|

52011PC0526

/* KOM/2011/0526 galutinis - 2011/0230 (NLE) */  Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo iš dalies keičiamas ir pratęsiamas Sprendimo 2007/641/EB dėl konsultacijų su Fidžio Salų Respublika pagal AKR ir EB partnerystės susitarimo 96 straipsnį ir Vystomojo bendradarbiavimo priemonės 37 straipsnį užbaigimo galiojimas

	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. Po 2006 m. gruodžio mėn. karinio perversmo vyko konsultacijos pagal peržiūrėto Kotonu susitarimo 96 straipsnį. 2007 m. balandžio mėn. jos buvo baigtos susitarus dėl įsipareigojimų, susijusių su žmogaus teisėmis, demokratijos principais ir teisine valstybe. 2007 m. spalio 1 d. Taryba sprendimu 2007/641/EB nusprendė Fidžiui taikyti tinkamas priemones, kad šalis vykdytų sutartus įsipareigojimus kartu plėtodama vystomąjį bendradarbiavimą.2. Tačiau 2009 m. balandžio 10 d. Fidžio prezidentas panaikino Konstituciją, nušalino visus teisėjus ir paskelbė, kad rinkimai vyks ne vėliau kaip 2014 m. rugsėjo mėn. Taigi Fidžis vienašališkai pažeidė 2007 m. balandžio mėn. ES duotus pagrindinius įsipareigojimus. Tai įvyko kitą dieną po to, kai Apeliacinis teismas paskelbė, kad karinės vyriausybės paskyrimas po 2006 m. perversmo buvo neteisėtas. Fidžyje taip pat paskelbta nepaprastoji padėtis, o žodžio laisvė labai apribota.3. Atsižvelgdama į šiuos neigiamus pokyčius, 2009 m. rugsėjo 24 d. Taryba Sprendimu 2009/735/EB nusprendė iki 2010 m. kovo 31 d. pratęsti Sprendimu 2007/641/EB, kuris turėjo netekti galios 2009 m. spalio 1 d., Fidžiui nustatytų tinkamų priemonių taikymo laikotarpį. Kadangi buvo vėluojama įgyvendinti su ES sutartus įsipareigojimus, 2010 m. kovo 29 d. Taryba Sprendimu 2010/208/ES nusprendė pratęsti Sprendimu 2007/641/EB Fidžiui nustatytų tinkamų priemonių taikymo laikotarpį iki 2010 m. spalio 1 d., vėliau 2010 d. rugsėjo 27 d. Sprendimu 2010/589/ES taikymo laikotarpį pratęsė iki 2011 m. kovo 31 d. ir 2011 m. kovo 31 d. Sprendimu 2011/219/ES – iki 2011 m. rugsėjo 30 d.5. Nepastebėta daugiau pažangos vykdant sutartus įsipareigojimus.6. 2010 m. gegužės mėn. anuliuoti 2010 m. asignavimai, kurie pagal lydymąsias priemones skiriami buvusio Protokolo dėl cukraus šalims, su sąlyga, kad toliau vykdydamos demokratinį procesą jos daro pažangą; dalis asignavimų atidėta, kad per atstovybę Suvoje būtų suteikta tiesioginė pagalba gyventojams, tiesiogiai priklausantiems nuo cukraus gamybos, siekiant sušvelninti neigiamus socialinius padarinius.7. Komisijos sprendimu C(2010) 8130 2011–2013 m. laikotarpiui Fidžiui skirta 51 094 000 EUR orientacinių asignavimų. Bet šių asignavimų (visų arba jų dalies) skyrimas priklausys nuo konsultavimosi proceso pagal Kotonu susitarimo 96 straipsnį (VBP 37 str.) pažangos, jeigu šios pažangos nėra, bus svarstomos tik socialinio poveikio švelninimo intervencijos priemonės.8. Atsižvelgiant į nuolat blogėjančią socialinę ir ekonominę padėtį Fidžyje ir į tai, kad taikant dabartinį požiūrį nepavyko užtikrinti demokratijos ir teisinės valstybės, bus pereita prie kitokio požiūrio, be kita ko, bus atnaujinta tikslinė pagalba vystymuisi Fidžio pažeidžiamiems gyventojams ir demokratijos kūrimui. Ši pagalba bus teikiama ne vyriausybei (Bendras pranešimas SEC(2011) 585, priimtas 2011 m. gegužės 19 d.).9. Atsižvelgdama į pirmiau išdėstytus argumentus, Europos Sąjunga šiuo metu turėtų pratęsti dabartinės politikos ir tinkamų priemonių taikymą.10. Todėl Komisija siūlo Tarybai pratęsti esamo sprendimo taikymą dar 12 mėn. iki 2012 m. rugsėjo 30 d.11. Tačiau ES turėtų toliau nuolat palaikyti dialogą ir tęsti politinį bendradarbiavimą su Fidžiu, todėl šį sprendimą reikia nuolat peržiūrėti.12. Apie šį sprendimą Fidžio laikinajai Vyriausybei siūloma pranešti Prezidentui Nailatikau adresuotu raštu, kurio projektas pridėtas prie šio sprendimo, ir jį informuoti, kad a) ES toliau laikosi įsipareigojimo palaikyti sustiprintą politinį dialogą pagal Kotonu susitarimo 8 straipsnį, b) rengdama paskesnius sprendimus dėl lydimųjų priemonių buvusio Protokolo dėl cukraus šalims ir 10-ojo Europos plėtros fondo nacionalinę orientacinę programą, skirtą Fidžiui, ES atsižvelgs į pažangos, padarytos atkuriant konstitucinę tvarką, vertinimą, ir c) kad be abejonės galimos naujos konsultacijos su Fidžiu pagal AKR ir EB partnerystės susitarimo 96 straipsnį ir Vystomojo bendradarbiavimo priemonės 37 straipsnį.13. Todėl tinkamų priemonių pakeitimai turėtų būti tik tokie, kokių reikia siekiant atsižvelgti į susijusius įvykius ir visų pirma sudaryti sąlygas pasikeitusiam požiūriui įgyvendinti, o priemonių esmė (net pasenusių dalių) lieka nepakeista.IšvadaAtžvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, Tarybos prašoma priimti pridedamo Tarybos sprendimo, kuriuo iš dalies keičiamos Fidžio Salų Respublikai numatytos tinkamos priemonės ir pratęsiamas jų taikymo laikotarpis, pasiūlymo projektą.2011/0230 (NLE)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASkuriuo iš dalies keičiamas ir pratęsiamas Sprendimo 2007/641/EB dėl konsultacijų su Fidžio Salų Respublika pagal AKR ir EB partnerystės susitarimo 96 straipsnį ir Vystomojo bendradarbiavimo priemonės 37 straipsnį užbaigimo galiojimasEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 217 straipsnį,atsižvelgdama į 2000 m. birželio 23 d. Kotonu pasirašytą[1] ir 2005 m. birželio 25 d. Liuksemburge peržiūrėtą[2] Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimą (toliau – AKR ir EB partnerystės susitarimas), ypač į jo 96 straipsnį,atsižvelgdama į Taryboje susirinkusių valstybių narių vyriausybių atstovų Vidaus susitarimą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi, ir tvarkos, kurios turi būti laikomasi, siekiant įgyvendinti AKR ir EB partnerystės susitarimą[3], ypač į jo 3 straipsnį,atsižvelgdama į 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1905/2006, nustatantį vystomojo bendradarbiavimo finansinę priemonę (toliau – Vystomojo bendradarbiavimo priemonė)[4], ypač į jo 37 straipsnį,atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,kadangi:1.  Sprendimas 2007/641/EB[5] dėl konsultacijų su Fidžio Salų Respublika pagal AKR ir EB partnerystės susitarimo 96 straipsnį ir Vystomojo bendradarbiavimo priemonės 37 straipsnį užbaigimo priimtas siekiant įgyvendinti tinkamas priemones po to, kai pažeistos esminės AKR ir EB partnerystės susitarimo 9 straipsnio nuostatos ir nepaisyta Vystomojo bendradarbiavimo priemonės 3 straipsnyje nurodytų vertybių;2.  šios priemonės pratęstos 2009 m. rugsėjo 24 d. Sprendimu 2009/735/EB[6], o vėliau 2010 m. kovo 29 d. Sprendimu 2010/208/ES[7], 2010 m. rugsėjo 27 d. Sprendimu 2010/589/ES[8] ir 2011 m. kovo 31 d. Sprendimu 2011/219/ES[9], atsižvelgiant į tai, kad Fidžis ne tik vis dar turi įgyvendinti svarbius įsipareigojimus, susijusius su esminėmis AKR ir EB partnerystės susitarimo ir Vystomojo bendradarbiavimo priemonės nuostatomis, kuriems pritarė 2007 m. balandžio mėn. vykusių konsultacijų metu, tačiau padarė svarbių neigiamų su šiais įsipareigojimais susijusių veiksmų;3.  Sprendime 2007/641/EB nustatytų priemonių taikymo laikotarpis baigiasi 2011 m. rugsėjo 30 d. Tikslinga pratęsti jo galiojimą ir atitinkamai atnaujinti tinkamų priemonių turinį,NUSPRENDĖ:1 straipsnisSprendimas 2007/641/EB iš dalies keičiamas taip:4.  3 straipsnio antra pastraipa pakeičiama šiuo tekstu:„Jis nustoja galioti 2012 m. rugsėjo 31 d. Jis turi būti reguliariai bent kartą per šešis mėnesius peržiūrimas.“;5.  Priedas pakeičiamas šio sprendimo priedu.2 straipsnisŠio sprendimo priede pateiktas raštas adresuojamas Fidžio Salų Respublikai.3 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.Priimta Briuselyje […]Tarybos varduPirmininkas […]PRIEDASRašto projektasJ.E. Ratu Epeli NAILATIKAUFidžio Salų Respublikos PrezidentuiSuvaFidžio Salų RespublikaJūsų Ekscelencija,Europos Sąjunga (ES) AKR ir EB partnerystės susitarimo 9 straipsnio ir Vystomojo bendradarbiavimo priemonės 3 straipsnio nuostatas laiko labai svarbiomis. AKR ir EB partnerystė grindžiama pagarba žmogaus teisėms, demokratijos ir teisinės valstybės principais, kurie yra esminės AKR ir EB partnerystės susitarimo nuostatos ir mūsų santykių pagrindas.2006 m. gruodžio 11 d. ES Vadovų Taryba pasmerkė Fidžyje įvykdytą karinį perversmą.Remdamasi AKR ir EB partnerystės susitarimo 96 straipsniu ir atsižvelgdama į tai, kad 2006 m. gruodžio 5 d. įvykdytu kariniu perversmu buvo pažeistos esminės šio susitarimo 9 straipsnio nuostatos, ES pakvietė Fidžio Salų Respubliką (Fidžis) pradėti konsultacijas, kaip numatyta AKR ir EB partnerystės susitarime, siekdama nuodugniai išnagrinėti padėtį ir prireikus imtis priemonių jai ištaisyti.Oficiali šių konsultacijų dalis prasidėjo Briuselyje 2007 m. balandžio 18 d. ES teigiamai vertino tai, jog tuo metu laikinoji Vyriausybė patvirtino keletą pagrindinių įsipareigojimų, susijusių su žmogaus teisėmis ir pagrindinėmis laisvėmis, pagarba demokratijos ir teisinės valstybės principams, kaip pažymima toliau, ir pasiūlė priemones jiems įgyvendinti.Deja, nuo tada įvyko keletas neigiamų pokyčių, ypač 2009 m. balandžio mėn., o tai reiškia, kad šiuo metu Fidžis pažeidžia nemažai savo įsipareigojimų. Tai ypač susiję su Konstitucijos panaikinimu, ilgam atidėtais parlamento rinkimais ir žmogaus teisių pažeidimais. Nors įgyvendinti įsipareigojimus gerokai vėluojama, dauguma tų įsipareigojimų tebėra labai aktualūs esant dabartinei padėčiai Fidžyje, todėl jie pridedami prie šio rašto. Kadangi Fidžis vienašališkai nusprendė nepaisyti keleto svarbiausių įsipareigojimų, jis prarado vystymuisi skirtų lėšų.Tačiau, remdamasi partnerystės dvasia, kuri yra AKR ir EB partnerystės susitarimo pagrindas, ES išreiškia savo pasirengimą pradėti naujas oficialias konsultacijas, kai tik bus pakankamas pagrindas manyti, kad tokios konsultacijos gali duoti teigiamų rezultatų. 2009 m. liepos 1 d. laikinasis premjeras pateikė reformų ir demokratinės tvarkos atkūrimo planą. ES yra pasiruošusi pradėti dialogą dėl šio plano ir apsvarstyti, ar jis gali tapti naujų konsultacijų pagrindu. Todėl ES nusprendė pratęsti galiojančių tinkamų priemonių taikymą Fidžiui, kad būtų suteikta galimybė pradėti naujas konsultacijas. Kadangi kai kurios tinkamos priemonės yra nebeaktualios, buvo nuspręsta, kad užuot vienašališkai jas atnaujinusi, ES yra linkusi toliau išnagrinėti galimybes pradėti naujas konsultacijas su Fidžiu. Taigi labai svarbu, kad laikinoji Vyriausybė įsipareigotų palaikyti įtraukų politinį dialogą šalies viduje ir lanksčiai vertintų plano laikotarpį. Nors ES pozicija yra ir visada bus grindžiama AKR ir EB partnerystės susitarimo esminėmis nuostatomis ir pagrindiniais jo principais, ypač dėl esminės dialogo reikšmės ir abipusių įsipareigojimų vykdymo, pabrėžiama, kad ES nedaro jokių išankstinių išvadų dėl ateityje vyksiančių konsultacijų rezultatų.Jei po naujų konsultacijų Fidžis prisiims svarbių įsipareigojimų, ES yra pasirengusi greitai ir teigiama linkme peržiūrėti šias tinkamas priemones. Tačiau, jei padėtis Fidžyje nesikeis, jis toliau praras vystymuisi skirtas lėšas. Pažymėtina, kad ES, rengdama paskesnius sprendimus dėl lydimųjų priemonių Protokolo dėl cukraus šalims ir Fidžio nacionalinę orientacinę programą, susijusią su 10-uoju Europos plėtros fondu, atsižvelgs į pažangos, padarytos atkuriant konstitucinę tvarką, vertinimą.Kol naujos konsultacijos dar neįvyko, ES ragina Fidžį tęsti ir aktyviau palaikyti tvirtesnį politinį dialogą.Taikomos tokios tinkamos priemonės:-  gali būti tęsiama humanitarinė pagalba ir tiesioginė parama pilietinei visuomenei ir pažeidžiamiems gyventojams;-  gali būti tęsiama jau vykdoma bendradarbiavimo veikla, visų pirma pagal 8-ojo ir 9-ojo EPF programas; ¨-  gali būti vykdoma bendradarbiavimo veikla, kuri padėtų grįžti prie demokratijos ir pagerintų valdymą, išskyrus labai išskirtines aplinkybes;-  gali būti toliau įgyvendinamos cukraus reformos 2006 m. lydimosios priemonės. 2007 m. birželio 19 d. Fidžis techniniu lygmeniu pasirašė finansavimo susitarimą. Pažymėtina, kad finansavimo susitarime numatyta galiojimo sustabdymo sąlyga;-  gali būti toliau rengiama daugiametė cukraus reformos 2011–2013 m. lydimųjų priemonių orientacinė programa, siekiant ją pasirašyti;-  šalies strategijos dokumento ir 10-ojo EPF nacionalinės orientacinės programos, apimančios orientacinį finansinį paketą, užbaigimas, pasirašymas techniniu lygmeniu ir įgyvendinimas bei galimas skatinamosios dalies, sudarančios 25 % finansinio paketo sumos, skyrimas priklausys nuo prisiimtų įsipareigojimų žmogaus teisių ir teisinės valstybės srityje laikymosi: visų pirma laikinoji Vyriausybė turi laikytis Konstitucijos, turi būti visiškai gerbiama teismų nepriklausomybė, o nepaprastosios padėties potvarkiai, vėl pradėti taikyti 2007 m. rugsėjo 6 d., turi būti panaikinti kaip įmanoma greičiau; kaltinimai žmogaus teisių pažeidimu turi būti tiriami arba nagrinėjami Fidžio įstatymais nustatytose instancijose laikantis įstatymais nustatytų procedūrų; laikinoji Vyriausybė turi dėti visas pastangas, kad būtų užkirstas kelias saugumo institucijų įbauginimo tikslu daromiems pareiškimams;-  2007 m. asignavimai cukraus sektoriui lygūs nuliui;-  2008 m. asignavimai cukraus sektoriui paskirti tik gavus įrodymų, kad pasirengimas rinkimams vyksta patikimai, laiku ir laikantis sutartų įsipareigojimų, visų pirma dėl gyventojų surašymo, naujo rinkimų apygardų nustatymo ir rinkimų reformos, laikantis Konstitucijos, taip pat kad imamasi priemonių rinkimų biuro veikimui užtikrinti, įskaitant rinkimų stebėtojo paskyrimą iki 2007 m. rugsėjo 30 d., laikantis Konstitucijos. Šie 2008 m. asignavimai cukraus sektoriui panaikinti 2009 m. gruodžio 31 d.;-  2009 m. asignavimai cukraus sektoriui panaikinti 2009 m. gegužės mėn., nes laikinoji Vyriausybė nusprendė atidėti parlamento rinkimus iki 2014 m. rugsėjo mėn.;-  2010 m. asignavimai panaikinti prieš 2010 m. gegužės 1 d., nes nepadaryta demokratinio proceso kūrimo pažangos; tačiau atsižvelgiant į kritinę cukraus sektoriaus padėtį dalis asignavimų atidėta tiesioginei paramai gyventojams, kurie tiesiogiai priklauso nuo cukraus gamybos, siekiant sušvelninti neigiamus socialinius padarinius. Šias lėšas centralizuotai valdo ES atstovybė Suvoje, o ne Vyriausybė;-  orientacinių asignavimų skyrimas pagal 2011–2013 m. lydimųjų priemonių buvusio Protokolo dėl cukraus šalims daugiametę programą priklausys nuo susitarimo per konsultacijų procesą; jeigu susitarimas nebus pasiektas, bus svarstoma iš šių asignavimų skirti lėšas tik socialinių padarinių švelninimo priemonėms;-  gali būti svarstoma skirti konkrečią paramą pagrindinių įsipareigojimų įgyvendinimui, visų pirma remiant pasirengimą rinkimams ir (arba) jų organizavimą;-  šios priemonės nedaro poveikio regioniniam bendradarbiavimui ir Fidžio dalyvavimui jame;-  įsipareigojimų vykdymas bus stebimas vadovaujantis šio rašto priede nurodytomis sąlygomis, tuo tikslu palaikant reguliarų dialogą, veiksmingą bendradarbiavimą su vertinimo ir stebėjimo misijomis ir ataskaitų rengimą.Be to, ES tikisi visiško Fidžio bendradarbiavimo su Ramiojo vandenyno salų forumu, įgyvendinant Pripažintų ekspertų grupės rekomendacijas, patvirtintas 2007 m. kovo 16 d. Užsienio reikalų ministrų forumo posėdyje Vanuatu.Europos Sąjunga ir toliau atidžiai stebės padėtį Fidžyje. Remiantis Kotonu susitarimo 8 straipsniu, su Fidžiu bus palaikomas tvirtesnis politinis dialogas, siekiant užtikrinti pagarbą žmogaus teisėms, demokratijos atkūrimą ir pagarbą teisinės valstybės principams iki tol, kol abi šalys nuspręs, kad tvirtesniu politiniu dialogu pasiektas jo tikslas.Jei laikinoji Vyriausybė sulėtintų arba nutrauktų įsipareigojimų įgyvendinimą, arba šis procesas pasuktų atgal, ES pasilieka teisę koreguoti tinkamas priemones.ES pabrėžia, kad Fidžio privilegijos bendradarbiaujant su ES priklauso nuo Kotonu susitarime įtvirtintų esminių nuostatų ir Vystomojo bendradarbiavimo priemonėje nurodytų principų laikymosi. Kad ES būtų įtikinta, jog laikinoji Vyriausybė yra visiškai pasiruošusi laikytis duotų įsipareigojimų, būtina sparti ir esminė pažanga įgyvendinant prisiimtus įsipareigojimus.PagarbiaiPriimta BriuselyjeES vardu |Priedo priedas SU FIDŽIO SALŲ RESPUBLIKA SUTARTI ĮSIPAREIGOJIMAI .A. Pagarba demokratijos principamsĮsipareigojimas Nr. 1Laisvi ir sąžiningi parlamento rinkimai turi įvykti per 24 mėnesius nuo 2007 m. kovo 1 d., atsižvelgiant į Ramiojo vandenyno salų forumo sekretoriato paskirtų nepriklausomų vertintojų vertinimo išvadas. Pasirengimas rinkimams ir jų eiga turi būti bendrai stebima, pritaikoma ir prireikus peržiūrima, remiantis bendrai sutartais orientaciniais tikslais. Tam būtina, kad:-  iki 2007 m. birželio 30 d. laikinoji Vyriausybė priimtų tvarkaraštį, kuriame nustatytų įvairių veiksmų, kurių reikia imtis ruošiantis naujiems parlamento rinkimams, užbaigimo datas;-  tvarkaraštyje būtų numatytos gyventojų surašymo, rinkimų apygardų ribų nustatymo ir rinkimų reformos datos;-  rinkimų apygardos būtų nustatytos ir rinkimų reforma vykdoma laikantis Konstitucijos;-  priemonių rinkimų biuro funkcionavimui užtikrinti, įskaitant rinkimų stebėtojo paskyrimą iki 2007 m. rugsėjo 30 d., būtų imtasi laikantis Konstitucijos;-  viceprezidentas būtų paskirtas laikantis Konstitucijos.Įsipareigojimas Nr. 2Laikinoji Vyriausybė, priimdama svarbias teisėkūros, fiskalinės ar kitų politikos sričių iniciatyvas ir pakeitimus, turės atsižvelgti į konsultacijų su pilietine visuomene ir kitomis susijusiomis suinteresuotosiomis šalimis rezultatus.B. Teisinė valstybėĮsipareigojimas Nr. 1Laikinoji Vyriausybė įsipareigoja dėti visas pastangas, kad būtų užkirstas kelias įbauginimo tikslu saugumo institucijų daromiems pareiškimams.Įsipareigojimas Nr. 2Laikinoji Vyriausybė įsipareigoja laikytis 1997 m. Konstitucijos ir užtikrinti įprastą ir nepriklausomą konstitucinių institucijų, tokių kaip Fidžio žmogaus teisių komisijos, Valstybės tarnybos komisijos, Konstitucinių tarnybų komisijos, veikimą. Turi būti garantuotas esminis Didžiosios vadovų tarybos nepriklausomumas ir užtikrintas jos veikimas.Įsipareigojimas Nr. 3Turi būti gerbiamas visiškas teismų nepriklausomumas, teismams leidžiama laisvai dirbti, o jų sprendimus turi gerbti visos susijusios šalys, visų pirma:-  iki 2007 m. liepos 15 d. laikinoji Vyriausybė turi paskirti tribunolą, remdamasi Konstitucijos 138 skyriaus 3 dalimi;-  nuo šiol teisėjai turi būti skiriami ir (arba) atleidžiami griežtai laikantis Konstitucijos nuostatų ir procedūrinių taisyklių;-  karinės institucijos, policija arba laikinoji Vyriausybė jokia forma negali kištis į teismo darbą ir privalo visiškai gerbti teisininko profesiją.Įsipareigojimas Nr. 4Visos baudžiamosios su korupcija susijusios bylos turi būti nagrinėjamos tinkamais teisminiais kanalais ir bet kokios kitos įstaigos, kurios gali būti įsteigtos įtariamiems korupcijos atvejams tirti, turi veikti nepažeisdamos Konstitucijos nuostatų.C. Žmogaus teisės ir pagrindinės laisvėsĮsipareigojimas Nr. 1Laikinoji Vyriausybė įsipareigoja imtis visų reikiamų priemonių, kad bet kokie kaltinimai žmogaus teisių pažeidimu būtų tiriami arba nagrinėjami Fidžio Salų Respublikos įstatymais nustatytose instancijose laikantis įstatymais nustatytų procedūrų.Įsipareigojimas Nr. 2Laikinoji Vyriausybė 2007 m. gegužės mėn. panaikins nepaprastosios padėties potvarkius, jei nebus grėsmės nacionaliniam saugumui, viešajai tvarkai ir saugumui.Įsipareigojimas Nr. 3Laikinoji Vyriausybė įsipareigoja užtikrinti, kad Fidžio žmogaus teisių komisija galėtų veikti visiškai nepriklausomai ir laikydamasi Konstitucijos.Įsipareigojimas Nr. 4Užtikrinama pagarba visų formų žodžio ir žiniasklaidos laisvei, kaip numatyta Konstitucijoje.D. Įsipareigojimų vykdymo kontrolėĮsipareigojimas Nr. 1Laikinoji Vyriausybė įsipareigoja palaikyti nuolatinį dialogą, siekdama sudaryti sąlygas daromai pažangai tikrinti, ir teikti ES institucijoms ir Europos Komisijos tarnyboms ir (arba) jų atstovams galimybę nevaržomai gauti informacijos visais klausimais, susijusiais su žmogaus teisėmis, taikiu demokratijos atkūrimu ir teisine valstybe Fidžyje.Įsipareigojimas Nr. 2Laikinoji Vyriausybė įsipareigoja visiškai bendradarbiauti su visomis ES misijomis daromai pažangai stebėti ir jai įvertinti.Įsipareigojimas Nr. 3Laikinoji Vyriausybė nuo 2007 m. birželio 30 d. įsipareigoja kas tris mėnesius siųsti ataskaitas apie pažangą, daromą įgyvendinant esmines Kotonu susitarimo nuostatas ir įsipareigojimus.Pažymėtina, kad tam tikri klausimai gali būti veiksmingai išspręsti tik laikantis pragmatiško požiūrio, atsižvelgiant į šių dienų realijas ir orientuojantis į ateitį.[1] OL L 317, 2000 12 15, p. 3.[2] OL L 287, 2005 10 28, p. 4.[3] OL L 317, 2000 12 15, p. 376.[4] OL L 378, 2006 12 27, p. 41–71.[5] OL L 260, 2007 10 5, p. 15.[6] OL L 262, 2009 10 6, p. 43.[7] OL L 89, 2010 4 9, p. 7.[8] OL L 260, 2010 10 2, p. 10–15.[9] OL L 93, 2011 4 7, p. 2–8.


|

52011PC0302

TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo, vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu, Vokietijai leidžiama taikyti lengvatinį elektros energijos mokesčio už uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamą elektros energiją (pakrantėje tiekiama elektros energija) tarifą Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo, vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu, Vokietijai leidžiama taikyti lengvatinį elektros energijos mokesčio už uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamą elektros energiją (pakrantėje tiekiama elektros energija) tarifą  /* KOM/2011/0302 galutinis - NLE 2011/0133 */

	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. PASIŪLYMO APLINKYBĖSEnergetikos produktų ir elektros energijos apmokestinimas Sąjungoje reglamentuojamas Tarybos direktyva 2003/96/EB[1] (toliau – Energijos apmokestinimo direktyva arba Direktyva).Pagal Direktyvos 19 straipsnio 1 dalį ir kitas nuostatas, visų pirma išdėstytas 5, 15 ir 17 straipsniuose, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali vieningai leisti bet kuriai valstybei narei dėl politinių interesų nustatyti daugiau nuostatų dėl atleidimo nuo mokesčio arba mokesčio tarifo sumažinimo.Šiuo pasiūlymu siekiama leisti Vokietijai taikyti lengvatinį mokesčio už uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamą elektros energiją (toliau – pakrantėje tiekiama elektros energija) tarifą. Šio atleidimo nuo mokesčio tikslas – ekonomiškai skatinti naudoti pakrantėje tiekiamą elektros energiją, siekiant mažinti oro taršą uostamiesčiuose.Prašymas ir jo bendrosios aplinkybės2010 m. gruodžio 27 d. raštu Vokietijos valdžios institucijos Komisijai pranešė, kad ketina taikyti ES nustatytą minimalaus dydžio lengvatinį mokesčio už pakrantėje tiekiamą elektros energiją tarifą, t. y. 0,50 € už MWh. 2011 m. sausio 11 d. iš Vokietijos gauta papildomos informacijos.Vokietija prašo leidimo lengvatinį tarifą taikyti neribotą laiką.Prašoma priemone Vokietija nori paskatinti naudoti pakrantėje tiekiamą elektros energiją, kuri laikoma mažiau taršia nei uoste prisišvartavusiuose laivuose gaminama elektros energija. Šiuo metu pakrantėje tiekiama elektros energija turi būti apmokestinta taikant bendrą elektros energijos mokesčio tarifą – 20,50 € už MWh. Iš kitos pusės, vadovaudamosi Energijos apmokestinimo direktyvos 14 straipsnio 1 dalies c punktu, valstybės narės neturi apmokestinti elektros energijos mokesčiu laivuose gaminamos elektros energijos, skirtos navigacijai Bendrijos vandenyse, ir, vadovaudamosi 15 straipsnio 1 dalies f punktu, gali taip pat elgtis, kai laivuose gaminama elektros energija yra skirta navigacijai vidaus vandenyse.Vokietija norėtų lengvatinį 0,50 € už MWh mokesčio tarifą taikyti pakrantėje tiekiamai elektros energijai, nepažeisdama Direktyvoje 2003/96/EB nustatyto mažiausio mokesčio tarifo. Lengvatinis elektros energijos mokesčio tarifas turi būti taikomas visai pakrantėje tiekiamai elektros energijai – tiek Bendrijos vandenyse, tiek vidaus vandenyse, išskyrus privačius pramoginius laivus.Mokesčio sumažinimu Vokietija nori paskatinti laivų operatorius naudoti pakrantėje tiekiamą elektros energiją, siekdama sumažinti oro taršą ir triukšmą iš prisišvartavusių laivų bei jų išmetamą CO2 kiekį. Taikant lengvatinį mokesčio tarifą, palyginti su laive naudojamu bunkeriniu kuru, kuris visiškai neapmokestintas mokesčiais, padidėtų pakrantėje tiekiamos elektros energijos konkurencingumas.Vokietija teigia mananti, kad ši priemonė atitinka Komisijos rekomendaciją 2006/339/EB dėl skatinimo ES uostuose prisišvartavusius laivus naudoti pakrantėje tiekiamą elektros energiją[2] ir Komisijos komunikatą „Europos Sąjungos jūrų transporto politikos strateginiai tikslai ir rekomendacijos iki 2018 m.“ (COM(2009) 8)[3].Vokietijos valdžios institucijų argumentai dėl priemonės poveikio vidaus rinkaiVokietijos valdžios institucijos tvirtina, kad priemonė neturės poveikio tinkamam vidaus rinkos veikimui ir neiškraipys konkurencijos. Jos teigia, kad naudos gavėjams, t. y. laivų operatoriams, kurie naudosis pakrantėje tiekiama elektros energija, apmokestinta Direktyvoje 2003/96/EB nustatytu mažiausiu tarifu, iš tikrųjų nebus suteikta ekonominio pranašumo, nes šiuo metu šie operatoriai elektros energiją gaminasi laivuose ir ši elektros energija yra neapmokestinta mokesčiu. Vokietijos valdžios institucijos tvirtina, kad, bendrų sąnaudų požiūriu, laivuose gaminamą elektros energiją pakeitus pakrantėje tiekiama elektros energija, apmokestinta taikomu mažiausiu tarifu, nebūtų suteikta jokio pranašumo.Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatos2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyva 2003/96/EB, pakeičianti Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą, visų pirma 14 straipsnio 1 dalies c punktas ir 15 straipsnio 1 dalies f punktas.Priemonės vertinimas pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnįKonkretūs politiniai interesaiDirektyvos 19 straipsnio 1 dalies pirmojoje pastraipoje nustatyta:„Be ankstesniuose straipsniuose išdėstytų nuostatų, ypač 5, 15 ir 17 straipsniuose, Taryba, Komisijai pasiūlius, bet kuriai valstybei narei gali vieningai leisti toliau atleisti nuo mokesčių ar juos sumažinti remiantis konkrečios politikos sumetimais“.Mokesčio sumažinimu Vokietijos valdžios institucijos siekia skatinti naudoti aplinkai mažiau kenksmingą būdą aprūpinti elektros energija uostuose prisišvartavusius laivus ir tuo pačiu pagerinti vietos oro kokybę. Kaip pažymėjo Vokietija, Komisija faktiškai jau yra rekomendavusi naudoti pakrantėje tiekiamą elektros energiją, užuot ją gaminus prisišvartavusiuose laivuose, ir taip pripažinusi jos naudą aplinkai[4]. Pažymima, kad Vokietijoje prisišvartavusiems laivams tiekiama elektros energija šiuo metu apmokestinama 20,50 € už MWh. Taigi, prašomas lengvatinis tarifas būtų papildoma paskata naudotis šia galimybe, atitinkančia 20 € už MWh kainą, ir taip prisidėti prie nustatyto politinio tikslo įgyvendinimoKomisija taip pat pabrėžia, kad plačiau naudoti pakrantėje tiekiamą elektros energiją šiuo metu iš esmės neleidžia tai, kad uostuose beveik nėra reikiamos pakrantės infrastruktūros ir kad dėl to gali būti reikalingos papildomos politikos priemonės, kuriomis būtų skatinama šios infrastruktūros statyba, kad būtų pasiektas su atleidimu nuo mokesčio susijęs politinis tikslas. Šiuo klausimu pažymima, kad nuo 2011 m. birželio mėn. valstybės narės turės besąlygiškai laikytis atitinkamiems teršalams, kaip antai kietosioms dalelėms, nustatytų oro kokybės standartų [5]. Laikydamosi šios prievolės, valstybės narės turi spręsti tokias problemas, kaip uostuose prisišvartavusių laivų teršalų išmetimas, kai tai aktualu, tad suprantama, kad uostuose, kur kyla šios problemos, bus skatinama naudoti pakrantėje tiekiamą elektros energiją ir taip prisidėti prie bendros oro kokybės strategijos.Dėl siekiamo politinio tikslo pobūdžio Komisija pažymi, kad elektros energijos tiekimo pakrantėje skatinimas faktiškai yra bendros politikos tikslas, kurio turėtų siekti visa Sąjunga. Tai aiškiai nustatyta Komisijos komunikate COM(2007) 575 dėl integruotos jūrų politikos ir prie jo pridedamame minėtame Komisijos tarnybų darbiniame dokumente[6], kuriuose skelbiama, kad į šį tikslą bus atsižvelgta atliekant Direktyvos 2003/96/EB peržiūrą. Tačiau 19 straipsnio tikslas – atsižvelgti į pačioje direktyvoje neaptartas specialias aplinkybes atskirose valstybėse narėse. Todėl leidžianti nukrypti nuostata gali būti suteikta tik kaip pereinamojo laikotarpio priemonė remiantis 19 straipsniu, kuriuo siekiama politinio tikslo skatinti elektros tiekimą pakrantėje, kol šis tikslas nebus aptartas atliekant Direktyvos 2003/96/EB peržiūrą.Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslaisPrašoma priemonė daugiausiai susijusi su ES aplinkos politika. Priemone bus faktiškai prisidėta prie tikslo gerinti vietos oro kokybę tiek, kiek dėl to uostuose prisišvartavusiuose laivuose bus naudojama mažiau bunkerinio kuro. Be to, priemone galėtų būti prisidėta, nors ir ribotai, prie išmetamo CO2 kiekio mažinimo, tačiau šis poveikis priklausys nuo elektros tinklais sausumoje laivams tiekiamos elektros energijos šaltinio[7].Kalbant apie tai, reikėtų nepamiršti, kad pakrantėje tiekiamos elektros energijos konkurencinės padėties nepalankumą lemia viena svarbi priežastis – tai, kad jūrų uostuose prisišvartavusiuose laivuose gaminama elektros energija visiškai neapmokestinama mokesčiu: mokesčiu neapmokestinamas ne tik elektros energijai gaminti naudojamas bunkerinis kuras, nors, vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB 14 straipsnio 1 dalies a punktu, tai yra normalu, tačiau juo neapmokestinama ir pati laivuose gaminama elektros energija (žr. Direktyvos 2003/96/EB 14 straipsnio 1 dalies c punktą). Nors pastarasis atleidimas nuo mokesčio galėtų būti laikomas sunkiai suderinamu su Sąjungos aplinkosaugos tikslais, tačiau jis grindžiamas praktiniais interesais. Siekiant apmokestinti laivuose gaminamą elektros energiją, laivo savininkas, kuris dažnai yra įsteigtas trečiojoje šalyje, arba operatorius faktiškai turėtų deklaruoti, kiek elektros energijos buvo suvartota. Be to, deklaruojant reikėtų apskaičiuoti, kiek elektros energijos buvo suvartota valstybės narės, kurioje mokėtinas mokestis, teritoriniuose vandenyse. Reikalavimas minėtas deklaracijas pateikti kiekvienoje valstybėje narėje, kurios teritoriniuose vandenyse plaukiojama, užkrautų didžiulę administracinę naštą laivų savininkams. Šiomis aplinkybėmis sprendimas neignoruoti mažiau taršios alternatyvos – pakrantėje tiekiamos elektros energijos, leidžiant Vokietijai taikyti lengvatinį mokesčio tarifą, gali būti laikomas pagrįstu.Skirtingai nei jūrų uostuose, valstybėms narėms suteikiama teisė neapmokestinti mokesčiu uostuose prie vidaus vandens kelių prisišvartavusiuose laivuose gaminamos ir naudojamos elektros energijos (15 straipsnio 1 dalies f punktas). Todėl valstybėms narėms nebūtų sudaryta jokių teisinių kliūčių pakrantėje tiekiamai elektros energijai ir uostuose prie vidaus vandens kelių prisišvartavusiuose laivuose gaminamai elektros energijai taikyti vienodų sąlygų. Tačiau direktyvos 15 straipsnio 1 dalies f punkte siūlomą teisę neapmokestinti laivuose gaminamos elektros energijos teisės aktų leidėjas ir vėl grindžia praktiniais interesais ir tuo pačiu glaudžiai sieja su mokesčių lengvatomis, susijusiomis su navigacija vidaus vandens keliuose. Dauguma valstybių narių, įskaitant ir Vokietiją, nutarė neapmokestinti šiuo tikslu naudojamo kuro. Dėl Reino ir jo intakų, šis atleidimas nuo mokesčių taip pat nustatytas tarptautiniu susitarimu[8], kurį Vokietija yra ratifikavusi. Be to, elektros energijai gaminti naudojamo kuro apmokestinimas, užuot apmokestinus elektros energiją, laikomas nepraktišku sprendimu (žr. Direktyvos 2003/96/EB 21 straipsnio 5 dalies trečiąją pastraipą), kadangi tai mažų mažiausiai reikštų, kad daromas skirtumas tarp elektros energijai gaminti naudojamo kuro ir navigacijai skirto kuro. Galiausiai, spręsdamos, ar į atleidimo nuo mokesčio taikymo jūrų laivybai sritį reikia įtraukti navigacijai vidaus vandens keliais naudojamą kurą, valstybės narės turi atsižvelgti į įvairius dalykus, įskaitant tokius platesnius nacionalinės transporto politikos tikslus, kaip aplinkosaugos interesai, dėl kurių jos gali neapmokestinti šiam tikslui naudojamo kuro.Todėl šiuo etapu į išplėstą taikymo sritį galima pagrįstai įtraukti uostų prie vidaus vandens kelių pakrantėse tiekiamą elektrą.Vidaus rinka ir sąžininga konkurencijaVidaus rinkos ir sąžiningos konkurencijos požiūriu, taikant prašomą priemonę, sumažėtų abiejų konkuruojančių elektros energijos tiekimo prisišvartavusiems laivams šaltinių, t. y. laivuose gaminamos ir pakrantėje tiekiamos elektros energijos, konkurencijos iškraipymas dėl bunkerinio kuro neapmokestinimo mokesčiu.Dėl laivų operatorių konkurencijos visų pirma reikia dar kartą pabrėžti, kad šiuo metu labai nedaug laivų pakrantėje tiekiamą elektros energiją naudoja komerciniais tikslais. Be to, net jeigu laivybos bendrovėms, palyginti su kituose sektoriuose veikiančiomis bendrovėmis, ši priemonė suteiks pranašumo perkant mažesne kaina elektros energiją, nagrinėjamoji priemonė neturėtų labai pakeisti konkurencinės padėties laivybos sektoriuje. Nors sąnaudų prognozės tikslumas labai priklauso nuo naftos kainų raidos ir todėl jas apskaičiuoti labai sudėtinga, turimi duomenys patvirtintų Vokietijos teiginį, kad iš esmės daugeliu atvejų, net visiškai atleidus nuo mokesčių, elektros energijos tiekimo pakrantėje sąnaudos netaptų mažesnės nei laivuose gaminamos elektros energijos[9], todėl bet kokiu atveju pakrantėje tiekiamą elektros energiją naudojantiems laivų operatoriams, palyginti su tais, kurie naudoja laivuose gaminamą elektrą, nebūtų suteiktas didelis konkurencinis pranašumas. Šiuo atveju minėto pobūdžio iškraipymas gali būti dar mažiau tikėtinas, nes Vokietija nepažeis Direktyvoje 2003/96/EB nustatyto mažiausio mokesčio tarifo.Dėl uostų konkurencijos, tuo atveju, jeigu, kaip buvo nurodyta, elektros energijos tiekimas pakrantėje, nežiūrint mokesčių sumažinimo, bent artimiausiu metu netaptų ekonomiškesnis už elektros energijos gamybą laivuose, vargu, ar sumažinus pakrantėje tiekiamos elektros energijos mokesčius būtų gerokai iškraipyta uostų konkurencija, ir kažin, ar atsiradus šiai galimybei kiltų noras keisti laivų maršrutus.Galiausiai galima pridurti, kad laikas, kuriam siūloma suteikti leidimą taikyti lengvatinio tarifo mokestį, yra pakankamai trumpas, kad ankstesnėse pastraipose pateikta analizė pasikeistų iki atleidimo nuo mokesčio galiojimo pabaigos.Priemonės taikymo trukmė ir ES elektros apmokestinimo sistemos raidaIš esmės, leidžiančios nukrypti nuostatos taikymo laikotarpis turėtų būti pakakamai ilgas, kad uostų operatoriai nebūtų atgrasyti nuo reikiamų investicijų. Tačiau šis tikslas turi būti suderintas su būtinybe išnagrinėti Vokietijoje susidariusią padėtį ir nepakenkti esamos teisinės sistemos raidai ateityje. Šiuo klausimu reikėtų turėti omenyje tai, kad Komisija 2011 m. balandžio 13 d. pasiūlė atlikti Direktyvos 2003/96/EB[10] peržiūrą, siekdama ją labiau priderinti prie energetikos ir aplinkos politikų tikslų, visų pirma prie kovos su klimato kaita tikslų po 2013 m. Šiame pasiūlyme taip pat pateikiama nuostata, kuria reikalaujama, kad iki 2020 m. gruodžio 31 d. valstybės narės neapmokestintų pakrantėje tiekiamos elektros energijos (14 straipsnio 1 dalies e punkto projektas). Šiomis aplinkybėmis prašomą leidimą reikėtų suteikti trejiems metams, jeigu iki numatytos jo galiojimo pabaigos nebus pradėtos taikyti šią sritį reglamentuojančios bendrosios nuostatos.Valstybės pagalbos taisyklėsVokietijos valdžios institucijų numatytas 0,50 € už MWh mokesčio tarifas atitinka Direktyvos 2003/96/EB 10 straipsniu nustatytą mažiausią mokesčio tarifą. Todėl priemonė patenka į Bendrojo bendrosios išimties reglamento (Reglamentas (EB) Nr. 800/2008)[11] taikymo sritį, tad jai netaikomas išankstinio pranešimo reikalavimas.2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAIKonsultacijos su suinteresuotosiomis šalimisŠis pasiūlymas yra pagrįstas Vokietijos pateiktu prašymu ir skirtas tik šiai valstybei narei.Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimasNepriklausomo tyrimo neprireikė.Poveikio vertinimasŠis pasiūlymas yra susijęs su leidimo suteikimu vienai valstybei narei jos pačios prašymu.3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAIPasiūlymu siekiama suteikti leidimą Vokietijai nukrypti nuo Tarybos direktyvos 2003/96/EB bendrųjų nuostatų ir uostuose prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamai elektros energijai taikyti lengvatinį 0,50 € už MWh elektros energijos mokesčio tarifą.Teisinis pagrindasTarybos direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnis.Subsidiarumo principasPati netiesioginio apmokestinimo sritis, kuriai taikomas Sutarties dėl ES veikimo 113 straipsnis, nepriklauso išimtinei Europos Sąjungos kompetencijai, kaip apibrėžta Sutarties dėl ES veikimo 3 straipsnyje.Tačiau šios srities valstybių narių kompetencija griežtai nustatyta ir ribojama galiojančiais ES teisės aktais. Pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnį tik Taryba, remdamasi minėta nuostata, gali leisti valstybei narei nustatyti daugiau nuostatų dėl atleidimo nuo mokesčio arba jo sumažinimo. Pačios valstybės narės be Tarybos to padaryti negali.Todėl pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą.Proporcingumo principasPasiūlymas atitinka proporcingumo principą. Mokesčių sumažinimu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti (žr. pirmiau nurodytus su vidaus rinka ir sąžininga konkurencija susijusius motyvus).Pasirinkta priemonėSiūloma (-os) priemonė (-ės): Tarybos sprendimasDirektyvos 2003/96/EB 19 straipsnyje numatyta tik šio tipo priemonė.4. POVEIKIS BIUDŽETUIPriemonė nesukuria finansinės ar administracinės naštos Sąjungai. Pasiūlymas neturi poveikio Sąjungos biudžetui.2011/0133 (NLE)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASkuriuo, vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu, Vokietijai leidžiama taikyti lengvatinį elektros energijos mokesčio už uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamą elektros energiją (pakrantėje tiekiama elektros energija) tarifąEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,atsižvelgdama į 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvą 2003/96/EB, pakeičiančią Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą[12], ypač į jos 19 straipsnį,atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,kadangi:1.  2010 m. gruodžio 27 d. raštu Vokietija siekė gauti leidimą taikyti lengvatinį elektros energijos mokesčio tarifą už uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamą elektros energiją (pakrantėje tiekiama elektros energija) remiantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu.2.  Ketinamu taikyti mokesčių sumažinimu Vokietija siekia skatinti plačiau vartoti pakrantėje tiekiamą elektros energiją, palyginti su bunkerinio kuro naudojimu laivuose, kaip aplinkai mažiau kenksmingą būdą aprūpinti elektra uostuose prisišvartavusius laivus.3.  Naudojant pakrantėje tiekiamą elektros energiją į orą nepatenka teršalų, išmetamų deginant bunkerinį kurą prisišvartavusiuose laivuose, dėl to gerėja oro kokybė uostamiesčiuose. Todėl tikimasi, kad priemone bus prisidėta prie ES aplinkos ir sveikatos politikos uždavinių įgyvendinimo.4.  Leidžiant Vokietijai taikyti lengvatinį elektros energijos mokesčio tarifą neviršijama to, kas būtina minėtiesiems tikslams pasiekti, kadangi daugeliu atvejų elektros energijos gamyba laivuose išliks kaip konkurencingesnė alternatyva. Dėl tos pačios priežasties ir dėl to, kad šiuo metu šios technologijos patekimo į rinką galimybės yra palyginti mažos, vargu, ar šios priemonės taikymo metu bus labai iškraipyta konkurencija, tad ji neturės padarinių tinkamam vidaus rinkos veikimui.5.  Remiantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnio 2 dalimi, kiekvieno leidimo, suteikto remiantis minėta nuostata, galiojimo laikotarpis turi būti griežtai apribotas. Atsižvelgiant į tai, kad minėtas laikotarpis turi būti pakankamai ilgas, kad uosto operatoriai nebūtų atgrasyti nuo reikiamų investicijų, į poreikį išnagrinėti Vokietijoje susidariusią padėtį ir į tai, kad nebūtų pakenkta esamos teisinės sistemos raidai ateityje, prašomą leidimą reikėtų suteikti trejiems metams, jeigu iki numatytos jo galiojimo pabaigos nebus pradėtos taikyti šią sritį reglamentuojančios bendrosios nuostatos.PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisVokietijai suteikiamas leidimas taikyti lengvatinį elektros energijos mokesčio tarifą už uoste prisišvartavusiems laivams, išskyrus privačius pramoginius laivus, tiesiogiai tiekiamą elektros energiją, jeigu taikomas mažiausias mokesčio tarifas remiantis Direktyvos 2003/96/EB 10 straipsniu.2 straipsnisŠis sprendimas taikomas nuo dvidešimtosios dienos po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje . Jis nustoja galioti po trejų metų nuo tos datos.Tačiau jeigu Taryba, remdamasi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 113 straipsniu, nustatytų bendrąsias taisykles dėl pakrantėje tiekiamai elektros energijai taikomų mokesčių lengvatų, šis sprendimas nustoja galioti tą dieną, kai pradedamos taikyti minėtos bendrosios taisykles.3 straipsnisŠis sprendimas skirtas Vokietijos Federacinei Respublikai.PriimtaTarybos varduPirmininkas [1] 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyva 2003/96/EB, pakeičianti Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (OL L 283, 2003 10 31, p. 51).[2] 2006 m. gegužės 8 d. Komisijos rekomendacija 2006/339/EB dėl skatinimo Bendrijos uostuose prisišvartavusius laivus naudoti elektros energiją iš kranto (OL L 125, 2006 5 12).[3] Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Europos Sąjungos jūrų transporto politikos strateginiai tikslai ir rekomendacijos iki 2018 m.“ (COM(2009) 8 galutinis).[4] Žr. 2 išnašą.[5] 2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/50/EB dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro Europoje (OL L 152, 2008 6 11).[6] 2007 m. spalio 10 d. Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Integruota jūrų politika Europos Sąjungai“ (COM(2007) 575 galutinis) ir Komisijos tarnybų darbinis dokumentas, pridedamas prie 2007 m. spalio 10 d. Komisijos komunikato Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Integruota jūrų politika Europos Sąjungai“ (SEK(2007) 1278).[7] Komisija anksčiau buvo apskaičiavusi, kad perėjus prie pakrantėje tiekiamos elektros energijos išmetamas CO2 kiekis sumažės 50 proc., žr. 2 išnašą. Tačiau aptariamos priemonės poveikis gali gerokai skirtis nuo šio vidutinio dydžio, kadangi tai, visų pirma, priklauso nuo atitinkamo rinkos segmento taršos anglies dioksidu intensyvumo ir laiko, kai atsiras papildomos elektros energijos poreikis.[8] Žr. 1952 m. gegužės 16 d. Reino pakrantės valstybių ir Belgijos susitarimą dėl laivų navigacijai Reine naudojamam gazoliui taikomos muitinės ir mokesčių tvarkos (Bundesgesetzblatt, 1953 m., II dalis, p. 531).[9] Žr. 2005 m. rugpjūčio mėn. Europos Komisijos aplinkos generalinio direktorato galutinę ataskaitą „Service Contract Ship Emissions: Assignment, Abatement and Market-based Instruments, Task 2a – Shore-Side Electricity“, http://ec.europa.eu/environment/air/pdf/task2_shoreside.pdf. Analizuojama trijų uostų sąnaudų struktūra: Geteborgo (Švedija) ir Džuno bei Long Byčo (JAV).[10] Pasiūlymas dėl Tarybos direktyvos, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2003/96/EB, pakeičianti Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (COM (2011) 169/3).[11] 2008 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 800/2008, skelbiantis tam tikrų rūšių pagalbą suderinama su bendrąja rinka taikant Sutarties 87 ir 88 straipsnius (Bendrasis bendrosios išimties reglamentas), OL L 214, 2008 8 9.[12] OL L 283, 2003 10 31, p. 51.


|

52010PC0437

Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų panaudojimo pagal 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo 28 punktą (Ispanijos paraiška „EGF/2010/003 ES/ Galicia Textiles“)  /* COM/2010/0437 galutinis */

	[pic] | EUROPOS KOMISIJA |Briuselis, 2010.8.20KOM(2010) 437 galutinisPasiūlymasEUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMASdėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų panaudojimo pagal 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo 28 punktą (Ispanijos paraiška „EGF/2010/003 ES/ Galicia Textiles“)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo[1] 28 punkte numatyta galimybė panaudoti Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (toliau – EGF) lėšas, laikantis viršutinės metinės 500 mln. EUR ribos ir viršijant atitinkamų finansinės programos išlaidų kategorijų ribas.EGF finansinei paramai gauti taikomos taisyklės nustatytos 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1927/2006, įsteigiančiame Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondą[2].2010 m. vasario 5 d. Ispanija pateikė paraišką „EGF/2010/003 ES/Galicia Textiles“ dėl EGF finansinės paramos po to, kai 82 įmonėse, kurios vykdo veiklą NACE 2 red. 14 skyriaus (drabužių siuvimas (gamyba)) [3] sektoriuje NUTS II Galisijos (ES11) regione Ispanijoje, iš darbo atleisti darbuotojai.Nuodugniai išnagrinėjusi šią paraišką Komisija, laikydamasi Reglamento (EB) Nr. 1927/2006 10 straipsnio, padarė išvadą, kad šiame reglamente nustatytos sąlygos finansinei paramai gauti yra įvykdytos.PARAIŠKOS SANTRAUKA IR ANALIZĖPagrindiniai duomenysEGF nuorodos Nr. EGF/2010/003Valstybė narė Ispanija2 straipsnis b)Susijusios įmonės 82NUTS II regionas Galisija (ES11)NACE 2 red. skyrius 14 (drabužių siuvimas (gamyba))Ataskaitinis laikotarpis 2009 03 01–2009 11 30Individualiems poreikiams pritaikytų paslaugų teikimo pradžia 2010 02 08Paraiškos data 2010 02 05Atleistų darbuotojų skaičius ataskaitiniu laikotarpiu 703Remtinų atleistų darbuotojų skaičius 500Individualiems poreikiams pritaikytoms paslaugoms skirta suma, EUR 2 645 000EGF paramai įgyvendinti skirtos lėšos[4], EUR 193 000EGF paramai įgyvendinti skirtos lėšos, proc. 6,80Visa suma, EUR 2 838 000EGF parama, EUR (65 proc.) 1 844 7001.  Paraiška Komisijai pateikta 2010 m. vasario 5 d., o papildomos informacijos pateikta iki 2010 m. gegužės 11 d.2.  Paraiška atitinka Reglamento (EB) Nr. 1927/2006 2 straipsnio b punkte nustatytas EGF lėšų panaudojimo sąlygas ir buvo pateikta per to reglamento 5 straipsnyje nurodytą dešimties savaičių terminą.Darbuotojų atleidimo sąsaja su esminiais pasaulio prekybos sistemos struktūriniais pokyčiais dėl globalizacijos ar pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės3.  Siekdama įrodyti darbuotojų atleidimo sąsają su esminiais pasaulio prekybos sistemos struktūriniais pokyčiais dėl globalizacijos, Ispanija teigia, kad prekybos liberalizavimas tekstilės ir drabužių sektoriuje sukėlė didelius pasaulio prekybos struktūrinius pokyčius. Eurostato duomenimis[5], 2005–2008 m. drabužių importas į 27 ES valstybes nares padidėjo 20,5 proc. (nuo 49 305 mln. EUR iki 59 433 mln. EUR). Pagrindinė tiekėja buvo Kinija: 2005–2008 m. importas iš šios šalies į 27 ES valstybes nares padidėjo 49,2 proc.4.  Be to, pareiškėjas nurodo ir bendrą tekstilės ir drabužių pramonės tendenciją perkelti gamybą į mažesnių sąnaudų šalis už ES ribų, pvz., Tunisą, Kiniją, Maroką ir įvairias Azijos šalis.Duomenys apie atleistų darbuotojų skaičių ir 2 straipsnio b punkto kriterijų laikymasis5.  Šią paraišką Ispanija pateikė laikydamasi Reglamento (EB) Nr. 1927/2006 2 straipsnio b punkte nustatytų intervencijos kriterijų, pagal kuriuos reikalaujama, kad per devynių mėnesių laikotarpį valstybės narės įmonėse, vykdančiose veiklą tame pačiame NACE 2 red. skyriaus sektoriuje viename regione arba dviejuose gretimuose regionuose pagal NUTS II lygmenį, būtų atleista bent 500 darbuotojų.6.  Paraiškoje nurodoma, kad per ataskaitinį devynių mėnesių laikotarpį nuo 2009 m. kovo 1 d. iki 2009 m. lapkričio 30 d. 82 įmonėse, kurios vykdo veiklą tame pačiame NACE 2 red. 14 skyriaus (drabužių siuvimas (gamyba)) sektoriuje ir yra įsikūrusios NUTS II Galisijos (ES11) regione, atleisti 703 darbuotojai. Atleistų darbuotojų skaičius apskaičiuotas pagal Reglamento (EB) Nr. 1927/2006 2 straipsnio antros pastraipos antrą įtrauką.Paaiškinimas apie nenumatytą šio darbuotojų atleidimo pobūdį7.  Ispanijos valdžios institucijos teigia, kad nauja ekonominė padėtis, nulemta finansų ir ekonomikos krizės, kurios nebuvo galima numatyti, nuo 2008 m. trečiojo ketvirčio padarė neigiamą poveikį tekstilės ir drabužių pramonei. Ši nenumatyta krizė pakenkė ir pasiūlai, ir paklausai tekstilės sektoriuje: kreditų, skirtų sektoriaus veiklai finansuoti, gavimo sąlygos tapo sudėtingesnės, o tuo pat metu dėl sumažėjusio vartotojų poreikio padaugėjo neįvykdytų mokėjimo įsipareigojimų. Dėl šios priežasties 2008 m., palyginti su 2007 m., tekstilės pramonėje labai padaugėjo bankroto atvejų, o to padarinys – prarastos darbo vietos. Kaip pavyzdį pareiškėjas pateikia socialinės apsaugos duomenis, kurie rodo, kad pirmaisiais 2009 m. mėnesiais Galisijos tekstilės ir drabužių pramonėje prarasta 2 500 darbo vietų.Darbuotojus atleidžiančios įmonės ir remtini darbuotojai8.  Paraiškoje nurodoma, kad šiose 82 įmonėse iš darbo atleisti 703 darbuotojai, iš kurių 500 asmenų numatyta parama.Įmonės ir atleistų darbuotojų skaičius |Caramelo S.A., A Korunja | 237 | Nova Têxtil Alaricana S.L.L., Ourensė | 12 |Peter John, A Korunja | 17 | Textiles Lendega, Ourensė | 2 |Imperdible, A Korunja | 10 | Fil&Fil Camisero, Ourensė | 1 |Melusiana S.L., A Korunja | 5 | Roberto Verino, Ourensė | 1 |Baselytex S.L., A Korunja | 1 | Sociedad Textil Lonia, Ourensė | 1 |Paulmoni Camiseri S.L., A Korunja | 4 | VDR Confecciones SLU, Ourensė | 2 |Castmar S.L., A Korunja | 3 | VDR Punto SL, Ourensė | 3 |Confecciones Nazabel S.L., A Korunja | 6 | Trinidad Viduera Design SL | 1 |Galicia Textil, A Korunja | 20 | Grupo Três Fashion SL, Ourensė | 2 |Servicios Gallegos de Tejeduria S.L., A Korunja | 2 | Futura Linea, Pontevedra | 3 |Creaciones Teyma 2003 S.L., A Korunja | 15 | Gonzabell, Pontevedra | 12 |Confecciones Furelos S.L., A Korunja | 2 | Model Novia, Pontevedra | 15 |Galitex S.A., A Korunja | 2 | Selmark, Pontevedra | 5 |Jevaso S.L., A Korunja | 3 | Sotexga S.L.L., Pontevedra | 7 |Confecciones Cotelo, A Korunja | 7 | Umbro, Pontevedra | 4 |Maria y Nieves S.L., A Korunja | 6 | Textiles Rocabe S.L., Pontevedra | 2 |Tocci, A Korunja | 6 | Industrias Kamay, Pontevedra | 18 |Céltica de confecciones, A Korunja | 1 | Toypes, Pontevedra | 20 |Confecciones Carioca S.L., A Korunja | 1 | Montoto, Pontevedra | 102 |Vicente Romeo S.L., A Korunja | 2 | Florentino, Pontevedra | 1 |Volvoreta S.A, A Korunja | 1 | Creaciones y Diseño Alonsan S.L., Pontevedra | 12 |Vicaro Confeccion S.L., A Korunja | 2 | Confecciones Labora, Pontevedra | 16 |Confeccionnes Liñaza S.L., A Korunja | 1 | Confecciones José Abal Pereira, Pontevedra | 1 |Mafecco, A Korunja | 1 | Pilar Bande S.L., Pontevedra | 2 |Ibia Textil SL, A Korunja | 1 | Cintugal, Pontevedra | 1 |Rosa de Neira S.L., A Korunja | 2 | Confecciones Gundemaro, Pontevedra | 9 |Confecciones Lema, A Korunja | 12 | Enmanuel, Pontevedra | 4 |Confecciones Goa, A Korunja | 10 | Iglesias Duro S.L., Pontevedra | 2 |Veiga de Compostela , A Korunja | 1 | Naffta, Pontevedra | 6 |Confecciones intimas, A Korunja | 1 | Lacemar Sport S.L., Pontevedra | 3 |Confeciones Careixon, A Korunja | 1 | Ponte Punto SA, Pontevedra | 2 |Chao Prieto S.L., Lugas | 5 | Se122basian Criado del Rey de Haz, Pontevedra | 1 |Diseño Tecnologico Textil Galicia S.L., Lugas | 1 | Ganirope S.L., Pontevedra | 1 |Almacenes Martinez, Lugas | 1 | Sposa Novias, Pontevedra | 1 |Vidrio, Ourensė | 12 | Stylmalla, Pontevedra | 3 |Confecciones Domingo S.L., Ourensė | 2 | Short Cut, Pontevedra | 2 |Delgado Fabello S.L., Ourensė | 3 | Modatest, Pontevedra | 1 |Sociedad Textil Monterrey S.L., Ourensė | 5 | Presagio S.L., Pontevedra | 1 |Modalher Outomuro S.L., Ourensė | 3 | Confecciones Minada S.L., Pontevedra | 1 |Euro Gomca, Ourensė | 1 | Doberty, Pontevedra | 1 |Marcos Moda S.L., Ourensė | 2 | Confecciones Salnés, Pontevedra | 1 |Iš viso įmonių: 82 | Iš viso atleistų darbuotojų: 703 |9.  Remtinų darbuotojų pasiskirstymasKategorija Skaičius Procentinė dalisVyrai 68 13,5Moterys 432 86,5ES piliečiai 484 96,7Ne ES piliečiai 16 3,315–24 metų 0 0,025–54 metų 457 91,4Vyresni nei 54 metų 43 8,610.  Darbuotojų pasiskirstymas pagal profesines kategorijasKategorija Skaičius Procentinė dalisTekstilės įrenginių operatoriai 194 38,9Sandėlininkai 57 11,3Sukirpėjai 49 9,8Lygintojai 47 9,4Inspektoriai 35 7,0Siuvėjai 12 2,5Iškarpų gamintojai 6 1,2Kiti 100 19,911.  19,9 proc. skiltyje „kiti“ nurodytų darbuotojų priskiriami įvairioms kategorijoms; tai yra prekybininkai, vairuotojai, informatikai, valytojai ir mechanikai.12.  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1927/2006 7 straipsnį Ispanija patvirtino, kad įvairiuose EGF įgyvendinimo etapuose, ypač suteikiant teisę gauti EGF paramą, taikė ir toliau taikys moterų ir vyrų lygybės bei nediskriminavimo principus.Susijusios teritorijos ir jos valdžios institucijų ir suinteresuotųjų šalių aprašymas13.  Susijusi teritorija – Galisijos autonominė sritis, kurią sudaro A Korunjos, Lugo, Ourensės ir Pontevedros provincijos. Pagrindinės susijusios valdžios institucijos yra Conselleria de Traballo e Benestar (Galisijos užimtumo ir gerovės ministerija) ir Conselleria de Economia e Industria (Galisijos ekonomikos ir pramonės ministerija).14.  Suinteresuotosios šalys yra Galisijos tekstilės pramonės konfederacija (COINTEGA[6]), Lugo, Ourensės ir Pontevedros mezgimo ir siuvimo pramonių asociacija (AICLOP[7]), A Korunjos gatavų drabužių gamybos pramonės verslininkų asociacija, taip pat profesinės sąjungos Comisiones Obreras (CC.OO) ir Unión General de Trabajadores (UGT).Tikėtinas darbuotojų atleidimo poveikis vietos, regiono ar šalies užimtumui15.  Ispanija tvirtina, kad pramonės krizė labai pakenkė Galisijai. 2007–2009 m. pramonėje buvo prarasta 32 700 darbo vietų, iš kurių 4 414 – tekstilės pramonėje, 3 940 – automobilių pramonėje, o 2 098 – jūrų pramonėje. Šioje paraiškoje nurodyti atleidimai dar labiau pablogino padėtį.16.  Pareiškėjas remiasi Galisijos statistikos instituto[8] suteikta informacija apie provincijas, kuriose atleidžiami darbuotojai; iš jos matyti, kad 2009 m. vasario mėn. šioje paraiškoje nurodytų atleistų darbuotojų procentinė dalis, palyginti su visų dirbančiųjų NACE 2 red. 14 skyriaus sektoriuje skaičiumi, yra: 9,68 proc. Pontevedroje, 5 proc. Luge, 4,4 proc. A Korunjoje ir 2,23 proc. Ourensėje.Suderintas remtinų individualiems poreikiams pritaikytų paslaugų paketas ir numatomos jo išlaidos, įskaitant jo ir struktūrinių fondų finansuojamų veiksmų papildomumą17.  Visos toliau išvardytos priemonės kartu sudaro suderintą individualiems poreikiams pritaikytų paslaugų paketą, kuriuo siekiama vėl įtraukti darbuotojus į darbo rinką.18.  Profesinis orientavimas . Visiems 500 dalyvių teikiama priemonė, kuria siekiama nustatyti darbuotojų profilį, teikti individualią pagalbą siekiant vėl įtraukti darbuotoją į darbo rinką ir atlikti individualią stebėseną.19.  Mokymas ir perkvalifikavimas . Šios priemonės tikslas – 100 darbuotojų mokyti didesnės pridėtinės vertės darbų tekstilės sektoriuje, pvz., darbų susijusių su dizainu, administracija, technologijomis, platinimu ir logistika (pagal programą TExmellora ), o kitus 50 darbuotojų mokyti naujų profesinių įgūdžių kitame sektoriuje (pagal programą InsireTEX ). Mokymais pagal šias programas siekiama patenkinti galimų darbdavių poreikius.20.  Verslumo skatinimas . Šia 50 darbuotojų skirta priemone siekiama skatinti savarankišką darbą, kooperatyvų bei mažųjų ir vidutinių įmonių kūrimą pagal programą TExcreación . Tai apims naujų galimybių rinkoje suradimą, pagrįstumo analizę, mokymą, verslo plano rengimą, stebėseną ir konsultacijų teikimą.21.  Judumo pašalpos . Tikslas – skatinti geografinį judumą padengiant kelionės išlaidas. Manoma, kad pagal programą MoveTEX šia parama pasinaudos 70 darbuotojų.22.  Mokymo pašalpos . Pagal programą TExTIC rengiami informacinių ir ryšių technologijų (IRT) mokymai, kurie labai naudingi ieškant darbo. Manoma, kad šia priemone norės pasinaudoti 160 darbuotojų.23.  Parama, kuria skatinama geresnė profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyra . Pagal programą TExconcilia kas mėnesį, bet ne ilgiau nei 10 mėnesių, mokama maždaug 400 EUR išmoka. Priemone siekiama padengti išlaidas, skatinant geriau derinti profesinį, asmeninį ir šeimos gyvenimą, ypač jeigu naujas darbas daro neigiamą įtaką profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyrai (pvz., ilgos kelionės į darbą ir iš jo, pakitusi profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyra laiko atžvilgiu). Manoma, kad šia priemone pasinaudos 50 darbuotojų.24.  Prie paraiškoje nurodytų EGF paramai įgyvendinti skirtų lėšų pagal Reglamento (EB) Nr. 1927/2006 3 straipsnį priskiriama parengiamoji veikla, valdymas, priežiūros veikla, taip pat informavimas ir viešinimas. Parengiamoji veikla apima užimtumo tekstilės sektoriuje rodiklių tyrimą, kuriuo remsis visi, dalyvaujantys su atleistų darbuotojų integracija į darbo rinką susijusioje veikloje. Numatoma visų šio tyrimo išlaidų suma – 93 000 EUR.25.  Ispanijos valdžios institucijų nurodytos individualiems poreikiams pritaikytos paslaugos – tai aktyvios darbo rinkos priemonės, priskiriamos prie remtinų veiksmų, apibrėžtų Reglamento (EB) Nr. 1927/2006 3 straipsnyje. Ispanijos valdžios institucijos apskaičiavo, kad bendros šių paslaugų išlaidos yra 2 645 000 EUR, o EGF paramai įgyvendinti skirtos lėšos – 193 000 EUR (6,8 proc. visos sumos). Bendra iš EGF prašoma parama yra 1 844 700 EUR (65 proc. visų išlaidų).Veiksmai | Numatytas remtinų darbuotojų skaičius | Numatytos išlaidos vienam remtinam darbuotojui (EUR) | Bendros išlaidos (EGF ir nacionalinis bendrasis finansavimas) (EUR) |Individualiems poreikiams pritaikytos paslaugos (Reglamento (EB) Nr. 1927/2006 3 straipsnio pirma pastraipa) |Profesinis orientavimas (Orientación professional) | 500 | 2 250 | 1 125 000 |Mokymas ir perkvalifikavimas (Formación y reciclaje) | 150 | 4 500 | 675 000 |Verslumo skatinimas (Fomento del espiritu empresarial) | 50 | 4 500 | 225 000 |Judumo pašalpos (Permisos para movilidad) | 70 | 2 000 | 140 000 |Mokymo pašalpos (Permisos para movilidad) | 160 | 1 750 | 280 000 |Parama, kuria skatinama geresnė profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyra (Ayudas para la conciliación) | 50 | 4 000 | 200 000 |Tarpinės bendros individualiems poreikiams pritaikytų paslaugų išlaidos | 2 645 000 |EGF paramai įgyvendinti skirtos lėšos (Reglamento (EB) Nr. 1927/2006 3 straipsnio trečia pastraipa) |Parengiamoji veikla | 123 000 |Valdymas | 15 000 |Informavimas ir viešinimas | 25 000 |Kontrolės veikla | 30 000 |Tarpinės bendros EGF paramai įgyvendinti skirtos lėšos | 193 000 |Bendros numatytos išlaidos | 2 838 000 |EGF parama (65 proc. visų išlaidų) | 1 844 700 |26.  Ispanija patvirtina, kad aprašytos priemonės papildo iš struktūrinių fondų finansuojamus veiksmus. Be to, Ispanijos valdžios institucijos teigė, kad šiuo metu nėra jokios specialios programos, skirtos tekstilės pramonėje iš darbo atleistiems darbuotojams. Yra tik bendra mokymo programa darbo netekusiems darbuotojams.Data (-os), kada pradėta arba planuojama pradėti teikti individualiems poreikiams pritaikytas paslaugas nukentėjusiems darbuotojams27.  Individualiems poreikiams pritaikytas paslaugas, skirtas nuketėjusiems darbuotojams ir numatytas suderintame pakete, kurį siūloma bendrai finansuoti iš EGF, Ispanija pradėjo teikti 2010 m. vasario 8 d. Todėl ši data laikoma laikotarpio, kuriuo iš EGF gali būti skiriama parama, pradžia.Tvarka, pagal kurią konsultuotasi su socialiniais partneriais28.  Rengiant suderintą priemonių paketą su socialiniais partneriais konsultuotasi tekstilės sektoriaus socialinio dialogo forume, kuriame dalyvavo Xunta de Galicia (Galisijos autonominė vyriausybė) , darbdaviai ir profesinės sąjungos.29.  Ispanijos valdžios institucijos patvirtino, kad buvo laikytasi nacionaliniuose ir Bendrijos teisės aktuose nustatytų su kolektyviniu atleidimu susijusių reikalavimų.Informacija apie veiksmus, kurie yra privalomi pagal nacionalinius teisės aktus arba kolektyvines sutartis30.  Atsižvelgdamos į Reglamento (EB) Nr. 1927/2006 6 straipsnyje nustatytus kriterijus, Ispanijos valdžios institucijos savo paraiškoje:31.  patvirtino, kad EGF finansinė parama nepakeičia priemonių, kurias įmonės privalo taikyti pagal nacionalinius teisės aktus arba kolektyvines sutartis;32.  įrodė, kad veiksmais teikiama parama atskiriems darbuotojams ir ji nenaudojama įmonėms arba sektoriams restruktūrizuoti;33.  patvirtino, kad 17 ir 19 punktuose nurodytiems remtiniems veiksmams neteikiama parama pagal kitas Bendrijos finansines priemones.Valdymo ir priežiūros sistemos34.  Ispanija Komisijai pranešė, kad finansinę paramą valdys ir prižiūrės tos pačios institucijos, kurios valdo ir prižiūri Europos socialinio fondo (ESF) Ispanijai teikiamą paramą. Tarpinė vadovaujančiosios institucijos įstaiga bus Dirección General de Planificación y Fondos Comunitarios , kuri bendradarbiaus su Dirección General de Relaciones Laborales de la Xunta de Galicia .Finansavimas35.  Remiantis Ispanijos paraiška, siūloma EGF parama suderintam individualiems poreikiams pritaikytų paslaugų paketui yra 1 844 700 EUR, o tai sudaro 65 proc. visų išlaidų. Komisijos siūlomas asignavimas iš Fondo pagrįstas Ispanijos pateikta informacija.36.  Atsižvelgdama į didžiausią galimą iš EGF skiriamos finansinės paramos sumą pagal Reglamento (EB) Nr. 1927/2006 10 straipsnio 1 dalį, taip pat į asignavimų perskirstymo mastą, Komisija siūlo visai minėtai sumai, skirtinai pagal finansinės programos 1a išlaidų kategoriją, panaudoti EGF lėšas.37.  Skyrus siūlomą finansinės paramos sumą, liks daugiau nei 25 proc. EGF numatytos didžiausios metinės sumos, kurią galima skirti asignavimams per paskutinius keturis metų mėnesius, kaip reikalaujama pagal Reglamento (EB) Nr. 1927/2006 12 straipsnio 6 dalį.38.  Teikdama šį pasiūlymą panaudoti EGF lėšas, Komisija pradeda supaprastintą trišalę procedūrą pagal 2006 m. gegužės 17 d. tarpinstitucinio susitarimo 28 punktą, kad poreikį panaudoti EGF lėšas ir reikalingą sumą suderintų su abiem biudžeto valdymo institucijomis. Komisija ragina biudžeto valdymo instituciją, kuri pirmoji tinkamu politiniu lygmeniu susitars dėl lėšų panaudojimo pasiūlymo projekto, pranešti kitai biudžeto valdymo institucijai ir Komisijai apie savo ketinimus. Jeigu viena iš dviejų biudžeto valdymo institucijų nepritars, bus rengiamas oficialus trišalis susitikimas.39.  Komisija atskirai pateikia lėšų perkėlimo prašymą, siekdama į 2010 m. biudžetą įtraukti specialiuosius įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimus, kaip nurodyta 2006 m. gegužės 17 d. tarpinstitucinio susitarimo 28 punkte.Mokėjimų asignavimų šaltiniai31. Atsižvelgiant į dabartinį įgyvendinimo etapą, galima numatyti, kad šiais metais nebus panaudoti visi 2010 m. biudžeto eilutės 01.0404 „Konkurencingumo ir inovacijų bendroji programa. Verslininkystės ir inovacijų programa“ mokėjimų asignavimai.32. Iš šios eilutės finansuojamos su šios programos (kurios pagrindinis tikslas – sudaryti galimybę MVĮ lengviau gauti finansavimą) finansinės priemonės įgyvendinimu susijusios išlaidos. Perkėlus lėšas į Europos investicijų fondo valdomas patikos sąskaitas, šiek tiek užtrunka, kol jos išmokamos paramos gavėjams. Finansų krizė daro didelį poveikį 2010 m. išmokėtinų lėšų prognozėms. Todėl, siekiant išvengti patikos sąskaitų perteklinių likučių, mokėjimų asignavimų apskaičiavimo metodas buvo peržiūrėtas, atsižvelgiant į numatomas išmokėtinas lėšas. Todėl 1 844 700 EUR sumą galima perkelti.PasiūlymasEUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMASdėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų panaudojimo pagal 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo 28 punktą (Ispanijos paraiška „EGF/2010/003 ES/ Galicia Textiles“)EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,atsižvelgdami į 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo[9], ypač į jo 28 punktą,atsižvelgdami į 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1927/2006, įsteigiantį Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondą[10], ypač į jo 12 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą[11],kadangi:(1) Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas (toliau – EGF) įsteigtas teikti papildomą paramą darbuotojams, atleistiems iš darbo dėl esminių pasaulio prekybos sistemos struktūrinių pokyčių dėl globalizacijos, ir padėti jiems vėl integruotis į darbo rinką.(2) EGF taikymo sritis buvo išplėsta – nuo 2009 m. gegužės 1 d. galima teikti paraiškas dėl paramos darbuotojams, atleistiems iš darbo dėl tiesioginio pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės poveikio.(3) 2006 m. gegužės 17 d. tarpinstituciniame susitarime numatyta galimybė panaudoti EGF lėšas, neviršijant metinės viršutinės 500 mln. EUR ribos.(4) 2010 m. vasario 5 d. Ispanija pateikė paraišką panaudoti EGF lėšas dėl darbuotojų atleidimo 82 įmonėse, kurios vykdo veiklą NACE 2 red. 14 skyriaus (drabužių siuvimas (gamyba)) sektoriuje viename NUTS II Galisijos (ES11) regione, o iki 2010 m. gegužės 11 d. pateikė papildomos informacijos. Ši paraiška atitinka finansinei paramai taikomus reikalavimus, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1927/2006 10 straipsnyje. Todėl Komisija siūlo skirti 1 844 700 EUR sumą.(5) Todėl EGF lėšos turėtų būti panaudotos finansinei paramai pagal Ispanijos pateiktą paraišką suteikti,NUSPRENDĖ:1 straipsnis2010 finansinių metų Europos Sąjungos bendrajame biudžete iš Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (EGF) skiriama 1 844 700 EUR įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimų suma.2 straipsnisŠis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .PriimtaEuropos Parlamento vardu Tarybos varduPirmininkas Pirmininkas [1] OL C 139, 2006 6 14, p. 1.[2] OL L 406, 2006 12 30, p. 1.[3] 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1893/2006, nustatantis statistinį ekonominės veiklos rūšių klasifikatorių NACE 2 red. ir iš dalies keičiantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 3037/90 bei tam tikrus EB reglamentus dėl konkrečių statistikos sričių (OL L 393, 2006 12 30, p. 1.).[4] Pagal Reglamento (EB) Nr. 1927/2006 3 straipsnio trečią pastraipą.[5] http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/textiles/statistics/index_en.htm.[6] Confederación de Industrias Textiles de Galicia .[7] Asociación de industrias de punto y confección de Lugo, Ourense y Pontevedra .[8] www.ige.eu.[9] OL C 139, 2006 6 14, p. 1.[10] OL L 406, 2006 12 30, p. 1.[11] OL C […], […], p. […].


Svarbus teisinis pranešimas

|

52009PC0441

Pasiūlymas Tarybos sprendimas dėl Europos bendrijos Susitarimo dėl Europos bendrijos prisijungimo prie 1980 m. gegužės 9 d. Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutarties (COTIF) su pakeitimais, padarytais 1999 m. birželio 3 d. Vilniaus protokolu, sudarymo (Tekstas svarbus EEE)  /* KOM/2009/0441 galutinis - CNS 2009/0121 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 31.8.2009KOM(2009) 441 galutinis2009/0121 (CNS)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl Europos bendrijos Susitarimo dėl Europos bendrijos prisijungimo prie 1980 m. gegužės 9 d. Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutarties (COTIF) su pakeitimais, padarytais 1999 m. birželio 3 d. Vilniaus protokolu, sudarymo (Tekstas svarbus EEE)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. Šiame komunikate Komisija Tarybai pateikia persvarstytą pasiūlymą dėl Sprendimo, kuriuo Bendrija įgaliojama sudaryti susitarimą, kuriuo nustatomos jos prisijungimo prie 1980 m. gegužės 9 d. Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutarties (COTIF) su pakeitimais, padarytais 1999 m. birželio 3 d. Vilniaus protokolu, sąlygos.2. Bendrijai prisijungti prie sutarties leidžiama pagal COTIF su pakeitimais, padarytais Vilniaus protokolu, 38 straipsnį, kuriame nustatyta, kad prie sutarties gali prisijungti regioninės ekonominės integracijos organizacijos.3. 2003 m. kovo 28 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas su COTIF susitariančiosiomis šalimis ir susitarti dėl Bendrijos prisijungimo prie sutarties. Tarybos sprendime buvo pateikti derybų nurodymai ir Bendrijos prisijungimo prie COTIF instrukcijos.4. Nors pasiūlymas dėl Tarybos sprendimo dėl Bendrijos ir Tarptautinio vežimo geležinkeliais tarpvyriausybinės organizacijos (OTIF) susitarimo sąlygų patvirtinimo pateiktas 2003 m.[1], Bendrija negalėjo prisijungti prie COTIF, kol nebuvo įsigaliojęs Vilniaus protokolas – kad jis įsigaliotų, jį turėjo ratifikuoti OTIF valstybės narės. COTIF su Vilniaus protokolu padarytais pakeitimais įsigaliojo 2006 m. liepos mėn.5. 2003 m. lapkričio 17 d. 2003 metų Komisijos pasiūlymas dėl Europos bendrijos prisijungimo prie COTIF perduotas Tarybai ir Europos Parlamentui. 2004 m. kovo 10 d. Europos Parlamentas pateikė palankią nuomonę: pasiūlymo nepakeitė ir pritarė jam po pirmojo svarstymo. Tačiau buvo nuspręsta, kad OTIF turėtų Bendrijai išsamiau paaiškinti vieną konkretų klausimą ir pateikti dėl jo garantijas. Darėsi vis akivaizdžiau, kad taikant COTIF 3 straipsnio 2 dalį, kurios tikslas – užtikrinti atitinkamų Bendrijos ir OTIF teisinių sistemų atitiktį, tos atitikties nebūtų galima tinkamai užtikrinti. Atlikus teisinę COTIF ir jos priedų peržiūrą nustatyta nemažai Bendrijos teisyno ir COTIF neatitikimų, susijusių ir su COTIF jurisdikcijos taisyklėmis (12 ir 28 straipsniai), ir su kai kurių priedų (E, F ir G) taisyklėmis.6. Valstybėms narėms buvo gerai žinoma apie tokį nesutapimą, ir po oficialaus Komisijos pasiūlymo pagal COTIF 42 straipsnį valstybės narės pateikė pareiškimus, kad minėtų COTIF priedų netaikys. Dėl tokių pareiškimų šių priedų nuostatos negalėjo būti taikomos pareiškimus pateikusiose šalyse. Taip buvo pašalinta tikimybė, kad sprendžiant šiuose prieduose nurodytus klausimus bus pažeisti Bendrijos teisės aktai, tačiau kartu padarytas ir kitoks poveikis: nebuvo galima taikyti ir tokių taisyklių, kurios neprieštarauja Bendrijos teisės aktams.7. Siekdama apsaugoti Europos bendrijos teisinę sistemą, Bendrija pasiūlė į susitarimą įtraukti atitinkamą nuostatą (atsiejimo sąlygą) ir taip išvengti teisinių COTIF ir galiojančių bei būsimų Bendrijos teisės aktų neatitikimo.8. 2007 m. balandžio 19 d. Komisijos tarpžinybinė Bendrijos užsienio reikalų kompetencijos grupė apsvarstė bendruosius Bendrijos prisijungimo klausimus. Ji nusprendė, kad toliau tinkamiausia būtų imtis šių veiksmų:-  Komisija turėtų susitarti su OTIF dėl tipinės atsiejimo sąlygos įtraukimo į Bendrijos prisijungimo prie COTIF susitarimą.-  Valstybės narės turėtų ir toliau taikyti savo pareiškimus dėl COTIF priedų (E, F ir G) netaikymo. Valstybės narės, kurios ratifikavo 1999 m. Vilniaus protokolą, bet dar nepateikė pareiškimo dėl šių priedų netaikymo, turėtų būti įpareigotos tai padaryti.-  Prisijungdama prie COTIF Bendrija turėtų pateikti pareiškimus dėl COTIF priedų (E, F ir G) netaikymo.-  Minėtieji pareiškimai (valstybių narių ir Bendrijos pareiškimai) turėtų būti atsiimti, kai bus pašalinti teisiniai abiejų teisinių sistemų neatitikimai.9. Ši koncepcija aptarta Taryboje 2007 m., todėl buvo galima iš naujo pradėti derybas su OTIF, visų pirma dėl tinkamos atsiejimo sąlygos. Kartu imtasi spręsti EB ir OTIF teisinių sistemų teisinio neatitikimo klausimą. Šis darbas baigtas 2008 m.10. 2009 m. gegužės ir birželio mėn. vyko Komisijos ir OTIF derybos, kurių rezultatas – priede pateiktas bendro susitarimo projektas. Kadangi dabar COTIF jau galioja, Europos bendrija gali prie jos prisijungti. Europos bendrijos teisės ir COTIF suderinamumo klausimai iš esmės išspręsti: būtini COTIF pakeitimai pateikti atitinkamam OTIF komitetui, kuris juos priėmė 2009 m. birželio 23, 24 ir 25 d. Šie pakeitimai įsigalios praėjus 12 mėnesių nuo OTIF pranešimo apie juos savo valstybėms narėms.11. Todėl pridedamu susitarimu, parengtu atsižvelgus į visus aptartuosius aspektus, įgyvendinami Tarybos įgaliojime nustatyti įpareigojimai, o Europos bendrijai atveriamos naujos galimybės siekti savo tikslo – plėsti Bendrijos geležinkelių erdvę ir suteikti daugiau galimybių plėtoti geležinkelių rinką.12. Atsižvelgdama į šias aplinkybes ir remdamasi nustatytomis procedūromis Komisija:-  atsiima pasiūlymą dėl 2003 m. priimto Sprendimo, kuriuo Bendrija įgaliojama sudaryti susitarimą, kuriuo nustatomos jos prisijungimo prie Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutarties sąlygos (COM (2003) 696 galutinis, 2003 11 17);-  siūlo Tarybai priimti pridedamą sprendimą;-  skiria šį komunikatą Tarybai.-  2009/0121 (CNS)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl Europos bendrijos Susitarimo dėl Europos bendrijos prisijungimo prie 1980 m. gegužės 9 d. Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutarties (COTIF) su pakeitimais, padarytais 1999 m. birželio 3 d. Vilniaus protokolu, sudarymo (Tekstas svarbus EEE)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 71 straipsnį ir 300 straipsnio 2 ir 3 dalis,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[2],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[3],kadangi:(1) Geležinkelių sąveikos Bendrijoje ir tarp Bendrijos ir kaimyninių šalių kūrimas – tai viena iš pagrindinių transporto politikos dalių, kuria visų pirma siekiama užtikrinti geresnę įvairių transporto rūšių pusiausvyrą.(2) Tose srityse, kurioms taikoma 1980 m. gegužės 9 d. Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutartis (COTIF, angl. Convention concerning International Carriage by Rail ) su pakeitimais, padarytais 1999 m. birželio 3 d. Vilniaus protokolu (toliau – COTIF), Europos bendrija turi išimtinę kompetenciją arba su valstybėmis narėmis bendrą kompetenciją.(3) Pagal COTIF su pakeitimais, padarytais Vilniaus protokolu, 38 straipsnį Europos bendrija gali prisijungti prie COTIF, kad galėtų naudotis savo kompetencija.(4) Bendrijos vardu Komisija su COTIF susitariančiosiomis šalimis susitarė dėl susitarimo dėl Europos bendrijos prisijungimo prie COTIF.(5) Kadangi keli tam tikrų COTIF priedų ir Bendrijos teisės aktų nuostatų prieštaravimai dar nepašalinti, prisijungdama prie COTIF Europos bendrija turėtų pagal COTIF 42 straipsnį pateikti pareiškimą dėl COTIF E, F ir G priedų netaikymo,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnis1. Susitarimas dėl Europos bendrijos prisijungimo prie 1980 m. gegužės 9 d. Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutarties (COTIF) su pakeitimais, padarytais 1999 m. birželio 3 d. Vilniaus protokolu, Bendrijos vardu patvirtinamas šiomis sąlygomis:-  prisijungdama prie sutarties Bendrija pateikia pareiškimą dėl naudojimosi savo kompetencija,-  prisijungdama prie sutarties Bendrija pateikia pareiškimą dėl COTIF E, F ir G priedų netaikymo.2. Susitarimo tekstas ir 1 dalyje minimi pareiškimai pridedami prie šio sprendimo kaip priedai.2 straipsnisTarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį, įgaliotą pasirašyti susitarimą, kad taip būtų išreikštas Bendrijos sutikimas būti jo susaistyta, padaryti susijusius pareiškimus ir deponuoti patvirtinimo dokumentą Bendrijos vardu.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkas1 PRIEDAS SUSITARIMAS DĖL EUROPOS BENDRIJOS PRISIJUNGIMO PRIE 1980 M. GEGUŽĖS 9 D. TARPTAUTINIO VEŽIMO GELEŽINKELIAIS SUTARTIES (COTIF) SU PAKEITIMAIS, PADARYTAIS 1999 M. BIRŽELIO 3 D. VILNIAUS PROTOKOLUTARPTAUTINIO VEžIMO GELEžINKELIAIS TARPVYRIAUSYBINė ORGANIZACIJAIREUROPOS BENDRIJA,atsižvelgdamos į 1980 m. gegužės 9 d. Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutartį (COTIF) su pakeitimais, padarytais 1999 m. birželio 3 d. Vilniaus protokolu (toliau – Sutartis), ypač į jos 38 straipsnį,atsižvelgdamos į Europos bendrijos steigimo sutartyje Europos bendrijai nustatytus įpareigojimus tam tikrose srityse, kurioms taikoma Sutartis,kadangi pagal Sutartį įsteigta Tarptautinio vežimo geležinkeliais tarpvyriausybinė organizacija (OTIF, angl. Intergovernmental Organisation for International Carriage by Rail ), kurios buveinė yra Berne,kadangi Europos bendrijos prisijungimo prie Sutarties tikslas – padėti OTIF siekti populiarinti, gerinti ir lengvinti tarptautinį geležinkelių susisiekimą techniniu ir teisiniu atžvilgiais,kadangi, remiantis Sutarties 3 straipsniu, valstybėms narėms, kurios taip pat yra Europos Bendrijų narės arba Europos ekonominės erdvės susitarimo Šalys, taikomi Sutartyje nustatyti tarptautinio bendradarbiavimo įpareigojimai nėra viršesni už jų, kaip Europos Bendrijų narių arba Europos ekonominės erdvės susitarimo Šalių, įpareigojimus,kadangi toms Sutarties nuostatoms, kurios susijusios su Europos bendrijos kompetencija, būtina įtraukti atsiejimo sąlygą ir taip nurodyti, kad Europos bendrijos valstybės narės negali vadovautis Sutartyje nustatytomis teisėmis ir įpareigojimais ir tiesiogiai juos taikyti tarpusavyje,kadangi visa Sutartis taikoma tarp Europos bendrijos ir jos valstybių narių ir kitų sutarties Šalių,kadangi tam, kad Europos bendrija prisijungtų prie Sutarties, būtina aiškiai nustatyti Sutarties nuostatų taikymo Europos bendrijai ir jos valstybėms narėms taisykles,kadangi Europos bendrijos prisijungimo prie Sutarties sąlygos turi būti tokios, kad Bendrija, taikydama Sutartį, galėtų naudotis valstybių narių jai perduota kompetencija,SUSITARĖ:1 straipsnisEuropos bendrija prisijungia prie Sutarties šiame Susitarime nustatytomis sąlygomis, vadovaudamasi Sutarties 38 straipsniu.2 straipsnisJeigu yra Bendrijos taisyklių, reglamentuojančių konkretų dalyką ir taikytinų konkrečiam atvejui, Europos bendrijai priklausiančios Sutarties Susitariančiosios Šalys tarpusavio santykiuose taikys Bendrijos taisykles, nepažeisdamos Sutarties dalyko ir tikslo, taip pat netrukdydamos taikyti ją visą kitoms Sutarties Susitariančiosioms Šalims.3 straipsnisAtsižvelgiant į šio Susitarimo nuostatas, Sutarties nuostatos suprantamos kaip apimančios ir Europos bendriją atsižvelgiant į jos kompetenciją, o įvairūs terminai, vartojami Sutarties Susitariančiosioms Šalims ir jų atstovams įvardyti, turi būti suprantami atitinkamai.4 straipsnisEuropos bendrija nemoka įnašų į OTIF biudžetą ir nedalyvauja priimant sprendimus dėl biudžeto.5 straipsnis1. Nepažeidžiant galimybės naudotis jos balsavimo teisėmis pagal 6 straipsnį, Europos bendrija turi teisę būti atstovaujama ir dalyvauti visų OTIF įstaigų, kuriose bet kuri jos valstybė narė turi teisę būti atstovaujama kaip Susitariančioji Šalis ir kuriose gali būti sprendžiami jos kompetencijai priklausantys klausimai, veikloje.Europos bendrija negali būti Administracinio komiteto narė. Ji gali būti kviečiama į šio komiteto posėdžius, kai komitetas pageidauja pasikonsultuoti su ja į darbotvarkę įtrauktais bendro intereso klausimais.2. Europos bendrijai atstovaus Europos Komisija. Europos Komisija jai atstovauti gali įgalioti vieną ar kelias Bendrijos valstybes nares.6 straipsnis1. Priimant sprendimus Europos bendrijos išimtinei kompetencijai priklausančiais klausimais Europos bendrija naudosis savo valstybių narių balsavimo teisėmis pagal Sutartį.2. Priimant sprendimus tais klausimais, kurie priskirti bendrai Europos bendrijos ir jos valstybių narių kompetencijai, balsuoja Europos bendrija arba jos valstybės narės.3. Remiantis Sutarties 26 straipsnio 7 dalimi Europos bendrija turi tiek pat balsų, kiek jos narės, kurios taip pat yra OTIF valstybės narės. Jei balsuoja Europos bendrija, jos valstybės narės nebalsuoja.4. Europos bendrija kiekvienu konkrečiu atveju praneša kitoms Sutarties Susitariančiosioms Šalims apie atvejus, kai, svarstant įvairius Generalinės Asamblėjos ir kitų svarstymo organų darbotvarkės punktus, ji naudosis 1–3 dalyse numatytomis balsavimo teisėmis. Šis įpareigojimas galioja ir kai sprendimai priimami susirašinėjimo būdu. Ši informacija turi būti perduota iš anksto, kad OTIF Generalinis sekretoriatas galėtų perduoti ją kartu su posėdžio dokumentais arba kad sprendimą būtų galima priimti susirašinėjimo būdu.7 straipsnisBendrijos kompetencija bendrai nusakoma rašytiniame pareiškime, kurį Europos bendrija pateikia sudarydama šį Susitarimą. Prireikus šis pareiškimas gali būti keičiamas Europos bendrijai apie tai pranešant OTIF. Šiuo pareiškimu nepakeičiami ir jokiu būdu neapribojami klausimai, kurie gali būti nurodyti pranešimuose apie Bendrijos kompetenciją, kuriuos reikia pateikti, kol OTIF nepriėmė sprendimo oficialiai balsuodama arba kitu būdu.8 straipsnisVisiems ginčams, kylantiems tarp šio Prisijungimo susitarimo Susitariančiųjų Šalių dėl šio Susitarimo aiškinimo, taikymo ar įgyvendinimo, įskaitant jo buvimą, galiojimą ir nutraukimą, taikoma Sutarties V antraštinė dalis.9 straipsnisŠis Susitarimas įsigalioja pirmo mėnesio po to, kai Susitariančiosios Šalys pasirašė Susitarimą, pirmą dieną. Šiuo atveju Sutarties 34 straipsnio 2 dalis netaikoma.10 straipsnisŠio Susitarimo galiojimo laikas neribojamas.Jeigu visos OTIF valstybės narės, kurios yra Europos bendrijos narės, denonsuoja Sutartį, laikoma, kad Europos bendrija pranešė apie denonsavimą ir denonsavo šį Susitarimą tuo metu, kai paskutinė Europos bendrijos valstybė narė, turinti denonsuoti Sutartį, pranešė apie denonsavimą pagal Sutarties 41 straipsnį.11 straipsnisSutarties Susitariančiosios Šalys, kurios nėra Europos bendrijos valstybės narės ir kurios taiko atitinkamus Europos bendrijos teisės aktus pagal savo tarptautinius susitarimus su Europos bendrija, pritarus Sutarties depozitarui gali įtraukti individualius pareiškimus dėl savo teisių ir įpareigojimų išlaikymo pagal susitarimus su Europos bendrija, COTIF ir susijusias taisykles.TAI PATVIRTINDAMI, toliau nurodyti įgaliotieji atstovai, tinkamai pateikę visus įgaliojimus, pasirašė šį Susitarimą.PASIRAŠYTAS … m. (metai) … (mėnuo) … d. …………..(kur) dviem egzemplioriais anglų kalba, kurių vieną turi saugoti OTIF, o kitą – Europos bendrija. Už galutinio Susitarimo vertimą ir platinimą atsako atitinkamos Susitariančiųjų Šalių institucijos.Tarptautinio vežimo geležinkeliais tarpvyriausybinės organizacijos (OTIF) vardu | Europos bendrijos vardu |2 PRIEDAS EUROPOS BENDRIJOS PAREIŠKIMAS DĖL NAUDOJIMOSI KOMPETENCIJAGeležinkelių sektoriuje pagal EB sutarties 70, 71 straipsnius, 80 straipsnio 1 dalį ir 156 straipsnį Europos bendrija dalijasi kompetencija su valstybėmis narėmis.EB sutarties V antraštinėje dalyje nustatoma bendroji Europos bendrijos transporto politika, o XV antraštinėje dalyje nustatoma, kad Europos bendrija padeda kurti ir plėtoti transeuropinius tinklus transporto srityje.Konkrečiai EB sutarties V antraštinės dalies 71 straipsnyje numatyta, kad Europos bendrija gali nustatyti:-  bendras taisykles, taikomas tarptautiniam susisiekimui, vykdomam į valstybės narės teritoriją ar iš jos arba vykdomam per vienos ar kelių valstybių narių teritoriją;-  sąlygas, kuriomis vežėjai nerezidentai valstybėje narėje gali teikti susisiekimo paslaugas;-  priemones transporto saugumui gerinti;-  kitas atitinkamas nuostatas.Dėl transeuropinių tinklų EB sutarties XV antraštinės dalies 155 straipsnyje nustatyta, kad Europos bendrija:-  nustato gaires, kuriose nurodomi transeuropinių tinklų srityje numatytų priemonių tikslai, prioritetai ir bendros kryptys; šiose gairėse nustatomi bendrų interesų projektai;-  įgyvendina priemones, kurių gali prireikti siekiant užtikrinti tinklų sąveiką, ypač techninio standartizavimo srityje;-  gali remti valstybių narių remiamus bendrų interesų projektus, nustatytus pirmojoje įtraukoje nurodytose gairėse, visų pirma tuo tikslu vykdyti ekonominio pagrįstumo tyrimus, teikti paskolų garantijas arba palūkanų subsidijas; Bendrija taip pat gali prisidėti prie valstybėse narėse įgyvendinamų konkrečių transporto infrastruktūros projektų finansavimo per Sanglaudos fondą.Remdamasi šiomis dviem nuostatomis Europos bendrija priėmė daug geležinkelių transporto srities teisinių priemonių.Pagal Europos bendrijos teisę Europos bendrija turi išimtinę kompetenciją spręsti geležinkelių transporto reikalus tais atvejais, kai 1980 m. gegužės 9 d. Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutartis (COTIF) su pakeitimais, padarytais 1999 m. birželio 3 d. Vilniaus protokolu (toliau – Sutartis), arba kitos pagal ją priimtos teisinės priemonės daro poveikį šioms galiojančioms Bendrijos taisyklėms.Europos bendrijos valstybės narės neturi kompetencijos spręsti Sutartyje reglamentuojamų klausimų, kuriuos spręsti Europos bendrija turi išimtinę kompetenciją.Jeigu yra Bendrijos taisyklių, kurioms Sutartis arba kitos pagal ją priimtos teisinės priemonės neturi poveikio, Europos bendrija ir valstybės narės turi bendrą kompetenciją spręsti su Sutartimi susijusius klausimus.Susijusių Bendrijos priemonių, galiojančių šio Susitarimo pasirašymo metu, sąrašas pateikiamas priedėlyje. Šiuose dokumentuose numatyta Bendrijos kompetencija turi būti vertinama atsižvelgiant į konkrečias kiekvieno dokumento nuostatas, ypač į tai, kiek tomis nuostatomis nustatomos bendros taisyklės. Bendrijos kompetencija nuolatos keičiasi. Remiantis Sutartimi, kompetentingos institucijos gali priimti sprendimus, kuriais apibrėžiamos Europos bendrijos kompetencijos ribos. Todėl Europos bendrija pasilieka teisę atitinkamai keisti šį pareiškimą, nors tai nėra būtina sąlyga, kad ji galėtų naudotis savo kompetencija, kai sprendžiami su Sutartimi susiję klausimai.2 PRIEDO PRIEDĖLISBENDRIJOS PRIEMONĖS, SUSIJUSIOS SU SUTARTYJE APTARIAMAIS KLAUSIMAISLigi šiol Bendrija naudojosi savo kompetencija inter alia taikydama šias Bendrijos priemones:EKONOMIKĄ IR PATEKIMĄ Į RINKĄ REGLAMENTUOJANTYS TEISĖS AKTAI-  Reglamentas Nr. 11 dėl diskriminacijos panaikinimo transporto įkainių ir sąlygų atžvilgiu įgyvendinant Europos ekonominės bendrijos steigimo sutarties 79 straipsnio 3 dalį (OL L 532, 1960 8 16, p. 1121).-  1991 m. liepos 29 d. Tarybos direktyva 91/440/EEB dėl Bendrijos geležinkelių plėtros (OL L 237, 1991 8 24, p. 25).-  1995 m. birželio 19 d. Tarybos direktyva 95/18/EB dėl geležinkelio įmonių licencijavimo (OL L 143, 1995 6 27, p. 70).-  2001 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/12/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 91/440/EEB dėl Bendrijos geležinkelių plėtros (OL L 75, 2001 3 15, p. 1).-  2001 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/13/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 95/18/EB dėl geležinkelio įmonių licencijavimo (OL L 75, 2001 3 15, p. 26).-  2001 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/14/EB dėl geležinkelių infrastruktūros pajėgumų paskirstymo, mokesčių už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra ėmimo ir saugos sertifikavimo (OL L 75, 2001 3 15, p. 29).-  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/51/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 91/440/EEB dėl Bendrijos geležinkelių plėtros (OL L 164, 2004 4 30, p. 164-172 ir OL L 220, 2004 6 21, p. 58-60).-  2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1371/2007 dėl geležinkelių keleivių teisių ir pareigų (OL L 315, 2007 12 3, p. 14).-  2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/58/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 91/440/EEB dėl Bendrijos geležinkelių plėtros ir Direktyvą 2001/14/EB dėl geležinkelių infrastruktūros pajėgumų paskirstymo ir mokesčių už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra ėmimo (OL L 315, 2007 12 3, p. 44).-  SĄVEIKĄ IR SAUGĄ REGLAMENTUOJANTYS TEISĖS AKTAI-  1996 m. liepos 23 d. Tarybos direktyva 96/48/EB dėl transeuropinės greitųjų geležinkelių sistemos sąveikos (OL L 235, 1996 9 17, p. 6).-  2001 m. kovo 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/16/EB dėl transeuropinės paprastųjų geležinkelių sistemos sąveikos (OL L 110, 2001 4 20, p. 1).-  1996 m. liepos 23 d. Tarybos direktyva 96/49/EB dėl valstybių narių teisės aktų, susijusių su pavojingų krovinių vežimu geležinkeliais, suderinimo (OL L 235, 1996 9 17, p. 25).-  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/49/EB dėl saugos Bendrijos geležinkeliuose ir iš dalies pakeičianti Tarybos direktyvą 95/18/EB dėl geležinkelio įmonių licencijavimo bei Direktyvą 2001/14/EB dėl geležinkelių infrastruktūros pajėgumų paskirstymo, mokesčių už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra ėmimo ir saugos sertifikavimo (OL L 164, 2004 4 30, p. 44-113 ir OL L 220, 2004 6 21, p. 16 -39).-  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/50/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 96/48/EB dėl transeuropinės greitųjų geležinkelių sistemos sąveikos ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/16/EB dėl transeuropinės paprastųjų geležinkelių sistemos sąveikos (OL L 164, 2004 4 30, p. 114-163 ir OL L 220, 2004 6 21, p. 40-57).-  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 881/2004, įsteigiantis Europos geležinkelio agentūrą (OL L 164, 2004 4 30, p. 1-43 ir OL L 220, 2006 6 21, p. 3-14).-  2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/59/EB dėl traukinių mašinistų, valdančių lokomotyvus ir traukinius geležinkelių sistemoje Bendrijos teritorijoje, sertifikavimo (OL L 315, 2007 12 3, p. 51).-  2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/57/EB dėl geležinkelių sistemos sąveikos Bendrijoje (nauja redakcija) (OL L 191, 2008 7 18, p. 1).-  2008 m. rugsėjo 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/68/EB pavojingų krovinių vežimo vidaus keliais (OL L 260, 2008 9 30, p. 13).-  2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/110/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 2004/49/EEB dėl saugos Bendrijos geležinkeliuose (Saugos geležinkeliuose direktyva) (OL L 345, 2008 12 23, p. 62).-  2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1335/2008, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 881/2004, įsteigiantį Europos geležinkelio agentūrą (Agentūros reglamentą) (OL L 354, 2008 12 31, p. 51).SU VIEŠĄJA PASLAUGA SUSIJĘ ĮSIPAREIGOJIMAI-  2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1370/2007 dėl keleivinio geležinkelių ir kelių transporto viešųjų paslaugų ir panaikinantis Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 1191/69 ir Nr. 1107/70 (OL L 315, 2007 12 3, p. 1).3 PRIEDASEUROPOS BENDRIJOS PAREIŠKIMAS PAGAL COTIF 42 STRAIPSNĮKol bus pašalinti tam tikri Bendrijos teisės aktų ir tam tikrų COTIF taisyklių teisiniai neatitikimai, Europos bendrija visa apimtimi netaikys šių COTIF priedų:1. Vienodosios infrastruktūros naudojimo tarptautiniam geležinkelių susisiekimui sutarties taisyklės (CUI – Sutarties E priedas).2. Vienodosios techninių standartų tvirtinimo ir vienodų techninių normų, taikomų geležinkelio priemonėms, kurias ketinama naudoti tarptautiniam susisiekimui, priėmimo taisyklės (APTU – Sutarties F priedas).3. Vienodosios tarptautiniam susisiekimui naudojamų geležinkelio priemonių techninio priėmimo taisyklės (ATMF – Sutarties G priedas).TARYBOS, VALSTYBIŲ NARIŲ IR KOMISIJOS VIDAUS SUSITARIMAI DĖL BENDRIJOS IR JOS VALSTYBIŲ NARIŲ DALYVAVIMO POSĖDŽIUOSE, RENGIAMUOSE PAGAL 1999 M. TARPTAUTINIO VEŽIMO GELEŽINKELIAIS SUTARTĮAtsižvelgdamos į EB sutartimi ir Europos Teisingumo Teismo praktika grindžiamą reikalavimą, kad tarptautinio masto atstovavimas Europos bendrijai ir jos valstybėms narėms būtų vieningas ir tarptautinių prievolių vykdymo etape,Taryba, valstybės narės ir Komisija susitaria dėl šių vidaus susitarimų:1. POBŪDIS IR APIMTIS1.1. Šiame dokumente išdėstomi vidaus susitarimai, kurių Taryba, valstybės narės ir Komisija laikosi rengdamos posėdžius pagal 1999 m. Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutartį (toliau – Sutartis). Šie vidaus susitarimai bus taikomi visiems Tarptautinio vežimo geležinkeliais tarpvyriausybinės organizacijos (OTIF) rengiamiems posėdžiams, susijusiems su Sutarties taikymu.2. KOMPETENCIJA PAGRĮSTAS UŽDUOČIŲ PASKIRSTYMAS2.1. Siekdama parengti suderintas pozicijas valstybių narių kompetencijai priklausančiais geležinkelių transporto klausimais, pirmininkaujanti valstybė narė prieš kiekvieną 1 dalyje nurodytą posėdį, per jį ir po jo savo iniciatyva arba Komisijos ar vienos iš valstybių narių prašymu sušaukia ES valstybių narių delegacijų derinimo posėdžius. Pirmininkaujanti valstybė narė pristatys šias suderintas pozicijas.2.2. Komisija Bendrijos vardu pristatys Bendrijos pozicijas dėl Bendrijos kompetencijai priklausančių klausimų, pirmiausia susijusių su:-  EB sutarties V antraštinės dalies 71 straipsniu,-  EB sutarties XV antraštinės dalies 155 straipsniu,-  kitais išimtinai arba pirmiausia Bendrijos kompetencijai priklausiančiais klausimais pagal EB sutarties V arba XV antraštinę dalį,-  visų pirma Bendrijos priemonėmis, susijusiomis su klausimais, kurie reglamentuojami Sutartyje ir išsamiai aprašyti Susitarimo dėl Europos bendrijos prisijungimo prie Sutarties 2 priedo priedėlyje.2.3. Pirmininkaujanti valstybė narė ir Komisija susitars, kuri iš jų Bendrijos ir jos valstybių narių vardu padarys pareiškimą tais atvejais, kai atitinkama kompetencija yra neatsiejamai susijusi. Komisija pristatys bendrąją poziciją, jei atitinkamas klausimas daugiau priklauso Bendrijos kompetencijai, o pirmininkaujanti valstybė narė pristatys bendrąją poziciją, jei atitinkamas klausimas daugiau priklauso valstybių narių kompetencijai.3. POZICIJŲ NUSTATYMAS IR DERINIMO PROCEDŪRA3.1. Visos Bendrijos ir jos valstybių narių pozicijos OTIF posėdžiuose bus tinkamai derinamos.Savo kompetencijos klausimais valstybės narės sieks parengti suderintas pozicijas. Pareiškimų dėl pozicijų projektai valstybėms narėms bus pateikti iš anksto.Komisijos pasiūlymai dėl Bendrijos pozicijų ir Bendrijos ir jos valstybių narių bendrų pozicijų bus aptariami pagal atitinkamas Bendrijos geležinkelių direktyvas įsteigtame atitinkamame komitete, t. y.-  Pavojingų krovinių vežimo komitete – tais atvejais, kai aptariami su Sutarties RID priedu susiję klausimai; jeigu šie klausimai daro poveikį geležinkelių sąveikai arba pagal Direktyvą 2004/49/EB plėtojamai bendrai saugos koncepcijai, Bendrijos pozicija, kurią reikėtų priimti, turėtų būti suderinta su Geležinkelių sąveikos ir saugos komitetu.-  Bendrijos geležinkelių plėtros klausimų komitete – tais atvejais, kai aptariami klausimai, susiję su Sutarties CIV, CIM, CUV, CUI priedais, ir kitos OTIF parengtos bendros teisės sistemos.-  Geležinkelių sąveikos ir saugos komitete – tais atvejais, kai aptariami klausimai, susiję su Sutarties APTU ir ATMF priedais.Komisija ir valstybės narės derinimo posėdžiuose dės visas pastangas, kad būtų nustatyta sutarimu pagrįsta pozicija.3.2. Sprendžiant pavojingų krovinių vežimo veiklos klausimus, Europos bendrijai RID ekspertų komitete atstovauja Europos Komisija, o techniniais klausimais jai padeda valstybių narių ir (arba) Europos geležinkelių agentūros ekspertai, arba prireikus Europos bendrija įgalioja valstybes nares jai atstovauti.3.3. Komisija praneša atitinkamam komitetui apie kiekvieno OTIF posėdžio darbotvarkės punktus, kuriuos aptariant, jos manymu, turėtų dalyvauti Bendrijos arba Bendrijos ir jos valstybių narių atstovai.3.4. Jei turi būti balsuojama dėl darbotvarkės punktų, Komisija pateiks savo nuomonę dėl to, ar balsuoti turėtų Bendrija, ar atskiros valstybės narės.3.5. Dėl pareigų vykdymo ir susitarimų, kaip atstovauti ir balsuoti dėl kiekvieno darbotvarkės punkto, kuris patenka į išimtinę Bendrijos kompetenciją, bus sprendžiama 3.1 punkte nurodytų komitetų rengiamuose derinimo posėdžiuose.3.6. Prireikus derinimo posėdžiai gali vykti ten, kur vyksta posėdis.4. PASISAKYMAS4.1. Jei pirmininkaujančiai valstybei narei 1 punkte nurodytuose posėdžiuose nėra atstovaujama, Bendrijos ir jos valstybių narių poziciją, kuri per derinimo procesą buvo priimta 2.1 punkte ir atitinkamai 2.3 punkte nurodytais klausimais, išdėsto atstovaujamos valstybės narės, kuri pirmininkavimo ES rotacijos principu sąraše yra pirmoji, atstovas.5. BALSAVIMAS5.1. Komisija Europos bendrijos vardu naudosis Bendrijos balsavimo teisėmis remdamasi Bendrijos pozicija ar bendrosiomis pozicijomis, kurios buvo priimtos per derinimo procesą 2.2 punkte ir atitinkamai 2.3 punkte nurodytais klausimais.Gali būti susitarta, kad tais atvejais, kai Komisija Bendrijai neatstovauja, balsuodama dėl šių klausimų pirmininkaujanti valstybė narė pasinaudos Bendrijos balsavimo teisėmis, remdamasi bendrosiomis pozicijomis.5.2. Valstybės narės naudosis savo balsavimo teisėmis balsuodamos tik dėl klausimų, nurodytų 2.1 punkte ir atitinkamai 2.3 punkte, remdamosi suderintomis arba bendrosiomis pozicijomis, priimtomis per derinimo procesą. 6. PASISAKYMAS IR BALSAVIMAS ESANT NESUTARIMUI6.1. Jeigu kuriame nors iš 3.1 punkte nurodytų trijų komitetų aptariami klausimai lieka neišspręsti, tokie klausimai nedelsiant perduodami svarstyti Nuolatinių atstovų komitetui. Jeigu Komisija ir valstybės narės nesusitaria dėl tų klausimų, valstybės narės ir Komisija vengia priimti kokią nors poziciją arba balsuoti taip, kad būtų padaryta žala Bendrijos teisynui.6.2. 6.1 punkte nurodyti sprendimai nedaro poveikio atitinkamai Bendrijos ir jos valstybių narių kompetencijai. [1] COM (2003) 696, 2003 11 17.[2] OL C […], […], p. […].[3] OL C […], […], p. […].