
žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis, pasiūlymas;
-        Europos
Parlamento ir Tarybos reglamento dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo,
valdymo ir stebėsenos pasiūlymas;
-        Europos
Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo iš dalies keičiamos Tarybos reglamento
(EB) Nr. 73/2009 nuostatos dėl tiesioginių išmokų ūkininkams 2013 m.,
pasiūlymas;
-        Tarybos
reglamento, kuriuo nustatomos su bendru žemės ūkio produktų rinkų organizavimu
susijusios tam tikros pagalbos ir grąžinamųjų išmokų nustatymo priemonės, pasiūlymas;
-        Europos
Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo iš dalies keičiamos Tarybos reglamento
(EB) Nr. 1234/2007 nuostatos, susijusios su bendrosios išmokos schema ir parama
vynmedžių augintojams, pasiūlymas.

1.2.
Atitinkama (-os) politikos sritis (-ys) VGV / VGB
sistemoje[28]

Politikos
sritis – 2 išlaidų kategorijos 05 antraštinė dalis

1.3.
Pasiūlymo (iniciatyvos) pobūdis (BŽŪP teisės aktų
sistema po 2013 m.)

x Pasiūlymas
(iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja priemone
¨ Pasiūlymas
(iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja priemone, kuri bus priimta įgyvendinus
bandomąjį projektą ir (arba) atlikus parengiamuosius veiksmus[29]
x Pasiūlymas
(iniciatyva) susijęs (-usi) su esamos priemonės galiojimo pratęsimu
x Pasiūlymas
(iniciatyva) susijęs (-usi) su priemone, perorientuota į naują
priemonę

1.4.
Tikslai
1.4.1.
Komisijos daugiametis (-čiai) strateginis (-iai)
tikslas (-ai), kurio (-ių) siekiama šiuo pasiūlymu (šia iniciatyva)

Skatinant
veiksmingą išteklių naudojimą, siekiant strategijoje „Europa 2020“ užsibrėžto
pažangaus, tvaraus ir integracinio ES žemės ūkio ir kaimo vietovių augimo, BŽŪP
tikslai:
-
gyvybinga maisto produktų gamyba;
-
tausus gamtos išteklių ir klimato politikos valdymas;
-
darnus teritorinis vystymasis.

1.4.2.
Konkretus (-ūs) tikslas (-ai) ir atitinkama VGV /
VGB veikla

Konkretūs 05 politikos srities tikslai:
1 konkretus tikslas –
teikti
aplinkos viešąsias gėrybes
2 konkretus tikslas –
kompensuoti
gamybos sunkumus regionuose, kuriuose esama specifinių gamtinių kliūčių
3 konkretus tikslas –
vykdyti
veiksmus klimato kaitai sušvelninti ir prie jos prisitaikyti
4 konkretus tikslas –
tvarkyti
(BŽŪP) ES biudžetą, laikantis aukšto lygio finansų valdymo standartų
Konkretus VGB 05 02 tikslas – intervencijos žemės ūkio rinkose:
5 konkretus tikslas –
didinti
žemės ūkio sektoriaus konkurencingumą ir jo dalies maisto grandinėje vertę
Konkretus VGB 05 03 tikslas – tiesioginė pagalba
6 konkretus tikslas –
remti
ūkių pajamas ir apriboti jų kintamumą
Konkretūs VGB 05 04 tikslai – kaimo plėtra:
7 konkretus tikslas –
skatinti
ekologišką augimą diegiant inovacijas
8 konkretus tikslas –
remti
užimtumą kaimo vietovėse ir išlaikyti kaimo vietovių socialinę struktūrą
9 konkretus tikslas –
gerinti
kaimo ekonomiką ir skatinti įvairinimą
10 konkretus tikslas –
atsižvelgti
į ūkininkavimo sistemų struktūrinę įvairovę

1.4.3.
Numatomas (-i) rezultatas (-ai) ir poveikis

Šiame
etape neįmanoma nustatyti kiekybinių poveikio rodiklių tikslų. Nors vykdoma
politika galima pakreipti vystymąsi kuria nors linkme, pagal šiuos rodiklius
vertinami svarbiausi ekonominiai, aplinkos ir socialiniai rezultatai galiausiai
priklausys ir nuo įvairių išorinių veiksnių poveikio, o šie veiksniai,
remiantis pastarųjų metų patirtimi, įgyja vis daugiau svarbos ir yra
neprognozuojami. Toliau vykdoma analizė bus parengta laikotarpiui po
2013 m.
Tiesioginių
išmokų atžvilgiu valstybės narės turės galimybę priimti kai kuriuos sprendimus
dėl tam tikrų tiesioginių išmokų schemų elementų.
Kaimo
plėtros srityje šie planuojami rezultatai ir poveikis priklausys nuo valstybių
narių kaimo plėtros programų, pateiktų Komisijai. Valstybės narės bus
paprašytos savo programose nustatyti tikslus.

1.4.4.
Rezultatų ir poveikio rodikliai

Pasiūlymuose
numatoma sukurti bendrą stebėjimo ir vertinimo sistemą bendros žemės ūkio
politikos rezultatams vertinti. Į ją įtraukiamos visos priemonės, susijusios su
BŽŪP priemonių, visų pirma tiesioginių išmokų, rinkos priemonių, kaimo plėtros
priemonių ir kompleksinės paramos susiejimo, stebėjimu ir vertinimu.
Šių
BŽŪP priemonių poveikis vertinamas pagal šiuos tikslus:
a)       perspektyvią maisto gamybą, daugiausia
dėmesio skiriant žemės ūkio pajamoms, žemės ūkio produktyvumui ir kainų
stabilumui;
b)       tvarų gamtos išteklių valdymą ir klimato
kaitos prevenciją, daugiausia dėmesio skiriant šiltnamio efektą sukeliančių
išmetamųjų dujų kiekio mažinimui, biologinei įvairovei, dirvožemiui ir
vandeniui;
c)       darnų teritorinį vystymąsi, daugiausia
dėmesio skiriant kaimo užimtumo didinimui, augimo skatinimui ir skurdo
mažinimui kaimo vietovėse.
Komisija
įgyvendinimo aktais apibrėžia specifinius tikslų ir sričių rodiklius.
Be
to, kaimo plėtrai siūloma sustiprinta bendra stebėjimo ir vertinimo sistema.
Šia sistema siekiama a) parodyti kaimo plėtros politikos pažangą ir laimėjimus,
įvertinti kaimo plėtros politikos intervencijos poveikį, veiksmingumą, našumą
ir aktualumą, b)          padėti tiksliau nukreipti paramą kaimo plėtrai, c)
remti bendrą mokymosi procesą, susijusį su stebėjimu ir vertinimu. Komisija
įgyvendinimo aktu nustatys bendrų rodiklių, susietų su politikos prioritetais,
sąrašą.

1.5.
Pasiūlymo (iniciatyvos) pagrindas
1.5.1.
Trumpalaikiai arba ilgalaikiai poreikiai

Siekiant
įgyvendinti daugiamečius strateginius BŽŪP tikslus, kuriais kaimo vietovėse
tiesiogiai įgyvendinama strategija „Europa 2020“, ir įvykdyti atitinkamus
Sutarties reikalavimus, pasiūlymais siekta nustatyti bendros žemės ūkio
politikos po 2013 m. teisės aktų sistemą.

1.5.2.
Papildoma ES dalyvavimo nauda

Būsima
BŽŪP – tai ne vien mažos, nors ir esminės, ES ekonomikos dalies poreikius
tenkinanti politika, bet ir strateginės svarbos aprūpinimo maistu, aplinkos ir
teritorinės pusiausvyros politika. Taigi vykdant BŽŪP – šią išties bendrą ES
politiką – veiksmingiausiai panaudojami riboti biudžeto ištekliai tvariam žemės
ūkiui palaikyti visoje ES, sprendžiant svarbias tarpvalstybines problemas, kaip
kad klimato kaita, ir stiprinant valstybių narių solidarumą.
Kaip
nurodoma Komisijos komunikate „Strategijos „Europa 2020“ biudžetas“[30], BŽŪP
yra tikroji Europos politika. Valstybės narės nevykdo 27 nacionalinių žemės
ūkio politikų ir nevaldo 27 biudžetų, bet sutelkusios išteklius vykdo vieną
Europos lygmens politiką ir valdo vieną Europos biudžetą. Natūralu, kad BŽŪP
sudaro didelę ES biudžeto dalį. Vis dėlto vykdyti bendrą politiką yra
veiksmingiau ir ekonomiškiau nei vykdyti nekoordinuotą nacionalinę politiką.

1.5.3.
Panašios patirties išvados

Remiantis
dabartinės politikos sistemos vertinimu, išsamiomis konsultacijomis su
suinteresuotaisiais asmenimis ir būsimų uždavinių bei poreikių analize,
atliktas nuodugnus poveikio vertinimas. Daugiau informacijos galima rasti
teisės aktų pasiūlymuose pateikiamuose poveikio vertinime ir aiškinamajame
memorandume.

1.5.4.
Suderinamumas ir galima sąveika su kitomis
atitinkamomis priemonėmis

Teisės
aktų pasiūlymai, apžvelgiami šioje finansinėje pažymoje, turėtų būti vertinami
platesniame kontekste, t. y. atsižvelgiant į suvestinio pagrindų
reglamento pasiūlymą, kuriame nustatytos bendros strateginės programos fondų
(EŽŪFKP, ERPF, ESF, Sanglaudos fondo ir EJRŽF) bendrosios nuostatos. Šiuo
pagrindų reglamentu bus iš esmės padedama mažinti administracinę naštą, leisti
ES lėšas veiksmingai ir supaprastinti politikos įgyvendinimą. Juo taip pat
grindžiamos bendroje strateginėje programoje nustatytos naujos koncepcijos,
taikomos visiems šiems fondams ir būsimoms partnerystės sutartims, kuriomis šie
fondai bus irgi reguliuojami.
Sukurtoje
bendroje strateginėje programoje strategijos „Europa 2020“ tikslai ir
prioritetai paverčiami EŽŪFKP, taip pat ERPF, ESF, Sanglaudos fondo ir EJRŽF
prioritetais, užtikrinsiančiais integruotą lėšų naudojimą bendriems tikslams
įgyvendinti.
Bendroje
strateginėje programoje taip pat bus nustatyti koordinavimo su kitomis Sąjungos
politikos sritimis ir priemonėmis mechanizmai.
Be
to, derinant ir vienodinant pirmo (EŽŪGF) ir antro (EŽŪFKP) BŽŪP ramsčio
valdymo ir kontrolės taisykles, bus pasiektas reikšmingas BŽŪP sinergijos ir
supaprastinimo poveikis. Stiprų EŽŪGF ir EŽŪFKP ryšį reikia išlaikyti, o
valstybėse narėse jau veikiančias struktūras toliau stiprinti.

1.6.
Trukmė ir finansinis poveikis

x Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė ribota (taikoma
tiesioginių išmokų schemos reglamento,  kaimo plėtros ir pereinamojo
laikotarpio reglamentų projektams)
–
x   Pasiūlymas (iniciatyva) galioja nuo
2014 01 01 iki 2020 12 31
–
x   Finansinis poveikis tolesniu daugiametės
finansinės programos laikotarpiu. Kaimo plėtros atžvilgiu – poveikis išmokoms
iki 2023 m.
x Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė neribota
(taikoma vieno BRO reglamento ir horizontaliojo reglamento projektams)
–
Įgyvendinimas nuo 2014 m.

1.7.
Numatytas (-i) valdymo būdas (-ai)[31]

x Komisijos vykdomas tiesioginis centralizuotas
valdymas
¨ Netiesioginis centralizuotas valdymas, vykdymo užduotis perduodant:
–
¨  vykdomosioms įstaigoms
–
¨  Bendrijų įsteigtoms įstaigoms[32]
–
¨  nacionalinėms viešojo sektoriaus arba viešąsias paslaugas
teikiančioms įstaigoms
–
¨  asmenims, atsakingiems už konkrečių veiksmų vykdymą pagal Europos
Sąjungos sutarties V antraštinę dalį ir nurodytiems atitinkamame pagrindiniame
teisės akte, apibrėžtame Finansinio reglamento 49 straipsnyje
x Pasidalijamasis valdymas kartu su
valstybėmis narėmis
¨ Decentralizuotas valdymas kartu su trečiosiomis šalimis
¨ Jungtinis valdymas
kartu su tarptautinėmis organizacijomis (nurodyti)
Pastabos
Be didelių
pokyčių lyginant su dabartine padėtimi, t. y. valstybės narės
pasidalijamuoju būdu valdys dalį išlaidų, susijusių su teisės aktų pasiūlymais
dėl BŽŪP reformos. Vis dėlto labai nedidelei daliai išlaidų toliau bus taikomas
Komisijos vykdomas tiesioginis centralizuotas valdymas.

2.
VALDYMO PRIEMONĖS
2.1.
Priežiūros ir atskaitomybės taisyklės

Kas
4 metus Komisija teiks BŽŪP stebėjimo ir vertinimo ataskaitą Europos
Parlamentui ir Tarybai; pirmoji ataskaita pateikiama vėliausiai 2017 m.
pabaigoje.
Šią
ataskaitą papildo pagal konkrečias visoms BŽŪP sritims taikomas nuostatas
vykdomi išsamūs ataskaitų teikimo ir pranešimų reikalavimai, kurie bus
apibrėžti įgyvendinimo taisyklėse.
Kaimo
plėtros srityje numatytos programos lygmens stebėjimo taisyklės, kurios bus
suvienodintos su kitų fondų taisyklėmis ir susietos su ex ante, pažangos
ir ex post vertinimais.

2.2.
Valdymo ir kontrolės sistema
2.2.1.
Nustatyta rizika

Esama
daugiau nei septynių milijonų BŽŪP gavėjų, gaunančių paramą pagal pačias
įvairiausias pagalbos schemas, kurių atrankai taikomi išsamūs ir kartais
sudėtingi atitikties kriterijai.
Ryškėja
tendencija bendros žemės ūkio politikos srityje mažinti klaidų dažnį. Taigi
dabartinis šiek tiek didesnis nei 2 proc. klaidų dažnis leidžia teigiamai
vertinti ankstesnių metų vertinimus. Ketinama toliau siekti mažinti klaidų
dažnį, kad jis nesiektų 2 proc.

2.2.2.
Numatomas (-i) kontrolės metodas (-ai)

Teisės
aktų paketu, visų pirma reglamento dėl bendros žemės ūkio politikos
finansavimo, valdymo ir stebėjimo pasiūlymu, numatoma išlaikyti ir stiprinti
dabartinę sistemą, nustatytą Reglamentu (EB) Nr. 1290/2005. Šiuose teisės
aktuose numatoma privaloma valstybių narių lygmens administracinė struktūra,
kurios pagrindą sudaro akredituotos mokėjimo agentūros, atsakingos už galutinių
paramos gavėjų kontroliavimą pagal 2.3 skirsnyje nustatytus principus. Kasmet
kiekvienos mokėjimo agentūros vadovas privalo pateikti patikinimo pareiškimą,
kuriuo užtikrinamas mokėjimo agentūros ataskaitų išsamumas, tikslumas ir
teisingumas, tinkamas jos vidaus kontrolės sistemų veikimas, pagrindinių jos
sandorių teisėtumas ir tvarkingumas. Nepriklausoma audito institucija turi
pateikti šių trijų sričių vertinimo išvadas.
Komisija
ir toliau tikrins žemės ūkio išlaidas, taikydama rizikos vertinimo metodiką ir
siekdama sutelkti didžiausią auditorių dėmesį į didžiausios rizikos sritis. Kai
šiais auditais nustatoma, kad išlaidos patirtos, pažeidus Sąjungos taisykles,
Komisija pagal atitikties patikrinimo sistemą nefinansuos susijusių sumų
Sąjungos lėšomis.
Išsami
kontrolės sąnaudų analizė pateikiama poveikio vertinimo, įtraukto į teisės aktų
pasiūlymus, 8 priede.

2.3.
Sukčiavimo ir pažeidimų prevencijos priemonės

Teisės
aktų paketu, visų pirma reglamento dėl bendros žemės ūkio politikos
finansavimo, valdymo ir stebėjimo pasiūlymu, numatoma išlaikyti ir stiprinti
dabartinę išsamią kontrolės ir baudų, skiriamų mokėjimo agentūrų, sistemą,
pritaikant bendrąsias pagrindines savybes ir specifines taisykles kiekvienos
pagalbos programos ypatybėms. Apskritai sistemoje numatyta atlikti nuodugnų
100 proc. paramos paraiškų administracinį patikrinimą, prireikus kryžminę
patikrą su kitomis duomenų bazėmis, išankstinių mokėjimų patikrinimus vietoje,
tikrinant mažiausią sandorių skaičių, priklausomai nuo konkrečiai programai
priskiriamo rizikos laipsnio. Jei vykdant šiuos patikrinimus vietoje
išaiškinama daug pažeidimų, turi būti vykdomas papildomas patikrinimas. Šiame
kontekste pati svarbiausia – Integruota administravimo ir kontrolės sistema
(IACS), kuri per 2010 finansinius metus patikrinto apie 80 proc. visų
išlaidų pagal EŽŪGF ir EŽŪFKP. Komisijai bus suteikti įgaliojimai sumažinti patikrinimų
vietoje skaičių valstybėse narėse, kuriose veikia tinkamos kontrolės sistemos
ir randama mažai klaidų.
Be
to, teisės aktų paketu numatoma, kad valstybės narės vykdys pažeidimų ir
sukčiavimo prevenciją, juos aiškinsis ir taisys, taikys veiksmingas,
atgrasančias ir proporcingas sankcijas, kaip nustatyta Sąjungos teisės aktuose
ir nacionaliniuose įstatymuose, ir išieškos visas neteisėtai išmokėtas sumas su
palūkanomis. Jame nustatytas automatinis neteisėtai išmokėtų sumų neišieškojimo
patvirtinimo mechanizmas, pagal kurį atvejais, kai išieškojimas neatliekamas
per ketverius metus nuo išieškojimo prašymo arba per aštuonerius metus teismo
proceso atveju, neišieškotas sumas apmoka atitinkama valstybė narė. Šis
mechanizmas taps stipria paskata valstybėms narėms kuo greičiau išieškoti
neteisėtai išmokėtas sumas.

3.
NUMATOMAS PASIŪLYMO (INICIATYVOS) FINANSINIS POVEIKIS

Šioje finansinėje pažymoje nurodomos sumos,
išreikštos dabartinėmis kainomis ir įsipareigojimais.
Be toliau pateikiamose lentelėse nurodytų pokyčių,
teisės aktų pasiūlymuose nustatoma ir daugiau pakeitimų, neturinčių finansinio
poveikio.
Nė vieneriems metams 2014–2020 m. laikotarpiu
nedaroma išimtis finansinės drausmės taikymo atžvilgiu. Tačiau tą lemia ne
patys reformos pasiūlymai, o kiti veiksniai, pavyzdžiui, tiesioginės pagalbos
vykdymas arba žemės ūkio rinkų vystymasis ateityje.
Tiesioginės pagalbos srityje padidintos
2014 m. (2013 kalendorinių metų) grynosios viršutinės ribos,
nurodytos pasiūlyme dėl pereinamojo laikotarpio, viršija sumas, skirtas
tiesioginei pagalbai ir pateiktas tolesnėse lentelėse. Šiuo ribų padidinimu
siekta užtikrinti dabartinių teisės aktų vykdymo tęstinumą, jei visi kiti
elementai liktų nepakitę, nedarant poveikio galimybei prireikus taikyti
finansinės drausmės mechanizmą.
Reformos pasiūlymuose nustatytos nuostatos,
kuriomis valstybėms narėms suteikiamas tam tikras lankstumas skirstant
tiesioginę pagalbą kaimo plėtrai. Jei valstybės narės nutars pasinaudoti šiuo
lankstumu, tai turės finansinių pasekmių nustatytoms lėšų sumoms, kurių šiuo
metu įvertinti neįmanoma.
Šioje finansinėje pažymoje neatsižvelgta į galimą
rezervo krizėms įveikti panaudojimą. Reikėtų pabrėžti, kad sumos, į kurias
atsižvelgta nustatant su rinka susijusias išlaidas, yra apskaičiuotos,
neatsižvelgiant į valstybės intervencinį supirkimą ir kitas su krizės sąlygomis
susijusias priemones bet kuriame sektoriuje.

3.1.
Atitinkama (-os) daugiametės finansinės programos
išlaidų kategorija (-os) ir biudžeto išlaidų eilutė (-ės)

1 lentelė. BŽŪP sumos, įskaitant
papildomas DFP pasiūlymuose ir BŽŪP reformos pasiūlymuose numatytas sumas
Mln. EUR (dabartinėmis kainomis)
 Biudžetiniai metai || 2013 || 2013 m. (patikslinta) (1) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO 2014–2020 m.
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Įtraukta į DFP ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 2 išlaidų kategorija ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Tiesioginė pagalba ir su rinka susijusios išlaidos (2) (3) (4) || 44 939 || 45 304 || 44 830 || 45 054 || 45 299 || 45 519 || 45 508 || 45 497 || 45 485 || 317 193
 Numatomos asignuotos įplaukos || 672 || 672 || 672 || 672 || 672 || 672 || 672 || 672 || 672 || 4 704
 P1. Tiesioginė pagalba ir su rinka susijusios išlaidos (įskaitant asignuotas įplaukas) || 45 611 || 45 976 || 45 502 || 45 726 || 45 971 || 46 191 || 46 180 || 46 169 || 46 157 || 321 897
 P2. Kaimo plėtra (4) || 14 817 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 101 157
 Iš viso || 60 428 || 60 428 || 59 953 || 60 177 || 60 423 || 60 642 || 60 631 || 60 620 || 60 608 || 423 054
    1 išlaidų kategorija ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Bendrijos paramos sistemos. Moksliniai tyrimai ir inovacijos žemės ūkio srityje || Netaikoma || Netaikoma || 682 || 696 || 710 || 724 || 738 || 753 || 768 || 5 072
 Labiausiai nepasiturintys asmenys || Netaikoma || Netaikoma || 379 || 387 || 394 || 402 || 410 || 418 || 427 || 2 818
 Iš viso || Netaikoma || Netaikoma || 1 061 || 1 082 || 1 104 || 1 126 || 1 149 || 1 172 || 1 195 || 7 889
    3 išlaidų kategorija ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maisto sauga || Netaikoma || Netaikoma || 350 || 350 || 350 || 350 || 350 || 350 || 350 || 2 450
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Neįtraukta į DFP ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
    Žemės ūkio sektoriaus krizių rezervas || Netaikoma || Netaikoma || 531 || 541 || 552 || 563 || 574 || 586 || 598 || 3 945
    Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Iš kurio didžiausia žemės ūkiui skiriama suma: (5) || Netaikoma || Netaikoma || 379 || 387 || 394 || 402 || 410 || 418 || 427 || 2 818
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO: Komisijos pasiūlymai (DFP + neįtraukta į DFP) + asignuotos įplaukos || 60 428 || 60 428 || 62 274 || 62 537 || 62  823 || 63 084 || 63 114 || 63 146 || 63 177 || 440 156
 IŠ VISO: DFP pasiūlymai (t. y. išskyrus rezervą ir Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondą) + asignuotos įplaukos || 60 428 || 60 428 || 61 364 || 61 609 || 61 877 || 62 119 || 62 130 || 62 141 || 62 153 || 433 393
Pastabos.
(1)           Atsižvelgiant į jau suderintus teisės
aktų pakeitimus, t. y. savanorišką moduliavimą Jungtinėje Karalystėje ir
136 straipsnį, pasibaigus 2013 m. bus nebetaikomos „nepanaudotos lėšos“.
(2)           Sumos susijusios su
pirmajam ramsčiui siūlomomis metinėmis viršutinėmis ribomis. Tačiau taip pat
reikėtų pažymėti, kad neigiamas išlaidas iš sąskaitų patvirtinimo eilutės (šiuo
metu įrašytos į biudžeto punktą 05 07 01 06) siūloma perkelti į asignuotų
įplaukų eilutę (įrašytą į biudžeto punktą 67 03). Daugiau informacijos galima
rasti tolesniame puslapyje pateiktoje numatomų įplaukų lentelėje.
(3)           2013 m. duomenys apima
veterinarijos ir fitosanitarijos priemonėms, taip pat žuvininkystės sektoriuje
taikomoms rinkos priemonėms skiriamas sumas.
(4)           Pirmiau pateiktoje
lentelėje nurodytos sumos atitinka Komisijos komunikate „Strategijos „Europa
2020“ biudžetas“ (COM(2011) 500 final, 2011 06 29) nustatytas
sumas. Tačiau dar reikia nuspręsti, ar DFP turi atsispindėti pasiūlymas nuo
2014 m. vienos valstybės narės nacionalinės medvilnės sektoriaus
restruktūrizavimo programos finansinį paketą pervesti kaimo plėtrai, nes tai
reikštų, kad turi būti atitinkamai pakoreguotos EŽŪGF tarpinės viršutinės ribos
ir 2 ramsčio sumos (4 mln. EUR per metus). Tolesniuose skirsniuose
pateiktose lentelėse nurodytos pervestos sumos nepriklausomai nuo to, ar jos atsispindės
DFP.
(5)           Pagal Komisijos
komunikatą „Strategijos „Europa 2020“ biudžetas“ (COM(2011) 500 final),
siekiant suteikti papildomą paramą nuo globalizacijos padarinių nukentėjusiems
ūkininkams, bus galima pasinaudoti iš Europos prisitaikymo prie globalizacijos
padarinių fondo skiriama suma, kuri 2011 m. kainomis iš viso sudaro iki
2,5 mlrd. EUR. Pirmiau pateiktoje lentelėje dabartinėmis kainomis
išreikštų lėšų paskirstymas pagal metus yra tik orientacinis. Europos
Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl
bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo pasiūlyme
(COM(2011) 403 final, 2011 06 29) bendra didžiausia metinė Europos
prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondui 2011 m. kainomis
nustatyta suma – 429 mln. EUR.

3.2.
Numatomas poveikis išlaidoms
3.2.1.
Numatomo poveikio išlaidoms suvestinė

2 lentelė. 2 išlaidų kategorijos 05
politikos srityje numatomos įplaukos ir išlaidos
Mln. EUR (dabartinėmis kainomis)
 Biudžetiniai metai || 2013 || 2013 m. (patikslinta) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO 2014–2020 m.
 ĮPLAUKOS ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 123 – Cukraus gamybos mokestis (nuosavi ištekliai) || 123 || 123 || 123 || 123 ||   ||   ||   ||   ||   || 246
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 67 03 – Asignuotos įplaukos || 672 || 672 || 741 || 741 || 741 || 741 || 741 || 741 || 741 || 5 187
   iš jų: ex 05 07 01 06 – Sąskaitų patvirtinimas || 0 || 0 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 483
 Iš viso || 795 || 795 || 864 || 864 || 741 || 741 || 741 || 741 || 741 || 5 433
 IŠLAIDOS ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 05 02 – Rinkos (1) || 3 311 || 3 311 || 2 622 || 2 641 || 2 670 || 2 699 || 2 722 || 2 710 || 2 699 || 18 764
 05 03 – Tiesioginė pagalba (prieš pritaikant apribojimą) (2) || 42 170 || 42 535 || 42 876 || 43 081 || 43 297 || 43 488 || 43 454 || 43 454 || 43 454 || 303 105
 05 03 – Tiesioginė pagalba (pritaikius apribojimą) || 42 170 || 42 535 || 42 876 || 42 917 || 43 125 || 43 303 || 43 269 || 43 269 || 43 269 || 302 027
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 05 04 – Kaimo plėtra (prieš pritaikant apribojimą) || 14 817 || 14 451 || 14 455 || 14 455 || 14 455 || 14 455 || 14 455 || 14 455 || 14 455 || 101 185
 05 04 – Kaimo plėtra (pritaikius apribojimą) || 14 817 || 14 451 || 14 455 || 14 619 || 14 627 || 14 640 || 14 641 || 14 641 || 14 641 || 102 263
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 05 07 01 06 – Sąskaitų patvirtinimas || -69 || -69 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Iš viso || 60 229 || 60 229 || 59 953 || 60 177 || 60 423 || 60 642 || 60 631 || 60 620 || 60 608 || 423 054
 GRYNASIS BIUDŽETAS, atėmus asignuotas įplaukas ||   ||   || 59 212 || 59 436 || 59 682 || 59 901 || 59 890 || 59 879 || 59 867 || 417 867
Pastabos.
(1)           2013 m. preliminari sąmata
grindžiama 2012 m. biudžeto projektu, atsižvelgiant į jau suderintus,
2013 m. nustatytus teisinius patikslinimus (pvz., viršutinių ribų
nustatymą vyno sektoriuje, priemokos už bulvių krakmolą panaikinimą,
patikslinimą sausųjų pašarų sektoriuje) ir kai kuriuos numatomus pokyčius.
Sudarant visų metų sąmatas daroma prielaida, kad papildomo finansavimo paramos
priemonėms nereikės dėl rinkos sutrikimų ar krizių.
(2)           Į
2013 m. sumą įtraukta suma, kurią numatoma skirti už vynmedžių išnaikinimą
2012 m.
3 lentelė. BŽŪP reformos pasiūlymų
finansinio poveikio, susijusio su įplaukomis ir BŽŪP išlaidomis, apskaičiavimas
pagal biudžeto skyrius
Mln. EUR (dabartinėmis kainomis)
 Biudžetiniai metai || 2013 || 2013 m. (patikslinta) ||   || IŠ VISO 2014–2020 m.
   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 ||
 ĮPLAUKOS ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 123 – Cukraus gamybos mokestis (nuosavi ištekliai) || 123 || 123 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 67 03 – Asignuotos įplaukos || 672 || 672 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 483
   iš jų: ex 05 07 01 06 – Sąskaitų patvirtinimas || 0 || 0 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 483
 Iš viso || 795 || 795 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 483
 IŠLAIDOS ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 05 02 – Rinkos (1) || 3 311 || 3 311 || -689 || -670 || -641 || -612 || -589 || -601 || -612 || -4 413
 05 03 – Tiesioginė pagalba (prieš pritaikant apribojimą) (2) || 42 170 || 42 535 || -460 || -492 || -534 || -577 || -617 || -617 || -617 || -3 913
 05 03 – Tiesioginė pagalba – Apribojus paramą numatomos gauti lėšos, pervestinos kaimo plėtrai ||   ||   || 0 || -164 || -172 || -185 || -186 || -186 || -186 || -1 078
 05 04 – Kaimo plėtra (prieš pritaikant apribojimą) || 14 817 || 14 451 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 28
 05 04 – Kaimo plėtra – Apribojus paramą numatomos gauti lėšos, pervestinos iš tiesioginės pagalbos priemonių ||   ||   || 0 || 164 || 172 || 185 || 186 || 186 || 186 || 1 078
 05 07 01 06 – Sąskaitų patvirtinimas || -69 || -69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 483
 Iš viso || 60 229 || 60 229 || -1 076 || -1 089 || -1 102 || -1 115 || -1 133 || -1 144 || -1 156 || -7 815
 GRYNASIS BIUDŽETAS, atėmus asignuotas įplaukas ||   ||   || -1 145 || -1 158 || -1 171 || -1 184 || -1 202 || -1 213 || -1 225 || -8 298
Pastabos.
(1)           2013 m. preliminari sąmata
grindžiama 2012 m. biudžeto projektu, atsižvelgiant į jau suderintus,
2013 m. nustatytus teisinius patikslinimus (pvz., viršutinių ribų
nustatymą vyno sektoriuje, priemokos už bulvių krakmolą panaikinimą,
patikslinimą sausųjų pašarų sektoriuje) ir kai kuriuos numatomus pokyčius.
Sudarant visų metų sąmatas daroma prielaida, kad papildomo finansavimo paramos
priemonėms nereikės dėl rinkos sutrikimų ar krizių.
(2)           Į
2013 m. sumą įtraukta suma, kurią numatoma skirti už vynmedžių išnaikinimą
2012 m.
4 lentelė. BŽŪP reformos pasiūlymų
finansinio poveikio su rinka susijusioms BŽŪP išlaidoms apskaičiavimas
Mln. EUR (dabartinėmis kainomis)
 Biudžetiniai metai ||   || Teisinis pagrindas || Numatomi poreikiai || Pokyčiai, palyginti su 2013 m. ||
   ||   ||   || 2013 (1) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO 2014–2020 m.
 Išskirtinės priemonės. Teisinio pagrindo taikymo srities supaprastinimas ir praplėtimas ||   || 154, 155, 156 straipsniai || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm
 Intervencijos kietiesiems kviečiams ir sorgui panaikinimas ||   || ex 10 straipsnis || pm || - || - || - || - || - || - || - || -
 Maisto programos labiausiai nepasiturintiems asmenims || (2) || Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 ex 27 straipsnis || 500.0 || -500.0 || -500.0 || -500.0 || -500.0 || -500.0 || -500.0 || -500.0 || -3 500.0
 Privatus sandėliavimas (pluoštiniai linai) ||   || 16 straipsnis || Netaikoma || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || Pm
 Pagalba už medvilnę. Restruktūrizavimas || (3) || Reglamento (EB) Nr. 637/2008 ex 5 straipsnis || 10.0 || -4.0 || -4.0 || -4.0 || -4.0 || -4.0 || -4.0 || -4.0 || -28.0
 Įsikūrimo pagalba vaisių ir daržovių augintojų grupėms ||   || ex 117 straipsnis || 30.0 || 0.0 || 0.0 || 0.0 || -15.0 || -15.0 || -30.0 || -30.0 || -90.0
 Vaisių vartojimo skatinimo mokyklose programa ||   || 21 straipsnis || 90.0 || 60.0 || 60.0 || 60.0 || 60.0 || 60.0 || 60.0 || 60.0 || 420.0
 Pagalbos apynių augintojų organizacijoms panaikinimas ||   || ex 111 straipsnis || 2.3 || -2.3 || -2.3 || -2.3 || -2.3 || -2.3 || -2.3 || -2.3 || -15.9
 Neprivalomas privatus nugriebto pieno miltelių sandėliavimas ||   || 16 straipsnis || Netaikoma || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm
 Pagalbos už nugriebto pieno ir (arba) nugriebto pieno miltelių naudojimą pašarams ir (arba) pagalbos už kazeiną ir už kazeino naudojimą panaikinimas ||   || ex 101, 102 straipsniai || pm || - || - || - || - || - || - || - || -
 Neprivalomas privatus sviesto sandėliavimas || (4) || 16 straipsnis || 14.0 || [-1.0] || [-14.0] || [-14.0] || [-14.0] || [-14.0] || [-14.0] || [-14.0] || [-85.0]
 Pieno skatinamojo mokesčio panaikinimas ||   || ex 309 straipsnis || pm || - || - || - || - || - || - || - || -
 IŠ VISO 05 02 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Grynasis reformos pasiūlymų poveikis (5) ||   ||   ||   || -446.3 || -446.3 || -446.3 || -461.3 || -461.3 || -476.3 || -476.3 || -3 213.9
Pastabos.
(1)           2013 m. poreikiai
apskaičiuojami remiantis 2012 m. Komisijos biudžeto projektu, išskyrus a)
vaisų ir daržovių sektorius, kurių poreikiai grindžiami atitinkamų reformų
finansinėmis pažymomis ir b) visais jau suderintais teisiniais pakeitimais.
(2)           2013 m.
suma atitinka Komisijos pasiūlymą COM(2010) 486. Nuo 2014 m. priemonė
bus finansuojama pagal 1 išlaidų kategoriją.
(3)           Nuo 2014 m. Graikijai
skirtos medvilnės sektoriaus restruktūrizavimo programos finansinis paketas
(4 mln. EUR per metus) bus pervestas kaimo plėtrai. Nuo 2018 m.
Ispanijai skirtas finansinis paketas (6,1 mln. EUR per metus) bus
pervestas bendrosios išmokos schemai (jau priimtas sprendimas).
(4)           Numatomas
poveikis priemonės netaikymo atveju.
(5)           Numatoma, kad be skyriuose 05 02
ir 05 03 numatytų išlaidų skyriuose 05 01, 05 07 ir 05 08 numatytos tiesioginės
išlaidos bus padengiamos įplaukomis, asignuotomis EŽŪGF.
5 lentelė. BŽŪP reformos pasiūlymų
finansinio poveikio, susijusio su tiesiogine pagalba, apskaičiavimas
Mln. EUR (dabartinėmis kainomis)
 Biudžetiniai metai ||   || Teisinis pagrindas || Numatomi poreikiai || Pokyčiai, palyginti su 2013 m. ||
   ||   || 2013 (1) || 2013 m. (patikslinta) (2) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO 2014–2020 m.
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Tiesioginė pagalba ||   ||   || 42 169.9 || 42 535.4 || 341.0 || 381.1 || 589.6 || 768.0 || 733.2 || 733.2 || 733.2 || 4 279.3
 - Pakeitimai, dėl kurių jau priimtas sprendimas: ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Laipsniškas išmokų didinimas ES 12 ||   ||   ||   ||   || 875.0 || 1 133.9 || 1 392.8 || 1 651.6 || 1 651.6 || 1 651.6 || 1 651.6 || 10 008.1
 Medvilnės sektoriaus restruktūrizavimas ||   ||   ||   ||   || 0.0 || 0.0 || 0.0 || 0.0 || 6.1 || 6.1 || 6.1 || 18.4
 BŽŪP padėties patikrinimas ||   ||   ||   ||   || -64.3 || -64.3 || -64.3 || -90.0 || -90.0 || -90.0 || -90.0 || -552.8
 Ankstesnės reformos ||   ||   ||   ||   || -9.9 || -32.4 || -32.4 || -32.4 || -32.4 || -32.4 || -32.4 || -204.2
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Pakeitimai, susiję su naujais BŽŪP reformos pasiūlymais ||   ||   || -459.8 || -656.1 || -706.5 || -761.3 || -802.2 || -802.2 || -802.2 || -4 990.3
 iš jų: paramos apribojimas ||   ||   ||   ||   || 0.0 || -164.1 || -172.1 || -184.7 || -185.6 || -185.6 || -185.6 || -1 077.7
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO 05 03 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Grynasis reformos pasiūlymų poveikis ||   ||   ||   ||   || -459.8 || -656.1 || -706.5 || -761.3 || -802.2 || -802.2 || -802.2 || -4 990.3
 IŠ VISO IŠLAIDŲ ||   ||   || 42 169.9 || 42 535.4 || 42 876.4 || 42 916.5 || 43 125.0 || 43 303.4 || 43 268.7 || 43 268.7 || 43 268.7 || 302 027.3
Pastabos.
(1)           Į
2013 m. sumą įtraukta suma, kurią numatoma skirti už vynmedžių išnaikinimą
2012 m.
(2)           Atsižvelgiant
į jau suderintus teisės aktų pakeitimus, t. y. savanorišką moduliavimą
Jungtinėje Karalystėje ir 136 straipsnį, pasibaigus 2013 m. bus
nebetaikomos „nepanaudotos lėšos“.
6 lentelė. Tiesioginės pagalbos
sudėtinės dalys
Mln. EUR (dabartinėmis kainomis)
 Biudžetiniai metai ||   ||   ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO 2014–2020 m.
 II priedas ||   ||   ||   ||   || 42 407.2 || 42 623.4 || 42 814.2 || 42 780.3 || 42 780.3 || 42 780.3 || 256 185.7
 Išmoka už klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio veiklą (30 %) ||   ||   ||   ||   || 12 866.5 || 12 855.3 || 12 844.3 || 12 834.1 || 12 834.1 || 12 834.1 || 77 068.4
 Didžiausia išmokai jauniesiems ūkininkams galima skirti suma (2 %)   ||   ||   ||   ||   || 857.8 || 857.0 || 856.3 || 855.6 || 855.6 || 855.6 || 5 137.9
 Bazinės išmokos schema, išmoka už vietoves, kuriose esama gamtinių kliūčių, savanoriška susietoji parama ||   ||   ||   ||   || 28 682.9 || 28 911.1 || 29 113.6 || 29 090.6 || 29 090.6 || 29 090.6 || 173 979.4
 Didžiausia smulkiųjų ūkininkų schemai finansuoti skirtina suma, kuri gali būti paimta iš pirmiau nurodytų eilučių (10 %) ||   ||   ||   ||   || 4 288.8 || 4 285.1 || 4 281.4 || 4 278.0 || 4 278.0 || 4 278.0 || 25 689.3
 Parama vynmedžių augintojams, įtraukta į II priedą[33]   ||   ||   ||   ||   || 159.9 || 159.9 || 159.9 || 159.9 || 159.9 || 159.9 || 959.1
 Pagalbos apribojimas ||   ||   ||   ||   || -164.1 || -172.1 || -184.7 || -185.6 || -185.6 || -185.6 || -1 077.7
 Medvilnė ||   ||   ||   ||   || 256.0 || 256.3 || 256.5 || 256.6 || 256.6 || 256.6 || 1 538.6
 POSEI ir (arba) Mažosios Egėjo jūros salos ||   ||   ||   ||   || 417.4 || 417.4 || 417.4 || 417.4 || 417.4 || 417.4 || 2 504.4
7 lentelė. BŽŪP reformos pasiūlymų
finansinio poveikio, susijusio su tiesioginės pagalbos teikimo 2014 m.
pereinamojo laikotarpio priemonėmis, apskaičiavimas
Mln. EUR (dabartinėmis kainomis)
 Biudžetiniai metai ||   || Teisinis pagrindas || Numatomi poreikiai || Pokyčiai, palyginti su 2013 m.
   ||   ||   || 2013 (1) || 2013 m. (patikslinta) || 2014 (2)
 Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 IV priedas ||   ||   || 40 165.0 || 40 530.5 || 541.9
 Laipsniškas išmokų didinimas ES 10 ||   ||   ||   ||   || 616.1
 BŽŪP padėties patikrinimas ||   ||   ||   ||   || -64.3
 Ankstesnės reformos ||   ||   ||   ||   || -9.9
 IŠ VISO 05 03 ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO IŠLAIDŲ ||   ||   || 40 165.0 || 40 530.5 || 41 072.4
Pastabos.
(1)           Į
2013 m. sumą įtraukta suma, kurią numatoma skirti už vynmedžių išnaikinimą
2012 m.
(2)           Į praplėstas grynąsias
viršutines ribas įtraukta paramos vynmedžių augintojams suma, numatoma pervesti
bendrosios išmokos schemos priemonėms, remiantis valstybių narių priimtais,
2013 m. skirtais sprendimais.
8 lentelė. BŽŪP reformos pasiūlymų finansinio
poveikio, susijusio su kaimo plėtra, apskaičiavimas
Mln. EUR (dabartinėmis kainomis)
 Biudžetiniai metai ||   || Teisinis pagrindas || Kaimo plėtrai skiriamos lėšos || Pokyčiai, palyginti su 2013 m. ||
   ||   ||   || 2013 || 2013 m. (patikslinta) (1) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO 2014–2020 m.
 Kaimo plėtros programos ||   ||   || 14 788.9 || 14 423.4 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Pagalba už medvilnę. Restruktūrizavimas || (2) ||   ||   ||   || 4.0 || 4.0 || 4.0 || 4.0 || 4.0 || 4.0 || 4.0 || 28.0
 Apribojus tiesioginę pagalbą gautos lėšos ||   ||   ||   ||   ||   || 164.1 || 172.1 || 184.7 || 185.6 || 185.6 || 185.6 || 1 077.7
 Kaimo plėtros finansinis paketas, išskyrus techninę pagalbą || (3) ||   ||   ||   || -8.5 || -8.5 || -8.5 || -8.5 || -8.5 || -8.5 || -8.5 || -59.4
 Techninė pagalba || (3) ||   || 27.6 || 27.6 || 8.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 29.4
 Premija už vietos inovacinius bendradarbiavimo projektus || (4) ||   || Netaikoma || Netaikoma || 0.0 || 5.0 || 5.0 || 5.0 || 5.0 || 5.0 || 5.0 || 30.0
 IŠ VISO 05 04 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Grynasis reformos pasiūlymų poveikis ||   ||   ||   ||   || 4.0 || 168.1 || 176.1 || 188.7 || 189.6 || 189.6 || 189.6 || 1 105.7
 IŠ VISO IŠLAIDŲ (prieš pritaikant apribojimą) ||   ||   || 14 816.6 || 14 451.1 || 14 455.1 || 14 455.1 || 14 455.1 || 14 455.1 || 14 455.1 || 14 455.1 || 14 455.1 || 101 185.5
 IŠ VISO IŠLAIDŲ (pritaikius apribojimą) ||   ||   || 14 816.6 || 14 451.1 || 14 455.1 || 14 619.2 || 14 627.2 || 14 639.8 || 14 640.7 || 14 640.7 || 14 640.7 || 102 263.2
Pastabos.
(1)           Patikslinimai
atlikti atsižvelgiant į galiojančius teisės aktus ir taikomi tik iki 2013
finansinių metų pabaigos.
(2)           1 lentelėje (3.1 skirsnyje)
nurodytos sumos atitinka Komisijos komunikate „Strategijos „Europa 2020“
biudžetas“ (COM(2011) 500 final) nustatytas sumas. Tačiau dar
reikia nuspręsti, ar DFP turi atsispindėti pasiūlymas nuo 2014 m. vienos
valstybės narės nacionalinės medvilnės sektoriaus restruktūrizavimo programos
finansinį paketą pervesti kaimo plėtrai, nes tai reikštų, kad turi būti
atitinkamai pakoreguotos EŽŪGF tarpinės viršutinės ribos ir 2 ramsčio sumos (4 mln. EUR
per metus). Pirmiau pateiktoje 8 lentelėje nurodytos pervestos sumos
nepriklausomai nuo to, ar jos atsispindės DFP.
(3)           2013 m.
techninei pagalbai skiriama suma nustatyta remiantis pradiniu kaimo plėtros
finansiniu paketu (į ją neįtrauktos iš 1 ramsčio pervestos lėšos).
2014–2020 m. techninei pagalbai nustatytos sumos dydis sudaro
0,25 % bendro kaimo plėtros finansinio paketo.
(4)           Padengiama
techninei pagalbai skiriamomis lėšomis.
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija: || 5 || „Administracinės išlaidos“
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
Pastaba.          Apskaičiuota, kad teisės
aktų pasiūlymai neturės jokio poveikio administracinio pobūdžio asignavimams,
t. y. teisinę sistemą ketinama įgyvendinti su dabartiniais žmogiškaisiais
ištekliais ir administracinėmis išlaidomis.
   ||   ||   || 2014 metai || 2015 metai || 2016 metai || 2017 metai || 2018 metai || 2019 metai || 2020 metai || IŠ VISO
 AGRI GD ||
  Žmogiškieji ištekliai || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 958.986
  Kitos administracinės išlaidos || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 67.928
 IŠ VISO AGRI GD || Asignavimai || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 1 026.914
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || (Iš viso įsipareigojimų = Iš viso mokėjimų) || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 1 026.914
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
   ||   ||   || N metai[34]   || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || ... atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą metų skaičių (žr. 1.6 skirsnį) || IŠ VISO
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 1–5 IŠLAIDŲ KATEGORIJAS || Įsipareigojimai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mokėjimai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.2.2.
Numatomas poveikis veiklos asignavimams

–
¨  Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti veiklos asignavimai nenaudojami
–
x   Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti veiklos
asignavimai naudojami taip:
Įsipareigojimų asignavimai mln. EUR (tūkstantųjų
tikslumu)
 Nurodyti tikslus ir rezultatus   ò ||   ||   || 2014 metai || 2015 metai || 2016 metai || 2017 metai || 2018 metai || 2019 metai || 2020 metai || IŠ VISO
 REZULTATAI
 Rezultato rūšis     || Vidutinės rezultato išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Bendras rezultatų skaičius || Iš viso išlaidų
 5 KONKRETUS TIKSLAS: didinti žemės ūkio sektoriaus konkurencingumą ir jo dalies maisto grandinėje vertę ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Vaisiai ir daržovės: Pardavimas per gamintojų organizacijas (GO)[35]   || Produkcijos, parduodamos per GO, vertės dalis procentais lyginant su visos produkcijos verte ||   ||   || 830.0 ||   || 830.0 ||   || 830.0 ||   || 830.0 ||   || 830.0 ||   || 830.0 ||   || 830.0 ||   || 5 810.0
 - Vynas: Nacionalinis finansinis paketas – Restruktūrizavimas35 || Hektarų skaičius ||   || 54 326 || 475.1 || 54 326 || 475.1 || 54 326 || 475.1 || 54 326 || 475.1 || 54 326 || 475.1 || 54 326 || 475.1 || 54 326 || 475.1 ||   || 3 326.0
 - Vynas: Nacionalinis finansinis paketas – Investicijos35 ||   ||   || 1 147 || 178.9 || 1 147 || 178.9 || 1 147 || 178.9 || 1 147 || 178.9 || 1 147 || 178.9 || 1 147 || 178.9 || 1 147 || 178.9 ||   || 1 252.6
 - Vynas: Nacionalinis finansinis paketas – Šalutinių produktų distiliavimas35 || Hektolitrai ||   || 700 000 || 98.1 || 700 000 || 98.1 || 700 000 || 98.1 || 700 000 || 98.1 || 700 000 || 98.1 || 700 000 || 98.1 || 700 000 || 98.1 ||   || 686.4
 - Vynas: Nacionalinis finansinis paketas – Geriamasis alkoholis35 || Hektarų skaičius ||   || 32 754 || 14.2 || 32 754 || 14.2 || 32 754 || 14.2 || 32 754 || 14.2 || 32 754 || 14.2 || 32 754 || 14.2 || 32 754 || 14.2 ||   || 14.2
 - Vynas: Nacionalinis finansinis paketas – Koncentruotos misos naudojimas35 || Hektolitrai ||   || 9 || 37.4 || 9 || 37.4 || 9 || 37.4 || 9 || 37.4 || 9 || 37.4 || 9 || 37.4 || 9 || 37.4 ||   || 261.8
 - Vynas: Nacionalinis finansinis paketas – Reklama35 ||   ||   ||   || 267.9 ||   || 267.9 ||   || 267.9 ||   || 267.9 ||   || 267.9 ||   || 267.9 ||   || 267.9 ||   || 1 875.3
 - Kita ||   ||   ||   || 720.2 ||   || 739.6 ||   || 768.7 ||   || 797.7 ||   || 820.3 ||   || 808.8 ||   || 797.1 ||   || 5 452.3
 5 konkretaus tikslo tarpinė suma ||   || 2 621.8 ||   || 2 641.2 ||   || 2 670.3 ||   || 2 699.3 ||   || 2 721.9 ||   || 2 710.4 ||   || 2 698.7 ||   || 18 763.5
 6 KONKRETUS TIKSLAS: remti ūkių pajamas ir apriboti jų kintamumą ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Parama tiesioginėms pajamoms[36]   || Hektarų, už kuriuos sumokėta, skaičius (mln.) ||   || 161.014 || 42 876.4 || 161.014 || 43 080.6 || 161.014 || 43 297.1 || 161.014 || 43 488.1 || 161.014 || 43 454.3 || 161.014 || 43 454.3 || 161.014 || 43 454.3 || 161.014 || 303 105.0
 6 konkretaus tikslo tarpinė suma ||   || 42 876.4 ||   || 43 080.6 ||   || 43 297.1 ||   || 43 488.1 ||   || 43 454.3 ||   || 43 454.3 ||   || 43 454.3 ||   || 303 105.0
 IŠ VISO IŠLAIDŲ ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Pastaba. 1–4 ir 7–10 konkrečių tikslų
rezultatai dar turi būti nustatyti (žr. skirsnį 1.4.2).

3.2.3.
Numatomas poveikis administracinio pobūdžio
asignavimams
3.2.3.1.
Suvestinė

–
¨  Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti administraciniai asignavimai
nenaudojami
–
x   Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti
administraciniai asignavimai naudojami taip:
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
   || 2014 metai || 2015 metai || 2016 metai || 2017 metai || 2018 metai || 2019 metai || 2020 metai || IŠ VISO
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJA ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Žmogiškieji ištekliai[37]   || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 958.986
 Kitos administracinės išlaidos || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 67.928
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJOS tarpinė suma ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Neįtraukta į daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Žmogiškieji ištekliai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kitos administracinio pobūdžio išlaidos ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJOS tarpinė suma ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 1 026.914

3.2.3.2.
 Numatomi žmogiškųjų
išteklių poreikiai

–
¨  Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti žmogiškieji ištekliai
nenaudojami
–
x   Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti
žmogiškieji ištekliai naudojami taip:
Pastaba. Apskaičiuota, kad teisės aktų
pasiūlymai neturės jokio poveikio administracinio pobūdžio asignavimams,
t. y. teisinę sistemą ketinama įgyvendinti su dabartiniais žmogiškaisiais
ištekliais ir administracinėmis išlaidomis. 2014–2020 m. laikotarpio sumos
grįstos 2011 m. duomenimis.
Sąmatą nurodyti sveikaisiais skaičiais (arba
ne smulkiau nei dešimtųjų tikslumu)
   || 2014 metai || 2015 metai || 2016 metai || 2017 metai || 2018 metai || 2019 metai || 2020 metai
  Etatų plano pareigybės (pareigūnai ir laikinieji darbuotojai) ||
 XX 01 01 01 (Komisijos būstinė ir atstovybės) || 1 034 || 1 034 || 1 034 || 1 034 || 1 034 || 1 034 || 1 034
 XX 01 01 02 (Delegacijos) || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3
 XX 01 05 01 (Netiesioginiai moksliniai tyrimai) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (Tiesioginiai moksliniai tyrimai) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Išorės personalas (visos darbo dienos ekvivalento vienetais (FTE))[38] ||
 XX 01 02 01 (CA, INT, SNE finansuojami iš bendrojo biudžeto) || 78 || 78 || 78 || 78 || 78 || 78 || 78
 XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA ir SNE delegacijose) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 mm || - būstinėje ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - delegacijose ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (CA, INT, SNE - netiesioginiai moksliniai tyrimai) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (CA, INT, SNE - tiesioginiai moksliniai tyrimai) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kitos biudžeto eilutės (nurodyti) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO[39] || 1 115 || 1 115 || 1 115 || 1 115 || 1 115 || 1 115 || 1 115
XX yra
atitinkama politikos sritis arba biudžeto antraštinė dalis.
Žmogiškųjų išteklių
poreikiai bus tenkinami panaudojant GD darbuotojus, jau paskirtus priemonei
valdyti ir (arba) perskirstytus generaliniame direktorate, ir prireikus
finansuojami iš papildomų lėšų, kurios atsakingam GD gali būti skiriamos pagal
metinę asignavimų skyrimo procedūrą ir atsižvelgiant į biudžeto apribojimus.
Vykdytinų užduočių
aprašymas:
 Pareigūnai ir laikinieji darbuotojai ||
 Išorės personalas ||

3.2.4.
Suderinamumas su dabartine daugiamete finansine
programa

–
x   Pasiūlymas (iniciatyva) atitinka 2014–2020 m.
daugiametės finansinės programos pasiūlymus
–
¨  Atsižvelgiant į pasiūlymą (iniciatyvą), reikės pakeisti daugiametės
finansinės programos atitinkamos išlaidų kategorijos programavimą
–
¨  Įgyvendinant pasiūlymą (iniciatyvą) būtina taikyti lankstumo priemonę
arba patikslinti daugiametę finansinę programą

3.2.5.
Trečiųjų šalių įnašai

–
Pasiūlyme (iniciatyvoje) nenumatytas bendras su
trečiosiomis šalimis finansavimas
–
X  Kaimo plėtros (EŽŪFKP) pasiūlyme (iniciatyvoje)
numatytas bendras finansavimas apskaičiuojamas taip:
Asignavimai mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
   || 2014 metai || 2015 metai || 2016 metai || 2017 metai || 2018 metai || 2019 metai || 2020 metai || Iš viso
 Nurodyti bendrą finansavimą teikiančią įstaigą || VN || VN || VN || VN || VN || VN || VN || VN
 IŠ VISO bendrai finansuojamų asignavimų[40] || Turi būti nustatyta || Turi būti nustatyta || Turi būti nustatyta || Turi būti nustatyta || Turi būti nustatyta || Turi būti nustatyta || Turi būti nustatyta || Turi būti nustatyta

3.3.
Numatomas poveikis įplaukoms

–
x   Pasiūlymas (iniciatyva) neturi finansinio
poveikio įplaukoms
–
¨  Pasiūlymas (iniciatyva) turi finansinį poveikį:
–
x   nuosaviems ištekliams
–
x   įvairioms įplaukoms
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 Biudžeto įplaukų eilutė || Asignavimai, skirti einamųjų metų biudžetui || Pasiūlymo (iniciatyvos) poveikis[41]
 N metai || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai ||  ... atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą stulpelių skaičių (žr. 1.6 skirsnį)
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Įvairių asignuotųjų
įplaukų atveju nurodyti biudžeto išlaidų eilutę (-es), kuriai (-oms) daromas
poveikis.
Žr.
3.2.1 skirsnio 2 ir 3 lenteles
[1]               Komisijos
komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių
reikalų komitetui ir Regionų komitetui „2020 m. Europos biudžetas“,
COM(2011) 500 final, 2011 6 29.
[2]               Komisijos
komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių
reikalų komitetui ir Regionų komitetui „BŽŪP artėjant 2020 m. Su
aprūpinimu maistu, gamtos ištekliais ir teritorine pusiausvyra susijusių būsimų
uždavinių sprendimas“, COM(2010) 672 final, 2010 11 18.
[3]               Visų
pirma žr. 2011 m. birželio 23 d. Europos Parlamento rezoliuciją
2011/2015(INI) ir 2011 m. kovo 18 d. pirmininkaujančios valstybės
narės išvadas.
[4]               Dabartinę
teisės aktų sistemą sudaro Tarybos reglamentas (EB) Nr. 73/2009
(tiesioginės išmokos), Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1234/2007 (rinkos
priemonės), Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 (kaimo plėtra) ir
Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1290/2005 (finansavimas).
[5]               Europos
Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros
fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio
fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui, kurių
veiklos gairės pateiktos Bendroje strateginėje programoje, bendros nuostatos ir
Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui ir Sanglaudos
fondui taikytinos bendrosios nuostatos, ir panaikinamas Reglamentas (EB)
Nr. 1083/2006, pasiūlymas.
[6]               517 gautų
nuomonių apžvelgiama poveikio vertinimo 9 priede.
[7]               OL C
[…], […], p. […].
[8]               OL C
[…], […], p. […].
[9]               OL C
[…], […], p. […].
[10]             OL C […], […], p. […].
[11]             COM(2010) 672 galutinis, 2010 11 18.
[12]             OL L 30,
2009 1 31, p. 16.
[13]             OL L .....
[14]             OL L 55,
2011 2 28, p. 13.
[15]             OL L […],
[…], p. […].
[16]             OL L 42,
2006 2 14, p. 1.
[17]             OL L 265,
2006 9 26, p. 1.
[18]             OL L 270,
2003 10 21, p. 1. Reglamentas panaikintas ir pakeistas Reglamentu (EB)
Nr. 73/2009.
[19]             OL L 206, 1992 7 22, p. 7.
[20]             OL L 20, 2010 1 26, p. 7.
[21]             OL L 189,
2007 7 20, p. 1.
[22]             OL L 277,
2005 10 21, p. 1. Reglamentas panaikintas ir pakeistas Reglamentu (ES)
Nr. [...] [RDR].
[23]             OL L … …
[24]             OL L 178,
2008 7 5, p. 1.
[25]             OL L 281,
1995 11 23, p. 31.
[26]             OL L 8,
2001 1 12, p. 1.
[27]             OL L 327,
2000 12 22, p. 1.
[28]             VGV –
veikla grindžiamas valdymas, VGB – veikla grindžiamas biudžeto sudarymas.
[29]             Kaip
nurodyta Finansinio reglamento 49 straipsnio 6 dalies a arba b punkte.
[30]             COM(2011) 500
final, 2011 6 29.
[31]             Informacija
apie valdymo būdus ir nuorodos į Finansinį reglamentą pateikiamos svetainėje
„BudgWeb“  http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[32]             Kaip
nurodyta Finansinio reglamento 185 straipsnyje.
[33]             2014–2020 m.
laikotarpio tiesioginė pagalba apima paramos vynmedžių augintojams sumą,
numatomą pervesti bendrosios išmokos schemos priemonėms, remiantis valstybių
narių priimtais, 2013 m. skirtais sprendimais.
[34]             N metai
yra pasiūlymo (iniciatyvos) įgyvendinimo pradžios metai.
[35]             Remiantis
ankstesniais rezultatais ir apskaičiavimais iš 2012 m. biudžeto projekto.
Vaisių ir daržovių sektoriaus gamintojų organizacijų sumos atitinka to
sektoriaus reformą ir, kaip jau nurodyta 2012 m. biudžeto projekto veiklos
ataskaitose, rezultatai bus žinomi tik 2011 m. pabaigoje.
[36]             Remiantis
2009 m. reikalavimus galinčiais atitikti regionais.
[37]             Remiantis
pareigūnų ir laikinųjų darbuotojų etatų plano pareigybių įsteigimo
127 000 EUR vidutine suma.
[38]             CA – sutartininkas
(„Contract Agent“); INT – per agentūrą įdarbintas darbuotojas („Intérimaire“);
JED – jaunesnysis delegacijos ekspertas („Jeune Expert en Délégation“); LA –
vietinis darbuotojas („Local Agent“); SNE – deleguotasis nacionalinis ekspertas
(„Seconded National Expert“).
[39]             Į šią sumą
neįtrauktos 05.010404 biudžeto eilutėje nurodytos tarpinės viršutinės ribos.
[40]             Šios sumos
bus nustatytos valstybių narių pateiktinose kaimo plėtros programose.
[41]             Tradiciniai
nuosavi ištekliai (muitai, cukraus mokesčiai) turi būti nurodomi grynosiomis
sumomis, t. y. iš bendros sumos atskaičius 25 % surinkimo išlaidų.