				|

		52013PC0044

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl informacijos, teikiamos pervedant lėšas /* COM/2013/044 final - 2013/0024 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           Pagrindas ir tikslai
Pasiūlymo pagrindas ir tikslai
Šio pasiūlymo tikslas – peržiūrėti Reglamentą
(EB) Nr. 1781/2006 dėl mokėtojo informacijos, pateikiamos pervedant lėšas[1] (toliau – Lėšų pervedimo
reglamentas), siekiant padidinti mokėjimų atsekamumą ir užtikrinti, kad ES
sistema visiškai atitiktų tarptautinius standartus.
Bendrosios aplinkybės
Lėšų pervedimo reglamente nustatomos
taisyklės, pagal kurias mokėjimo paslaugų teikėjai turi perduoti informaciją
apie mokėtoją visais mokėjimo proceso etapais pinigų plovimo ir teroristų
finansavimo prevencijos, tyrimo ir nustatymo tikslais.
Reglamentas iš esmės grindžiamas Finansinių
veiksmų darbo grupės[2]
(FATF) VII-ta specialiąja rekomendacija dėl elektroninių pervedimų; juo siekiama
užtikrinti, kad šis tarptautinis standartas į nacionalinę teisę būtų
perkeliamas vienodai visoje Sąjungoje ir kad visų pirma nebūtų diskriminacijos
tarp nacionalinių mokėjimų valstybėje narėje ir tarptautinių mokėjimų tarp
valstybių narių.
Atsižvelgdama į tai, kad kinta pinigų plovimo
ir teroristų finansavimo grėsmių pobūdis ir kad grėsmių daugėja dėl nuolatinės
technologijų ir nusikaltėlių disponuojamų priemonių raidos, FATF ėmėsi esminės
tarptautinių standartų peržiūros ir 2012 m. vasario mėn. priėmė naujas
rekomendacijas.
Tuo pačiu metu Komisija taip pat ėmėsi ES
sistemos peržiūros. Peržiūra apėmė šiuos veiksmus: Komisija paskelbė Lėšų
pervedimo reglamento taikymo išorinį tyrimą, palaikė plataus masto ryšius ir
konsultavosi su privačiomis suinteresuotosiomis šalimis ir pilietinės
visuomenės organizacijomis, taip pat su ES valstybių narių reguliavimo ir
priežiūros institucijų atstovais.
Atsižvelgiant į šį darbą, reikės plėtoti ES
sistemą, įskaitant Lėšų pervedimo reglamentą, ir ją pritaikyti prie pokyčių:
daugiau dėmesio skirti: a) sistemų veiksmingumui, kad būtų galima kovoti su
pinigų plovimu ir teroristų finansavimu, b) didesniam visose valstybėse narėse
taikomų taisyklių aiškumui ir nuoseklumui ir c) taikymo srities išplėtimui, kad
būtų galima kovoti su naujomis grėsmėmis ir pažeidžiamumu.
Šioje srityje galiojančios nuostatos
2005 m. spalio 26 d. Europos
Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/60/EB dėl finansų sistemos apsaugos nuo
jos panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų finansavimui[3] (toliau – Trečioji pinigų
plovimo prevencijos direktyva, PPPD) nustatyta sistema, skirta kredito ir
finansų įstaigų patikimumui, vientisumui ir stabilumui bei pasitikėjimui visa
finansų sistema apsaugoti nuo pinigų plovimo ir teroristų finansavimo keliamo
pavojaus.
Direktyvoje 2006/70/EB[4] (įgyvendinimo direktyvoje)
nustatytos Trečiosios PPPD įgyvendinimo priemonės, susijusios su „politikoje
dalyvaujančių asmenų“ apibrėžimu ir supaprastinto deramo klientų tikrinimo
procedūroms taikomais techniniais kriterijais bei išimtimis, suteikiamomis dėl
to, kad finansine veikla verčiamasi retai arba labai ribotai.
Lėšų pervedimo reglamentas tas priemones
papildo, nes juo užtikrinama, kad pagrindinė informacija apie pervedamų lėšų
mokėtoją būtų iš karto prieinama atitinkamoms teisėsaugos ir (arba)
prokuratūros įstaigoms, siekiant padėti joms nustatyti, tirti, patraukti
baudžiamojon atsakomybėn teroristus arba kitus nusikaltėlius ir atsekti
teroristų turtą.
Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais
Šis pasiūlymas suderinamas su Europos
Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos
panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų finansavimui pasiūlymu ir jį papildo.
Šiomis dviem teisinėmis priemonėmis siekiama bendro tikslo – peržiūrėti esamą
ES pinigų plovimo ir teroristų finansavimo prevencijos sistemą siekiant
pagerinti jos veiksmingumą ir kartu užtikrinti jos derėjimą su tarptautiniais
standartais.
Pasiūlymas taip pat atitinka ES vidaus saugumo
strategiją[5],
kurioje nurodytos skubiausiai spręstinos ES saugumo problemos per ateinančius
metus ir pasiūlyti penki strateginiai tikslai bei specialūs veiksmai
2011–2014 m. kuriant saugesnę ES. Tarp jų – pinigų plovimo ir terorizmo
prevencijos klausimų sprendimas, visų pirma ES sistemos atnaujinimas siekiant didinti
informacijos apie faktinę juridinių asmenų nuosavybę skaidrumą.
Kiek tai susiję su duomenų apsauga, pasiūlyti
asmens duomenų tvarkymo paaiškinimai yra suderinti su principais, išdėstytais
Komisijos pateiktuose naujausiuose duomenų apsaugos pasiūlymuose[6].
Sankcijų klausimu pasiūlymas nustatyti
minimalias principais pagrįstas taisykles siekiant griežtinti administracines
sankcijas ir priemones atitinka Komisijos politiką, išdėstytą komunikate
„Sankcijų taikymo režimų finansinių paslaugų sektoriuje griežtinimas“[7].
2.           KONSULTACIJŲ SU
SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis
2012 m. balandžio mėn. Komisija priėmė
ataskaitą dėl Direktyvos 2005/60/EB taikymo ir visų suinteresuotųjų šalių prašė
pateikti pastabų[8].
Šios ataskaitos priede ypač daug dėmesio skirta tarptautiniams elektroniniams
pervedimams ir būtent dviem naujiems reikalavimams: atliekant elektroninius
pervedimus pateikti informaciją apie gavėją ir imtis įšaldymo veiksmų pagal JT
rezoliucijas.
Komisija gavo tik 4 nuomones ir tik dėl
ataskaitos priedo. Respondentai ragino konsultuotis su visų šalių ir
teritorijų, kuriose taikomas Lėšų pervedimo reglamentas, suinteresuotosiomis
šalimis pabrėždami, kad būtina, jog bet kokie mokėjimo paslaugų teikėjams
nustatomi papildomi reikalavimai arba pareigos būtų proporcingi ir nesudėtingai
įgyvendinami.
Išsamios diskusijos su suinteresuotosiomis
šalimis vyko Komisijos vardu išorės konsultantams vykdant tyrimą[9]: apklaustos 108
suinteresuotosios šalys, vyko apklausos telefonu ir užpildant struktūrinį
klausimyną.
Patirties panaudojimas
2012 m. išorės konsultantai Komisijos
vardu vykdė tyrimą siekdami surinkti informacijos apie Lėšų pervedimo
reglamento įgyvendinimą valstybėse narėse ir iškilusias problemas[10].
Atlikus tyrimą pirmiausia pateiktos kelios
rekomendacijos:
–
įpareigoti mokėjimo paslaugų teikėjus užtikrinti,
kad atliekant elektroninį pervedimą visa informacija apie sandorio iniciatorių
ir lėšų gavėją būtų išsaugoma;
–
nustatyti, kokia informacija apie lėšų gavėją turi
būti patikrinama ir kas ją tikrina;
–
apsvarstyti galimybę 1 000 EUR ir
mažesnės sumos tarptautiniams elektroniniams pervedimams pradėti taikyti
supaprastintą tvarką, nebent kyla įtarimų dėl pinigų plovimo ar teroristų
finansavimo;
–
papildomai išaiškinti paslaugų teikėjų pareigą
pranešti;
–
aiškiai uždrausti vykdyti elektroninius pervedimus,
jeigu jie neatitinka būtinų reikalavimų (informacijos išsamumo ir tikslumo);
–
lėšas gaunančius mokėjimų paslaugų teikėjus
įpareigoti įgyvendinti veiksmingą grėsme pagrįstą politiką ir procedūras,
siekiant nustatyti tinkamus tolesnius veiksmus;
–
atsižvelgti į poveikį duomenų apsaugai.
Poveikio vertinimas
Prie šio pasiūlymo pridedamas poveikio
vertinimas, kuriame nurodytos pagrindinės esamos ES pinigų plovimo ir teroristų
finansavimo prevencijos teisės aktų sistemos[11]
problemos: i) nesuderinamumas su neseniai peržiūrėtais tarptautiniais
standartais; ii) skirtingas taisyklių aiškinimas valstybėse narėse ir iii)
nepakankamas naujos pinigų plovimo ir teroristų finansavimo grėsmės
reglamentavimas ir jo trūkumai. Todėl kovos su pinigų plovimu ir teroristų
finansavimu sistemų veiksmingumas mažėja dėl neigiamo poveikio reputacijai,
ekonomikai ir finansams.
Poveikio vertinime analizuojami trys
scenarijai:
(1)
bazinis scenarijus – Komisija nesiima jokių
veiksmų;
(2)
koregavimo scenarijus, pagal kurį daromi keli Lėšų
pervedimo reglamento pakeitimai, kurių reikia tam, kad: i) teisės akto tekstas
atitiktų peržiūrėtus tarptautinius standartus arba ii) kad būtų užtikrintas
pakankamas nacionalinių taisyklių derėjimo lygis, arba iii) kad būtų pašalinti
svarbiausi trūkumai atsižvelgiant į naujas kylančias grėsmes; taip pat
(3)
visiško suderinimo scenarijus, pagal kurį daromi
esminiai politikos pakeitimai ir nuostatos papildomai derinamos, pripažįstant
visus ES ypatumus.
Poveikio vertinime atlikta analizė parodė, kad
antras scenarijus labiausiai subalansuotas siekiant suderinti Lėšų pervedimo
reglamentą su peržiūrėtais tarptautiniais standartais ir kartu užtikrinti
pakankamą nacionalinių taisyklių tarpusavio derėjimą ir lankstumą jas
įgyvendinant.
Be to, poveikio vertinime išanalizuotas teisės
aktų pasiūlymų poveikis pagrindinėms teisėms. Atsižvelgiant į Pagrindinių
teisių chartiją, pasiūlymais visų pirma siekiama užtikrinti asmens duomenų
apsaugą (Chartijos 8 straipsnis) saugant ir perduodant asmens duomenis.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
Teisinis pagrindas
Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 114
straipsnis.
Subsidiarumas ir proporcingumas
Visos suinteresuotosios šalys (visų pirma valstybės
narės ir mokėjimo paslaugų sektorius) bendrai sutaria, kad pasiūlymo tikslų
valstybės narės negali deramai pasiekti ir tų tikslų būtų geriau siekti ES
veiksmais.
Nesuderinti veiksmai, kurių pavienės valstybės
narės imasi tarptautinių lėšų pervedimų srityje gali turėti didelį poveikį
sklandžiam mokėjimo sistemų veikimui ES ir taip pakenkti vidaus rinkai
finansinių paslaugų srityje (žr. Lėšų pervedimo reglamento 2 konstatuojamąją
dalį).
Savo veiksmų mastu Sąjunga užtikrina, kad
nauja FATF 16-ta rekomendacija visoje ES bus perkelta vienodai ir kad visų
pirma nebus diskriminacijos tarp nacionalinių mokėjimų valstybėje narėje ir
tarptautinių mokėjimų tarp valstybių narių.
Todėl pasiūlymas atitinka subsidiarumo
principą.
Kiek tai susiję su proporcingumo principu,
pagal poveikio vertinime atliktą analizę pasiūlymu perkeliama peržiūrėta FATF
rekomendacija dėl elektroninių pervedimų nustatant minimalius reikalavimus,
kurie yra labai svarbūs užtikrinant pervedamų lėšų atsekamumą, neviršijant to,
kas būtina šiems tikslams pasiekti.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Šis pasiūlymas neturi poveikio Sąjungos
biudžetui.
5.           PAPILDOMA INFORMACIJA
Išsamus pasiūlymo paaiškinimas
Pagal FATF 16-tą rekomendaciją dėl
elektroninių pervedimų ir prie jos pridėtą aiškinamąjį raštą pasiūlytais
pakeitimais siekiama šalinti vis dar tam tikrose srityse likusius skaidrumo
trūkumus.
Atsekamumą ketinama didinti nustatant šiuos
pagrindinius reikalavimus:
–
įtraukti išsamią informaciją apie mokėtoją;
–
kiek tai susiję su reglamento taikymo sritimi, paaiškinti,
kad kredito arba debeto kortelėms, mobiliesiems telefonams arba bet kokiems
kitiems skaitmeniniams ar IT prietaisams pradedamos taikyti reglamento
nuostatos, jeigu jie naudojami vieno asmens lėšoms pervesti kitam asmeniui. Be
to, paaiškinti, kad jeigu lėšos pervedamos už ES ribų ir pervedama suma yra
mažesnė už 1 000 EUR, taikoma paprastesnė informacijos apie mokėtoją
ir gavėją tikrinimo tvarka (o ne galimos Reglamento (EB) Nr. 1781/2006
taikymo srities išimtys);
–
kiek tai susiję su gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjo
pareigomis, nustatyti reikalavimą patikrinti gavėjo tapatybę (jei ji
nenustatyta anksčiau), kai lėšos pervedamos už ES ribų ir kai jų suma viršija
1 000 EUR. Kiek tai susiję su gavėjo mokėjimo paslaugų teikėju arba
tarpininko mokėjimo paslaugų teikėju, įpareigoti nustatyti grėsme pagrįstas
procedūras, kad būtų apibrėžta, kada atlikti, atmesti arba sustabdyti lėšų
pervedimą, kai trūksta reikalaujamos informacijos, ir nustatyti tinkamus
tolesnius veiksmus;
–
kiek tai susiję su duomenų apsauga, informacijos
saugojimo reikalavimus suderinti su FATF standartais pagal nauja Direktyva
[xxxx/yyyy] nustatytą tvarką;
–
kiek tai susiję su sankcijomis, stiprinti
kompetentingų institucijų įgaliojimus skirti sankcijas ir reikalauti derinti
veiksmus tarpvalstybiniais atvejais; reikalauti skelbti už pažeidimus skirtas
sankcijas; taip pat reikalauti nustatyti veiksmingus mechanizmus, kuriais būtų
skatinama pranešti apie reglamento nuostatų pažeidimus.
Europos ekonominė erdvė
Siūlomas teisės aktas susijęs su EEE, todėl
turėtų būti joje taikomas.
2013/0024 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
dėl informacijos, teikiamos pervedant lėšas
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos
veikimo, ypač į jos 114 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimto teisės akto
projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[12],
atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko
nuomonę[13],
pasikonsultavę su Europos duomenų apsaugos
priežiūros pareigūnu[14],
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)       nusikalstamu būdu įgytų
pinigų srautai pervedant lėšas gali pakenkti finansų sektoriaus stabilumui ir
reputacijai ir kelti grėsmę vidaus rinkai. Terorizmas ardo pačius mūsų
visuomenės pamatus. Nusikaltėlių ir jų bendrininkų pastangos nuslėpti
nusikalstamu būdu įgytų pajamų kilmę arba pervesti lėšas terorizmo tikslais
gali kelti rimtą pavojų lėšų pervedimo sistemos patikimumui, vientisumui ir
stabilumui ir sugriauti pasitikėjimą visa finansų sistema;
(2)       jei Sąjungos mastu nebus
imtasi tam tikrų derinimo priemonių, pinigų plovėjai ir teroristų
finansuotojai, siekdami palengvinti savo nusikalstamos veiklos vykdymą, gali
mėginti pasinaudoti kapitalo judėjimo laisve, kurią užtikrina integruota
finansų erdvė. Sąjungos masto veiksmai turėtų užtikrinti, kad 2012 m.
vasario mėn. priimta Finansinių veiksmų darbo grupės (FATF) 16-ta rekomendacija
dėl elektroninių pervedimų būtų perkeliama į nacionalinę teisę vienodai visoje
Sąjungoje ir kad nebūtų diskriminacijos tarp nacionalinių mokėjimų valstybėje
narėje ir tarptautinių mokėjimų tarp valstybių narių. Nesuderinti veiksmai,
kurių pavienės valstybės narės imasi tarptautinių lėšų pervedimų srityje, gali
turėti didelį poveikį sklandžiam mokėjimo sistemų veikimui Sąjungoje ir taip
pakenkti vidaus rinkai finansinių paslaugų srityje;
(3)       2008 m. liepos
17 d. Sąjungos patikslintoje Kovos su teroristų finansavimu strategijoje[15] pabrėžta, kad reikia toliau
stengtis užkirsti kelią teroristų finansavimui ir galimybėms įtariamiems
teroristams naudotis savo pačių finansiniais ištekliais. Joje pripažįstama, kad
FATF nuolat stengiasi tobulinti savo rekomendacijas ir siekia bendro sutarimo
dėl to, kaip jos turėtų būti įgyvendintos. Sąjungos patikslintoje strategijoje
pažymima, kad reguliariai vertinama, kaip visi FATF nariai ir FATF pobūdžio
regioninių organų nariai jas įgyvendina, ir kad šiuo požiūriu svarbu, kad valstybės
narės taikytų bendrą įgyvendinimo metodą;
(4)       siekiant užkirsti kelią
teroristų finansavimui, buvo imtasi priemonių įšaldyti tam tikrų asmenų, grupių
ir įmonių lėšas ir ekonominius išteklius, įskaitant 2001 m. gruodžio
27 d. Reglamentą (EB) Nr. 2580/2001 dėl specialių ribojančių
priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su
terorizmu[16],
ir 2002 m. gegužės 27 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 881/2002,
nustatantį tam tikras specialias ribojančias priemones, taikomas tam tikriems
asmenims ir subjektams, susijusiems su Al-Qaida tinklu[17]. Siekiant to paties tikslo
buvo imtasi priemonių apsaugoti finansų sistemą nuo lėšų ir ekonominių išteklių
panaudojimo teroristų tikslams. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje
[xxxx/yyyy] dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui
ir teroristų finansavimui[18]
nurodytos kelios tokios priemonės. Tačiau tos priemonės nevisiškai užkerta
kelią teroristams ir kitiems nusikaltėliams pasinaudoti mokėjimo sistemomis
pervedant savo lėšas;
(5)       siekdama skatinti nuoseklų
požiūrį tarptautiniu mastu kovojant su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu,
tolesniais veiksmais Sąjunga turėtų atsižvelgti į pokyčius šiuo lygmeniu,
t. y. į 2012 m. FATF priimtus tarptautinius kovos su pinigų plovimu,
terorizmo finansavimu ir ginklų platinimu standartus, ypač į 16-tą
rekomendaciją ir į peržiūrėtą jos įgyvendinimo aiškinamąjį raštą;
(6)       visiškas lėšų pervedimų
atsekamumas gali būti ypač svarbi ir vertinga pinigų plovimo ar teroristų
finansavimo prevencijos, tyrimo ir nustatymo priemonė. Todėl norint užtikrinti
informacijos perdavimą visais mokėjimo proceso etapais, tikslinga numatyti
sistemą, pagal kurią mokėjimo paslaugų teikėjai būtų įpareigoti su lėšų
pervedimais pateikti informaciją apie mokėtoją ir gavėją;
(7)       šio reglamento nuostatos
taikomos nepažeidžiant nacionalinių teisės aktų, kuriais įgyvendinama 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir
Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl
laisvo tokių duomenų judėjimo[19].
Pavyzdžiui, laikantis šio reglamento surinkti asmens duomenys turėtų būti
toliau tvarkomi laikantis Direktyvos 95/46/EB. Ypač griežtai turėtų būti
draudžiamas tolesnis tvarkymas komerciniais tikslais. Visos valstybės narės
pripažįsta, kad kova su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu yra svarbus
visuomenės interesas. Todėl jeigu taikant šį reglamentą asmens duomenys
perduodami trečiajai šaliai, kuri neužtikrina tinkamo apsaugos lygio pagal
Direktyvos 95/46/EB 25 straipsnį, perdavimas turėtų būti leidžiamas pagal tos
pačios direktyvos 26 straipsnio d punktą;
(8)       asmenims, kurie tik keičia
popierinius dokumentus elektroniniais duomenimis ir veikia pagal sutartį su
mokėjimo paslaugų teikėju, šis reglamentas netaikomas, jis taip pat netaikomas
fiziniam ar juridiniam asmeniui, teikiančiam mokėjimo paslaugų teikėjui tik
pranešimų ar kitas pagalbines lėšų pervedime naudojamas sistemas arba
tarpuskaitos ir atsiskaitymo sistemas;
(9)       lėšų pervedimams, susijusiems
su maža pinigų plovimo arba teroristų finansavimo grėsme, tikslinga netaikyti
šio reglamento. Tokios išimtys turėtų apimti kredito arba debeto korteles,
mobiliuosius telefonus arba kitus skaitmeninius ar IT prietaisus, grynųjų
pinigų išmokėjimą naudojant bankomatus, mokesčių, baudų ar kitų rinkliavų mokėjimą
bei lėšų pervedimą, kai tiek mokėtojas, tiek gavėjas yra mokėjimo paslaugų
teikėjai, veikiantys savo vardu. Be to, atsižvelgdamos į nacionalinių mokėjimo
sistemų ypatumus, valstybės narės turi teisę nuspręsti netaikyti reglamento
elektroniniams žiro mokėjimams, jeigu šiuos lėšų pervedimus visada galima
atsekti iki mokėtojo. Tačiau jokia išimtis neturi būti taikoma, kai kredito
arba debeto kortelė, mobilieji telefonai arba kiti skaitmeniniai ar IT
prietaisai su išankstinio mokėjimo plano ar apmokant jau už suteiktas paslaugas
kortelėmis naudojami vieno asmens lėšoms pervesti kitam asmeniui;
(10)     siekiant nesutrikdyti mokėjimo
sistemų efektyvumo, iš sąskaitos atliekamų lėšų pervedimų patikrinimo
reikalavimai turėtų būti atskirti nuo lėšų pervedimo ne iš sąskaitos
reikalavimų. Siekiant išlaikyti pusiausvyrą tarp rizikos, kad dėl pernelyg
griežtų identifikavimo reikalavimų operacijos gali būti vykdomos slapta, ir
tarp galimos teroristų išpuolių grėsmės, kuri gali būti susijusi ir su
smulkiais lėšų pervedimais, jeigu lėšų pervedimas atliekamas ne iš sąskaitos,
įpareigojimas tikrinti, kad informacija apie mokėtoją būtų tiksli, turėtų būti
taikomas tik atskiriems lėšų pervedimams, viršijantiems 1 000 EUR sumą.
Kai lėšų pervedimas atliekamas iš sąskaitos, mokėjimo paslaugų teikėjai
neturėtų privalėti patikrinti informacijos apie mokėtoją, pridedamos prie
kiekvieno lėšų pervedimo, jeigu buvo įvykdytos pareigos pagal Direktyvą
[xxxx/yyyy];
(11)     atsižvelgiant į Sąjungos
teisės aktus, reglamentuojančius mokėjimus: 2009 m. rugsėjo 16 d.
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 924/2009 dėl
tarptautinių mokėjimų Bendrijoje[20],
2012 m. kovo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES)
Nr. 260/2012, kuriuo nustatomi kredito pervedimų ir tiesioginio debeto operacijų
eurais techniniai ir komerciniai reikalavimai[21],
2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą
2007/64/EB dėl mokėjimo paslaugų vidaus rinkoje[22], pakanka pateikti
supaprastintą mokėtojo informaciją apie Sąjungoje pervedamas lėšas;
(12)     siekiant sudaryti sąlygas
institucijoms, atsakingoms už kovą su pinigų plovimu arba teroristų finansavimu
trečiosiose šalyse, atsekti šiais tikslais naudojamų lėšų šaltinį, pervedant
lėšas iš Sąjungos į ne Sąjungos teritoriją, turėtų būti nurodoma išsami
informacija apie mokėtoją ir gavėją. Toms institucijoms turėtų būti suteikiama
prieiga prie išsamios informacijos apie mokėtoją tik pinigų plovimo arba
teroristų finansavimo prevencijos, tyrimo ir nustatymo tikslais;
(13)     kai mokėtojas perveda lėšas
keliems gavėjams nebrangiu paketinio pervedimo, kurį sudaro atskiri pervedimai
iš Sąjungos į ne Sąjungos teritoriją, būdu, su tokiais atskirais pervedimais
turėtų būti galima pateikti tik mokėtojo sąskaitos numerį ar unikalų operacijos
atpažinties kodą su sąlyga, kad paketinėje rinkmenoje pateikiama išsami
informacija apie mokėtoją ir gavėją;
(14)     siekdamas patikrinti, ar su
lėšų pervedimais pateikiama reikalaujama informacija apie mokėtoją ir gavėją,
ir padėti identifikuoti įtartinas operacijas, gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjas
ir tarpinis mokėjimo paslaugų teikėjas turėtų taikyti veiksmingas procedūras,
kad nustatytų, ar netrūksta informacijos apie mokėtoją ir gavėją;
(15)     dėl galimos teroristų
finansavimo grėsmės, kurią kelia anonimiški pervedimai, tikslinga reikalauti,
kad mokėjimo paslaugų teikėjai prašytų informacijos apie mokėtoją ir gavėją.
Remiantis FATF sukurtu grėsme grindžiamu metodu, tikslinga nustatyti didesnės
ir mažesnės grėsmės sritis siekiant geriau spręsti pinigų plovimo ir teroristų
finansavimo grėsmės klausimus. Todėl gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjas ir
tarpinis mokėjimo paslaugų teikėjas turėtų nustatyti veiksmingas grėsme
pagrįstas procedūras, kad nuspręstų, ar lėšų pervedimo atveju neturint
reikalaujamos informacijos apie mokėtoją ir gavėją tą pervedimą atlikti,
atmesti ar sustabdyti ir kokių tolesnių veiksmų imtis. Kai mokėtojo
mokėjimo paslaugų teikėjas yra ne Sąjungos teritorijoje, reikia ypač atidžiai
tikrinti kliento duomenis, vadovaujantis Direktyva [xxxx/yyyy] ir atsižvelgiant
į tarptautinius korespondentinės bankininkystės ryšius su tuo mokėjimo paslaugų
teikėju;
(16)     gavėjo mokėjimo paslaugų
teikėjas ir tarpinis mokėjimo paslaugų teikėjas turėtų ypač atidžiai įvertinti
grėsmę, išsiaiškinęs, kad trūksta informacijos apie mokėtoją ir gavėją arba ji
neišsami, ir turėtų pranešti kompetentingoms institucijoms apie įtartinas
operacijas remiantis pareiga pranešti, numatyta Direktyva [xxxx/yyyy] ir
nacionalinėmis įgyvendinimo priemonėmis;
(17)     nuostatos dėl lėšų pervedimo,
kai trūksta informacijos apie mokėtoją ar gavėją arba ji yra neišsami, turėtų
būti taikomos vykdant visas mokėjimo paslaugų teikėjų ir tarpinių mokėjimo
paslaugų teikėjų pareigas sustabdyti ir (arba) atmesti lėšų pervedimus, kuriais
pažeidžiamos civilinės, administracinės ar baudžiamosios teisės nuostatos;
(18)     kol nepanaikinti techniniai
apribojimai, kurie gali trukdyti tarpiniams mokėjimo paslaugų teikėjams
įvykdyti savo pareigą perduoti visą gautą informaciją apie mokėtoją, tie
tarpiniai mokėjimo paslaugų teikėjai turėtų registruoti tokią informaciją.
Tokie techniniai apribojimai turėtų būti panaikinti, kai tik bus atnaujintos
mokėjimo sistemos;
(19)     kadangi, tiriant nusikaltimus,
daug mėnesių ar netgi metų po pirminio lėšų pervedimo gali būti neįmanoma
nustatyti reikalaujamų duomenų arba susijusių asmenų ir tyrimo metu norint
pasinaudoti svarbiais įrodymais, tikslinga reikalauti, kad mokėjimo paslaugų
teikėjai registruotų informaciją apie mokėtoją ir gavėją pinigų plovimo arba
teroristų finansavimo prevencijos, tyrimo ir nustatymo tikslais. Šis
laikotarpis turėtų būti ribotas;
(20)     siekiant paspartinti kovos su
terorizmu veiksmus, mokėjimo paslaugų teikėjai turėtų greitai reaguoti į
institucijų, atsakingų už kovą su pinigų plovimu arba teroristų finansavimu
valstybėje narėje, kurioje jie yra, prašymus pateikti informaciją apie
mokėtoją;
(21)     darbo dienų skaičius, per kurį
privaloma atsakyti į prašymus suteikti informaciją apie mokėtoją, nustatomas
remiantis mokėtojo mokėjimo paslaugų teikėjo valstybėje narėje darbo dienų skaičiumi;
(22)     siekiant pagerinti šio
reglamento reikalavimų laikymąsi ir atsižvelgiant į 2010 m. gruodžio
9 d. Komisijos komunikatą „Sankcijų taikymo režimų finansinių paslaugų
sektoriuje griežtinimas“[23],
turėtų būti sustiprinti kompetentingų institucijų įgaliojimai priimti
priežiūros priemones ir nustatyti sankcijas. Turėtų būti numatytos
administracinės sankcijos ir, atsižvelgiant į kovos su pinigų plovimu ir
teroristų finansavimu svarbą, valstybės narės turėtų nustatyti veiksmingas,
proporcingas ir atgrasomas sankcijas. Apie
tai valstybės narės turėtų pranešti Komisijai ir Europos priežiūros
institucijai (Europos bankininkystės institucijai) (toliau – EBI), įsteigtai
2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES)
Nr. 1093/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos
bankininkystės institucija), iš dalies keičiamas Sprendimas
Nr. 716/2009/EB ir panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/78/EB; Europos priežiūros institucijai (Europos draudimo
ir profesinių pensijų institucijai) (toliau – EDPPI), įsteigtai 2010 m.
lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES)
Nr. 1094/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos
draudimo ir profesinių pensijų institucija), iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 716/2009/EB
ir panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/79/EB; ir
Europos priežiūros institucijai (Europos vertybinių popierių ir rinkų
institucijai) (toliau – EVPRI), įsteigtai 2010 m. lapkričio 24 d.
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1095/2010, kuriuo
įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų
institucija) ir iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 716/2009/EB bei
panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/77/EB;
(23)     siekiant užtikrinti vienodas
šio reglamento XXX straipsnių įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti
suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi
laikantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos
reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos
Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės
ir bendrieji principai[24];
(24)     keletas šalių ir teritorijų,
kurios nėra Sąjungos teritorijos dalis, bendrai su valstybe nare naudojasi
pinigų sąjunga, sudaro dalį valstybės narės valiutos zonos arba yra
pasirašiusios pinigų konvenciją su Sąjunga, atstovaujama valstybės narės, ir
jose veikia mokėjimo paslaugų teikėjai, tiesiogiai ar netiesiogiai
dalyvaujantys tos valstybės narės mokėjimo ir atsiskaitymo sistemose. Siekiant
išvengti, kad šio reglamento taikymas lėšų pervedimams tarp susijusių valstybių
narių ir tų šalių arba teritorijų turėtų reikšmingą neigiamą poveikį tų šalių
arba teritorijų ekonomikai, tikslinga numatyti galimybę traktuoti tokius lėšų
pervedimus kaip lėšų pervedimus atitinkamose valstybėse narėse;
(25)     atsižvelgiant į pakeitimus,
kuriuos reikės padaryti 2006 m. lapkričio 15 d. Reglamente (EB)
Nr. 1781/2006 dėl mokėtojo informacijos, pateikiamos pervedant lėšas,
siekiant aiškumo jį reikėtų panaikinti;
(26)     kadangi šio reglamento tikslų
valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl veiksmo masto arba
poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Sutarties
5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti
priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo
reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;
(27)     šiuo reglamentu užtikrinamos
pagrindinės teisės ir laikomasi principų, pripažintų Europos Sąjungos
pagrindinių teisių chartijoje – visų pirma tai teisė į privatų ir šeimos
gyvenimą (7 straipsnis), teisė į asmens duomenų apsaugą (8 straipsnis) ir teisė
į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą (47 straipsnis) bei ne
bis in idem principas;
(28)     siekiant sklandžiai pradėti
taikyti naują pinigų plovimo ir teroristų finansavimo prevencijos sistemą,
tikslinga, kad šio reglamento taikymo data sutaptų su Direktyvos [xxxx/yyyy]
perkėlimo į nacionalinę teisę pabaigos data,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
DALYKAS, TERMINŲ APIBRĖŽTYS IR TAIKYMO
SRITIS
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu pinigų plovimo ir teroristų
finansavimo prevencijos, nustatymo ir tyrimo tikslais nustatomos mokėtojo ir
gavėjo informacijos, pateikiamos pervedant lėšas, taisyklės.
2 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
(1)
teroristų finansavimas – teroristų finansavimas,
kaip apibrėžta Direktyvos [xxxx/yyyy] 1 straipsnio 4 dalyje;
(2)
pinigų plovimas – pinigų plovimo veikla, kaip
nurodyta Direktyvos [xxxx/yyyy] 1 straipsnio 2 arba 3 dalyje;
(3)
mokėtojas – fizinis arba juridinis asmuo, kuris
perveda lėšas iš savo sąskaitos arba pateikia pavedimą pervesti lėšas;
(4)
gavėjas – fizinis arba juridinis asmuo, kuris yra
numatytas pervestų lėšų gavėjas;
(5)
mokėjimo paslaugų teikėjas – fizinis arba juridinis
asmuo, kuris teikia lėšų pervedimo paslaugą versdamasis tokia veikla;
(6)
tarpinis mokėjimo paslaugų teikėjas – mokėjimo
paslaugų teikėjas, kuris nėra nei mokėtojas, nei gavėjas ir kuris gauna ir
siunčia lėšas mokėtojo mokėjimo paslaugų teikėjo, gavėjo mokėjimo paslaugų
teikėjo arba kito tarpinio mokėjimo paslaugų teikėjo vardu;
(7)
lėšų pervedimas – bet kokia operacija, kurią
mokėtojo vardu elektroninėmis priemonėmis atlieka mokėjimo paslaugų teikėjas,
kad gavėjas gautų lėšas per mokėjimo paslaugų teikėją, nesvarbu, ar mokėtojas
ir gavėjas yra tas pats asmuo;
(8)
paketinis pervedimas – keli atskiri lėšų pervedimai,
sujungti, kad lėšas galima būtų siųsti kartu;
(9)
unikalus operacijos atpažinties kodas – raidžių
arba simbolių derinys, kurį nustato mokėjimo paslaugų teikėjas, remdamasis
mokėjimo ir atsiskaitymo sistemos arba pranešimų sistemos, naudojamos lėšų
pervedimui atlikti, protokolais, ir pagal kurį galima atsekti operaciją iki
mokėtojo ir gavėjo;
(10)
vieno asmens lėšų pervedimas kitam asmeniui –
operacija tarp dviejų fizinių asmenų.
3 straipsnis
Taikymo sritis
1.           Šis reglamentas taikomas lėšų
pervedimams bet kuria valiuta, kuriuos siunčia arba gauna Sąjungos teritorijoje
esantis mokėjimo paslaugų teikėjas.
2.           Šis reglamentas netaikomas
lėšų pervedimams naudojant kredito arba debeto kortelę, mobilųjį telefoną arba
bet kurį kitą skaitmeninį arba informacinių technologijų (IT) prietaisą, jeigu
laikomasi šių sąlygų:
(a)
kortelė arba prietaisas naudojami atsiskaitant už
prekes ir paslaugas;
(b)
minėtos kortelės arba prietaiso numeris pateikiami
visuose su operacija susijusiuose pervedimuose.
Tačiau šis reglamentas taikomas, kai kredito arba
debeto kortelė, mobilusis telefonas arba bet kuris kitas skaitmeninis ar IT
prietaisas naudojami vieno asmens lėšoms pervesti kitam asmeniui.
3.           Šis reglamentas netaikomas
lėšų pervedimams:
(a)
kai pervesdamas lėšas mokėtojas paima grynuosius
pinigus iš savo sąskaitos;
(b)
kai lėšos pervedamos valstybės institucijoms, kai
valstybėje narėje norima sumokėti mokesčius, baudas ar kitas rinkliavas;
(c)
kai ir mokėtojas, ir gavėjas yra mokėjimo paslaugų
teikėjai, veikiantys savo vardu.
II SKYRIUS
MOKĖJIMO PASLAUGŲ TEIKĖJŲ PAREIGOS
1 skirsnis
Mokėtojo mokėjimo paslaugų teikėjo pareigos
4 straipsnis
Informacija, teikiama pervedant lėšas
1.           Mokėtojo mokėjimo paslaugų
teikėjas užtikrina, kad pervedant lėšas apie mokėtoją būtų pateikiama ši
informacija:
(a)
mokėtojo vardas ir pavardė (pavadinimas);
(b)
mokėtojo sąskaitos numeris, kai tokia sąskaita
naudojama lėšų pervedimui atlikti, arba unikalus operacijos atpažinties kodas,
kai šiam tikslui jokia tokia sąskaita nenaudojama;
(c)
mokėtojo adresas arba nacionalinis tapatybės numeris,
arba kliento identifikacinis numeris, arba gimimo data ir gimimo vieta.
2.           Mokėtojo mokėjimo paslaugų
teikėjas užtikrina, kad pervedant lėšas apie gavėją būtų pateikiama ši
informacija:
(a)
gavėjo vardas ir pavardė (pavadinimas), taip pat
(b)
gavėjo sąskaitos numeris, kai tokia sąskaita
naudojama operacijai atlikti, arba unikalus operacijos atpažinties kodas, kai
šiam tikslui jokia tokia sąskaita nenaudojama.
3.           Prieš pervesdamas lėšas,
mokėtojo mokėjimo paslaugų teikėjas patikrina, ar 1 dalyje nurodyta informacija
yra tiksli, remdamasis dokumentais, duomenimis arba informacija, gauta iš
patikimo ir nepriklausomo šaltinio.
4.           Jeigu lėšos pervedamos iš
mokėtojo sąskaitos, laikoma, kad 3 dalyje minimas patikrinimas įvykdytas šiais
atvejais:
(a)
kai mokėtojo tapatybė patikrinta atidarant sąskaitą
pagal Direktyvos [xxxx/yyyy] 11 straipsnį ir šio patikrinimo metu gauta
informacija saugoma pagal tos direktyvos 39 straipsnį
arba
(b)
jeigu mokėtojui taikoma Direktyvos [xxxx/yyyy] 12
straipsnio 5 dalis.
5.           Tačiau nukrypstant nuo 3
dalies, kai lėšos pervedamos ne iš sąskaitos, mokėtojo mokėjimo paslaugų
teikėjas netikrina 1 dalyje nurodytos informacijos, jeigu suma neviršija
1 000 EUR ir nepanašu, kad ji yra susijusi su kitais lėšų
pervedimais, kurie kartu su šiuo pervedimu viršija 1 000 EUR.
5 straipsnis
Lėšų pervedimai Sąjungoje
1.           Nukrypstant nuo 4 straipsnio
1 ir 2 dalių, jeigu tiek mokėtojo, tiek gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjas (-ai)
yra Sąjungos teritorijoje, pervedant lėšas pateikiamas tik mokėtojo sąskaitos
numeris arba jo unikalus operacijos atpažinties kodas.
2.           Nepažeidžiant 1 dalies,
mokėtojo mokėjimo paslaugų teikėjas gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjo arba
tarpinio mokėjimo paslaugų teikėjo prašymu pateikia informaciją apie mokėtoją
ar gavėją pagal 4 straipsnį per tris darbo dienas nuo tokio prašymo gavimo
dienos.
6 straipsnis
Lėšų pervedimai į ne Sąjungos teritoriją
1.           Jeigu mokėtojas atlieka
paketinį pervedimą, kai gavėjų mokėjimo paslaugų teikėjai yra ne Sąjungos
teritorijoje, 4 straipsnio 1 ir 2 dalys netaikomos sugrupuotiems atskiriems
pervedimams su sąlyga, kad paketinėje rinkmenoje yra tame straipsnyje nurodyta
informacija ir kad su atskirais pervedimais yra nurodytas mokėtojo sąskaitos
numeris arba jo unikalus operacijos atpažinties kodas.
2.           Nukrypstant nuo 4 straipsnio
1 ir 2 dalių, jeigu gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjas yra ne Sąjungos
teritorijoje, pervedant 1 000 EUR ar mažesnę sumą nurodoma ši
informacija:
(a)
mokėtojo vardas ir pavardė (pavadinimas);
(b)
gavėjo vardas ir pavardė (pavadinimas);
(c)
tiek mokėtojo, tiek gavėjo sąskaitos numeris arba
unikalus operacijos atpažinties kodas.
Šios informacijos tikslumo tikrinti nereikia,
nebent kyla įtarimų dėl pinigų plovimo ar teroristų finansavimo.
2 skirsnis
Gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjo pareigos
7 straipsnis
Trūkstamos informacijos apie mokėtoją ir gavėją nustatymas
1.           Gavėjo mokėjimo paslaugų
teikėjas nustato, ar pranešimų arba mokėjimo ir atsiskaitymo sistemos,
naudojamos atlikti lėšų pervedimą, laukai, kuriuose pateikiama informacija apie
mokėtoją ir gavėją, yra užpildyti naudojant simbolius arba kitas įvesties
priemones, leidžiamas naudoti toje sistemoje.
2.           Gavėjo mokėjimo paslaugų
teikėjas turi veiksmingas procedūras, kuriomis gali nustatyti, ar apie mokėtoją
ir gavėją trūksta šios informacijos:
(a)
lėšų pervedimų, kai mokėtojo mokėjimo paslaugų
teikėjas yra Sąjungos teritorijoje, atveju trūksta 5 straipsnyje reikalaujamos
informacijos;
(b)
lėšų pervedimų, kai mokėtojo mokėjimo paslaugų
teikėjas yra ne Sąjungos teritorijoje, atveju trūksta 4 straipsnio 1 ir 2 dalyse
nurodytos informacijos apie mokėtoją ir gavėją arba, jei taikoma, 14
straipsnyje reikalaujamos informacijos;
taip pat
(c)
paketinio pervedimo, kai mokėtojo mokėjimo paslaugų
teikėjas yra ne Sąjungos teritorijoje, atveju trūksta 4 straipsnio 1 ir 2
dalyse nurodytos informacijos apie paketinį pervedimą.
3.           Pervedant 1 000 EUR
viršijančią sumą, kai mokėtojo mokėjimo paslaugų teikėjas yra ne Sąjungos
teritorijoje, gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjas patikrina gavėjo tapatybę,
jeigu jo tapatybė dar nebuvo patikrinta.
4.           Pervedant 1 000 EUR arba
mažesnę sumą, kai mokėtojo mokėjimo paslaugų teikėjas yra ne Sąjungos
teritorijoje, gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjui nereikia patikrinti
informacijos apie gavėją, nebent kyla įtarimų dėl pinigų plovimo ar teroristų
finansavimo.
8 straipsnis
Lėšų pervedimai, kai trūksta informacijos apie mokėtoją ir gavėją arba ji
yra neišsami
1.           Gavėjo mokėjimo paslaugų
teikėjas nustato veiksmingas grėsme pagrįstas procedūras, kad nuspręstų, kada
atlikti, atmesti ar sustabdyti lėšų pervedimą, kai trūksta reikalaujamos
informacijos apie mokėtoją ir gavėją, ir kokių tolesnių veiksmų imtis.
Jeigu gavęs lėšų pervedimą gavėjo mokėjimo
paslaugų teikėjas sužino, kad trūksta pagal 4 straipsnio 1 ir 2 dalis, 5
straipsnio 1 dalį ir 6 straipsnį reikalaujamos informacijos apie mokėtoją ir
gavėją arba ji yra neišsami, mokėjimo paslaugų teikėjas arba atmeta pervedimą,
arba pareikalauja pateikti išsamią informaciją apie mokėtoją ir gavėją.
2.           Kai mokėjimo paslaugų
teikėjas reguliariai nepateikia reikalaujamos informacijos apie mokėtoją,
gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjas imasi veiksmų ir, prieš atmesdamas būsimus to
mokėjimo paslaugų teikėjo lėšų pervedimus arba prieš nuspręsdamas nutraukti ar
apriboti verslo santykius su tuo mokėjimo paslaugų teikėju, gali pirma įspėti
ir nustatyti informacijos pateikimo terminus.
Gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjas praneša apie tą
faktą institucijoms, atsakingoms už kovą su pinigų plovimu ar teroristų
finansavimu.
9 straipsnis
Vertinimas ir pranešimas
Gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjas trūkstamą ar
neišsamią informaciją apie mokėtoją ir gavėją laiko kriterijumi, vertindamas,
ar lėšų pervedimas arba bet kuri susijusi operacija yra įtartina ir ar apie ją
būtina pranešti finansinės žvalgybos padaliniui.
3 skirsnis
Tarpinių mokėjimo paslaugų teikėjų pareigos
10 straipsnis
Informacijos apie mokėtoją ir gavėją išsaugojimas kartu su pervedimu
Tarpiniai mokėjimo paslaugų teikėjai
užtikrina, kad visa informacija apie mokėtoją ir gavėją, gauta su lėšų
pervedimu, būtų išsaugojama kartu su pervedimu.
11 straipsnis
Trūkstamos informacijos apie mokėtoją ir gavėją nustatymas
1.           Tarpinis mokėjimo paslaugų
teikėjas nustato, ar pranešimų arba mokėjimo ir atsiskaitymo sistemos,
naudojamos atlikti lėšų pervedimą, laukai, kuriuose pateikiama informacija apie
mokėtoją ir gavėją, yra užpildyti naudojant simbolius arba kitas įvesties
priemones, leidžiamas naudoti toje sistemoje.
2.           Tarpinis mokėjimo paslaugų
teikėjas turi veiksmingas procedūras, kuriomis gali nustatyti, ar apie mokėtoją
ir gavėją trūksta šios informacijos:
(a)
lėšų pervedimų, kai mokėtojo mokėjimo paslaugų
teikėjas yra Sąjungos teritorijoje, atveju trūksta 5 straipsnyje reikalaujamos
informacijos;
(b)
lėšų pervedimų, kai mokėtojo mokėjimo paslaugų
teikėjas yra ne Sąjungos teritorijoje, atveju trūksta 4 straipsnio 1 ir 2
dalyse nurodytos informacijos apie mokėtoją ir gavėją arba, jei taikoma, 14
straipsnyje reikalaujamos informacijos;
taip pat
(c)
paketinio pervedimo, kai mokėtojo mokėjimo paslaugų
teikėjas yra ne Sąjungos teritorijoje, atveju trūksta 4 straipsnio 1 ir 2
dalyse nurodytos informacijos apie paketinį pervedimą.
12 straipsnis
Lėšų pervedimai, kai trūksta informacijos apie mokėtoją ir gavėją arba ji
yra neišsami
1.           Tarpinis mokėjimo paslaugų
teikėjas nustato veiksmingas grėsme pagrįstas procedūras, kad nuspręstų, kada
atlikti, atmesti ar sustabdyti lėšų pervedimą, kai trūksta reikalaujamos
informacijos apie mokėtoją ir gavėją, ir kokių tolesnių veiksmų imtis.
Jeigu gavęs lėšų pervedimą tarpinis mokėjimo
paslaugų teikėjas sužino, kad trūksta pagal 4 straipsnio 1 ir 2 dalis, 5
straipsnio 1 dalį ir 6 straipsnį reikalaujamos informacijos apie mokėtoją ir
gavėją arba ji yra neišsami, mokėjimo paslaugų teikėjas arba atmeta pervedimą,
arba pareikalauja pateikti išsamią informaciją apie mokėtoją ir gavėją.
2.           Kai mokėjimo paslaugų
teikėjas reguliariai nepateikia reikalaujamos informacijos apie mokėtoją,
tarpinis mokėjimo paslaugų teikėjas imasi veiksmų ir, prieš atmesdamas būsimus
to mokėjimo paslaugų teikėjo lėšų pervedimus arba prieš nuspręsdamas
nutraukti ar apriboti verslo santykius su šiuo mokėjimo paslaugų teikėju,
gali pirma įspėti ir nustatyti informacijos pateikimo terminus.
Tarpinis mokėjimo paslaugų teikėjas praneša apie
tą faktą institucijoms, atsakingoms už kovą su pinigų plovimu ar teroristų
finansavimu.
13 straipsnis
Vertinimas ir pranešimas
Tarpinis mokėjimo paslaugų teikėjas trūkstamą
ar neišsamią informaciją apie mokėtoją ir gavėją laiko kriterijumi,
vertindamas, ar lėšų pervedimas arba bet kuri susijusi operacija yra įtartina
ir ar apie ją būtina pranešti finansinės žvalgybos padaliniui.
14 straipsnis
Techniniai apribojimai
1.           Šis straipsnis taikomas tais atvejais, kai mokėtojo mokėjimo paslaugų
teikėjas yra ne Sąjungos teritorijoje, o tarpinis mokėjimo paslaugų teikėjas –
Sąjungoje.
2.           Jeigu gavęs lėšų pervedimą tarpinis
mokėjimo paslaugų teikėjas sužino, kad trūksta pagal šio reglamento nuostatas
reikalaujamos informacijos apie mokėtoją arba ji yra neišsami, jis, perduodamas
lėšų pervedimus gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjui, gali pasinaudoti mokėjimo
sistema su techniniais apribojimais, kuri neleidžia pervedant lėšas pateikti
informacijos apie mokėtoją.
3.           Kai gavęs lėšų pervedimą tarpinis mokėjimo
paslaugų teikėjas nustato, kad trūksta pagal šio reglamento nuostatas reikalaujamos
informacijos apie mokėtoją arba ji yra neišsami, jis naudojasi mokėjimo sistema
su techniniais apribojimais tik tuo atveju, kai apie trūkstamą ar neišsamią
informaciją jis gali pranešti gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjui, naudodamasis
pranešimų arba mokėjimo sistema, leidžiančia keistis tokia informacija, arba
kita tvarka, su sąlyga, kad toks keitimosi informacija būdas priimtinas abiem
mokėjimo paslaugų teikėjams ar jie dėl to yra susitarę.
4.           Kai tarpinis mokėjimo paslaugų teikėjas naudojasi mokėjimo sistema su
techniniais apribojimais, jis gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjo prašymu per tris
darbo dienas nuo šio prašymo gavimo dienos pateikia jam visą gautą informaciją
apie mokėtoją, nesvarbu, ar ji išsami, ar ne.
III SKYRIUS
BENDRADARBIAVIMAS IR DUOMENŲ SAUGOJIMAS
15 straipsnis
Pareiga bendradarbiauti
Mokėjimo paslaugų teikėjai, laikydamiesi valstybės
narės, kurioje jie yra, nacionalinėje teisėje nustatytų procedūrinių
reikalavimų, išsamiai ir nevėluodami atsako į tos valstybės narės institucijų,
atsakingų už kovą su pinigų plovimu arba teroristų finansavimu, pateiktus
užklausimus, susijusius su informacija, kurios reikalaujama pagal šį
reglamentą.
16 straipsnis
Duomenų saugojimas
Mokėtojo mokėjimo paslaugų teikėjas ir gavėjo
mokėjimo paslaugų teikėjas penkerius metus saugo 4, 5, 6 ir 7 straipsniuose
nurodytą informaciją. 14 straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodytais atvejais tarpinis
mokėjimo paslaugų teikėjas turi saugoti visą gautą informaciją penkerius metus.
Pasibaigus šiam laikotarpiui, asmens duomenys turi būti ištrinami, nebent
nacionalinėje teisėje numatyta kitaip ir nurodyta, kokiomis aplinkybėmis
mokėjimo paslaugų teikėjai gali išsaugoti arba toliau saugo duomenis. Valstybės
narės leidžia arba reikalauja toliau saugoti duomenis, tik jeigu būtina dėl
pinigų plovimo ir teroristų finansavimo prevencijos, tyrimo ir nustatymo.
Ilgiausias saugojimo laikotarpis pervedus lėšas neviršija dešimties metų.
IV SKYRIUS
SANKCIJOS IR STEBĖSENA
17 straipsnis
Sankcijos
1.           Valstybės narės parengia
administracinių priemonių ir sankcijų, taikomų už šio reglamento nuostatų
pažeidimus, taisykles ir imasi visų priemonių, būtinų užtikrinti, kad šios
taisyklės būtų įgyvendinamos. Numatytos sankcijos turi būti veiksmingos,
proporcingos ir atgrasomos.
2.           Valstybės narės užtikrina,
kad tais atvejais, kai nevykdomos mokėjimo paslaugų teikėjams nustatytos
pareigos, sankcijas būtų galima skirti vadovybės nariams ir visiems kitiems
pagal nacionalinę teisę už pažeidimą atsakingiems asmenims.
3.           Iki [per 24
mėnesius po šio reglamento įsigaliojimo] valstybės narės praneša 1 dalyje
nurodytas taisykles Komisijai ir EBI, EDPPI ir EVPRI jungtiniam komitetui. Jos
Komisijai ir EBI, EDPPI ir EVPRI jungtiniam komitetui nedelsdamos praneša apie
bet kokius tolesnius taisyklių pakeitimus.
4.           Kompetentingoms institucijoms
suteikiami visi tyrimo įgaliojimai, būtini jų funkcijoms vykdyti. Naudodamosi
savo įgaliojimais taikyti sankcijas, kompetentingos institucijos glaudžiai
bendradarbiauja, kad užtikrintų, kad sankcijomis ar priemonėmis būtų pasiekti
norimi rezultatai, ir kad suderintų savo veiksmus spręsdamos tarpvalstybinius
klausimus.
18 straipsnis
Specialiosios nuostatos
1.           Šis straipsnis taikomas šių pažeidimų
atvejais:
(a)
pakartotinis reikalaujamos informacijos apie
mokėtoją ir gavėją neįtraukimas, pažeidžiant 4, 5 ir 6 straipsnius;
(b)
rimtas įpareigojimo mokėjimo paslaugų teikėjams
užtikrinti duomenų saugojimą pagal 16 straipsnį nevykdymas;
(c)
įpareigojimo mokėjimo paslaugų teikėjams
įgyvendinti veiksmingą grėsme pagrįstą politiką ir procedūras, kurių
reikalaujama pagal 8 ir 12 straipsnius, nevykdymas.
2.           1 dalyje nurodytais atvejais
galima taikyti bent šias administracines priemones ir sankcijas:
(a)
viešą pranešimą, kuriame nurodomas fizinis arba
juridinis asmuo ir pažeidimo pobūdis;
(b)
įsakymą fiziniam arba juridiniam asmeniui nutraukti
pažeidimą ir vengti pakartotinio pažeidimo;
(c)
mokėjimo paslaugų teikėjui – panaikinti teikėjo
leidimą;
(d)
laikinai uždrausti bet kuriam atsakingam mokėjimo
paslaugų teikėjo vadovybės nariui ar fiziniam asmeniui vykdyti funkcijas
dirbant mokėjimo paslaugų teikėjui;
(e)
juridiniam asmeniui – administracines pinigines
sankcijas, kurios sudarytų iki 10 % to juridinio asmens bendros metinės
apyvartos praėjusiais finansiniais metais; jeigu juridinis asmuo yra
patronuojančiosios įmonės patronuojamoji įmonė, atitinkama bendra metine
apyvarta laikoma bendra metinė apyvarta, nurodyta pagrindinės
patronuojančiosios įmonės praėjusių finansinių metų konsoliduotojoje
finansinėje ataskaitoje;
(f)
fiziniam asmeniui – administracines pinigines
sankcijas, kurios sudarytų iki 5 000 000 EUR arba atitinkamą
sumą nacionaline valiuta šio reglamento įsigaliojimo dieną tose valstybėse
narėse, kurių oficiali valiuta nėra euro;
(g)
administracines pinigines sankcijas, kurių suma
būtų iki dviejų kartų didesnė nei dėl pažeidimo gauto pelno ar išvengtų
nuostolių suma, jeigu tokį pelną ar nuostolius galima nustatyti.
19 straipsnis
Sankcijų skelbimas
Apie visas 17 straipsnyje ir 18 straipsnio 1
dalyje nurodytais atvejais taikytas administracines sankcijas ir priemones skelbiama
nedelsiant, nurodant informaciją apie pažeidimo tipą bei pobūdį, taip pat už
pažeidimą atsakingų asmenų tapatybę, nebent dėl tokio skelbimo kiltų didelis
pavojus finansų rinkų stabilumui.
Jeigu dėl paskelbimo susijusioms šalims būtų
padaryta neproporcinga žala, kompetentingos institucijos informaciją apie
sankcijas skelbia anonimiškai.
20 straipsnis
Kompetentingų institucijų taikomos sankcijos
Nustatydamos administracinių sankcijų ar
priemonių tipą ir administracinių piniginių sankcijų dydį, kompetentingos
institucijos atsižvelgia į visas šias svarbias aplinkybes:
(a)
pažeidimo sunkumą ir trukmę;
(b)
atsakingo fizinio ar juridinio asmens atsakomybės
laipsnį;
(c)
atsakingo fizinio ar juridinio asmens finansinį
pajėgumą, kuris nustatomas pagal bendrą atsakingo juridinio asmens apyvartą
arba atsakingo fizinio asmens metines pajamas;
(d)
atsakingo fizinio ar juridinio asmens gauto pelno
arba išvengtų nuostolių, jei juos galima nustatyti, dydį;
(e)
trečiųjų asmenų dėl pažeidimo patirtus nuostolius,
jei juos galima nustatyti;
(f)
atsakingo fizinio ar juridinio asmens
bendradarbiavimo su kompetentinga institucija lygį;
(g)
atsakingo fizinio ar juridinio asmens anksčiau
padarytus pažeidimus.
21 straipsnis
Pranešimas apie pažeidimus
1.           Valstybės narės įdiegia veiksmingus
mechanizmus, kuriais skatina apie šio reglamento nuostatų pažeidimus pranešti
kompetentingoms institucijoms.
2.           Pagal 1 dalį taikomi bent šie mechanizmai:
(a)
specialios pranešimų apie pažeidimus gavimo ir
tolesnių veiksmų procedūros;
(b)
tinkama apie galimus ar faktinius pažeidimus
pranešusių asmenų apsauga;
(c)
asmens duomenų, susijusių su asmeniu, kuris praneša
apie pažeidimus, ir su fiziniu asmeniu, kuris įtariamas padaręs pažeidimą,
apsauga laikantis Direktyvoje 95/46/EB nustatytų principų.
3.           Mokėjimo paslaugų teikėjai įdiegia
tinkamas procedūras, pagal kurias jų darbuotojai įstaigos viduje specialiu
kanalu galėtų pranešti apie pažeidimus.
22 straipsnis
Stebėsena
Valstybės narės reikalauja, kad kompetentingos
institucijos vykdytų veiksmingą stebėseną ir imtųsi būtinų priemonių, siekdamos
užtikrinti šio reglamento reikalavimų vykdymą.
V SKYRIUS
ĮGYVENDINIMO ĮGALIOJIMAI
23 straipsnis
Komiteto procedūra
1.           Komisijai padeda Pinigų
plovimo ir teroristų finansavimo prevencijos komitetas (toliau – komitetas).
Komitetas yra komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2.           Kai daroma nuoroda į šią
dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
VI SKYRIUS
LEIDŽIANČIOS NUKRYPTI NUOSTATOS
24 straipsnis
Susitarimai su Sutarties 355 straipsnyje nurodytomis šalimis ir
teritorijomis
1.           Komisija gali įgalioti bet
kurią valstybę narę sudaryti susitarimus su į Sąjungos teritoriją neįeinančia
šalimi arba teritorija, kaip nustatyta Sutarties 355 straipsnyje, kuriuose yra
nuostatų, leidžiančių nukrypti nuo šio reglamento, kad lėšų pervedimus tarp tos
šalies arba teritorijos ir atitinkamos valstybės narės būtų galima traktuoti
kaip lėšų pervedimus toje valstybėje narėje.
Sudaryti tokius susitarimus gali būti leista tik
tuomet, jeigu laikomasi visų šių sąlygų:
(a)
konkreti šalis ar teritorija bendrai naudojasi
pinigų sąjunga su konkrečia valstybe nare, sudaro dalį tos valstybės narės
valiutos zonos arba su Sąjunga, atstovaujama valstybės narės, pasirašė pinigų
konvenciją;
(b)
konkrečios šalies ar teritorijos mokėjimo paslaugų
teikėjai tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvauja tos valstybės mokėjimo ir
atsiskaitymo sistemose,
taip pat
(c)
konkreti šalis ar teritorija reikalauja, kad jos
jurisdikcijoje esantys mokėjimo paslaugų teikėjai taikytų tokias pačias
taisykles, kaip nustatyta šiuo reglamentu.
2.           Bet kuri valstybė narė,
norinti sudaryti susitarimą, kaip nurodyta 1 dalyje, siunčia prašymą Komisijai
ir suteikia jai visą būtiną informaciją.
Komisijai gavus valstybės narės prašymą, lėšų
pervedimai tarp tos valstybės narės ir susijusios šalies arba teritorijos
laikinai traktuojami kaip lėšų pervedimai toje valstybėje narėje, kol bus
priimtas sprendimas pagal šiame straipsnyje nurodytą tvarką.
Jeigu Komisija mano neturinti visos reikalaujamos
informacijos, ji per du mėnesius nuo prašymo gavimo kreipiasi į konkrečią
valstybę narę ir patikslina, kokios papildomos informacijos reikia.
Gavusi visą informaciją, kurią laiko būtina
prašymui įvertinti, Komisija per vieną mėnesį apie tai praneša prašymą
pateikusiai valstybei narei ir persiunčia prašymą kitoms valstybėms
narėms.
3.           Per tris mėnesius nuo
pranešimo, nurodyto 2 dalies ketvirtoje pastraipoje, Komisija, vadovaudamasi 23
straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka, nusprendžia, ar suteikti įgaliojimus
konkrečiai valstybei narei sudaryti šio straipsnio 1 dalyje minėtą susitarimą.
Bet kuriuo atveju pirmoje pastraipoje nurodytas
sprendimas priimamas per aštuoniolika mėnesių nuo tos dienos, kai Komisija
gauna prašymą.
VII SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
25 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentas (EB) Nr. 1781/2006 panaikinamas.
Nuorodos į panaikintą reglamentą aiškinamos
kaip nuorodos į šį reglamentą ir skaitomos pagal atitikmenų lentelę, pateiktą
priede.
26 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po
jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo [kad sutaptų su Direktyvos
xxxx/yyyy perkėlimo į nacionalinę teisę data].
Šis
reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
PRIEDAS
25 straipsnyje nurodyta atitikmenų lentelė
 Reglamentas (EB) Nr. 1781/2006 || Šis reglamentas
 1 straipsnis || 1 straipsnis
 2 straipsnis || 2 straipsnis
 3 straipsnis || 3 straipsnis
 4 straipsnis || 4 straipsnio 1 dalis
 5 straipsnis || 4 straipsnis
 6 straipsnis || 5 straipsnis
 7 straipsnis || 7 straipsnis
 8 straipsnis || 7 straipsnis
 9 straipsnis || 8 straipsnis
 10 straipsnis || 9 straipsnis
 11 straipsnis || 16 straipsnis
 12 straipsnis || 10 straipsnis
   || 11 straipsnis
   || 12 straipsnis
   || 13 straipsnis
 13 straipsnis || 14 straipsnis
 14 straipsnis || 15 straipsnis
 15 straipsnis || 17–22 straipsniai
 16 straipsnis || 23 straipsnis
 17 straipsnis || 24 straipsnis
 18 straipsnis || -
 19 straipsnis || -
   || 25 straipsnis
 20 straipsnis || 26 straipsnis
[1]               OL L 345, 2006 12 8, p. 1.
[2]               FATF – tarptautinė institucija, įsteigta 1989 m.
Paryžiaus G7 aukščiausiojo lygio susitikime ir nustatanti pasaulinius kovos su
pinigų plovimu ir teroristų finansavimu standartus.
[3]               OL L 309,
2005 11 25, p. 15.
[4]               OL L 214,
2006 8 4, p. 29.
[5]               COM(2010) 673 galutinis.
[6]               COM(2012) 10 final
ir COM(2012) 11 final.
[7]               COM(2010) 716 galutinis.
[8]               Komisijos ataskaita, suinteresuotųjų šalių pastabos ir
rezultatų santrauka pateikiama http://ec.europa.eu/internal_market/company/financial-crime/index_en.htm.
[9]               Tyrimas paskelbtas adresu http://ec.europa.eu/internal_market/company/financial-crime/index_en.htm.
[10]             Ten pat.
[11]             Poveikio vertinimas paskelbtas adresu http://ec.europa.eu/internal_market/company/financial-crime/index_en.htm.
[12]               OL C , , p. .
[13]               OL C , , p. .
[14]               OL C , , p. .
[15]               http://register.consilium.europa.eu/pdf/lt/08/st11/st11778-re01.lt08.pdf.
[16]               OL L 344, 2001 12 28, p. 70.
[17]               OL L 139, 2002 5 29, p. 9.
[18]               OL L , , p. .
[19]               OL L 281, 1995 11 23, p. 31.
[20]               OL L 266, 2009 10 9, p. 11.
[21]             OL L 94, 2012 3 30, p. 22.
[22]             OL L 319, 2007 12 5, p. 1.
[23]             COM(2010) 716 galutinis.
[24]             OL L 55,
2011 2 28, p. 13.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52006PC0912

Pasiūlymas Europos parlamento ir Tarybos reglamentas iš dalies keičiantis Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 dėl genetiškai modifikuoto maisto ir pašarų nuostatas, susijusias su Komisijai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais  /* KOM/2006/0912 galutinis - COD 2006/0307 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 22.12.2006KOM(2006) 912 galutinis2006/0307 (COD)PasiūlymasEUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTASiš dalies keičiantis Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 dėl genetiškai modifikuoto maisto ir pašarų nuostatas, susijusias su Komisijai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais(pateikta Komisijos)2006/0307 (COD)PasiūlymasEUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTASiš dalies keičiantis Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 dėl genetiškai modifikuoto maisto ir pašarų nuostatas, susijusias su Komisijai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimaisEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 37, 95 straipsnius ir 152 straipsnio 4 dalies b punktą,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą[1],atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[2],atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę[3],laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos[4],kadangi:(1) 2003 m. rugsėjo 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1829/2003 dėl genetiškai modifikuoto maisto ir pašarų[5] numatoma, kad tam tikros priemonės turi būti patvirtintos remiantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu 1999/468/EB, nustatančiu Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką[6].(2) Sprendimas 1999/468/EB buvo iš dalies pakeistas Sprendimu 2006/512/EB, kuriuo įvesta reguliavimo procedūra su tikrinimu bendro pobūdžio priemonėms, skirtoms iš dalies pakeisti neesmines pagrindinio dokumento, priimto laikantis Sutarties 251 straipsnyje nurodytos tvarkos, nuostatas, inter alia išbraukiant kai kurias tokias nuostatas arba įrašant naujas neesmines nuostatas.(3) Remiantis Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos bendru pareiškimu[7] dėl Sprendimo 2006/512/EB, jau galiojantys dokumentai turi būti pataisyti pagal taikomas procedūras. Minėtame pareiškime pateikiamas dokumentų, kurie turėtų būti pataisyti skubos tvarka, sąrašas, įskaitant Reglamentą (EB) Nr. 1829/2003.(4) Visų pirma Komisijai reikėtų suteikti įgaliojimus nustatyti, ar tam tikras maistas ar pašarai patenka į Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 taikymo sritį, ir sumažinti atsitiktinai arba techniškai neišvengiamai atsiradusių medžiagų, kurios susideda, kurių sudėtyje yra arba kurios pagamintos iš genetiškai modifikuotų organizmų, ženklinimo ribas, taip pat atsitiktinių arba techniškai neišvengiamų genetiškai modifikuotų medžiagų, kurių rizikos vertinimas maiste ir pašaruose joms palankus, ženklinimo ribas. Kadangi šios priemonės yra bendro pobūdžio ir jomis siekiama iš dalies pakeisti neesmines Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 nuostatas, arba Reglamentą papildyti įrašant naujas neesmines nuostatas, jos turi būti priimtos taikant Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnyje numatytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu.(5) Norint ekonominės veiklos vykdytojams garantuoti spartų sprendimų priėmimo procesą ir atsižvelgti į mokslo ir technologijų pažangą, turėtų būti įmanoma sutrumpinti nauja procedūra nustatytą laikotarpį, kai tai pagrindžiama siekiant veiksmingumo. Veiksmingumo sumetimais reguliavimo procedūrai su tikrinimu įprastai taikomas laikotarpis turėtų būti sutrumpinamas priimant sprendimą, ar tam tikro maisto ar pašarų rūšis patenka į Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 taikymo sritį ir sumažinant atsitiktinai arba techniškai neišvengiamai atsiradusių medžiagų, kurios susideda, kurių sudėtyje yra arba kurios pagamintos iš genetiškai modifikuotų organizmų, ženklinimo ribas, taip pat atsitiktinių arba techniškai neišvengiamų genetiškai modifikuotų medžiagų, kurių rizikos vertinimas maiste ir pašaruose joms palankus, ženklinimo ribas.(6) Todėl Reglamentą (EB) Nr.1829/2003 reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti,PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:1 straipsnisReglamentas (EB) Nr. 1829/2003 iš dalies keičiamas taip:1.  3 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:„2. Prireikus priemonės, kuriomis siekiama nustatyti, ar konkrečios rūšies maistas patenka į šio skirsnio taikymo sritį, ir kuriomis siekiama iš dalies pakeisti ir papildyti neesmines šio reglamento nuostatas, turi būti priimamos laikantis reguliavimo procedūros su tikrinimu, nurodytos 35 straipsnio 4 dalyje.“2.  12 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:„4. Gali būti nustatytos atitinkamos žemesnės ribos, ypač maisto produktams, kurių sudėtyje yra arba kurie susideda iš GMO, arba atsižvelgiant į mokslo bei technikos pažangą. Šios priemonės, kuriomis siekiama iš dalies pakeisti ir papildyti šio reglamento neesmines nuostatas, turėtų būti priimamos laikantis reguliavimo procedūros su tikrinimu, nurodytos 35 straipsnio 4 dalyje.“3.  15 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:„2. Prireikus priemonės, kuriomis siekiama nustatyti, ar šis skirsnis taikomas konkrečios rūšies pašarams ir kuriomis siekiama iš dalies pakeisti ir papildyti neesmines šio reglamento nuostatas, turėtų būti priimamos laikantis reguliavimo procedūros su tikrinimu, nurodytos 35 straipsnio 4 dalyje.“4.  24 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:„2. Priemonės, skirtos nustatyti atitinkamas žemesnes ribas, ypač pašarams, kurių sudėtyje yra arba kurie susideda iš GMO, arba atsižvelgiant į mokslo bei technikos pažangą, ir kuriomis siekiama iš dalies pakeisti ir papildyti neesmines šio reglamento nuostatas, turėtų būti priimamos laikantis reguliavimo procedūros su tikrinimu, nurodytos 35 straipsnio 4 dalyje.“5.  32 straipsnio 5 pastraipa pakeičiama taip:„Išsamios šio straipsnio ir priedo įgyvendinimo taisyklės gali būti priimamos 35 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.Bet kokios priemonės, kuriomis siekiama keisti priedą, ir kuriomis siekiama iš dalies pakeisti šio reglamento neesmines nuostatas, turėtų būti priimamos laikantis reguliavimo procedūros su tikrinimu, nurodytos 35 straipsnio 3 dalyje.“6.  35 straipsnio 3 ir 4 dalys pakeičiamos taip:„3. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomos Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 1– 4 dalys ir 7 straipsnis, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas.4. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomos Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 1–4 dalys ir 5 dalies b punktas bei 7 straipsnis, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas.Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 3 dalies c punkte ir 4 dalies b ir e punktuose nustatyti laikotarpiai yra atitinkamai du mėnesiai, vienas mėnuo ir du mėnesiai.“7.  47 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:„3. Priemonės šio straipsnio 1 dalyje nurodytoms leistinoms riboms sumažinti, ypač tiesiogiai galutiniam vartotojui parduodamiems GMO, ir kuriomis siekiama iš dalies pakeisti ir papildyti neesmines šio reglamento nuostatas, turėtų būti priimamos laikantis reguliavimo procedūros su tikrinimu, nurodytos 35 straipsnio 4 dalyje.“[2] straipsnisŠis reglamentas įsigalioja […] dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta Briuselyje, […]Europos Parlament vardu Tarybos varduPirmininkas Pirmininkas [1] OL C […], […], p. […].[2] OL C […], […], p. […].[3] OL C […], […], p. […].[4] …[5] OL L 268, 2003 10 18, p. 1.[6] OL L 184, 1999 7 17, p. 23. Sprendimas su pakeitimais, padarytais Sprendimu 2006/512/EB (OL L 200, 2006 7 22, p. 11).[7] OL C 255, 2006 10 21, p. 1.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 12 21
            COM(2016) 818 final
            2016/0411(COD)
            Pasiūlymas
            EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
            kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1008/2008 dėl oro susisiekimo paslaugų teikimo Bendrijoje bendrųjų taisyklių

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

               Šiuo pasiūlymu siekiama užtikrinti Reglamento (EB) Nr. 1008/2008
                  1
                ir tarptautinio susitarimo teisinį suderinamumą.

               Reglamento Nr. 1008/2008 13 straipsnyje nustatytos sąlygos, kuriomis leidžiama sudaryti trečiosiose šalyse registruotų orlaivių nuomos, visų pirma nuomos su įgula, sutartis. Tomis galimybėmis pasinaudoti leidžiama ypatingomis aplinkybėmis, pavyzdžiui, jei Bendrijos rinkoje nėra tam tikro orlaivio, ir tik griežtai ribotą laikotarpį; turi būti laikomasi saugos standartų, kurie atitiktų Bendrijos ir nacionalinės teisės aktais nustatytas saugos taisykles.

               2007 m. balandžio 25 ir 30 d. buvo pasirašytas Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Jungtinių Amerikos Valstijų (JAV) susitarimas dėl oro susisiekimo
                  2
                (toliau – Oro susisiekimo susitarimas), jis buvo iš dalies pakeistas 2010 m. birželio 24 d. Protokolu
                  3
               . Oro susisiekimo susitarimas laikinai taikomas nuo 2008 m. kovo 30 d. Protokolas, kuriuo iš dalies pakeistas Oro susisiekimo susitarimas, laikinai taikomas nuo 2010 m. birželio 24 d.

               Oro susisiekimo susitarime numatyta susitarimo šalių taikysima atvira nuomos su įgula tvarka. Norėdama oro vežėjams suteikti aiškumo ir tikrumo, Komisija Tarybai rekomendavo įgalioti ją derėtis su JAV dėl specialaus nuomos su įgula susitarimo, kuriuo būtų panaikinti laiko apribojimai.

               Šiuo pasiūlymu siekiama atitinkamai pritaikyti ES reglamentą. Todėl jo taikymo sritis labai ribota ir jis bus taikomas tik Reglamento (EB) Nr. 1008/2008 13 straipsnio 3 dalies b punktui. Kitos 13 straipsnio nuostatos (pavyzdžiui, dėl saugos standartų ir kompetentingos institucijos teisių) nesikeis.

               Kol kas nuo apribojimų leidžianti nukrypti nuostata būtų taikoma JAV, tai būtų pirma trečioji šalis, su kuria ES yra sudariusi nuomos su įgula susitarimą. Prašyti taikyti panašias nukrypti leidžiančias nuostatas vėliau galės ir kitos trečiosios šalys, tačiau kiekvienas prašymas turėtų būti nagrinėjamas atskirai, o išimtys daromos tik tinkamai pagrįstais atvejais.

               Bet kokį tiesioginį arba netiesioginį poveikį lems pats nuomos su įgula susitarimas, o ne dalinis reglamento keitimas.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Ši iniciatyva grindžiama Reglamente (EB) Nr. 1008/2008 išdėstytomis galiojančiomis Sąjungos nuostatomis, skirtomis oro susisiekimo paslaugoms. Be to, ji bus suderinta su numatomu ES ir JAV susitarimu dėl nuomos su įgula ir su ES ir JAV oro susisiekimo susitarimu.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Ši iniciatyva visiškai suderinta su 2014–2019 m. Komisijos strateginiais tikslais, kuriais siekiama stiprinti ES veiklą pasaulio arenoje ir kurti darbo vietas bei skatinti ekonomikos augimą.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  Pasiūlymas grindžiamas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 100 straipsnio 2 dalimi, kuri yra su oro transportu susijusių Sąjungos priemonių priėmimo teisinis pagrindas.

                   •
                        Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

                  Dalinis reglamento keitimas yra vienintelė turima priemonė iškilusiai problemai spręsti.

               •Proporcingumo principas

                  Pasiūlymas yra techninis ES teisės akto suderinimas su tarptautiniu susitarimu. Pakeitimas griežtai apsiriboja laiko apribojimais, susijusiais su nuomą su įgula reglamentuojančiomis nuostatomis numatomame ES ir JAV susitarime dėl nuomos su įgula.

               •Priemonės pasirinkimas

                  Šiuo pasiūlymu nekeičiamas pirminiame reglamente nustatytos priemonės tipas.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Ex post vertinimas ir (arba) galiojančių teisės aktų tinkamumo patikros

                  Netaikoma.

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

               Į šio atvejo analizę ir vertinimą aktyviai įsitraukė visos ES valstybės narės ir sektoriaus atstovai (įskaitant socialinius partnerius), taip pat Norvegija ir Islandija (jos yra Oro susisiekimo susitarimo šalys).

                  Per konsultacijas išsiaiškinta, kad dėl nuomos su įgula susitarimo reikėtų iš dalies keisti Reglamentą Nr. 1008/2008.

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

                  Šis pakeitimas yra techninio ir horizontaliojo pobūdžio, jį lemia tarptautiniai susitarimai. Duomenys jo poveikiui įvertinti bus renkami atsižvelgiant į prašymą suteikti derybų įgaliojimus siekiant sudaryti ES ir trečiosios šalies susitarimą.

                  Šiuo metu duomenis rinkti reikia tik dėl numatomo ES ir JAV susitarimo dėl nuomos su įgula. Šiam susitarimui reikalingų duomenų rinkimas ir analizė apibendrinti susijusiose veiksmų gairėse ir rekomendacijoje dėl Tarybos sprendimo.

               •Poveikio vertinimas

                  Iniciatyva siekiama labai konkretaus tikslo (techninio suderinimo su tarptautiniu susitarimu), o jos taikymo sritis ribota (nuo nuomai su įgula taikomų laiko apribojimų nukrypti leidžianti nuostata). Kaip nurodyta 2016 m. kovo 7 d. paskelbtose veiksmų gairėse, poveikio vertinimo atlikti nesiūloma.

                  Bet kokį poveikį lems pats nuomos su įgula susitarimas, o ne dalinis reglamento keitimas.

               •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas

                  Šis pasiūlymas yra techninis ES reglamento pritaikymas siekiant jį suderinti su nuostatomis, įtrauktomis į tarptautinį susitarimą.

               Nuodugnus esamos politikos įvertinimas nebuvo atliktas, nes iniciatyva nenumatoma apskritai švelninti visoms trečiosioms šalims taikomų apribojimų. Iniciatyva būtų sukurta tik JAV taikoma išlyga ir išvengta reglamento ir ES tarptautinių įsipareigojimų nesuderinamumo.

               •Pagrindinės teisės

                  Netaikoma.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

               Pasiūlymas ES biudžetui poveikio neturi.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

                  Siūlomam reglamentui nereikia papildomų įgyvendinimo priemonių.

               •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

                  Pasiūlymu siekiama suteikti galimybę sudarant tarptautinius susitarimus taikyti nuo Reglamento (EB) Nr. 1008/2008 13 straipsnio 3 dalies b punkte nustatytų nuomos su įgula sąlygų nukrypti leidžiančią nuostatą. Tai užtikrintų didesnį lankstumą, nes tokių susitarimų sudarymas ES suteikia ekonominių ir socialinių privalumų.

                  Siūlomais pakeitimais reglamento 13 straipsnio 3 dalies b punktas, kuriame išdėstytos sąlygos, kuriomis leidžiama nuoma su įgula (ypatingos aplinkybės, sezoniniai poreikiai, veiklos sunkumai), papildomas nuoroda į tarptautinius susitarimus.

                  Kitos 13 straipsnio nuostatos (pavyzdžiui, dėl saugos standartų ir kompetentingos institucijos teisių) nebūtų keičiamos.

               2016/0411 (COD)

               Pasiūlymas

               EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS

               kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1008/2008 dėl oro susisiekimo paslaugų teikimo Bendrijoje bendrųjų taisyklių

               EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

               teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,

               atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę
                  4
               ,

               atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę
                  5
               ,

               laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,

               kadangi:

               (1)Reglamento (EB) Nr. 1008/2008 13 straipsnyje išdėstytos nuostatos, pagal kurias leidžiama sudaryti trečiosiose šalyse registruotų orlaivių nuomos, visų pirma nuomos su įgula, sutartis;

               (2)tokias sutartis sudaryti leidžiama ypatingomis aplinkybėmis, pavyzdžiui, jei Sąjungos rinkoje nėra tam tikro orlaivio, ir tik griežtai ribotam laikotarpiui, jos turėtų atitikti saugos standartus, kurie atitinka Sąjungos ir nacionalinės teisės aktais nustatytas saugos taisykles;

               (3)2007 m. ES ir JAV pasirašė Oro susisiekimo susitarimą, jis iš dalies pakeistas 2010 m. birželio 24 d. Protokolu. Oro susisiekimo susitarimu šalys įsipareigoja siekti bendro tikslo toliau šalinti patekimo į rinką kliūtis, kad abipus Atlanto vartotojai, oro susisiekimo bendrovės, darbuotojai ir bendruomenės gautų kuo didesnę naudą;

               (4)atitinkamai Oro susisiekimo susitarime numatyta susitarimo šalių taikysima atvira nuomos su įgula tvarka. Pagal atitinkamas nuostatas, įtrauktas į Oro susisiekimo susitarimo 10 straipsnį, leidžiama sudaryti nuomos su įgula susitarimus tarptautinio oro susisiekimo paslaugoms teikti su sąlyga, kad visi tokių susitarimų dalyviai turi atitinkamus įgaliojimus ir atitinka įstatymais ir kitais teisės aktais nustatytas šalių paprastai taikomas sąlygas;

               (5)aktualūs pokyčiai ir pagal Oro susisiekimo susitarimą įsteigtame Jungtiniame komitete pastaruoju metu vykusios diskusijos rodo, kad šalims būtų naudingas specialus nuomos su įgula susitarimas, kuriuo būtų patikslintos atitinkamos Oro susisiekimo susitarimo nuostatos;

               (6)kadangi šiuo susitarimu sušvelninami esami laiko apribojimai, jis daro poveikį Reglamento Nr. 1008/2008 13 straipsnio 3 dalies b punktui, kuriame numatyti laiko apribojimai tais atvejai, kai Sąjungos vežėjai iš trečiųjų šalių vežėjų nuomojasi orlaivius su įgula;

               (7)vadinasi, 13 straipsnio 3 dalies b punktą reikia pakeisti, kad Sąjungos su trečiosiomis šalimis sudarysimuose tarptautiniuose susitarimuose būtų galima susitarti dėl nuomai su įgula taikomų laiko apribojimų sušvelninimo;

               (8)todėl Reglamentas (EB) Nr. 1008/2008 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,

               PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

               1 straipsnis

               Reglamento (EB) Nr. 1008/2008 13 straipsnio 3 dalies b punkto įvadinis sakinys pakeičiamas taip:

               „jei Sąjungos sudarytame tarptautiniame susitarime nenumatyta kitaip, yra įvykdyta viena iš šių sąlygų“.

               2 straipsnis

               Šis reglamentas įsigalioja […] dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

               Priimta Briuselyje

                  Europos Parlamento vardu
                        Tarybos vardu

                  Pirmininkas
                        Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 293, 2008 10 31, p. 3.

                     (2)
                  2007 m. balandžio 25 d. Tarybos sprendimas 2007/339/EB dėl ES ir JAV oro susisiekimo susitarimo pasirašymo ir laikino taikymo (OL L 134, 2007 5 25, p. 4).

                     (3)
                  OL L 223, 2010 8 25, p. 3.

                     (4)
                  OL C , , p. .

                     (5)
                  OL C , , p. .


				|

		52013PC0937

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo dėl perėjimo prie Sąjungos kredito pervedimų ir tiesioginio debeto operacijų iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 260/2012 /* COM/2013/0937 final - 2013/0449 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1. Pasiūlymo aplinkybės
Pasiūlymo pagrindas ir tikslai
Reglamentu (ES)
Nr. 260/2012 nustatomi kredito pervedimų ir tiesioginio debeto
operacijų eurais techniniai ir komerciniai reikalavimai; iš esmės jis
yra svarbus bendros mokėjimų eurais erdvės (SEPA)
įgyvendinimo elementas. Tame reglamente kaip galutinis terminas euro
zonoje nustatyta 2014 m. vasario 1 d., kai nacionalinės ir Europos vidaus
kredito pervedimo ir tiesioginio debeto operacijos eurais turėtų
tapti SEPA kredito pervedimais (angl. SCT) ir SEPA tiesioginio debeto
operacijomis (angl. SDD).
Remiantis naujausiais Europos Centrinio Banko
(ECB) statistiniais duomenimis, bendras perėjimo prie SCT rodiklis euro
zonoje nuo 59,87 % 2013 m. spalio mėn. išaugo iki 64,1 %
lapkričio mėn., o bendras perėjimo prie SDD rodiklis nuo
11,52 % spalio mėn. išaugo iki 26 % lapkričio mėn.
Nepaisant Komisijos daugkartinių pastangų didinti valstybių
narių kompetentingų institucijų informuotumą ir Europos
Centrinio Banko reikšmingų su perėjimu prie SEPA susijusių
kampanijų daugelyje valstybių narių, mažosios bei vidutinės
įmonės (MVĮ), mažos viešosios valdžios institucijos ir vietos
valdžios institucijos tebėra mažiausiai pasirengusios faktiškai pereiti
prie SEPA. Neatrodo, kad MVĮ skirtos bankų sektoriaus komunikacijos
pastangos ir nacionalinės informavimo kampanijos būtų
turėjusios planuotą ar bent planuoto masto poveikį.
Turint omenyje lėtą
perėjimą prie SCT kai kuriose valstybėse narėse ir prie SDD
daugelyje valstybių narių, labai mažai tikėtina, kad prie SEPA
bus galutinai pereita 2014 m. vasario 1 d. Tačiau, atsižvelgdami į
šį teisinį terminą, bankai ir kiti mokėjimo paslaugų
teikėjai nuo tos datos tikriausiai atsisakys vykdyti senos formos mokėjimus,
neatitinkančius SEPA taisyklių. Kol nebus visiškai pereita prie SCT
ir SDD, negalima atmesti galimybės, kad bus mokėjimo incidentų,
dėl kurių vėluotų mokėjimai arba būtų rinkos
veikimo sutrikimų. Tai galėtų paveikti visus mokėjimo
paslaugų vartotojus, visų pirma MVĮ ir vartotojus.
Turint omenyje šią didelę
teisinę problemą ir galimai rimtas pasekmes piliečiams bei
įmonėms, Komisija siūlo iš dalies pakeisti Reglamentą (ES)
Nr. 260/2012, įvedant tęstinumo nuostatą, kuri leistų bankams
ir kitiems mokėjimo paslaugų teikėjams ir po 2014 m. vasario 1
d. ribotą 6 mėnesių laikotarpį pagal savo senąsias
mokėjimų schemas, šalia SCT ir SDD, toliau vykdyti SEPA
taisyklių neatitinkančius mokėjimus. Aiškus pranešimas apie
tokį dalinį pakeitimą mokėjimo paslaugų vartotojams
suteiks tikrumo, kad jų mokėjimai bus toliau vykdomi po 2014 m.
vasario 1 d., ir šalims, kurios dar neperėjo prie SEPA, sudarys
sąlygas kuo greičiau tai padaryti. Pats galutinis terminas
nekeičiamas, o tęstinumo nuostata – išimtinė vienkartinė
priemonė. Kad ir kaip bebūtų, dabartines informavimo kampanijas
apie perėjimą prie SEPA reikėtų tęsti. Tęstinumo
laikotarpio pabaigoje Komisija imsis visų būtinų veiksmų
siekdama užtikrinti visišką ES teisės taikymą valstybėse
narėse.
2013 m. gruodžio 19 d. dėl šios
iniciatyvos konsultuotasi su SEPA aukšto lygio susitikimo dalyviais, t. y.
Europos Centrinio Banko aukšto lygio atstovais ir Eurosistemos centrinių
bankų valdybų nariais.
Atsižvelgiant į šias priežastis ir į
labai trumpą iki 2014 m. vasario 1 d. likusį
laikotarpį, Europos Parlamentas ir Taryba šį reglamentą
turėtų priimti skubos tvarka ir jis turėtų įsigalioti
nedelsiant. Šis reglamentas būtinas, kad būtų išvengta teisinio
netikrumo bankams ir kitiems mokėjimo paslaugų teikėjams, taip
pat įmonėms ir vartotojams, nes Reglamentu (ES) Nr. 260/2012
mokėjimo paslaugų teikėjai būtų įpareigoti po šio
termino atsisakyti vykdyti SEPA reikalavimų neatitinkančius
mokėjimus eurais.  Skubos tvarka nepriėmus siūlomo reglamento,
nuo 2014 m. vasario 1 d. galėtų kilti didelė teisinė ir
techninė su mokėjimo operacijomis susijusi rizika.
Bendrosios aplinkybės
Reglamentas (ES) Nr. 260/2012
įsigaliojo 2012 m. kovo 31 d., taigi rinkos dalyviai savo mokėjimo
procesams pritaikyti prie SEPA reikalavimų, susijusių su SCT ir SDD,
turėjo dvejus metus. Per tuos dvejus metus Komisija ir ECB kartu su
nacionalinėmis valdžios institucijomis atidžiai stebėjo perėjimo
prie SEPA pažangą. ECB periodiškai skelbė perėjimo prie SEPA
pažangos ataskaitas. Įvyko keletas SEPA tarybos posėdžių,
kuriuose perėjimo prie SEPA pažangą Komisija aptarė tiek su
mokėjimų rinkos paslaugų teikėjų, tiek su jų
vartotojų atstovais, pabrėždama aktyvesnių komunikacijos su
mokėjimo paslaugų teikėjais ir visų kategorijų
mokėjimo paslaugų vartotojais (įmonėmis, įskaitant
MVĮ, viešosios valdžios institucijomis, vartotojais ir kt.) pastangų
poreikį. 2012 m. kovo 30 d. Komisija surengė specialų Reglamento
(ES) Nr. 260/2012 aiškinimo seminarą su SEPA tarybos techniniais
ekspertais, o 2013 m. liepos 12 d. – su valstybių narių atstovais.
2013 m. balandžio 17 d. Komisija taip pat surinko SEPA klausimų
techninių ekspertų grupę. Be to, Komisija pažangą
aptarė ir dukart per metus vykstančiame ES SEPA forume, ir
Mokėjimų komitete su valstybių narių atstovais. Perėjimas
prie SEPA periodiškai įtraukiamas į daugelio techninių ECB
susitikimų su nacionalinių centrinių bankų atstovais
darbotvarkę, taip pat kai kurių forumų su bankų sektoriaus
atstovais darbotvarkę.
Atsižvelgdama į 2013 m. kovo
mėn. perėjimo prie SEPA ataskaitoje ECB paskelbtus žemus
perėjimo prie SEPA rodiklius, 2013 m. gegužės 14 d. ECOFIN taryba
priėmė išsamias Tarybos išvadas, kuriose pabrėžiama
perėjimo prie SEPA svarba ir valstybės narės bei rinkos dalyviai
raginami atitinkamomis priemonėmis aktyviai remti ir spartinti
perėjimo prie SEPA procesą. Vadovaujantis ECOFIN išvadomis, 2013 m.
gegužės 15 d. finansų ministrams ir nacionalinių centrinių
bankų vadovams išsiųstas bendras Komisijos ir ECB raštas, kuriame
taip pat pabrėžiama perėjimo prie SEPA svarba ir būtinybė
skubiai imtis veiksmų nacionaliniu lygmeniu.
2. Konsultacijų su
suinteresuotosiomis šalimis ir poveikio vertinimų rezultatai
2.1. Šio pasiūlymo perdavimas
nacionaliniams parlamentams
Europos Parlamentui ir Tarybai pateikiami
teisės aktų projektai, įskaitant Komisijos pasiūlymus, turi
būti perduoti nacionaliniams parlamentams pagal Protokolą
(Nr. 1) dėl nacionalinių parlamentų vaidmens Europos
Sąjungoje, pridėtą prie Sutarčių.
Pagal protokolo 4 straipsnį nuo
teisės akto projekto pateikimo nacionaliniams parlamentams iki jo
įtraukimo į preliminarią Tarybos posėdžių
darbotvarkę jam priimti arba pozicijai priimti pagal teisėkūros
procedūrą turi praeiti aštuonios savaitės.
Vis dėlto pagal 4 straipsnį išimtys
įmanomos skubos atvejais, kurių motyvai nurodomi Tarybos akte arba
pozicijoje. Komisija ragina Europos Parlamentą ir Tarybą šį
pasiūlymą apsvarstyti ypatingos skubos tvarka dėl pirmiau
minėtų priežasčių.
2.2. Konsultacijos su kitomis
suinteresuotosiomis šalimis ir poveikio vertinimas
Atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio
mėn. ECB paskelbtus žemus perėjimo prie SEPA rodiklius, Komisija ir
ECB išanalizavo visiško perėjimo prie SEPA 2014 m. vasario 1 d.
tikimybę. Pripažinta, kad tai būtų labai mažai tikėtina,
nors keletas didelių mokėjimo paslaugų vartotojų, pvz.,
daug mokėjimo operacijų atliekančios komunalinių
paslaugų bendrovės, nurodė planuojantys prie SEPA pereiti
artėjant galutiniam terminui.
Nors ir sunku įvertinti, kiek rinkos
dalyvių iki teisinio galutinio termino neatitiks SEPA taisyklių,
aišku, kad perėjimo konkrečiai prie SDD rodikliai niekaip nebus
artimi 100 %.
Tikėtina, kad bankai ir kiti
mokėjimo paslaugų teikėjai nuo 2014 m. vasario 1 d. atsisakys
vykdyti SEPA taisyklių neatitinkančius mokėjimus. Didžiausia
neperėjimo prie SEPA rizika susijusi su MVĮ, iš kurių dauguma
dar nėra perėjusios prie SEPA. Atsižvelgdamas į šią
riziką, ECB išanalizavo galimus scenarijus, jų poveikį ir
situacijos ištaisymo galimybes. Mokėjimo paslaugų teikėjai
techniškai galėtų toliau vykdyti taisyklių neatitinkančius
mokėjimus naudodami senąsias schemas. Be to, rinkos dalyviai, kurie
dar neatitinka SEPA taisyklių, turėtų būti nustatyti ir
tinkamai informuoti, kaip efektyviai pereiti prie SEPA.
Nors rinkos dalyviams su priežiūros
institucijų parama techniškai įmanoma įgyvendinti tarpinius
sprendimus galimoms perėjimo prie SEPA problemoms įveikti po 2014 m.
vasario 1 d., kyla tikra rizika, kad ši nepriimtina situacija sukels
painiavą ir vartotojams, ir kitiems mokėjimo paslaugų
vartotojams, taip pat teisinį netikrumą mokėjimo paslaugų
teikėjams, dirbantiems su rinkos dalyviais, (dar) neįgyvendinusiais
šių tarpinių sprendimų. Tarp taisyklių
neatitinkančių rinkos dalyvių yra daug MVĮ. Tai, kad po
2014 m. vasario 1 d. bankai galimai nevykdys jų senos formos mokėjimų,
taip pat galėtų pakenkti visos euro sistemos reputacijai. Mažai
tikėtina, kad tarpiniai sprendimai, net jei jie ir techniškai
įmanomi, bus įgyvendinti laiku.
Siekiant išvengti nebūtinų
mokėjimo sutrikimų dėl SEPA taisyklių neatitikimo ir
užtikrinti teisinį tikrumą visiems rinkos dalyviams, Komisijos
nuomone, yra pagrindo siūlyti leisti, kad ribotą 6 mėnesių
laikotarpį po 2014 m. vasario 1 d., šalia SCT ir SDD schemų,
egzistuotų nacionalinės senosios sistemos. Tokio pereinamojo
laikotarpio trukmė turėtų būti proporcinga. Būtų
siekiama išlaikyti spaudimą rinkos dalyviams pereiti prie SEPA kuo
greičiau, kartu užtikrinant teisinį tikrumą ir tai, kad
mokėjimo paslaugų teikėjų sąnaudos, susijusios su
tolesniu lygiagrečiu abiejų mokėjimo sistemų naudojimu, būtų
ribotos. Tie mokėjimo paslaugų teikėjai, kurie jau perėjo prie
SCT ir SDD, gali apsvarstyti galimybę teikti konversijos paslaugas rinkos
dalyviams, kurie prie SEPA dar neperėjo. Pereinamuoju laikotarpiu
valstybės narės neturėtų taikyti sankcijų
mokėjimo paslaugų teikėjams, vykdantiems taisyklių
neatitinkančius mokėjimus, ir mokėjimo paslaugų
vartotojams, kurie dar nėra (visiškai) perėję prie SEPA.
Nustačius išimtinį ir
vienintelį papildomą laikotarpį, per kurį būtų
toleruojamas senos formos mokėjimų vykdymas, taip pat bus sudarytos
sąlygos laipsniškai pereiti prie SEPA. Atsižvelgdami į
artėjantį terminą, keletas didesnių komunalinių
paslaugų teikėjų nurodė, kad prie SEPA pereis artėjant
dabartiniam galutiniam 2014 m. vasario 1 d. terminui. Dėl to gali susidaryti
tam tikrų trukdžių, visų pirma kalbant apie mokėjimo paslaugų
teikėjus ir programinės įrangos pardavėjus, kurie gali
turėti tam tikrų pajėgumo suvaržymų.
Turint omenyje dabartinius perėjimo prie
SEPA duomenis ir numatomą jo tempą, tinkamu laikomas 6
mėnesių tęstinumo laikotarpis iki 2014 m. rugpjūčio 1
d. Šiuo laikotarpiu Komisija ir ECB kartu su nacionalinėmis valdžios
institucijomis toliau atidžiai stebės perėjimo prie SEPA procesą
ir bus pasirengę prireikus imtis papildomų priemonių.
Prie šio pasiūlymo nepridedamas atskiras
poveikio vertinimas, nes jau atliktas Reglamento (ES) Nr. 260/2012 poveikio
vertinimas. Šiuo pasiūlymu nekeičiama reglamento esmė ir
įmonėms nenustatoma naujų įpareigojimų. Juo siekiama
tik nustatyti pereinamąjį laikotarpį po reglamento 6 straipsnio
1 ir 2 dalyse nustatytos galutinės datos, kad būtų išvengta
teisinio netikrumo priežiūros institucijoms, mokėjimo paslaugų teikėjams,
įmonėms ir vartotojams.
3. Teisiniai pasiūlymo aspektai
Komisija siūlo iš dalies pakeisti
Reglamentą (ES) Nr. 260/2012, įvedant tęstinumo nuostatą,
kuri leis bankams ir kitiems mokėjimo paslaugų teikėjams iki
2014 m. rugpjūčio 1 d. pagal šiuo metu esamas senąsias
mokėjimų schemas, šalia SCT ir SDD, toliau vykdyti taisyklių
neatitinkančius mokėjimus. Šiuo pakeitimu užtikrinama, kad rinkos
dalyviai, nepasirengę SEPA iki 2014 m. vasario 1 d., galėtų
toliau atlikti mokėjimus ir kad vartotojai nepatirtų nepatogumų.

Pasiūlyme numatoma, kad pakeitimas
taikomas nuo 2014 m. sausio 31 d. Ši nuostata taip pat sudaro taikymo atgaline
data sąlygas, jei Europos Parlamentas ir Taryba pasiūlymą
priimtų ne iki vasario 1 d., bet vėliau.  Taip bus išvengta
teisėkūros spragos nuo 2014 m. vasario 1 d., dėl kurios kiltų
teisinis netikrumas.
Šio pereinamojo laikotarpio nustatymas
senosioms sistemoms pakeisti turėtų būti laikomas išimtine
priemone, kurios galiojimas nebebus pratęstas. Todėl, nepažeidžiant
įvairių Reglamento (ES) Nr. 260/2012 16 straipsnyje
nustatytų išimčių, visi rinkos dalyviai SEPA reikalavimus turi
atitikti iki 2014 m. rugpjūčio 1 d.
4. Poveikis biudžetui
Reglamentas neturi poveikio Komisijos
biudžetui.
2013/0449 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
kuriuo dėl perėjimo prie Sąjungos
kredito pervedimų ir tiesioginio debeto operacijų iš dalies
keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 260/2012
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114
straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo
akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[1],
atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko
nuomonę,[2]

laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros[3],
kadangi:
(1)       kartu su Europos Parlamento
ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 924/2009[4]
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 260/2012[5] yra svarbus bendros mokėjimų eurais erdvės (SEPA),
kurioje nėra skirtumo tarp nacionalinių ir tarptautinių
mokėjimų eurais, užbaigimo elementas. Pagrindinis Reglamento (ES)
Nr. 260/2012 tikslas – perėjimas nuo nacionalinių kredito
pervedimų ir tiesioginio debeto operacijų schemų prie SEPA
kredito pervedimų (angl. SCT) ir SEPA tiesioginio debeto operacijų
(angl. SDD) schemų, inter alia, suteikiant Sąjungos
piliečiams unikalų tarptautinį banko sąskaitos numerį
(IBAN), kurį galima naudoti visiems SEPA kredito pervedimams ir
tiesioginio debeto operacijoms eurais atlikti;
(2)       Reglamente (ES) Nr. 260/2012
numatyta, kad prie SEPA bus pereita iki 2014 m. vasario 1 d., siekiant
mokėjimo paslaugų teikėjams ir mokėjimo paslaugų
vartotojams suteikti pakankamai laiko pritaikyti savo procesus prie techninių
reikalavimų, susijusių su perėjimu prie SCT ir SDD;
(3)       nuo Reglamento (ES) Nr.
260/2012 priėmimo Komisija ir Europos Centrinis Bankas atidžiai
stebėjo perėjimo prie SEPA pažangą. Surengta keletas
susitikimų su valstybių narių, nacionalinių valdžios
institucijų ir rinkos dalyvių atstovais. Remdamasis nacionalinių
centrinių bankų surinktais mokėjimo duomenimis, Europos
Centrinis Bankas periodiškai skelbė perėjimo prie SEPA pažangos
ataskaitas. Tos ataskaitos rodo, kad kai kurių euro zonos valstybių
narių perėjimo prie SCT rodikliai šiuo metu artėja prie
100 %. Didžioji dauguma mokėjimo paslaugų teikėjų
pranešė, kad jie jau atitinka SEPA taisykles. Tačiau keliose kitose
valstybėse narėse perėjimo prie SEPA rodikliai neatitinka lūkesčių.
Tai ypač aktualu SDD;
(4)       2013 m. gegužės
mėn. išvadose[6] ECOFIN taryba dar kartą pabrėžė perėjimo prie SEPA
svarbą. Atkreiptas dėmesys, kad perėjimas prie SEPA toli gražu
nebaigtas ir kad, siekiant laiku pereiti prie SEPA, visiems rinkos dalyviams
reikės imtis neatidėliotinų pastangų. Priimtas veiksmų
planas, kuriame prekiautojai, įmonės, MVĮ ir viešosios valdžios
institucijos raginami neatidėliojant imtis konkrečių
vidinių veiksmų, būtinų savo procesams pritaikyti ir
klientams pranešti savo IBAN;
(5)       nepaisant didelių
Europos Centrinio Banko, valstybių narių, jų nacionalinių
valdžios institucijų ir įvairių rinkos dalyvių
pastangų pastaraisiais mėnesiais, naujausi statistiniai duomenys
rodo, kad bendras perėjimo prie SEPA kredito pervedimų (SCT) rodiklis
euro zonoje nuo 40 % birželio mėn. teišaugo iki maždaug 64 %
lapkričio mėn., o bendras perėjimo prie SEPA tiesioginio debeto
operacijų (SDD) rodiklis tepasiekė 26 %. Nors nacionaliniai
duomenys rodo didelę pažangą keliose valstybėse narėse, vis
dar yra svarbi gerokai nuo planuojamų perėjimo rodiklių atsiliekančių
valstybių narių grupė. Todėl, atsižvelgiant į
dabartinį lėtą perėjimą prie SEPA tose valstybėse
narėse, labai mažai tikėtina, kad visi rinkos dalyviai atitiks SEPA
taisykles iki 2014 m. vasario 1 d.;
(6)       nuo 2014 m. vasario 1 d.
bankai ir kiti mokėjimo paslaugų teikėjai dėl teisinių
įpareigojimų turės atsisakyti vykdyti SEPA taisyklių
neatitinkančius kredito pervedimus ar tiesioginio debeto operacijas, nors
techniškai jie galėtų vykdyti tuos mokėjimus toliau naudodami
esamas senąsias mokėjimų schemas, šalia SCT ir SDD, kaip yra
šiuo metu. Jei nebus visiškai pereita prie SCT ir SDD, gali pasitaikyti su
mokėjimais susijusių incidentų, dėl kurių tie
mokėjimai vėluotų. Tai galėtų paveikti visus mokėjimo
paslaugų vartotojus ir visų pirma MVĮ bei vartotojus;
(7)       labai svarbu išvengti
nebūtinų mokėjimo sutrikimų dėl to, kad iki 2014 m.
vasario 1 d. ne visiškai pereita prie SEPA. Todėl mokėjimo
paslaugų teikėjams reikėtų leisti ribotą laiką
toliau vykdyti mokėjimo operacijas naudojant senąsias schemas, šalia
SCT ir SDD schemų, kaip jie tai daro šiuo metu. Todėl
reikėtų nustatyti pereinamąjį laikotarpį, kuris
sudarytų sąlygas toliau lygiagrečiai vykdyti skirtingų
formatų mokėjimus. Turint omenyje dabartinius perėjimo prie SEPA
duomenis ir numatomą jo tempą, tinkamu laikomas vienintelis
papildomas pereinamasis 6 mėnesių laikotarpis. SEPA taisyklių
neatitinkančių senųjų sistemų tęstinumo nuostata
turėtų būti laikoma išimtine priemone ir dėl to galioti kuo
trumpiau, nes greitai ir visapusiškai pereiti prie SEPA yra būtina
siekiant užtikrinti visą integruotos mokėjimų rinkos naudą.
Be to, svarbu apriboti laiką, kurį mokėjimo paslaugų
teikėjai patirs sąnaudų, susijusių su tolesniu
senųjų mokėjimo schemų naudojimu lygiagrečiai su SEPA
sistema. Mokėjimo paslaugų teikėjai, kurie jau visiškai
perėjo prie SEPA, gali apsvarstyti galimybę šiuo pereinamuoju
laikotarpiu teikti konversijos paslaugas mokėjimo paslaugų
vartotojams, kurie prie SEPA dar neperėjo. Pereinamuoju laikotarpiu
valstybės narės neturėtų taikyti sankcijų mokėjimo
paslaugų teikėjams, vykdantiems taisyklių neatitinkančius
mokėjimus, ir mokėjimo paslaugų vartotojams, kurie dar nėra
perėję prie SEPA;
(8)       keli dideli tiesioginio
debeto priemonių vartotojai jau nurodė planuojantys prie SEPA pereiti
artėjant galutiniam terminui. Tų perėjimo prie SEPA
projektų atidėjimas galėtų sukelti laikiną
įtampą, susijusią su atitinkamų įmonių
gaunamų mokėjimų ir pinigų srautais, o kartu ir likvidumu.
Dėl plataus masto vėlyvo perėjimo prie SEPA taip pat
galėtų susidaryti tam tikrų trukdžių, visų pirma
kalbant apie bankus ir programinės įrangos pardavėjus, kurie
gali turėti tam tikrų pajėgumo suvaržymų. Papildomas
laikotarpis naujajai sistemai įvesti sudarytų sąlygas tai
padaryti ne taip koncentruotai. Rinkos dalyviai, kurie dar nepradėjo
įgyvendinti būtinų pakeitimų, kad būtų laikomasi
SEPA taisyklių, raginami kuo greičiau tai padaryti. Rinkos dalyviai,
kurie jau pradėjo keisti savo mokėjimo procesus, vis dėlto turėtų
perėjimą užbaigti kuo greičiau;
(9)       atsižvelgiant į
bendrą tikslą koordinuotai ir integruotai pereiti prie SEPA,
tikslinga pereinamąjį laikotarpį taikyti ir SCT, ir SDD.
Skirtingi pereinamieji laikotarpiai SCT ir SDD sukeltų painiavą
vartotojams, mokėjimo paslaugų teikėjams, MVĮ ir kitiems
mokėjimo paslaugų vartotojams;
(10)     teisinio tikrumo sumetimais ir
siekiant išvengti Reglamento (ES) Nr. 260/2012 netaikymo, būtina, kad
šis reglamentas įsigaliotų skubiai ir būtų taikomas nuo
2014 m. sausio 31 d.;
(11)     todėl Reglamentas (ES)
Nr. 260/2012 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. 260/2012 16 straipsnio 1
dalis pakeičiama taip:
„1. Nepaisant 6 straipsnio 1 ir 2 dalių, iki
2014 m. rugpjūčio 1 d. MPT gali toliau vykdyti tokių
formatų mokėjimo operacijas eurais, kurie skiriasi nuo formatų,
reikalingų SEPA kredito pervedimams ir SEPA tiesioginio debeto operacijoms
vykdyti.
Valstybės narės taisykles dėl
sankcijų, nustatytų pagal 11 straipsnį ir taikomų už 6
straipsnio 1 ir 2 dalių pažeidimus, taiko tik nuo 2014 m.
rugpjūčio 2 d.
Nukrypstant nuo 6 straipsnio 1 ir 2 dalių
valstybės narės iki 2016 m. vasario 1 d. gali leisti MPT teikti
nacionalinio mokėjimo konversijos paslaugas MPV, taip suteikiant MPV,
kurie yra vartotojai, galimybę toliau naudoti BBAN vietoj priedo 1 punkto
a papunktyje nurodyto mokėjimo sąskaitos identifikatoriaus, jei
užtikrinama sistemų sąveika techniškai ir saugiai konvertuojant
mokėtojo ir gavėjo BBAN į atitinkamą mokėjimo
sąskaitos identifikatorių, kaip nurodyta priedo 1 punkto a
papunktyje. Tas mokėjimo sąskaitos identifikatorius pateikiamas
inicijuojančiam MPV prieš mokėjimo vykdymą. Tokiu atveju MPT
netaiko MPV papildomų mokesčių ar kitų rinkliavų,
tiesiogiai ar netiesiogiai susijusių su tomis konversijos paslaugomis.“
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos
Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 31 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir
tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                    Pirmininkas
[1]               OL C, , p. .
[2]               OL C, , p. .
[3]
[4]               2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento
ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 924/2009 dėl tarptautinių
mokėjimų Bendrijoje, panaikinantis Reglamentą (EB)
Nr. 2560/2001 (OL L 266, 2009 10 9, p. 11).
[5]               2012 m. kovo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos
reglamentas (ES) Nr. 260/2012, kuriuo nustatomi kredito pervedimų ir
tiesioginio debeto operacijų eurais techniniai ir komerciniai reikalavimai
ir iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 924/2009 (OL L 94, 2012 3
30, p. 22).
[6]               http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/137122.pdf.