Svarbus teisinis pranešimas

|

52007PC0508(01)

Pasiūlymas Europos parlamento ir Tarybos sprendimas nustatantis supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku Bulgarijos, Čekijos, Kipro, Vengrijos, Latvijos, Maltos, Lenkijos, Rumunijos, Slovėnijos ir Slovakijos tam tikrų dokumentų pripažinimu lygiaverčiais jų išduodamoms nacionalinėms vizoms tranzito per jų teritoriją tikslu  /* KOM/2007/0508 galutinis - COD 2007/0185 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 11.9.2007KOM(2007) 508 galutinis2007/0185 (COD)2007/0186 (COD)PasiūlymasEUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMASnustatantis supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku Bulgarijos, Čekijos, Kipro, Vengrijos, Latvijos, Maltos, Lenkijos, Rumunijos, Slovėnijos ir Slovakijos tam tikrų dokumentų pripažinimu lygiaverčiais jų išduodamoms nacionalinėms vizoms tranzito per jų teritoriją tiksluPasiūlymasEUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMASiš dalies keičiantis Sprendimą Nr. 896/2006/EB, nustatantį supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku valstybių narių tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotų leidimų gyventi pripažinimu tranzito per jų teritoriją tikslu.(pateiktos Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. ĮVADAS2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamentas ir Taryba priėmė du sprendimus, kuriais nustatomas supaprastintas trečiųjų šalių piliečių, kuriems pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 593/2001[1] taikomas vizų reikalavimas, kontrolės prie Europos Sąjungos išorės sienų režimas:-  Sprendimas Nr. 895/2006/EB, nustatantis supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku Čekijos Respublikos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos, Slovakijos tam tikrų dokumentų pripažinimu lygiaverčiais jų išduodamoms nacionalinėms vizoms tranzito per jų teritoriją tikslu[2], ir-  Sprendimas Nr. 896/2006/EB, nustatantis supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku valstybių narių tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotų leidimų gyventi pripažinimu tranzito per jų teritoriją tikslu[3].Tokiu būdu pirmą kartą Bendrijos acquis vizų srityje buvo nustatytos pagrindinės bendrosios taisyklės, reglamentuojančios vienašališką vizų ir leidimų gyventi pripažinimą.Sprendime Nr. 895/2006/EB atsižvelgiama į konkrečius valstybių narių, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2004 m., poreikius vizų politikos srityje, visų pirma į jų vizų reikalavimus pereinamuoju laikotarpiu iki jų visiškos integracijos į Šengeno erdvę. Iš esmės sprendimu siekiama išvengti didelės papildomos administracinės naštos, tekusios šių šalių konsulinėms įstaigoms, privalėjusioms išduoti nacionalines tranzitines vizas jokio pavojaus valstybėms narėms nekeliantiems asmenims.Sprendimu Nr. 895/2006/EB nenustatant papildomų įpareigojimų, išskyrus 2003 m. Stojimo akte išvardytus įpareigojimus, nustatomas neprivalomas bendrosiomis taisyklėmis grindžiamas supaprastintas trečiųjų šalių piliečių, turinčių tam tikrus Šengeno acquis visapusiškai įgyvendinančių valstybių narių išduotus dokumentus, taip pat panašius valstybių narių, įgyvendinančių ne visas Šengeno acquis nuostatas, išduotus dokumentus, kontrolės režimas prie išorės sienų. Bendrosios taisyklės taikomos iki pereinamojo laikotarpio pabaigos, t. y. iki tos dienos, kai šios valstybės narės taps visateisėmis erdvės be vidaus sienų narėmis – nuo tos dienos abipusis tokių dokumentų pripažinimas yra privalomas.Šis vienašališko pripažinimo režimas taikomas tik penkių dienų neviršijančio tranzito tikslu. Buvo nuspręsta, kad toks apribojimas būtinas siekiant išvengti painiavos ir neteisingo galiojančių Šengeno taisyklių vizų srityje, kuriomis nustatoma už prašymų išduoti vizą tvarkymą atsakinga valstybė narė (tai gali būti valstybė, kurios teritorijoje yra pagrindinė apsilankymo paskirties vieta, arba pirmojo atvykimo valstybė), įgyvendinimo.Tokios pat pozicijos laikomasi Sprendime Nr. 896/2006/EB, kuriame atsižvelgiama į administracinius sunkumus, su kuriais susiduria valstybės narės, kai jos turi išduoti vizas Šveicarijoje ir Lichtenšteine teisėtai gyvenantiems trečiųjų šalių piliečiams. Dėl didelio sezoninio judumo (vasaros atostogų laikotarpiu) tam tikrų valstybių narių, kurioms dėl jų geografinės padėties ypač aktualūs šie gyventojų judėjimai, konsulinėms įstaigoms Šveicarijoje ir Lichtenšteine teko didelė administracinė našta, kadangi minėtu laikotarpiu jos privalėjo laiku išduoti vizas, kurioms gauti buvo pateikti prašymai.Sprendime Nr. 896/2006/EB nustatytos bendrosios taisyklės dėl vienašališko valstybių narių tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotų leidimų gyventi pripažinimo lygiaverčiais jų tranzitinėms vizoms. Naujosios taisyklės privalomos valstybėms narėms, kurios visapusiškai dalyvauja erdvėje be vidaus sienų, bet neprivalomos valstybėms narėms, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2004 m. Buvo nuspręsta, kad toks atskyrimas būtinas siekiant išvengti papildomų įpareigojimų naujosioms valstybėms narėms pereinamuoju laikotarpiu iki jų visapusiškos integracijos į Šengeno erdvę.Atsižvelgdamos į Sprendimo Nr. 895/2006/EB 5 straipsnį ir į Sprendimo Nr. 896/2006/EB 4 straipsnį[4], Čekija, Kipras, Vengrija, Latvija, Malta, Lenkija, Slovėnija ir Slovakija pranešė Komisijai apie savo sprendimą įgyvendinti bendrą šiais dviem sprendimais nustatytą režimą. Visų pirma, kalbant apie Sprendimą Nr. 895/2006/EB, šios šalys nusprendė vienašališkai pripažinti visus priede nurodytus kitų valstybių narių, įgyvendinančių ne visas Šengeno acquis nuostatas, išduodamus dokumentus.Komisija pateiktą informaciją paskelbė Oficialiajame leidinyje [5]. Data, nuo kurios turi būti pradėtos įgyvendinti bendrosios taisyklės, skiriasi priklausomai nuo valstybės narės. Sprendimų tekstuose nėra specialių nuostatų, todėl kai kurios valstybės narės nusprendė bendrąsias taisykles pradėti įgyvendinti iš karto (Slovėnija ir Kipras), o kitos valstybės narės – dėl administracinių priežasčių – nusprendė, kad jas pradės įgyvendinti vėliau. Nuo 2006 m. gruodžio 1 d. bendrąsias taisykles taiko Čekija, Kipras, Vengrija, Latvija, Malta, Lenkija, Slovėnija ir Slovakija.Siekdamos užtikrinti veiksmingą bendrųjų taisyklių įgyvendinimą, valstybės narės teikė klausimus (susijusiai Tarybos darbo grupei) dėl konkrečių su Sprendimu Nr. 895/2006/EB susijusių aspektų, taip pat prašė Komisijos tarnybų pateikti patarimų ir paaiškinimų, susijusių su tam tikrų nuostatų taikymo sritimi.Atsakydamos į klausimus, Komisijos tarnybos dar kartą priminė, kokiu tikslu pradėtos taikyti bendrosios taisyklės, ir pabrėžė, kad jos taikomos tik tranzito tikslu. Šis bendras režimas taikomas pereinamuoju laikotarpiu iki visiškos susijusių valstybių narių integracijos į Šengeno erdvę (pirmasis sprendimas) ir iki tos dienos, kai Šveicarija ir Lichtenšteinas visapusiškai įgyvendins Šengeno acquis (antrasis sprendimas).Komisijos tarnybos pabrėžė, kad bendrosiomis taisyklėmis siekiama supaprastinti tam tikrų kategorijų asmenų tranzitą ir išvengti nepagrįstos konsulinėms įstaigoms tenkančios administracinės naštos, susijusios su vizų prašančiais asmenimis, kurie nekelia jokio pavojaus valstybėms narėms.Šių naujųjų taisyklių taikymas neturi poveikio valstybių narių įgyvendinamoms visoms kitoms Bendrijos acquis nuostatoms vizų ir išorės sienų srityse, kurios ir toliau taikomos. Visų pirma šios bendrosios taisyklės neturi poveikio acquis nuostatoms, susijusioms su riboto teritorinio galiojimo vizomis, oro uosto tranzitinėmis vizomis ar asmenų patikrinimais prie išorės sienų.Kalbant apie pastarąjį aspektą, Komisija pabrėžė, kad asmenų patikrinimai prie išorės sienų turėtų būti atliekami pagal Reglamento (EB) Nr. 562/2006[6] 5–13 ir 18–19 straipsnius. Pasienio pareigūnai patikrinimus prie išorės sienų turi vykdyti pagal bendrosiomis taisyklėmis nustatytą supaprastintą režimą ir teisingai įgyvendindami Sprendimo Nr. 895/2006/EB nuostatas. Todėl tokie patikrinimai turi būti suderinti su siekiamais tikslais ir jiems proporcingi. Kiekvienu konkrečiu atveju pasienio pareigūnai turėtų įvertinti, ar trečiosios šalies piliečiams gali būti taikomos supaprastinto režimo taisyklės ir ar jie įvykdo atvykimo sąlygas bei Sprendime Nr. 895/2006/EB nurodytą tranzito trukmės sąlygą. Jeigu pasienio pareigūnas nusprendžia, kad asmuo pažeidė leistinos tranzito trukmės sąlygą, tokiam asmeniui gali būti neleista atvykti į šalį. Taip pat būtų galima taikyti kitas konkrečiam atvejui labiau tinkančias administracines priemones (pvz., baudas).Atsižvelgdama į teigiamus dėl šių sprendimų pasiektus rezultatus, ES turėtų išplėsti supaprastinto režimo taikymą į Bulgariją ir Rumuniją, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2007 m. sausio 1 d. ir kuriose galiojančios bendrosios taisyklės kol kas netaikomos. Iš esmės, priežastys, kuriomis grindžiami minėtieji sprendimai, taip pat tinka Bulgarijai ir Rumunijai.Šios dvi valstybės narės, kaip ir po 2004 m. plėtros, su vizų acquis susijusiose srityse vykdo vadinamąjį „Šengeno dviejų etapų įgyvendinimo procesą“ (Akto dėl Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos stojimo sąlygų ir Sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos sąjunga, pritaikomųjų pataisų (toliau – 2005 m. Stojimo aktas) 4 straipsnis). Tai reiškia, kad Bulgarija ir Rumunija nuo įstojimo dienos (2007 m. sausio 1 d.) privalo taikyti Reglamento (EB) Nr. 539/2001 nuostatas ir todėl atitinkamai taikyti vizų reikalavimą reglamento I priede išvardytų trečiųjų šalių piliečiams, taip pat jos privalo ir toliau išduoti nacionalines vizas iki tos dienos, kai Taryba priims sprendimą, įteisinantį jų visapusišką integraciją į Šengeno erdvę. Šengeno abipusio pripažinimo taisyklės, taikytinos tranzito ir trumpo lankymosi tikslais, Bulgarijai ir Rumunijai nėra taikomos nuo jų įstojimo dienos, todėl šios valstybės narės privalo nuo 2007 m. sausio 1 d. išduoti nacionalines atvykimo ir tranzito per jų teritoriją vizas trečiųjų šalių piliečiams, kuriems remiantis Reglamentu (EB) Nr. 539/2001 taikomas vizų reikalavimas, net jei tie asmenys turi Šengeno vizą ar leidimą gyventi Šengeno erdvėje arba Šengeno valstybės išduotą nacionalinę ilgalaikę vizą. Tokia pati tvarka taikytina panašiems valstybių narių, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2004 m. ir kurios dar iki galo neįgyvendino viso Šengeno acquis , išduotiems dokumentams.Be to, Čekija, Kipras, Vengrija, Latvija, Malta, Lenkija, Slovėnija ir Slovakija, kurios nuo 2006 m. gruodžio 1 d. įgyvendino Sprendime Nr. 895/2006/EB numatytą bendrąją tvarką, tačiau dar nėra visapusiškai integruotos į Šengeno erdvę, neturėjo galimybės vienašališkai pripažinti Bulgarijos ir Rumunijos išduodamų leidimų gyventi ir tranzito per jų teritoriją tikslu išduodamų vizų.Pagal galiojančias taisykles Bulgarija ir Rumunija negali pripažinti Šveicarijos ir Lichtenšteino išduodamų leidimų gyventi.2. DU PASIŪLYMAIKomisija mano, kad nesant specialių nuostatų, dėl kurių būtų galima sumažinti Bulgarijos ir Rumunijos konsulatams tenkančią administracinę naštą, ir siekiant tenkinti specifinius kitų valstybių narių poreikius, atsiradusius po Bulgarijos ir Rumunijos įstojimo į Europos Sąjungą, būtina peržiūrėti sprendimais Nr. 895/2006/EB ir 896/2006/EB nustatytas bendrąsias taisykles.Tuo tikslu Komisija atsižvelgė į:-  specifinius Bulgarijos ir Rumunijos poreikius vizų politikos srityje, naujas problemas, su kuriomis valstybės narės susiduria po paskutinio plėtros etapo ir laikotarpiu iki visapusiškos 2004 m. ir 2007 m. į Europos Sąjungą įstojusių valstybių narių integracijos į Šengeno erdvę, ir-  tai, kad valstybės narės, prieš išduodamos trumpalaikes vizas arba leidimus gyventi susijusiems trečiųjų šalių piliečiams, juos griežtai ir nuodugniai patikrino, ir į tai, kad šios kategorijos asmenų kitoms valstybėms narėms keliamas pavojus yra nedidelis.Todėl siūlomi du teisės aktai:2.1. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas, nustatantis supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku Bulgarijos, Čekijos, Kipro, Vengrijos, Latvijos, Maltos, Lenkijos, Rumunijos, Slovėnijos ir Slovakijos tam tikrų dokumentų pripažinimu lygiaverčiais jų išduodamoms nacionalinėms vizoms tranzito per jų teritoriją tikslu.Siūlomas sprendimas grindžiamas Europos bendrijos steigimo sutarties 62 straipsnio 2 dalimi ir yra skirtas Bulgarijai bei Rumunijai, taip pat valstybėms narėms, nusprendusioms įgyvendinti Sprendimą Nr. 895/2006/EB.Kadangi Sprendimo Nr. 895/2006/EB tekste nėra nuostatos, pagal kurią po paskutinio Europos Sąjungos plėtros etapo būtų leidžiama taikyti supaprastintą tam tikrų kategorijų asmenų, turinčių tam tikrus dokumentus, kontrolės prie išorės sienų režimą, nuspręsta peržiūrėti galiojančias bendrąsias taisykles siekiant patenkinti specifinius poreikius, atsiradusius dėl Bulgarijos ir Rumunijos įstojimo 2007 m. sausio 1 d.Vienašališko pripažinimo režimo taikymo sritį išplėtus Bendrijos teisės aktu, valstybėms narėms neatsirastų naujų papildomų įpareigojimų be tų, kurie numatyti 2003 m. Stojimo akte ir 2005 m. Stojimo akte. Todėl tai nebūtų nukrypimas nuo šių dviejų Stojimo sutarčių.Siūlomas režimas nebus privalomas – susijusios valstybės narės gali pasirinkti įgyvendinti naująjį teisės aktą arba toliau tęsti nacionalinių vizų išdavimą, kaip reikalaujama pagal Stojimo sutartis.Naujuoju pasiūlymu Bulgarijai ir Rumunijai, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2007 m., būtų sudarytos sąlygos vienašališkai pripažinti Šengeno valstybių išduodamas vizas ir leidimus gyventi, taip pat panašius dokumentus, kuriuos išduoda šios dvi šalys ir 2004 m. į Europos Sąjungą įstojusios valstybės narės, kurios dar nėra visapusiškai integruotos į Šengeno erdvę, lygiaverčiais jų nacionalinėms vizoms.Be to, Sprendimą Nr. 895/2006/EB įgyvendinti nusprendusioms valstybėms narėms, kurios dar nėra visapusiškai integruotos į erdvę be vidaus sienų, turėtų būti leista vienašališkai pripažinti Bulgarijos ir Rumunijos išduodamas vizas bei leidimus gyventi. Sprendimo Nr. 895/2006/EB neįgyvendinti nusprendusioms valstybėms narėms neturėtų būti leista įgyvendinti siūlomą sprendimą, nes jos mano, kad tik visapusiškai Šengeno acquis įgyvendinančių valstybių narių išduotus leidimus gyventi ir vizas galima laikyti lygiaverčiais jų nacionalinėms tranzito tikslu išduodamoms vizoms.Supaprastinto režimo taikymas grindžiamas tuo, kad trečiosios šalies piliečius, kuriems būtų taikoma sistema, jau griežtai patikrino valstybė narė ir jie nekelia grėsmės viešajai tvarkai, nei su nelegalia imigracija susijusio pavojaus.Šis režimas taikomas iki pereinamojo laikotarpio pabaigos, t. y. iki tos dienos, kai susijusios valstybės narės tampa visateisėmis erdvės be vidaus sienų narėmis – nuo tos dienos abipusis tokių dokumentų pripažinimas yra privalomas.Kaip nustatyta Sprendime Nr. 895/2006/EB, pripažinimo režimas bus ribojamas tranzito per susijusių valstybių narių teritoriją tikslu. Tranzito trukmė negali viršyti penkių dienų. Šiuo režimu nesiekiama pakeisti susijusių valstybių narių nacionalinių trumpalaikių vizų išdavimo tvarkos. Be to, pagal galiojančias taisykles šios valstybės narės, siekdamos palengvinti Šengeno dokumentus turinčių trečiųjų šalių piliečių, kurie turi dažnai keliauti į šių valstybių narių teritoriją, judumą, gali išduoti nacionalines daugkartinio atvykimo trumpalaikio buvimo šalyje vizas, galiojančias vienerius metus ar ilgiau.Pripažinimo režimas turėtų būti taikomas šiems dokumentams:-  vienodoms vizoms, Šengeno valstybės išduodamoms pagal Bendrosiose konsulinėse instrukcijose nustatytas taisykles (tranzitinėms, trumpalaikėms arba kelionių ir grupinėms vizoms);-  nacionalinėms ilgalaikėms vizoms, Šengeno valstybės išduodamoms pagal jos nacionalinę teisę;-  Šengeno valstybės išduodamiems leidimams gyventi, jeigu jie nurodyti Bendrųjų konsulinių instrukcijų IV priede, kuriame išvardyti dokumentai, kuriuos turintys asmenys gali atvykti į Šengeno erdvę be vizos;-  nacionalinėms trumpalaikėms ir ilgalaikėms vizoms, taip pat leidimams gyventi, išduodamiems 2004 m. į Europos Sąjungą įstojusios valstybės narės ir nurodytiems Sprendimo Nr. 895/2006/EB priede;-  nacionalinėms trumpalaikėms ir ilgalaikėms vizoms bei leidimams gyventi, išduodamiems Bulgarijos ir Rumunijos.Jeigu Bulgarija ir Rumunija nuspręstų taikyti bendrąjį režimą, jos turėtų pripažinti visus valstybių narių, visapusiškai įgyvendinančių Šengeno acquis , išduodamus dokumentus ir tokiu būdu išvengti dokumentus išduodančių institucijų diferenciacijos.Susijusios valstybės narės turi pranešti Komisijai apie savo sprendimą. Komisija šią informaciją paskelbs Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir tokiu būdu užtikrins visos sistemos skaidrumą. Vis dėlto, valstybės narės gali neįleisti į šalį trečiųjų šalių piliečių, įtrauktų į nacionalinį neįleistinų asmenų sąrašą.Šis dokumentas bus priimtas pagal bendro sprendimo procedūrą.2.2 . Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas, iš dalies keičiantis Sprendimą Nr. 896/2006/EB, nustatantį supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku valstybių narių tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotų leidimų gyventi pripažinimu tranzito per jų teritoriją tikslu.Siūlomas sprendimas grindžiamas Europos bendrijos steigimo sutarties 62 straipsnio 2 dalies a punktu.Siūlomame sprendime atsižvelgiama į tai, kad 2007 m. sausio mėn. Bulgarija ir Rumunija įstojo į Europos Sąjungą; sprendimu siekiama iš dalies pakeisti Sprendimą Nr. 896/2006/EB, kad Bulgarija ir Rumunija galėtų taikyti supaprastintą asmenų kontrolės prie savo išorės sienų režimą, grindžiamą šių valstybių narių vienašališku tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotų leidimų gyventi, nurodytų Sprendimo Nr. 896/2006/EB priede, pripažinimu. Siūlomas sprendimas grindžiamas tuo, kad Šveicarijos arba Lichtenšteino išduotą leidimą gyventi turintys trečiųjų šalių piliečiai nekelia grėsmės viešajai tvarkai, nei su nelegalia imigracija susijusio pavojaus.Pripažinimo režimas taikomas tik tranzito tikslu. Jeigu Bulgarija ir Rumunija nuspręs taikyti Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą, pagal kurį jos gali vienašališkai pripažinti Šengeno valstybių arba kitų valstybių narių išduodamus dokumentus lygiaverčiais nacionalinėms tranzito tikslu išduodamoms vizoms, jos galės pasirinkti, ar įgyvendinti šį dokumentą pereinamuoju laikotarpiu iki tos dienos, kai Taryba priims sprendimą dėl jų visapusiškos integracijos į Šengeno erdvę.Bulgarija ir Rumunija gali nuspręsti, ar jos taikys pripažinimo režimą, o apie savo sprendimą jos turi pranešti Europos Komisijai. Komisija užtikrins, kad susijusi informacija būtų paskelbta.Siūloma sistema neturi jokios įtakos Šengeno acquis taisyklėms, susijusioms su procedūromis ir patikrinimais, kurie turi būti atlikti, kai kertama išorės siena.Kadangi siūloma sistema apsiriboja tranzitu, ji neturi įtakos Bulgarijos ir Rumunijos galimybei išduoti daugkartinio įvažiavimo trumpalaikio buvimo šalyje vizas, galiojančias vienerius metus arba ilgiau, siekiant palengvinti Šengeno dokumentus turinčių trečiųjų šalių piliečių judumą.Šis dokumentas bus priimtas pagal bendro sprendimo procedūrą.3. SUBSIDIARUMAS IR PROPORCINGUMASEB sutarties 5 straipsnyje nurodyta, kad „Bendrija nesiima jokių veiksmų, kurie nėra būtini siekiant šios Sutarties nustatytų tikslų“. Bendrija turi imtis tokių veiksmų, kurie būtų kuo paprastesni ir užtikrintų, kad būtų pasiekti pasiūlymo tikslai, o pasiūlymas įgyvendintas kuo veiksmingiau. Todėl siekiant peržiūrėti sprendimais Nr. 895/2006/EB ir 896/2006/EB nustatytas vienašališko pripažinimo režimą reglamentuojančias bendrąsias taisykles, pasirinkta siūlyti šias teisines priemones:-  Sprendimą, leidžiantį Bulgarijai, Čekijai, Kiprui, Vengrijai, Latvijai, Maltai, Lenkijai, Rumunijai, Slovėnijai ir Slovakijai ir vienašališkai pripažinti tam tikrus dokumentus lygiaverčiais jų išduodamoms nacionalinėms vizoms tranzito per jų teritoriją tikslu pereinamuoju laikotarpiu iki visiškos šių valstybių integracijos į bendrą erdvę be vidaus sienų. Taikyti šį režimą neprivaloma;-  Iš dalies pakeistą Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 896/2006/EB, nustatantį supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku valstybių narių tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduodamų leidimų gyventi pripažinimu tranzito per jų teritoriją tikslu. Siūlomu pakeitimu siekiama, kad Bulgarija ir Rumunija galėtų taikyti supaprastintą režimą tranzito per jų teritoriją tikslu, panaikinant tranzitinių vizų reikalavimą Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotų leidimų gyventi turėtojams.Valstybės narės, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2004 m. arba 2007 m., neprivalo taikyti pripažinimo režimo pereinamuoju laikotarpiu iki jų visapusiškos integracijos į bendrąją erdvę be vidaus sienų – nuo tos dienos abipusio pripažinimo režimą privalo taikyti visos erdvėje be vidaus sienų dalyvaujančios valstybės narės.Minėtais pasiūlymais siekiami tikslai, t. y. pradėti laikinai taikyti bendrąsias taisykles, reglamentuojančias Bulgarijos, Rumunijos ir valstybių narių, kurios jau įgyvendina Sprendimą Nr. 895/2006/EB, vienašališką tam tikrų dokumentų pripažinimą, taip pat Bulgarijoje ir Rumunijoje pradėti taikyti bendrąjį vienašališko tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduodamų leidimų gyventi pripažinimo režimą, gali būti pasiekti tik imantis veiksmų Bendrijos lygmeniu, nes jokia valstybė narė negali tik nacionaliniu lygmeniu priimtomis priemonėmis pasiekti norimo rezultato.Nuspręsta Bendrijos lygmeniu įgyvendinti priemones, dėl kurių būtų pasiekti pasiūlymo tikslai, o pasiūlymas įgyvendintas kuo veiksmingiau. Todėl, remiantis dviem 2006 m. birželio 14 d. priimtais sprendimais, pasirinktos dvi atskiros teisinės priemonės, kuriomis atsižvelgiama į numatytus tikslus. Dėl pirmojo pasiūlymo – Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas yra tinkama teisinė priemonė, kad susijusios valstybės narės galėtų pasirinkti, ar įgyvendinti bendras vienodas pripažinimo taisykles, kurios leidžia laikinai nukrypti nuo galiojančių abipusio pripažinimo taisyklių. Dėl antrojo pasiūlymo – Sprendimas Nr. 896/2006/EB iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu siekiant išplėsti bendrųjų taisyklių taikymo sritį leidžiant Bulgarijai ir Rumunijai vienašališkai pripažinti tam tikrus Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotus leidimus gyventi.4. SU ĮVAIRIAIS PRIE SUTARČIŲ PRIDEDAMAIS PROTOKOLAIS SIEJAMI PADARINIAIPirmasis Europos Parlamento ir Tarybos siūlomas sprendimas skirtas tik Bulgarijai, Čekijai, Kiprui, Vengrijai, Latvijai, Maltai, Lenkijai, Rumunijai, Slovėnijai ir Slovakijai; juo nustatomas specialus pereinamuoju laikotarpiu taikomas režimas, leidžiantis šioms valstybėms narėms pripažinti tam tikrus valstybių narių išduodamus dokumentus lygiaverčiais jų nacionalinėms tranzitinėms vizoms. Siūlomas sprendimas nėra privalomas; susijusios valstybės narės jį turėtų taikyti iki tos dienos, kurią nustatys Taryba vadovaudamasi 2003 m. Stojimo akto 3 straipsnio 2 dalimi ir 2005 m. Stojimo akto 4 straipsnio 2 dalimi.Dėl savo pobūdžio šiuo pasiūlymu nustatytas režimas negali reikšti nevienodos padėties, kaip nustatyta protokoluose dėl Jungtinės Karalystės, Airijos ir Danijos pozicijos.Šiuo sprendimu, skirtu tik valstybėms narėms, kurios privalo taikyti Šengeno acquis , bet kurios dar nėra visapusiškai integruotos į bendrąją erdvę be vidaus sienų, nėra plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta 1999 m. gegužės 18 d. Tarybos pasirašytame Susitarime su Norvegija ir Islandija dėl šių dviejų šalių asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis [7]. Tačiau siekiant nuoseklumo ir deramo Šengeno sistemos veikimo, šis sprendimas taip pat taikomas Norvegijos ir Islandijos, kurios susiję su Šengeno acquis įgyvendinimu, taikymu ir plėtojimu ir kurios visapusiškai įgyvendina Šengeno acquis , išduodamoms vizoms ir leidimams gyventi.Šiuo sprendimu, skirtu tik valstybėms narėms, kurios privalo taikyti Šengeno acquis , bet kurios dar nėra visapusiškai integruotos į bendrąją erdvę be vidaus sienų, nėra plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos pasirašytame Susitarime dėl pastarosios asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis [8] ir patenkančios į Tarybos sprendimo dėl susitarimo pasirašymo Europos bendrijos vardu ir laikino jo taikymo 4 straipsnio 1 dalyje nurodytą sritį.Siūlomas Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas, iš dalies keičiantis Sprendimą Nr. 896/2006/EB, skirtas Bulgarijai ir Rumunijai, kad šios dvi valstybės narės galėtų vienašališkai pripažinti tam tikrus Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotus leidimus gyventi lygiaverčiais jų tranzitinėms vizoms. Dėl savo pobūdžio šiuo pasiūlymu nustatytas režimas negali reikšti nevienodos padėties, kaip nustatyta protokoluose dėl Jungtinės Karalystės, Airijos ir Danijos pozicijos.Sprendimu nėra plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta 1999 m. gegužės 18 d. Tarybos pasirašytame Susitarime su Norvegija ir Islandija dėl šių dviejų šalių asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis , nes šiuo sprendimu nustatomas naujasis elementas susijęs su tuo, kad Sprendime Nr. 896/2006/EB nustatytas supaprastintas režimas taip pat taikomas Bulgarijai ir Rumunijai nekeičiant pagrindinių taisyklių ir principų.2007/0185 (COD)PasiūlymasEUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMASnustatantis supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku Bulgarijos, Čekijos, Kipro, Vengrijos, Latvijos, Maltos, Lenkijos, Rumunijos, Slovėnijos ir Slovakijos tam tikrų dokumentų pripažinimu lygiaverčiais jų išduodamoms nacionalinėms vizoms tranzito per jų teritoriją tiksluEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 62 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą[9],laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos,kadangi:(1) Pagal Akto dėl Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos stojimo sąlygų ir sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų (toliau – 2005 m. Stojimo aktas) 4 straipsnio 1 dalį Bulgarija ir Rumunija, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2007 m. sausio 1 d., nuo tos dienos turi taikyti vizų reikalavimą 2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 539/2001, nustatančio trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus[10], I priede nurodytų trečiųjų šalių piliečiams.(2) Pagal 2005 m. Stojimo akto 4 straipsnio 2 dalį Šengeno acquis nuostatos dėl trumpalaikių vienodų vizų išdavimo sąlygų ir kriterijų, taip pat nuostatos dėl abipusio vizų pripažinimo ir leidimų gyventi bei vizų lygiavertiškumo Bulgarijoje ir Rumunijoje taikomos tik priėmus susijusį Tarybos sprendimą. Tačiau jos yra privalomos toms valstybėms narėms nuo įstojimo dienos.(3) Todėl Bulgarija ir Rumunija privalo išduoti nacionalines atvykimo ar tranzito per jų teritoriją vizas trečiųjų šalių piliečiams, turintiems vienodą vizą ar ilgalaikę vizą arba leidimą gyventi, išduotus visapusiškai Šengeno acquis įgyvendinančios valstybės narės, arba panašų valstybių narių, kurios dar iki galo neįgyvendino Šengeno acquis , išduotą dokumentą.(4) Visapusiškai Šengeno acquis įgyvendinančių valstybių narių išduotus dokumentus ir panašius valstybių narių, kurios dar nėra iki galo įgyvendinusios Šengeno acquis , išduotus dokumentus turintys asmenys Bulgarijai ir Rumunijai nekelia jokio pavojaus, nes juos tinkamai patikrino kitos valstybės narės. Siekiant išvengti nepagrįstos papildomos administracinės naštos Bulgarijai ir Rumunijai, šiose šalyse turėtų būti pradėtos taikyti 2006 m. birželio 14 d. priimtu Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 895/2006/EB, nustatančiu supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku Čekijos Respublikos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos, Slovakijos tam tikrų dokumentų pripažinimu lygiaverčiais jų išduodamoms nacionalinėms vizoms tranzito per jų teritoriją tikslu[11], nustatytos bendrosios taisyklės.(5) Naujos bendrosios taisyklės turėtų leisti Bulgarijai ir Rumunijai vienašališkai pripažinti tam tikrus Šengeno acquis visapusiškai įgyvendinančių valstybių narių išduodamus dokumentus, jų išduodamus panašius dokumentus ir 2004 m. į Europos Sąjungą įstojusių valstybių narių išduodamus dokumentus, nurodytus Sprendimo Nr. 895/2006/EB priede, lygiaverčiais jų išduodamoms nacionalinėms vizoms ir šio vienašališko lygiavertiškumo pagrindu nustatyti supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą.(6) Atsižvelgiant į tai, kad Čekija, Kipras, Vengrija, Latvija, Malta, Lenkija, Slovėnija ir Slovakija pranešė Komisijai apie savo sprendimą taikyti Sprendimu Nr. 895/2006/EB nustatytą supaprastintą režimą, šios naujos bendrosios taisyklės turėtų taip pat sudaryti galimybę šioms valstybėms narėms pripažinti Bulgarijos ir Rumunijos išduotas vizas ir leidimus gyventi lygiaverčiais jų nacionalinėms vizoms, išduotoms tranzito per jų teritoriją tikslu.(7) Naujos bendrosios taisyklės turėtų būti taikomos pereinamuoju laikotarpiu iki tos dienos, kurią Taryba nustatys savo sprendimu, kaip nurodyta 2003 m. Stojimo akto 3 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje ir 2005 m. Stojimo akto 4 straipsnio 2 dalyje.(8) Dokumento pripažinimas turėtų būti ribojamas tranzito per Bulgarijos, Čekijos, Kipro, Vengrijos, Latvijos, Maltos, Lenkijos, Rumunijos, Slovėnijos ir Slovakijos teritoriją tikslu. Dalyvavimas bendrojoje sistemoje neturėtų būti privalomas ir dėl jo neturėtų būti nustatyta papildomų įpareigojimų valstybėms narėms, kaip apibrėžta 2003 m. Stojimo akte ir 2005 m. Stojimo akte.(9) Bendrosios taisyklės turėtų būti taikomos visapusiškai Šengeno acquis įgyvendinančių valstybių narių išduodamoms vienodoms trumpalaikėms vizoms, ilgalaikėms vizoms ir leidimams gyventi, panašiems valstybių narių, dar iki galo neįgyvendinusių Šengeno acquis , išduodamiems dokumentams ir Bulgarijos bei Rumunijos išduodamoms trumpalaikėms vizoms, ilgalaikėms vizoms ir leidimams gyventi.(10) 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 562/2006, nustatančio taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas)[12], 5 straipsnio 1 dalyje nustatytos atvykimo sąlygos, išskyrus šio reglamento 5 straipsnio 1 dalies b punkte nustatytą išimtį, turi būti įgyvendintos, kadangi šiuo sprendimu, kuriuo išplečiamas Sprendime Nr. 895/2006/EB nustatytų bendrųjų taisyklių taikymas, Bulgarijai ir Rumunijai nustatomas visapusiškai Šengeno acquis įgyvendinančių valstybių narių išduotų tam tikrų dokumentų, valstybių narių, visapusiškai dar neįgyvendinančių Šengeno acquis , išduotų panašių dokumentų ir Bulgarijos bei Rumunijos trumpalaikių vizų, ilgalaikių vizų ir leidimų gyventi, išduotų tranzito tikslu, vienašališkas pripažinimas ir, be kita ko, leidžiama Čekijai, Kiprui, Vengrijai, Latvijai, Maltai, Lenkijai, Slovėnijai ir Slovakijai taikyti Sprendimu Nr. 895/2006/EB nustatytą supaprastintą režimą pripažįstant panašius Bulgarijos ir Rumunijos išduotus dokumentus.(11) Kadangi šio sprendimo tikslo, t. y. nustatyti tam tikrų dokumentų vienašališko pripažinimo, kurį privalės taikyti 2004 m. ir 2007 m. į Europos Sąjungą įstojusios valstybės narės, režimą, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi atsižvelgiant į šio veiksmo mastą bei poveikį to tikslo būtų geriau siekti Bendrijos lygmeniu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Bendrija gali imtis priemonių. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo sprendimu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti.(12) Šiuo sprendimu neplėtojamos Šengeno acquis nuostatos pagal Europos Sąjungos Tarybos ir Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės sudarytą susitarimą dėl šių dviejų valstybių asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis , kadangi jis skirtas tik valstybėms narėms, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2004 m. ir 2007 m. ir kurios dar iki galo neįgyvendino Šengeno acquis . Tačiau siekiant nuoseklumo ir deramo Šengeno sistemos veikimo, šis sprendimas taip pat taikomas vizoms ir leidimams gyventi, išduotiems trečiųjų šalių, susijusių su Šengeno acquis įgyvendinimu, taikymu ir plėtojimu, ir visapusiškai įgyvendinančių Šengeno acquis , pavyzdžiui, Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės.(13) Pagal Protokolo dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Airijos Karalystės pozicijos, pridedamo prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius šios valstybės narės nedalyvauja priimant šį sprendimą.(14) Pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridedamo prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisŠiuo sprendimu nustatomas supaprastintas asmenų kontrolės prie išorės sienų režimas, pagal kurį:-  Bulgarija ir Rumunija gali vienašališkai pripažinti 2 ir 3 straipsniuose nurodytus dokumentus, taip pat 4 straipsnyje nurodytus dokumentus, kuriuos šios dvi šalys išduoda trečiųjų šalių piliečiams, kuriems pagal Reglamentą (EB) Nr. 539/2001 taikomas vizų reikalavimas, lygiaverčiais jų nacionalinėms tranzito tikslu išduodamoms vizoms.-  Čekija, Kipras, Vengrija, Latvija, Malta, Lenkija, Slovėnija ir Slovakija, kurios pranešė Komisijai apie savo sprendimą taikyti Sprendimu Nr. 895/2006/EB nustatytą supaprastintą režimą, gali vienašališkai pripažinti 4 straipsnyje nurodytus dokumentus, kuriuos Bulgarija ir Rumunija išduoda trečiųjų šalių piliečiams, kuriems pagal Reglamentą (EB) Nr. 539/2001 taikomas vizų reikalavimas, lygiaverčiais jų nacionalinėms tranzito tikslu išduodamoms vizoms.2 straipsnis1. Nepriklausomai nuo dokumento turėtojo pilietybės, Bulgarija ir Rumunija gali pripažinti lygiaverčiais jų nacionalinei tranzito tikslu išduodamai vizai šiuos visapusiškai Šengeno acquis įgyvendinančių valstybių narių išduotus dokumentus:i) „vienodą vizą“, kaip nurodyta Šengeno susitarimą įgyvendinančios konvencijos 10 straipsnyje;ii) „ilgalaikę vizą“, kaip nurodyta Šengeno susitarimą įgyvendinančios konvencijos 18 straipsnyje;iii) „leidimą gyventi“, kaip įrašyta Bendrųjų konsulinių instrukcijų IV priede.2. Jei Bulgarija ir Rumunija nusprendžia taikyti šį sprendimą, jos pripažįsta visus šio straipsnio 1 dalyje nurodytus dokumentus nepriklausomai nuo juos išdavusios valstybės.3 straipsnisJeigu Bulgarija ir Rumunija nusprendžia taikyti 2 straipsnį, jos taip pat gali pripažinti vienos ar kelių kitų valstybių narių, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2004 m. ir kurios dar iki galo neįgyvendino viso Šengeno acquis , išduotas nacionalines trumpalaikes vizas, ilgalaikes vizas ir leidimus gyventi lygiaverčiais jos nacionalinei tranzito tikslu išduodamai vizai.Valstybių narių, kurios dar iki galo neįgyvendino Šengeno acquis , išduodamų dokumentų, kurie gali būti pripažįstami, sąrašas pateikiamas Sprendimo Nr. 895/2006/EB priede.4 straipsnisBe to, Bulgarija ir Rumunija taip pat gali pripažinti savo išduodamas nacionalines trumpalaikes vizas, ilgalaikes vizas ir leidimus gyventi lygiaverčiais savo nacionalinėms tranzito tikslu išduodamoms vizoms.Bulgarijos ir Rumunijos išduodami dokumentai, kurie gali būti pripažįstami pagal šį sprendimą, nurodyti priede.5 straipsnisČekija, Kipras, Vengrija, Latvija, Malta, Lenkija, Slovėnija ir Slovakija tranzito tikslu taip pat gali pripažinti šio sprendimo priede nurodytus Bulgarijos ir Rumunijos išduodamus dokumentus.6 straipsnisBulgarija, Čekija, Kipras, Vengrija, Latvija, Malta, Lenkija, Rumunija, Slovėnija ir Slovakija gali pripažinti dokumentus lygiaverčiais jų nacionalinei tranzito tikslu išduodamai vizai tik tuomet, jeigu trečiosios šalies piliečio tranzito per jų teritoriją trukmė neviršija penkių dienų.2, 3 ir 4 straipsniuose nurodytų dokumentų galiojimo laikas apima tranzito trukmę.7 straipsnisJeigu Bulgarija, Čekija, Kipras, Vengrija, Latvija, Malta, Lenkija, Rumunija, Slovėnija ir Slovakija nusprendžia taikyti šį sprendimą, jos apie tai praneša Komisijai per 10 darbo dienų nuo šio sprendimo įsigaliojimo dienos. Komisija šią valstybių narių pateiktą informaciją paskelbia Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .8 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Jis taikomas iki tos dienos, kuri bus nustatyta Tarybos sprendimu, priimtu pagal 2005 m. Stojimo akto 4 straipsnio 2 dalį.9 straipsnisŠis sprendimas skirtas Bulgarijai, Čekijai, Kiprui, Vengrijai, Latvijai, Maltai, Lenkijai, Rumunijai, Slovėnijai ir Slovakijai.Priimta Briuselyje […]Europos Parlamento vardu Tarybos varduPirmininkas Pirmininkas[…]  PRIEDASBULGARIJOS išduodamų dokumentų sąrašas- Vizos1. Виза за летищен транзит (виза вид "А") – oro uosto tranzitinė viza („A“ tipas)2. Визи за транзитно преминаване (виза вид "B") – tranzitinės vizos („B“ tipas)-  Еднократна транзитна виза – vienkartinė tranzitinė viza-  Двукратна транзитна виза – dvikartinė tranzitinė viza-  Многократна транзитна виза – daugkartinė tranzitinė viza3. Визи за краткосрочно пребиваване (виза вид "C") – trumpalaikės vizos („C“ tipas)-  Еднократна входна виза – vienkartinė trumpalaikė viza-  Многократна входна виза – daugkartinė trumpalaikė viza4. Виза за дългосрочно пребиваване (виза вид "D") – ilgalaikė viza („D“ tipas)- Leidimai gyventi1. Карта на продължително пребиваващ в Република България чужденец – ilgalaikis leidimas gyventi2. Карта на постоянно пребиваващ в Република България чужденец – nuolatinis leidimas gyventi3. Карта на бежанец – pabėgėliams išduodamas leidimas gyventi4. Удостоверение за пътуване зад граница на чужденец с хуманитарен статут – leidimas gyventi, išduodamas trečiosios šalies piliečiui, kuriam Bulgarijos Respublika yra suteikusi humanitarinės apsaugos statusąRUMUNIJOS išduodamų dokumentų sąrašas- Vizos-  viză de tranzit, identificată prin simbolul B (tranzitinė viza, žymima simboliu B)-  viză de scurtă şedere, identificată prin simbolul C (trumpalaikė viza, žymima simboliu C)-  viză de lungă şedere, identificată prin unul dintre următoarele simboluri, în funcţie de activitatea pe care urmează să o desfăşoare în România străinul căruia i-a fost acordată:(i) desfăşurarea de activităţi economice, identificată prin simbolul D/AE(ii) desfăşurarea de activităţi profesionale, identificată prin simbolul D/AP(iii) desfăşurarea de activităţi comerciale, identificată prin simbolul D/AC(iv) angajare în munca, identificată prin simbolul D/AM(v) studii, identificată prin simbolul D/SD(vi) reîntregirea familiei, identificată prin simbolul D/VF(vii) intrarea în România a străinilor căsătoriţi cu cetăţeni români, identificată prin simbolul D/CR(viii) activităţi religioase sau umanitare, identificată prin simbolul D/RU(ix) viză diplomatică şi viză de serviciu, identificată prin simbolul DS(x) alte scopuri, identificată prin simbolul D/AS(ilgalaikė viza, vienu iš toliau nurodytų simbolių žymima pagal tai, kokią veiklą vizą gaunantis užsienietis ketina vykdyti Rumunijoje:i) ekonominė veikla, žymima simboliu D/AEii) profesinė veikla, žymima simboliu D/APiii) komercinė veikla, žymima simboliu D/ACiv) darbas, žymima simboliu D/AMv) studijos, žymima simboliu D/SDvi) šeimos susijungimas, žymima simboliu D/VFvii) užsieniečių, susituokusių su Rumunijos piliečiais, atvykimas į Rumunijos teritoriją, žymima simboliu D/CRviii) religinė arba humanitarinė veikla, žymima simboliu D/RUix) diplomatinė viza ir tarnybinė viza, žymima simboliu DSx) kiti tikslai, žymima simboliu D/AS)- Leidimai gyventi- Permis de şedere temporară (laikinasis leidimas gyventi)- Permis de şedere permanentă (nuolatinis leidimas gyventi)- Carte de rezidenţă - pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români (gyventojo kortelė, išduodama užsieniečiams, kurie yra Rumunijos piliečių šeimos nariai)- Carte de rezidenţă permanentă - pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români (nuolatinio gyventojo kortelė, išduodama užsieniečiams, kurie yra Rumunijos piliečių šeimos nariai)2007/0186 (COD)PasiūlymasEUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMASiš dalies keičiantis Sprendimą Nr. 896/2006/EB, nustatantį supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku valstybių narių tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotų leidimų gyventi pripažinimu tranzito per jų teritoriją tikslu.EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 62 straipsnio 2 dalies a punktą,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą[13],laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos,kadangi:(1) Sprendimu Nr. 896/2006/EB nustatomos bendrosios taisyklės dėl vienašališko valstybių narių tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduodamų leidimų gyventi pripažinimo tranzito per jų teritoriją tikslu, dėl kurio galima taikyti supaprastintą šiuos dokumentus turinčių trečiųjų šalių piliečių kontrolės prie išorės sienų režimą.(2) Dėl Šengeno acquis įgyvendinimo dviem etapais valstybės narės, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2004 m. gegužės 1 d., nuo tos pačios dienos privalėjo išduoti nacionalines vizas trečiųjų šalių piliečiams, turintiems Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotus leidimus gyventi, kuriems pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 539/2001 taikomas vizų reikalavimas. Dėl šio įpareigojimo šių valstybių narių konsulatams Šveicarijoje ir Lichtenšteine teko papildoma administracinė našta.(3) Neatrodė, kad valstybėms narėms būtina reikalauti vizų iš šios kategorijos asmenų, nes jie nekelia didelio su nelegalia imigracija susijusio pavojaus valstybėms narėms.(4) Atsižvelgiant į tai, kad tie patys argumentai taikytini Bulgarijai ir Rumunijai, Sprendimu Nr. 896/2006/EB[14] nustatytas supaprastintas režimas taip pat turėtų būti taikomas Bulgarijoje ir Rumunijoje.(5) Taip iš dalies pakeitus Sprendimą Nr. 896/2006/EB, Bulgarija ir Rumunija, jeigu jos nuspręstų taikyti Sprendimą Nr. .../2007/EB, galėtų vienašališkai pripažinti Šveicarijos ir Lichtenšteino išduodamus leidimus gyventi, kurie nurodomi Sprendimo Nr. 896/2006/EB priede, lygiaverčiais savo nacionalinėms tranzito tikslu išduodamoms vizoms.(6) Dokumentų pripažinimas turėtų būti ribojamas tranzito per Bulgarijos ir Rumunijos teritoriją tikslu ir neturėtų turėti įtakos šių dviejų valstybių narių galimybei išduoti trumpalaikes vizas.(7) Bulgarija ir Rumunija galimybe netaikyti šio sprendimo galėtų naudotis ribotai, t. y. tik pereinamuoju laikotarpiu, iki dienos, kurią nustatys Taryba pagal 2005 m. Stojimo akto 4 straipsnio 2 dalį.(8) Turi būti įvykdytos 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 562/2006, nustatančio taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksą)[15], 5 straipsnio 1 dalyje nurodytos atvykimo sąlygos, išskyrus jo 5 straipsnio 1 dalies b punkte nustatytą sąlygą, kadangi šiuo sprendimu nustatomas Bulgarijos ir Rumunijos išduodamų tranzitinių vizų ir tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduodamų leidimų gyventi lygiavertiškumo režimas.(9) Kadangi siūlomų veiksmų tikslas turi tiesioginį poveikį Bendrijos acquis vizų srityje, o valstybės narės vienos negali deramai jo pasiekti, ir kadangi atsižvelgiant į šių veiksmų mastą bei poveikį to tikslo būtų geriau siekti Bendrijos lygmeniu, Bendrija gali imtis priemonių vadovaudamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatytu subsidiarumo principu. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo sprendimu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti.(10) Pagal Protokolo dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Airijos Karalystės pozicijos, pridedamo prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius šios valstybės narės nedalyvauja priimant šį sprendimą.(11) Pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridedamo prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą, nėra jo saistoma ir neprivalo jo taikyti,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisSprendimo Nr. 896/2006/EB 2 straipsnis papildomas šia pastraipa, kuri yra trečia šio straipsnio pastraipa:„Jeigu Bulgarija ir Rumunija nusprendžia taikyti Sprendimą Nr. .../2007/EB, jos gali iki dienos, kurią Taryba nustato pagal Akto dėl Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos stojimo sąlygų ir Sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų 4 straipsnio 2 dalį, vienašališkai pripažinti šio sprendimo priede nurodytus leidimus gyventi lygiaverčiais savo nacionalinei tranzitinei vizai.“2 straipsnisJeigu Bulgarija ir Rumunija nusprendžia taikyti šį sprendimą, jos apie tai praneša Komisijai per 10 darbo dienų nuo šio sprendimo įsigaliojimo dienos. Komisija jų pateiktą informaciją paskelbia Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .3 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .4 straipsnisŠis sprendimas skirtas Bulgarijai ir Rumunijai.Priimta Briuselyje […]Europos Parlamento vardu Tarybos varduPirmininkas Pirmininkas[…] [1] OL L 81, 2001 3 21, p. 1, Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1932/2006 (OL L 405, 2006 12 30, p. 23).[2] OL L 167, 2006 6 20, p. 1.[3] OL L 167, 2006 6 20, p. 8.[4] Valstybės narės, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2004 m., turėjo iki 2006 m. rugpjūčio 1 d. pranešti Komisijai apie savo sprendimą taikyti bendrąsias taisykles.[5] OL C 251, 2006 10 17, p. 20.[6] 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 562/2006, nustatantis taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas), OL L 105, 2006 4 13, p. 1.[7] OL L 176, 1999 7 10, p. 35.[8] Tarybos dokumentas 13054/04.[9] OL C […], […], p. […].[10] OL L 81, 2001 3 21, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1932/2006 (OL L 405, 2006 12 30, p. 23).[11] OL L 167, 2006 6 20, p. 1.[12] OL L 105, 2006 4 13, p. 1.[13] OL C […], […], p. […].[14] OL L 167, 2006 6 20.[15] OL L 105, 2006 4 13, p. 1.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52009PC0435

Pasiūlymas Tarybos sprendimas leisti Lenkijos Respublikai taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 287 straipsnio  /* KOM/2009/0435 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 26.8.2009KOM(2009) 435 galutinisPasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASleisti Lenkijos Respublikai taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 287 straipsnioAIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. Pasiūlymo aplinkybėsPagal 2006 m. lapkričio 28 d. Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (toliau – PVM direktyva) 395 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali vieningai leisti bet kuriai valstybei narei imtis specialių priemonių, nukrypstant nuo šios direktyvos nuostatų, kad būtų supaprastinta pridėtinės vertės mokesčio (PVM) surinkimo procedūra arba užkirstas kelias tam tikrų formų mokesčių vengimui ar sukčiavimui.2009 m. birželio 22 d. Komisijos generaliniame sekretoriate užregistruotu raštu Lenkijos Respublika (toliau – Lenkija) paprašė leisti jai taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo PVM direktyvos 287 straipsnio nuostatų, pagal kurią ji nuo 2010 m. sausio 1 d. galėtų nuo mokesčio atleisti apmokestinamuosius asmenis, kurių metinė apyvarta neviršija 30 000 EUR.Laikydamasi PVM direktyvos 395 straipsnio 2 dalies, 2009 m. birželio 22 d. raštu Komisija perdavė Lenkijos pateiktą prašymą kitoms valstybėms narėms. 2009 m. liepos 3 d. raštu Komisija pranešė Lenkijai, kad turi visą, jos nuomone, prašymui įvertinti reikalingą informaciją.PVM direktyvos XII antraštinės dalies 1 skyriaus nuostatomis valstybėms narėms suteikiama galimybė mažosioms įmonėms taikyti specialias schemas, visų pirma neprivalomąją atleidimo nuo mokesčio schemą apmokestinamiems asmenims, kurių metinė apyvarta neviršija tam tikros viršutinės ribos.Ši viršutinė metinės apyvartos riba valstybėse narėse yra skirtinga ir nustatyta pagal jų įstojimo datą.Iki 1978 m. sausio 1 d. įstojusios valstybės narės, pasinaudojusios 1967 m. balandžio 11 d. Tarybos direktyvos 67/288/EEB 14 straipsnyje numatyta lengvata taikyti tokią schemą, gali ją taikyti toliau (žr. PVM direktyvos 284 straipsnio 1 dalį). Valstybės narės, kurios 1977 m. gegužės 17 d. nuo mokesčio atleido apmokestinamuosius asmenis, kurių metinė apyvarta yra mažesnė negu 5 000 Europos apskaitos vienetų nacionaline valiuta pagal tos dienos valiutos keitimo kursą, gali šią viršutinę ribą padidinti iki 5 000 EUR (žr. PVM direktyvos 284 straipsnio 2 dalį), o tos valstybės narės, kurios nuo mokesčio atleido nustačiusios tokią arba didesnę viršutinę ribą, gali ją padidinti, kad būtų išlaikyta reali jos vertė (žr. PVM direktyvos 286 straipsnį).Šia lengvata nepasinaudojusios valstybės narės gali nuo mokesčio atleisti apmokestinamuosius asmenis, kurių metinė apyvarta neviršija 5 000 EUR arba lygiavertės sumos nacionaline valiuta (žr. PVM direktyvos 285 straipsnį).Po 1978 m. sausio 1 d. įstojusios valstybės narės gali nuo mokesčio atleisti apmokestinamuosius asmenis, kurių metinės apyvartos viršutinės ribos dydis buvo nustatytas jų įstojimu metu. Viršutinė riba valstybėse narėse yra skirtinga, ji lygi PVM direktyvos 287 straipsnio 1–16 dalyse kiekvienai valstybei narei nurodytai sumai jų nacionaline valiuta pagal įstojimo dienos valiutos keitimo kursą.Remiantis PVM direktyvos 287 straipsnio 14 dalimi, Lenkija gali atleisti nuo mokesčio apmokestinamuosius asmenis, kurių metinė apyvarta neviršija 10 000 EUR lygiavertės sumos nacionaline valiuta pagal jos įstojimo dienos valiutos keitimo kursą.Pagrįsdama prašymą padidinti viršutinę ribą iki 30 000 EUR, Lenkija nurodo, kad ji galėtų plačiau taikyti mažosioms įmonėms skirtas supaprastinimo priemones ir taip didesniam jų skaičiui sumažinti administracinę naštą ir prisidėti prie jų plėtros. Be to, ji nurodo, kad valstybės PVM surinkimo iš tokių apmokestinamųjų asmenų sąnaudos, palyginti su gautomis pajamomis, yra didelės.Ji atkreipia dėmesį, kad ši priemonė neturės didelės įtakos bendram iš galutiniame vartojimo etape surinkto PVM gautų pajamų dydžiui. Naujos schemos reikalavimus atitiktų 360 000 apmokestinamųjų asmenų; Lenkija mano, kad iš jų schemą pasirinktų maždaug 90 000, o tai sudarytų apytiksliai 500 milijonų zlotų negautų pajamų, t. y. 0,4 % 2010 m. iš PVM planuojamų gauti mokestinių pajamų.Reikėtų priminti, kad Komisija į 2004 m. spalio 29 d. direktyvos, kuria siekiama supaprastinti PVM prievolės vykdymą, pasiūlymą (COM (2004) 728 galutinis) įtraukė nuostatas, kuriomis valstybėms narėms leidžiama nustatyti viršutinę metinės apyvartos, kai apmokestinamasis asmuo atleidžiamas nuo mokesčio mokėjimo, ribą neviršijant 100 000 EUR arba lygiavertės sumos nacionaline valiuta; sumą galima persvarstyti kasmet.Išnagrinėjusi PVM direktyvos 395 straipsnio nuostatas ir Lenkijos pateiktus argumentus, Komisija mano, kad prašymas leisti nukrypti atitinka šiame straipsnyje nustatytas sąlygas ir padeda supaprastinti mokesčio surinkimą. Be to, atsižvelgdama į pirmiau nurodytas aplinkybes, Komisija neprieštarauja šiam prašymui ir mano, kad Tarybai būtina pateikti atitinkamą pasiūlymą.Visgi, Komisijos nuomone, šiai išimčiai turėtų būti nustatytas ribotas taikymo laikotarpis, kad reguliariai būtų galima įvertinti, remiantis atitinkama Lenkijos pateikiama informacija, ar tebėra ją pagrindžiančių priežasčių. Bet kuriuo atveju Komisija mano, kad ši išimtis turėtų nustoti galioti pradėjus taikyti Komisijos siūlomas šios srities darnias taisykles.2. KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMASSprendimo pasiūlymu siekiama išplėsti PVM surinkimo supaprastinimo priemonės taikymą didesniam mažų įmonių skaičiui. Todėl jis bus naudingas toms mažosioms įmonėms ir susijusiai valstybei narei. Nepriklausomo tyrimo neprireikė, nereikėjo konsultacijų su suinteresuotosiomis šalimis ir šio sprendimo poveikio vertinimo. Bet kuriuo atveju poveikis bus ribotas dėl ribotos taikymo srities ir trukmės.3. TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAISIūLOMU SPRENDIMU SIEKIAMA LEISTI LENKIJAI TAIKYTI PRIEMONę, KURIA NUKRYPSTAMA NUO PVM DIREKTYVOS 287 STRAIPSNIO, PAGAL KURIą NUO 2010 m. sausio 1 d. nuo mokesčio būtų atleisti tie apmokestinamieji asmenys, kurių metinė apyvarta neviršija ne 10 000 EUR, o 30 000 EUR.Šio sprendimo teisinis pagrindas yra PVM direktyvos 395 straipsnio nuostatos, priimtos taikant Europos bendrijos steigimo sutarties 93 straipsnį. Remiantis šiomis nuostatomis, valstybė narė, pageidaujanti imtis priemonių, kuriomis nukrypstama nuo minėtos direktyvos nuostatų, privalo gauti Tarybos leidimą, kuris suteikiamas Tarybos sprendimu. Kadangi taikoma priemonė susijusi su apyvartos mokesčių teisės aktų suderinimu, laikomasi subsidiarumo principo.Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą ir juo neviršijama tai, kas būtina supaprastinimo tikslui pasiekti, nes Lenkijoje taikomos atleidimo nuo mokesčio schemos taikymo sritis išplečiama labai ribotai, įtraukiant tik ribotą skaičių papildomų mažų įmonių, galinčių pasirinktinai laikytis šios schemos taisyklių. Todėl juo nuo PVM direktyvos principų nukrypstama labai nedaug ir tinkamu pagrindu.4. POVEIKIS BIUDžETUIPASIūLYMAS NETURI POVEIKIO BENDRIJOS BIUDžETUI.5. PAPILDOMA INFORMACIJAPASIūLYME NUMATYTA, KAD SPRENDIMO TAIKYMO LAIKOTARPIS BAIGSIS SAVAIME, KAI MAžų įMONIų ATLEIDIMO NUO MOKESčIO SCHEMOS DARNIOS TAISYKLėS BUS PRADėTOS TAIKYTI VISOSE VALSTYBėSE NARėSE.PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASleisti Lenkijos Respublikai taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 287 straipsnioEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 93 straipsnį,atsižvelgdama į 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvą 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos[1], ypač į jos 395 straipsnio 1 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[2],kadangi:(1) 2009 m. birželio 22 d. Komisijos generaliniame sekretoriate užregistruotu raštu Lenkijos Respublika paprašė leisti jai taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo Direktyvos 2006/112/EB 287 straipsnio nuostatų, pagal kurią ji nuo 2010 m. sausio 1 d. galėtų nuo mokesčio atleisti apmokestinamuosius asmenis, kurių metinė apyvarta neviršija 30 000 EUR lygiavertės sumos nacionaline valiuta pagal jos įstojimo dienos valiutos keitimo kursą.(2) Laikydamasi Direktyvos 2006/112/EB 395 straipsnio 2 dalies, 2009 m. birželio 22 d. raštu Komisija perdavė Lenkijos Respublikos pateiktą prašymą kitoms valstybėms narėms. 2009 m. liepos 3 d. raštu Komisija pranešė Lenkijai, kad turi visą, jos nuomone, prašymui įvertinti reikalingą informaciją.(3) Direktyvos 2006/112/EB XII antraštinės dalies 1 skyriaus nuostatomis valstybėms narėms suteikiama galimybė mažosioms įmonėms taikyti specialias schemas, visų pirma neprivalomąją atleidimo nuo mokesčio schemą apmokestinamiems asmenims, kurių metinė apyvarta neviršija tam tikros viršutinės ribos.(4) Remiantis Direktyvos 2006/112/EB 287 straipsnio 14 dalimi, Lenkijos Respublika nuo mokesčio gali atleisti apmokestinamuosius asmenis, kurių metinė apyvarta neviršija 10 000 EUR lygiavertės sumos nacionaline valiuta pagal jos įstojimo dienos valiutos keitimo kursą.(5) Padidinus šią viršutinę ribą iki 30 000 EUR, Lenkijos Respublika galės plačiau taikyti mažosioms įmonėms skirtas supaprastinimo priemones, ir toliau apsiribodama tik mažiausiomis, ir prisidėti prie jų plėtros.(6) Komisija į 2004 m. spalio 29 d. direktyvos, kuria siekiama supaprastinti pridėtinės vertės mokesčio prievolės vykdymą, pasiūlymą (COM (2004) 728 galutinis)[3] įtraukė nuostatas, kuriomis valstybėms narėms leidžiama nustatyti viršutinę metinės apyvartos, kai apmokestinamasis asmuo atleidžiamas nuo mokesčio mokėjimo, ribą neviršijant 100 000 EUR arba lygiavertės sumos nacionaline valiuta; sumą galima persvarstyti kasmet. Lenkijos Respublikos pateiktas prašymas atitinka šį pasiūlymą.(7) Siūloma išimtis neturės jokios įtakos Europos Bendrijos iš pridėtinės vertės mokesčio surenkamiems nuosaviesiems ištekliams.PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisNukrypstant nuo Direktyvos 2006/112/EB 287 straipsnio, Lenkijos Respublikai leidžiama nuo mokesčio atleisti apmokestinamuosius asmenis, kurių metinė apyvarta neviršija 30 000 EUR lygiavertės sumos nacionaline valiuta pagal jos įstojimo dienos valiutos keitimo kursą.2 straipsnisŠis sprendimas taikomas nuo 2010 m. sausio 1 d. iki dienos, kurią bus pradėtos taikyti direktyvos, iš dalies keičiančios metinės apyvartos viršutines ribas, kurių neviršiję apmokestinamieji asmenys gali būti atleisti nuo mokesčio, nuostatos, bet ne vėliau kaip iki 2012 m. gruodžio 31 d.3 straipsnisŠis sprendimas skirtas Lenkijos Respublikai.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkas [1] OL L 347, 2006 12 11, p. 1.[2] OL C ..., ..., p. .[3] OL C 24, 2005 1 29, p. 10.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 06 30
            COM(2016) 312 final
            Pasiūlymas
            EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Europos Sąjungos solidarumo fondo lėšų mobilizavimo siekiant iš 2017 m. Sąjungos bendrojo biudžeto skirti lėšų avansams mokėti

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamente (ES, EURATOMAS) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa
                  1
               , ypač jo 10 straipsnyje, numatyta galimybė mobilizuoti Europos Sąjungos solidarumo fondo lėšas neviršijant viršutinės metinės 500 mln. EUR (2011 m. kainomis) ribos, viršijant atitinkamų finansinės programos išlaidų kategorijų ribas.

               2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo
                  2
                11 punkte nustatytos Fondo lėšų mobilizavimo sąlygos.

               Fondo lėšų gavimo sąlygos išsamiai išdėstytos 2002 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 2012/2002, įsteigiančiame Europos Sąjungos solidarumo fondą
                  3
               , kuriame numatyta, kad į biudžetą įtraukiama 50 mln. EUR įsipareigojimų asignavimų ir mokėjimų asignavimų neviršijanti suma avansams mokėti.

               Komisijos nuomone, šį lėšų mobilizavimą būtina numatyti siekiant užtikrinti, kad biudžeto ištekliai būtų gauti laiku, todėl Komisija siūlo šią sumą įtraukti į 2017 m. biudžeto projektą.

               Pasiūlymas

               EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Europos Sąjungos solidarumo fondo lėšų mobilizavimo siekiant iš 2017 m. Sąjungos bendrojo biudžeto skirti lėšų avansams mokėti

               EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

               atsižvelgdami į 2002 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2012/2002, įsteigiantį Europos Sąjungos solidarumo fondą
                  4
                ypač į jo 4a straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo
                  5
               , ypač į jo 11 punktą,

               atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Europos Sąjungos solidarumo fondo (toliau – Fondas) tikslas – užtikrinti Sąjungai galimybę greitai, veiksmingai ir lanksčiai reaguoti nelaimės atvejais, parodant solidarumą su gaivalinių nelaimių ištiktų regionų gyventojais;

               (2)didžiausia Fondo suma neviršija 500 mln. EUR (2011 m. kainomis), kaip nustatyta Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013
                  6
                10 straipsnyje;

               (3)Reglamento (EB) Nr. 2012/2002 4a straipsnio 4 dalyje numatyta, kad siekiant užtikrinti, kad biudžeto ištekliai būtų gauti laiku, Fondo lėšos gali būti mobilizuotos avansams mokėti, neviršijant 50 mln. EUR sumos, o atitinkami asignavimai įtraukti į Sąjungos bendrąjį biudžetą;

               (4)siekiant užtikrinti, kad 2017 m. Sąjungos bendrajame biudžete laiku būtų numatyta pakankamai biudžeto išteklių, avansams mokėti turėtų būti mobilizuota 50 mln. EUR Fondo lėšų suma;

               (5)siekiant kuo greičiau mobilizuoti Fondo lėšas, šis sprendimas turėtų būti taikomas nuo 2017 m. sausio 1 d.,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               2017 finansinių metų Sąjungos bendrajame biudžete iš Europos Sąjungos solidarumo fondo mobilizuojama 50 mln. EUR įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimų suma avansams mokėti.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

               Jis taikomas nuo 2017 m. sausio 1 d.

               Priimta

               Europos Parlamento vardu

                     Tarybos vardu

               Pirmininkas

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 347, 2013 12 20, p. 884.

                     (2)
                  OL C 373, 2013 12 20, p. 1.

                     (3)
                  OL L 311, 2002 11 14, p. 3.

                     (4)
                  OL L 311, 2002 11 14, p. 3.

                     (5)
                  OL C 373, 2013 12 20, p. 1.

                     (6)
                  2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentas (ES, EURATOMAS) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa. OL L 347, 2013 12 20, p. 884.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52009PC0259

Pasiūlymas Tarybos sprendimas leisti Portugalijai taikyti lengvatinį akcizo tarifą autonominiame Madeiros regione pagamintam ir vietoje suvartojamam romui ir likeriams ir autonominiame Azorų salų regione pagamintiems ir vietoje suvartojamiems likeriams ir spiritams  /* KOM/2009/0259 galutinis - CNS 2009/0075 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 9.6.2009KOM(2009) 259 galutinis2009/0075 (CNS)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASleisti Portugalijai taikyti lengvatinį akcizo tarifą autonominiame Madeiros regione pagamintam ir vietoje suvartojamam romui ir likeriams ir autonominiame Azorų salų regione pagamintiems ir vietoje suvartojamiems likeriams ir spiritamsAIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1) PASIŪLYMO APLINKYBĖS-  Pasiūlymo pagrindas ir tikslai2002 m. vasario 18 d. Tarybos sprendimu 2002/167/EB[1] Portugalijai leista taikyti lengvatinį akcizo tarifą autonominiame Madeiros regione pagamintam ir vietoje suvartojamam romui ir likeriams ir autonominiame Azorų salų regione pagamintiems ir vietoje suvartojamiems likeriams ir spiritams. Pagal šį sprendimą Portugalija galėjo šiems produktams taikyti akcizo tarifą, mažesnį už visą alkoholiui taikomą tarifą, nustatytą Direktyvos 92/84/EEB[2] 3 straipsnyje, ir mažesnį už minimalų šioje direktyvoje alkoholiui nustatytą akcizo tarifą, tačiau ne daugiau kaip 75 % mažesnį už standartinį nacionalinį alkoholiui taikomą akcizo tarifą. Ši priemonė buvo taikoma nuo 2002 m. sausio 1 d. iki 2008 m. gruodžio 31 d. 2008 m. birželio 16 d. ir 2008 m. birželio 20 d. Portugalija prašė šio leidimo galiojimo terminą pratęsti iki 2013 m. gruodžio 31 d.Atsižvelgdamos į Komisijos tarnybų prašymus, 2008 m. lapkričio 5 d. ir 2009 m. vasario 25 d. Portugalijos institucijos pateikė papildomos informacijos, siekdamos įrodyti, kad norint išlaikyti romo, likerių ir (arba) spiritų gamybą bei susijusią žemės ūkio veiklą lengvatinio akcizo tarifo taikymo laikotarpį būtina pratęsti po 2008 m. pabaigos.Šiuo metu Madeiroje registruotos aštuonios romą ir (arba) likerius gaminančios bendrovės; Azorų salose likerius gamina devynios bendrovės, o spiritus – trisdešimt aštuonios. Numatoma, kad didžiausias gamintojas (romo ir likerių gamintojas Madeiroje) vidutiniškai per metus 2009–2013 m. iš viso pagamins 558,02 hektolitrų gryno alkoholio. 2007 m. ūkinės veiklos vykdytojai autonominiame Madeiros regione iš viso pagamino 1304,99 hl romo ir 419,95 hl likerių (alkoholio koncentracija 100 %). Tais pačiais metais ūkinės veiklos vykdytojai autonominiame Azorų salų regione pagamino 1680 hl likerių (alkoholio koncentracija 20 %) ir 994 hl spiritų (alkoholio koncentracija 37,5–42 %). Beveik visa produkcija parduodama regioninėse rinkose, ir tik nedidelė dalis eksportuojama (±10 % Azorų salose pagaminamų likerių daugiausia eksportuojama į Šiaurės Ameriką).Vietos pramonėje dirba apie 130 darbuotojų Madeiroje ir apie 90 darbuotojų Azorų salose. Madeiroje cukranendrės ir vaisiai auginami bei perdirbami apie 1 000 šeimos žemės ūkio valdų.2007 m. produktų, kuriems taikomas lengvatinis akcizo tarifas, rinkos dalis buvo mažesnė už panašių produktų, importuotų arba tiektų iš kitų Bendrijos vietovių, kurie su jais stipriai konkuruoja, rinkos dalį (20,3 % Madeiroje; 38,9 % Azorų salose). Be to, nepaisant taikomo lengvatinio akcizo tarifo, Madeiroje ir Azorų salose vidutinė mažmeninė vietoje pagaminto romo, likerių arba spiritų pardavimo kaina (įskaitant mokesčius) yra didesnė už panašių produktų, įvežamų iš kitų regionų, kainą.Pagrindiniai sunkumai, kurių patiria romo, likerių ir (arba) spiritų gamintojai yra susiję su papildomomis sąnaudomis, kurios susidaro dėl Sutarties 299 straipsnio 2 dalyje išvardytų veiksnių (t. y. atokumo, izoliuotumo, mažumo, sunkių topografinių ir klimato sąlygų).Žemės ūkio kilmės žaliavos (atsižvelgiant į konkretų atvejį, cukranendrės, vaisiai, augalai, medus, grietinėlė, pienas ir vynas) yra brangesnės nei normaliomis gamybos sąlygomis. Taip yra dėl mažo žemės ūkio valdų dydžio, susiskaidymo ir susijusio žemo mechanizacijos lygio. Be to, dėl topografinių ir klimato sąlygų, dirvožemio ir smulkios gamybos Madeiros produkcija, gaunama perdirbant cukranendres, yra mažesnė už kitų atokiausių regionų produkciją.Į salas įvežant tam tikras žaliavas ir pakavimo medžiagas, kurios negaminamos vietoje, susidaro papildomos sąnaudos, nesusidarančios įvežant tik galutinį produktą. Azorų salų izoliuotumas yra dvejopas, nes salos išsidėsčiusios 600 km ruože, todėl susidaro papildomos vežimo tarp salų išlaidos. Galiausiai, dėl atokumo ir izoliuotumo perdirbimo, gamybos ir pakavimo įrangos vežimas ir įrengimas susijusiose teritorijose yra brangesnis nei žemyne.Kadangi vietos rinka nesuvartoja produkcijos iškart kai ji pagaminama, o ją vartoja visus metus, susidaro papildomos galutinių produktų sandėliavimo išlaidos.Reikia atsižvelgti į kelionės išlaidas, patiriamas lankant tiekėjus ir pirkėjus žemyne, taip pat į papildomas mėginių, skirtų ištirti laboratorijoje, siuntimo išlaidas (Azorų salų atveju).Vieneto sąnaudos padidėja dėl kitų su maža regionine rinka susijusių veiksnių, kaip antai poreikio laikyti dideles žaliavų atsargas ir – kas svarbu – nepalankaus nuolatinių sąnaudų ir produkcijos santykio. Šis nepalankus santykis susijęs su per dideliu įrangos dydžiu ir, tam tikru mastu, su aplinkos apsaugos normų atitikčiai užtikrinti būtinomis išlaidomis. Šiuo atžvilgiu romo gamintojai Madeiroje patiria papildomą naštą, nes yra priversti apmokėti perdirbant cukranendres gaunamų atliekų šalinimo išlaidas, o gamintojai kituose regionuose šiuos šalutinius produktus gali perdirbti.Susiję gamintojai taip pat patiria kitų papildomų išlaidų, kurias patiria visos salų įmonės, ir kurių nepatiria žemyno įmonės; visų pirma – tai darbo užmokestis (minimalus darbo užmokestis šiuose dviejuose susijusiuose regionuose yra 5 % didesnis), taip pat (Madeiros atveju) statybos sąnaudos ir žemės kaina.Siekdamos įrodyti, kad leidžiant taikyti lengvatinį akcizo tarifą nenumatyta nieko, kas nėra būtina siekiant kompensuoti papildomas sąnaudas, kurios susidaro dėl Sutarties 299 straipsnio 2 dalyje išvardytų veiksnių (t. y. atokumo, izoliuotumo, mažumo, sunkių topografinių ir klimato sąlygų, ekonominio priklausomumo nuo keleto produktų), Portugalijos institucijos pateikė su šiais sunkumais susijusių papildomų sąnaudų kiekybinį įvertinimą, kuriame nurodyta, kad produkto vieneto papildomos sąnaudos yra didesnės už atitinkamą akcizo tarifo sumažinimo dydį maždaug 7–19 %.Todėl lengvatinio akcizo tarifo taikymą galima laikyti būtinu šio sektoriaus gamintojams, kad jie galėtų išlaikyti konkurencinę padėtį panašių produktų iš kitų Bendrijos vietovių atžvilgiu.Atsižvelgusi į teisinį tikrumą, kuris reikalingas, kad vietos gamintojai galėtų plėtoti komercinę veiklą, ir į poreikį nustatyti mokesčių lengvatų taikymo terminą, Komisija siūlo leisti lengvatos taikymo terminą pratęsti penkeriems metams. Tačiau siūloma nustatyti reikalavimą, kad iki 2011 m. gruodžio 31 d. Portugalija pateiktų vidurio laikotarpio ataskaitą, kuri leistų Komisijai įvertinti, ar priežastys, dėl kurių leista taikyti lengvatinį tarifą, ir toliau egzistuoja.-  Bendrosios aplinkybėsBendrijos sistema, susijusi su alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomais akcizais, yra nustatyta dviejose direktyvose. 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvoje 92/83/EEB dėl akcizų už alkoholį ir alkoholinius gėrimus struktūrų suderinimo[3] pateiktos produktų, kuriems taikomas akcizas, bendrosios apibrėžtys ir nurodytas akcizo apskaičiavimo būdas bei kriterijai, kuriuos atitinkantiems tam tikriems produktams galima netaikyti akcizo arba jiems gali būti taikomi sumažinti tarifai. Minėtoje Tarybos direktyvoje 92/84/EEB nustatyti kiekvienos kategorijos produktams taikomi minimalūs akcizo tarifai.Sprendimu 2002/167/EB Portugalijai leista taikyti lengvatinį akcizo tarifą autonominiame Madeiros regione pagamintam ir vietoje suvartojamam romui ir likeriams ir autonominiame Azorų salų regione pagamintiems ir vietoje suvartojamiems likeriams ir spiritams. Taikomas lengvatinis akcizo tarifas turi būti ne daugiau kaip 75 % mažesnis už standartinį nacionalinį alkoholiui taikomą akcizo tarifą. Šis sprendimas nustojo galioti 2008 m. gruodžio 31 d.-  Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatosRemiantis EB sutarties 299 straipsnio 2 dalimi, Sutartis taikoma Prancūzijos užjūrio departamentams, Azorų, Madeiros ir Kanarų saloms (atokiausiems regionams). Tačiau, atsižvelgdama į atokiausių regionų struktūros nulemtą socialinę ir ekonominę padėtį, kurią sunkina jų atokumas, izoliuotumas, mažumas, sunkios topografinės ir klimato sąlygos, ekonominis priklausomumas nuo keleto produktų, ir į tai, kad dėl nuolatinės įvairių šių veiksnių įtakos ribojama šių regionų plėtra, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, kvalifikuota balsų dauguma nustato konkrečias priemones, kuriomis visų pirma siekiama šiems regionams nustatyti EB sutarties, taip pat bendrų politikos sričių taikymo sąlygas.-  Derėjimas su kitomis Europos Sąjungos politikos sritimis ir tikslaisNustatant konkrečias priemones, numatytas EB sutarties 299 straipsnio 2 dalyje, būtina atsižvelgti į atokiausių regionų ypatumus ir ribotas galimybes nepažeidžiant Bendrijos teisinės tvarkos, taip pat vidaus rinkos ir bendrų politikos sričių vientisumo ir nuoseklumo. Kaip minėta, leidžiant taikyti mokesčių lengvatą nenumatyta nieko, kas nėra būtina siekiant kompensuoti sunkumus, susijusius su vietoje pagamintais ir suvartojamais atitinkamais produktais. Atsižvelgiant kartu į faktą, kad susijęs kiekis yra nedidelis, o mokesčių lengvata taikoma tik susijusiuose regionuose suvartojamiems produktams, poveikis vidaus rinkai yra labai mažas, todėl minėtas Sutarties 299 straipsnio 2 dalies reikalavimas yra įvykdytas.2) KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS-  Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimisPortugalijos Vyriausybė pateikė prašymą atsižvelgdama į susijusių ūkinės veiklos vykdytojų reikalavimus.-  Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimasNepriklausomo tyrimo neprireikė.-  Poveikio vertinimasEkonominis pasiūlymo poveikis iš esmės susijęs su romo ir likerių gamintojais Madeiroje ir likerių ir spiritų gamintojais Azorų salose, todėl šį poveikį galima laikyti minimaliu.Jeigu tokiems gamintojams lengvatinis akcizo tarifas nebūtų toliau taikomas, dėl padidėjusios mažmeninės pardavimo kainos šių ūkio sektorių egzistavimui ir išlikimui, taip pat su jais tiesiogiai ir netiesiogiai susijusiam užimtumui galėtų kilti pavojus.3) TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI-  Siūlomų veiksmų santraukaSiūloma leisti Portugalijai nuo 2009 m. sausio 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d. taikyti lengvatinį akcizo tarifą autonominiame Madeiros regione pagamintam ir vietoje suvartojamam romui ir likeriams ir autonominiame Azorų salų regione pagamintiems ir vietoje suvartojamiems likeriams ir spiritams. Lengvatinis tarifas gali būti mažesnis už Direktyvoje 92/84/EEB alkoholiui nustatytą minimalų akcizo tarifą, tačiau negali būti daugiau kaip 75 % mažesnis už standartinį nacionalinį alkoholiui taikomą akcizo tarifą. Tai atitinka Sprendimu 2002/167/EB nuo 2002 m. sausio 1 d. iki 2008 m. gruodžio 31 d. suteikto leidimo sąlygas.-  Teisinis pagrindasSutarties 299 straipsnio 2 dalis.-  Subsidiarumo principasNuo Sutarties reikalavimų nukrypti leidžiančių nuostatų nustatymas remiantis Sutarties 299 straipsnio 2 dalimi priklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas.-  Proporcingumo principasPasiūlymas atitinka proporcingumo principą. Pasiūlyme nenumatyta nieko, kas nėra būtina siekiant kompensuoti dideles sąnaudas, susijusias su romo ir likerių gamyba autonominiame Madeiros regione ir likerių ir spiritų gamyba autonominiame Azorų salų regione (plg. pirmiau pateiktą informaciją).-  Pasirinkta priemonėSutarties 299 straipsnio 2 dalyje numatytos atokiausiems regionams skirtos konkrečios priemonės, kurios turi būti priimamos Tarybos sprendimu.4) POVEIKIS BIUDŽETUIPasiūlymas neturi poveikio Bendrijos biudžetui.2009/0075 (CNS)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASleisti Portugalijai taikyti lengvatinį akcizo tarifą autonominiame Madeiros regione pagamintam ir vietoje suvartojamam romui ir likeriams ir autonominiame Azorų salų regione pagamintiems ir vietoje suvartojamiems likeriams ir spiritamsEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 299 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[4],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[5],kadangi:(1) 2002 m. vasario 18 d. Tarybos sprendimu 2002/167/EB[6] Portugalijai leista taikyti lengvatinį akcizo tarifą autonominiame Madeiros regione pagamintam ir vietoje suvartojamam romui ir likeriams ir autonominiame Azorų salų regione pagamintiems ir vietoje suvartojamiems likeriams ir spiritams. Lengvatinio akcizo tarifo taikymas laikytas būtinu šiuos produktus gaminančios ir jais prekiaujančios vietos pramonės išlikimui. Atsižvelgiant į dideles šios veiklos sąnaudas, kurios daugiausia susidaro dėl veiksnių, būdingų atokiausiems regionams (atokumo, izoliuotumo, mažumo, topografinių ir klimato sąlygų), laikyta, kad tik taikant lengvatinį akcizo tarifą vietoje pagaminti ir suvartojami produktai galės toliau vienodomis sąlygomis konkuruoti su panašiais produktais, importuotais ar tiekiamais iš kitų Bendrijos vietovių, ir taip užtikrins pramonės šakų išlikimą. Todėl remdamasi tuo pačiu sprendimu Portugalija galėjo šiems produktams taikyti akcizo tarifą, mažesnį už visą alkoholiui taikomą tarifą, nustatytą Direktyvos 92/84/EEB[7] 3 straipsnyje, ir mažesnį už šioje direktyvoje alkoholiui nustatytą minimalų akcizo tarifą, tačiau ne daugiau kaip 75 % mažesnį už standartinį nacionalinį alkoholiui taikomą akcizo tarifą. Ši priemonė buvo taikoma nuo 2002 m. sausio 1 d. iki 2008 m. gruodžio 31 d.(2) 2008 m. birželio 16 d. ir 2008 m. birželio 20 d. Portugalija prašė tomis pačiomis sąlygomis suteikti leidimą nuo 2009 m. sausio 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d.(3) Prašomas leidimas gali būti pagrįstai suteiktas, siekiant nepakenkti šių atokiausių regionų vystymuisi. Vietos pramonėje dirba apie 130 darbuotojų Madeiroje ir apie 90 darbuotojų Azorų salose. Madeiroje cukranendrės ir vaisiai auginami bei perdirbami apie 1 000 šeimos žemės ūkio valdų. Dėl sunkumų eksportuoti už šių regionų ribų regioninės rinkos yra vienintelė galima šių produktų pardavimo vieta.(4) Turėtų būti leista toliau taikyti prašomo dydžio lengvatinį akcizo tarifą, kad būtų kompensuota Madeiroje ir Azorų salose pagamintų distiliuotų alkoholinių gėrimų nepalanki konkurencinė padėtis, susidaranti dėl didesnių gamybos ir prekybos sąnaudų.(5) Iš tiesų dėl žemės ūkio valdų mažo dydžio, susiskaidymo ir mažos mechanizacijos žemės ūkio kilmės žaliavos yra brangesnės nei normaliomis gamybos sąlygomis. Be to, dėl topografinių ir klimato sąlygų, dirvožemio ir smulkios gamybos Madeiros produkcija, gaunama perdirbant cukranendres, yra mažesnė nei kituose atokiausiuose regionuose. Į salas įvežant tam tikras žaliavas ir pakavimo medžiagas, kurios negaminamos vietoje, susidaro papildomos sąnaudos, nesusidarančios įvežant tik galutinį produktą. Azorų salų izoliuotumas yra dvejopas, nes salos yra išsidėsčiusios dideliame plote. Dėl įrangos įvežimo ir įrengimo šiuose atokiuose ir izoliuotuose regionuose papildomos sąnaudos dar labiau padidėja. Tas pats pasakytina apie tam tikras būtinas kelionės ir siuntimo į žemyną išlaidas. Taip pat būtinos papildomos galutinių produktų sandėliavimo išlaidos, nes vietos rinka nesuvartoja produkcijos iškart kai ji pagaminama, o ją vartoja visus metus. Mažoje regioninėje rinkoje vieneto sąnaudos padidėja dėl įvairių veiksnių, kaip antai nepalankaus nuolatinių sąnaudų ir produkcijos santykio, susijusio tiek su įranga, tiek su aplinkos apsaugos normų atitikčiai užtikrinti būtinomis išlaidomis. Be to, romo gamintojai Madeiroje turi šalinti perdirbant cukranendres gaunamas atliekas, o gamintojai kituose regionuose šiuos produktus gali perdirbti. Galiausiai, susiję gamintojai taip pat padengia papildomas išlaidas, kurias paprastai patiria vietos ekonomika, visų pirma tai didesnės darbo užmokesčio ir energijos sąnaudos.(6) Nustatant 75 % lengvatinį tarifą nenumatoma nieko, kas nėra būtina siekiant kompensuoti papildomas sąnaudas, kurias dėl minėtų konkrečių Madeiros ir Azorų salų, kaip atokiausių regionų, ypatumų patiria ūkinės veiklos vykdytojai.(7) Išsamiai išnagrinėjus padėtį paaiškėjo, jog norint užtikrinti, kad susijusiuose atokiausiuose regionuose išliktų alkoholio gamybos pramonė, būtina patenkinti Portugalijos prašymą.(8) Kadangi nustatant mokesčių lengvatą nenumatyta nieko, kas nėra būtina siekiant kompensuoti papildomas sąnaudas, susijęs kiekis yra nedidelis, o mokesčių lengvata taikoma tik susijusiuose regionuose suvartosimiems produktams, priemone nepažeidžiamas Bendrijos teisinės tvarkos vientisumas ir nuoseklumas.(9) Palyginus poreikį nustatyti mokesčių lengvatų taikymo terminą ir vietos ūkinės veiklos vykdytojų komercinei veiklai plėtoti būtino saugumo svarbą, leidimą reikėtų suteikti penkerių metų laikotarpiui.(10) Reikėtų užtikrinti, kad susijusias lengvatas Portugalija galėtų taikyti nuo analogiško leidimo, Sprendimu 2002/167/EB suteikto ankstesniam laikotarpiui, galiojimo pabaigos. Todėl prašomas naujasis leidimas turėtų būti suteiktas ir įsigalioti 2009 m. sausio 1 d.(11) Reikėtų nustatyti reikalavimą pateikti vidurio laikotarpio ataskaitą, kad Komisija galėtų įvertinti, ar vis dar laikomasi sąlygų, kuriomis grindžiamas tokios lengvatos suteikimas.(12) Šiuo sprendimu nepanaikinama galimybė taikyti Sutarties 87 ir 88 straipsnius.PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisNukrypstant nuo Sutarties 90 straipsnio, Portugalijai leidžiama taikyti akcizo tarifą, mažesnį už visą alkoholiui taikomą tarifą, nustatytą 1992 m. spalio 19 d. Direktyvos 92/84/EEB dėl alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomų akcizo tarifų suderinimo 3 straipsnyje, autonominiame Madeiros regione pagamintam ir vietoje suvartojamam romui ir likeriams ir autonominiame Azorų salų regione pagamintiems ir vietoje suvartojamiems likeriams ir spiritams.2 straipsnis1 straipsnyje minėta nukrypti leidžianti nuostata taikoma tik:1.  Madeiroje:2.  2008 m. sausio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 110/2008 dėl spiritinių gėrimų apibrėžimo, apibūdinimo, pateikimo, ženklinimo ir geografinių nuorodų apsaugos bei panaikinančio Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 1576/89[8] II priedo 1 kategorijoje apibrėžtam romui, turinčiam minėto reglamento III priedo 1 kategorijoje nurodytą geografinę nuorodą Rum da Madeira ,3.  likeriams ir crème de , kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 110/2008 II priedo 32 ir 33 kategorijose, pagamintiems iš regiono vaisių arba augalų;4.  Azorų salose:5.  likeriams ir crème de , kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 110/2008 II priedo 32 ir 33 kategorijose, pagamintiems iš regiono vaisių arba žaliavų;6.  spiritams, pagamintiems iš vyno arba vynuogių išspaudų, turintiems Reglamento (EB) Nr. 110/2008 4 ir 6 kategorijose apibrėžtų savybių.3 straipsnis1 straipsnyje minėtiems produktams taikomas lengvatinis akcizo tarifas gali būti mažesnis už Direktyvoje 92/84/EEB alkoholiui nustatytą minimalų akcizo tarifą, tačiau negali būti daugiau kaip 75 % mažesnis už standartinį nacionalinį alkoholiui taikomą akcizo tarifą.4 straipsnisNe vėliau kaip iki 2011 m. gruodžio 31 d. Portugalija išsiunčia Komisijai ataskaitą, kuri leistų Komisijai įvertinti, ar priežastys, dėl kurių leista taikyti lengvatinį tarifą, ir toliau egzistuoja.5 straipsnisŠis sprendimas taikomas nuo 2009 m. sausio 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d.6 straipsnisŠis sprendimas skirtas Portugalijos Respublikai.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkas [1] OL L 055, 2002 2 26, p. 0036–0037.[2] 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyva 92/84/EEB dėl alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomų akcizo tarifų suderinimo (OL L 316, 1992 10 31, p. 29).[3] OL L 316, 1992 10 31, p. 21.[4] OL C , , p. .[5] OL C , , p. .[6] OL L 55, 2002 2 26, p. 36.[7] 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyva 92/84/EEB dėl alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomų akcizo tarifų suderinimo (OL L 316, 1992 10 31, p. 29).[8] OL L 39, 2008 2 13, p. 16.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 06 22
            COM(2017) 333 final
            2017/0137(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Europos Sąjungos ir Naujosios Zelandijos susitarimo pasikeičiant laiškais pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) XXIV straipsnio 6 dalį ir XXVIII straipsnį dėl nuolaidų pakeitimo Kroatijos Respublikos sąraše jai stojant į Europos Sąjungą sudarymo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

               Į Europos Sąjungą įstojus Kroatijos Respublikai išsiplėtė ES muitų sąjunga. Todėl Europos Sąjunga pagal Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) taisykles (GATT 1994 XXIV straipsnio 6 dalis) turėjo pradėti derybas su PPO narėmis, turinčiomis derybų teisę dėl Kroatijos muitų tarifų sąrašo, kad galiausiai būtų susitarta dėl kompensacinio sureguliavimo. Toks sureguliavimas privalomas, jei patvirtinus ES išorės muitų tarifų režimą muitų tarifai padidėja, palyginti su muitais, dėl kurių stojančioji šalis įsipareigojo PPO.

               2013 m. liepos 15 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas pagal GATT 1994 XXIV straipsnio 6 dalį. Komisija derėjosi su derybų teisę turinčiomis PPO narėmis dėl konkrečių nuolaidų panaikinimo, susijusio su Kroatijos Respublikos sąrašo panaikinimu jai stojant į Europos Sąjungą.

               Po derybų su Naująja Zelandija parengtas ir 2017 m. gegužės 18 d. Ženevoje parafuotas Susitarimo pasikeičiant laiškais (toliau – Susitarimas) projektas. Todėl šiuo pasiūlymu Tarybos prašoma priimti sprendimą su Naująja Zelandija sudaryti susitarimą pasikeičiant laiškais. Kartu pateikiamas atskiras pasiūlymas dėl Susitarimo pasirašymo.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Pasiūlymas dera su ES praktika po ankstesnių ES plėtros etapų.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Pasiūlymas atitinka ES praktiką, kuri dera su ES išorės veiksmais, pramonės ir žemės ūkio politika.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 207 straipsnis kartu su SESV 218 straipsnio 6 dalies a punkto v papunkčiu dėl tarptautinių susitarimų sudarymo.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

               Pasiūlymas priklauso Sąjungos išimtinei kompetencijai, kaip nurodyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 3 straipsnio 1 dalies e punkte. Todėl subsidiarumo principas netaikomas.

               •Proporcingumo principas

               Kroatijos nuolaidų panaikinimas padarė poveikį Naujajai Zelandijai. Kompensacinis sureguliavimas neviršija susijusių Naujosios Zelandijos teisių. Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą.

               •Priemonės pasirinkimas

               Pagal SESV 218 straipsnio 6 dalies a punktą turi būti priimtas Tarybos sprendimas sudaryti Susitarimą.

               3.KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

                  Dėl derybų turinio ir eigos reguliariai konsultuotasi su Taryba (Prekybos politikos komitetu). Europos Parlamentui (Tarptautinės prekybos komitetui) pateikta informacija.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Žr. finansinę pažymą.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai

                  Šiuo pasiūlymu Tarybos prašoma priimti sprendimą su Naująja Zelandija sudaryti susitarimą pasikeičiant laiškais. Kartu Tarybai pateikiamas atskiras pasiūlymas dėl Susitarimo pasirašymo.

               Susitarimo rezultatai:

               1 875 tonomis padidinti ES tarifinę kvotą „galvijų mėsai, užšaldytai, ir galvijų valgomiesiems subproduktams, užšaldytiems“ (tarifų eilutės 0202 ir 0206.29.91), toliau taikant kvotai galiojančią 20 proc. muito normą. Nauja tarifinė kvota yra 54 875 tonos;

               135 tonomis (skerdenos svoris) padidinti Naujajai Zelandijai skirtą kvotą pagal ES tarifinę kvotą „avienai arba ožkienai, šviežiai, atšaldytai arba sušaldytai“ (tarifų eilutė 0204), toliau taikant kvotai galiojančią 0 proc. muito normą. Naujajai Zelandijai skirta nauja tarifinė kvota yra 228 389 tonos.

               Komisija priims įgyvendinimo reglamentus, kad būtų galima išplėsti ir administruoti atitinkamas kvotas pagal Reglamento, kuriuo nustatomas vienas bendras žemės ūkio rinkų organizavimas (Reglamento (EB) Nr. 1308/2013), 187 straipsnio a dalį.

               Šios įgyvendinimo priemonės rengiamos kartu su šiuo pasiūlymu.

               2017/0137 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Europos Sąjungos ir Naujosios Zelandijos susitarimo pasikeičiant laiškais pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) XXIV straipsnio 6 dalį ir XXVIII straipsnį dėl nuolaidų pakeitimo Kroatijos Respublikos sąraše jai stojant į Europos Sąjungą sudarymo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą kartu su 218 straipsnio 6 dalies antros pastraipos a punkto v papunkčiu,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą,

               kadangi:

               (1)2013 m. liepos 15 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas su tam tikromis kitomis Pasaulio prekybos organizacijos narėmis pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT 1994) XXIV straipsnio 6 dalį, į Sąjungą stojant Kroatijos Respublikai;

               (2)Komisija vedė derybas vadovaudamasi Tarybos priimtais derybų nurodymais;

               (3)pabaigus derybas 2017 m. gegužės 18 d. parafuotas Sąjungos ir Naujosios Zelandijos susitarimas pasikeičiant laiškais pagal GATT 1994 XXIV straipsnio 6 dalį ir XXVIII straipsnį dėl nuolaidų pakeitimo Kroatijos Respublikos sąraše jai stojant į Sąjungą;

               (4)Susitarimas pasirašytas [...] Sąjungos vardu su sąlyga, kad bus sudarytas vėliau, remiantis Tarybos sprendimu [...]
                  1
               ;

               (5)Susitarimas turėtų būti patvirtintas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Sąjungos vardu patvirtinamas Europos Sąjungos ir Naujosios Zelandijos susitarimas pasikeičiant laiškais pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos XXIV straipsnio 6 dalį ir XXVIII straipsnį dėl nuolaidų pakeitimo Kroatijos Respublikos sąraše jai stojant į Europos Sąjungą.

               Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.

               2 straipsnis

               Tarybos pirmininkas paskiria asmenį, įgaliotą Sąjungos vardu pateikti Susitarime numatytą pranešimą.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną. Jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               Susitarimo įsigaliojimo datą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje skelbia Tarybos generalinis sekretoriatas.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                        FINANSINĖ PAŽYMA

                        DATA

                        1.

                        BIUDŽETO IŠLAIDŲ KATEGORIJA

                        12 skyrius. Muitai ir kiti mokesčiai

                        2.

                        PAVADINIMAS

                        Pasiūlymas dėl Tarybos sprendimo dėl Europos Sąjungos ir Naujosios Zelandijos susitarimo pasikeičiant laiškais pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) XXIV straipsnio 6 dalį ir XXVIII straipsnį dėl nuolaidų pakeitimo Kroatijos Respublikos sąraše jai stojant į Europos Sąjungą sudarymo

                        3.

                        TEISINIS PAGRINDAS

                        Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač jos 207 ir 218 straipsniai.

                        4.

                        TIKSLAI

                        Sudaryti Europos Sąjungos ir Naujosios Zelandijos susitarimą pasikeičiant laiškais.

                        5.

                        FINANSINIS POVEIKIS

                        EINAMIEJI FINANSINIAI METAI (2017 m.)
                           (mln. EUR)

                        ATEINANTYS FINANSINIAI METAI (2018 m.)

                        (mln. EUR)

                        2019 FINANSINIAI METAI

                        (mln. EUR)

                        5.0

                        IŠLAIDOS

                        –
                              IŠ ES BIUDŽETO
                           (GRĄŽINAMOSIOS IŠMOKOS IR (ARBA) INTERVENCIJOS)

                        –
                              NACIONALINIŲ INSTITUCIJŲ

                        –
                              KITOS

                           –

                           –

                           –

                        5.1

                        ĮPLAUKOS

                        –
                              ES NUOSAVI IŠTEKLIAI
                           (MOKESČIAI IR (ARBA) MUITAI)

                        –
                              NACIONALINĖS

                        –

                        –

                        –

                        2017 m.

                        2018 m.

                        2019 m.

                        5.0.1

                        NUMATOMOS IŠLAIDOS

                        –

                        –

                        –

                        5.1.1

                        NUMATOMOS ĮPLAUKOS

                        –

                        –

                        –

                        5.2

                        SKAIČIAVIMO METODAS kiekis, padaugintas iš kvotai galiojančios muito normos

                        6.0

                        AR PROJEKTAS GALI BŪTI FINANSUOJAMAS IŠ ASIGNAVIMŲ, ĮRAŠYTŲ Į ATITINKAMĄ EINAMOJO BIUDŽETO SKYRIŲ?

                        NE

                        6.1

                        AR PROJEKTAS GALI BŪTI FINANSUOJAMAS PERVEDANT LĖŠAS IŠ VIENO EINAMOJO BIUDŽETO SKYRIAUS Į KITĄ?

                        NE

                        6.2

                        AR REIKĖS PAPILDOMO BIUDŽETO?

                        NE

                        6.3

                        AR ASIGNAVIMUS REIKĖS ĮTRAUKTI Į BŪSIMUS BIUDŽETUS?

                        NE

                        PASTABOS

                     (1)
                  OL L […], […], p. […].

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 06 22
            COM(2017) 333 final
            PRIEDAS
            prie
            Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
            dėl Europos Sąjungos ir Naujosios Zelandijos susitarimo pasikeičiant laiškais pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) XXIV straipsnio 6 dalį ir XXVIII straipsnį dėl nuolaidų pakeitimo Kroatijos Respublikos sąraše jai stojant į Europos Sąjungą sudarymo

               SUSITARIMAS PASIKEIČIANT LAIŠKAIS

               Europos Sąjungos ir Naujosios Zelandijos susitarimas pasikeičiant laiškais pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) XXIV straipsnio 6 dalį ir XXVIII straipsnį dėl nuolaidų pakeitimo Kroatijos Respublikos sąraše jai stojant į Europos Sąjungą

               A. Sąjungos laiškas

               Gerb. pone (-ia),

               po derybų, pradėtų pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) XXIV straipsnio 6 dalį ir XXVIII straipsnį dėl nuolaidų pakeitimo Kroatijos Respublikos sąraše jai stojant į Europos Sąjungą, turiu garbės pasiūlyti:

               Europos Sąjunga į savo 28 ES valstybių narių muitų teritorijoje galiojantį sąrašą įtraukia 27 ES valstybių narių sąraše nustatytas nuolaidas su šiais pakeitimais:

               1 875 tonomis padidinti ES tarifinę kvotą „galvijų mėsai, užšaldytai, ir galvijų valgomiesiems subproduktams, užšaldytiems“ (tarifų eilutės 0202 ir 0206.29.91), toliau taikant kvotai galiojančią 20 proc. muito normą. Nauja tarifinė kvota yra 54 875 tonos;

               135 tonomis (skerdenos svoris) padidinti Naujajai Zelandijai skirtą kvotą pagal ES tarifinę kvotą „avienai arba ožkienai, šviežiai, atšaldytai arba sušaldytai“, (tarifų eilutė 0204), toliau taikant kvotai galiojančią 0 proc. muito normą. Naujajai Zelandijai skirta nauja tarifinė kvota yra 228 389 tonos.

               Europos Sąjunga ir Naujoji Zelandija viena kitai praneš atlikusios savo vidaus procedūras, būtinas Susitarimui įsigalioti. Šis Susitarimas įsigalioja praėjus 14 dienų po paskutinio pranešimo gavimo.

               Būčiau dėkingas, jei galėtumėte patvirtinti, kad Jūsų Vyriausybė sutinka su tuo, kas pirmiau išdėstyta. Turiu garbės pasiūlyti, kad Jūsų Vyriausybei sutinkant su tuo, kas buvo išdėstyta pirmiau, šis laiškas ir Jūsų patvirtinimas sudarytų Europos Sąjungos ir Naujosios Zelandijos susitarimą pasikeičiant laiškais.“

               Pagarbiai

               Europos Sąjungos vardu

               B. Naujosios Zelandijos laiškas

               Gerb. pone (-ia),

               turiu garbės pranešti, kad gavau Jūsų šios dienos laišką, kuriame rašoma:

               „Po derybų, pradėtų pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) XXIV straipsnio 6 dalį ir XXVIII straipsnį dėl nuolaidų pakeitimo Kroatijos Respublikos sąraše jai stojant į Europos Sąjungą, turiu garbės pasiūlyti:

               Europos Sąjunga į savo 28 ES valstybių narių muitų teritorijoje galiojantį sąrašą įtraukia 27 ES valstybių narių sąraše nustatytas nuolaidas su šiais pakeitimais:

               1 875 tonomis padidinti ES tarifinę kvotą „galvijų mėsai, užšaldytai, ir galvijų valgomiesiems subproduktams, užšaldytiems“ (tarifų eilutės 0202 ir 0206.29.91), toliau taikant kvotai galiojančią 20 proc. muito normą. Nauja tarifinė kvota yra 54 875 tonos;

               135 tonomis (skerdenos svoris) padidinti Naujajai Zelandijai skirtą kvotą pagal ES tarifinę kvotą „avienai arba ožkienai, šviežiai, atšaldytai arba sušaldytai“ (tarifų eilutė 0204), toliau taikant kvotai galiojančią 0 proc. muito normą. Naujajai Zelandijai skirta nauja tarifinė kvota yra 228 389 tonos.

               Europos Sąjunga ir Naujoji Zelandija viena kitai praneš atlikusios savo vidaus procedūras, būtinas Susitarimui įsigalioti. Šis Susitarimas įsigalioja praėjus 14 dienų po paskutinio pranešimo gavimo.

               Būčiau dėkingas, jei galėtumėte patvirtinti, kad Jūsų Vyriausybė sutinka su tuo, kas pirmiau išdėstyta. Turiu garbės pasiūlyti, kad Jūsų Vyriausybei sutinkant su tuo, kas buvo išdėstyta pirmiau, šis laiškas ir Jūsų patvirtinimas sudarytų Europos Sąjungos ir Naujosios Zelandijos susitarimą pasikeičiant laiškais.“

               Turiu garbės pranešti, kad mano Vyriausybė pritaria šio laiško turiniui.

               Naujoji Zelandija