               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 10 21
            COM(2016) 668 final
            2016/0329(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Europos Sąjungos ir Norvegijos Karalystės susitarimo pasikeičiant laiškais dėl prekių kilmės kumuliacijos taikymo tarp Europos Sąjungos, Šveicarijos, Norvegijos Karalystės ir Turkijos pagal Europos Sąjungos bendrąją lengvatinių muitų tarifų sistemą sudarymo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

               Pasiūlymas teikiamas vykdant 2010 m. bendrosios lengvatinių muitų tarifų sistemos prekių kilmės taisyklių reformą, nustatytą 2010 m. lapkričio 18 d. Reglamentu (ES) Nr. 1063/2010, kuriuo iš dalies pakeistas Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93.

               Vykdant reformą į prekių kilmės kumuliacijos sistemą, kuri iki tol veikė tarp Sąjungos, Šveicarijos ir Norvegijos, tam tikromis sąlygomis įtraukta Turkija.

               Vykdant reformą taip pat nustatyta nauja registruotųjų eksportuotojų vykdomo prekių kilmės patvirtinimo sistema, kurios taikymas atidėtas iki 2017 m. sausio 1 d.

               Dėl minėtų elementų reikia iš dalies pakeisti esamą teisinę priemonę, taikomą Sąjungos ir Norvegijos tarpusavio prekių kilmės kumuliacijos sistemai. Tai – šio pasiūlymo tikslas.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Pasiūlymas atitinka bendrą prekybos politiką, visų pirma dėl muitinės, laisvo prekių judėjimo ir kilmės taisyklių.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Netaikytina.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

               Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač jos 218 straipsnio 6 dalis;
                  2000 m. gruodžio 5 d. Tarybos sprendimas 2001/101/EB.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

                  Pasiūlymas yra susijęs su bendra prekybos politika, kuri priklauso Sąjungos išimtinei kompetencijai.

               •Proporcingumo principas

               Šis pasiūlymas atitinka proporcingumo principą, nes jo poveikis apsiriboja vien tuo, kas būtina, siekiant esamą su Šveicarijos ir Norvegijos kilmės prekėmis susijusią kumuliaciją pradėti taikyti Turkijai.

               •Priemonės pasirinkimas

               Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnio 6 dalį Taryba, remdamasi derybininko pasiūlymu, priima sprendimą dėl įgaliojimo sudaryti susitarimą. Šis pasiūlymas yra tokio sprendimo pasiūlymas.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas ir tinkamumo patikros

                  Netaikytina.

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

               Surengus konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis parengtas susitarimas, kurio visi elementai visiškai patvirtinti.

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

                  Netaikytina.

               •Poveikio vertinimas

                  Atsižvelgiant į pridedamas veiksmų gaires ir Geresnio reglamentavimo gaires poveikio vertinimas neatliktas, nes pasiūlymas yra susijęs su prekių kilmės kumuliacijos, t. y. sistemos, kuri jau sukurta ir dabar koreguojama, kad būtų laikomasi techninių reikalavimų, kurių reikės laikytis nuo 2017 m. sausio 1 d. įgyvendinus REX sistemą, taikymu tarp Sąjungos, Šveicarijos, Norvegijos ir galbūt Turkijos.

               •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas

                  Netaikytina.

               •Pagrindinės teisės

                  Pasiūlymas poveikio pagrindinių teisių apsaugai neturi.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Netaikytina.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

                  Priemonę reguliariai vertins susitarimo šalys, kurios dėl REX sistemos įgyvendinimo palaikys nuolatinius ryšius ir reguliariai dalyvaus mokymuose bei posėdžiuose.

               •Aiškinamieji dokumentai (direktyvoms)

                  Netaikytina.

               •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

               Kad būtų atsižvelgta į bendrosios lengvatinių muitų tarifų sistemos kilmės taisyklių reformą, priimtą 2010 m. lapkričio 18 d. Reglamentu (ES) Nr. 1063/2010, ankstesnis (2000 m. gruodžio 5 d. Tarybos sprendimu) Europos bendrijos vardu patvirtintas Bendrijos ir kiekvienos ELPA valstybės, kuri remdamasi bendrąja lengvatų sistema suteikia tarifų lengvatas (Norvegija ir Šveicarija), su sąlyga, kad į Bendrijos muitinės teritoriją įvežtoms prekėms, kurių sudėties kilmės šalis yra Norvegija ar Šveicarija, taikomas toks pats režimas kaip prekėms, kurių sudėties kilmės šalis yra Bendrija, susitarimas pasikeičiant raštais turi būti pakeistas nauju susitarimu. 2012 m. kovo 8 d. Tarybai įgaliojus Komisiją, dėl šio naujo susitarimo vykdytos ir užbaigtos derybos su Norvegija.

               2016/0329 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Europos Sąjungos ir Norvegijos Karalystės susitarimo pasikeičiant laiškais dėl prekių kilmės kumuliacijos taikymo tarp Europos Sąjungos, Šveicarijos, Norvegijos Karalystės ir Turkijos pagal Europos Sąjungos bendrąją lengvatinių muitų tarifų sistemą sudarymo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnį kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punkto v įtrauka,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,

               kadangi:

               (1)pagal Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446
                  1
                41 straipsnio b punktą Norvegijoje, Šveicarijoje ar Turkijoje gauti produktai, kuriuose yra ne vien tik tose šalyse gautų medžiagų, jeigu tos medžiagos buvo pakankamai apdorotos arba perdirbtos, kaip apibrėžta to deleguotojo reglamento 45 straipsnyje, laikomi kilusiais iš lengvatomis besinaudojančios šalies (kumuliacijos sistema);

               (2)pagal Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 54 straipsnį kumuliacijos sistema yra taikoma su sąlyga, kad, remiantis abipusiškumo principu, Norvegija taikys tą patį režimą lengvatomis besinaudojančių šalių kilmės produktams, kurių sudėtyje yra Sąjungos kilmės medžiagų;

               (3)kiek tai susiję su Norvegija, ši kumuliacijos sistema iš pradžių įdiegta sudarius Sąjungos ir Norvegijos susitarimą pasikeičiant laiškais. Pasikeitimas laiškais įvyko 2001 m. sausio 29 d., Tarybai jį patvirtinus Sprendimu 2001/101/EB
                  2
               ;

               (4)siekdama užtikrinti prekių kilmės sąvokos, atitinkančios Sąjungos bendrosios lengvatinių muitų tarifų sistemos (toliau – BLS) prekių kilmės taisyklėse nustatytą sąvoką, taikymą, Norvegija iš dalies pakeitė savo BLS prekių kilmės taisykles. Todėl būtina iš dalies pakeisti Sąjungos ir Norvegijos susitarimą pasikeičiant laiškais;

               (5)siekiant palengvinti Sąjungos, Norvegijos, Šveicarijos ir Turkijos tarpusavio prekybą, reikėtų, kad Sąjungos, Norvegijos ir Šveicarijos abipusio A formos prekių kilmės pakaitinių sertifikatų pripažinimo sistema toliau veiktų pagal iš dalies pakeistą susitarimą pasikeičiant laiškais ir būtų tam tikromis sąlygomis taikoma Turkijos;

               (6)be to, Sąjungos BLS prekių kilmės taisyklėse numatyta įgyvendinti naują registruotųjų eksportuotojų vykdomo prekių kilmės įrodymų nustatymo sistemą, kuri turi būti pradėta taikyti 2017 m. sausio 1 d. Šiuo atžvilgiu taip pat reikia padaryti susitarimo pasikeičiant laiškais pakeitimus;

               (7)siekiant pasirengti tos naujos sistemos ir su ja susijusių taisyklių taikymui, 2012 m. kovo 8 d. Taryba įgaliojo Komisiją derėtis dėl susitarimo pasikeičiant laiškais su Norvegija dėl A formos prekių kilmės pakaitinių sertifikatų arba pakaitinių pareiškimų apie prekių kilmę abipusio pripažinimo, kuriame nustatoma, kad į Sąjungos muitų teritoriją įvežtiems produktams, kurių sudėties kilmės šalis yra Norvegija, Šveicarija arba Turkija, turi būti taikomas toks pats režimas kaip produktams, kurių sudėties kilmės šalis yra Sąjunga;

               (8)Komisija vykdė derybas su Norvegija, o po jų sudarytas susitarimas pasikeičiant laiškais;

               (9)susitarimas turėtų būti patvirtintas Sąjungos vardu,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Sąjungos vardu patvirtinamas Europos Sąjungos ir Norvegijos Karalystės susitarimas pasikeičiant laiškais dėl prekių kilmės kumuliacijos taikymo tarp Europos Sąjungos, Šveicarijos, Norvegijos Karalystės ir Turkijos pagal Europos Sąjungos bendrąją lengvatinių muitų tarifų sistemą (toliau – Susitarimas).

               Susitarimo pasikeičiant laiškais tekstas pridedamas prie šio sprendimo.

               2 straipsnis

               Tarybos pirmininkas paskiria asmenį, kuris įgaliojamas Europos Sąjungos vardu pateikti Susitarimo pasikeičiant laiškais 18 punkte numatytą pranešimą ir taip išreikšti Europos Sąjungos sutikimą laikytis Susitarimo.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja 2017 m. sausio 1 d.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  2015 m. liepos 28 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2015/2446, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 952/2013 papildomas išsamiomis taisyklėmis, kuriomis patikslinamos kai kurios Sąjungos muitinės kodekso nuostatos (OL L 343, 2015 12 29, p. 1).

                     (2)
                  2000 m. gruodžio 5 d. Tarybos sprendimas 2001/101/EB dėl Bendrijos ir kiekvienos ELPA valstybės, kuri remdamasi bendrąja lengvatų sistema suteikia tarifų lengvatas (Norvegija ir Šveicarija), su sąlyga, kad į Bendrijos muitinės teritoriją įvežtoms prekėms, kurių sudėties kilmės šalis yra Norvegija ar Šveicarija, taikomas toks pats režimas kaip prekėms, kurių sudėties kilmės šalis yra Bendrija (tarpusavio susitarimas), susitarimo pasikeičiant raštais patvirtinimo (OL L 38, 2001 2 8, p. 24).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 10 21
            COM(2016) 668 final
            PRIEDAS
            prie pasiūlymo dėl TARYBOS SPRENDIMO
            dėl Europos Sąjungos ir Norvegijos Karalystės susitarimo pasikeičiant laiškais dėl prekių kilmės kumuliacijos taikymo tarp Europos Sąjungos, Šveicarijos, Norvegijos Karalystės ir Turkijos pagal Europos Sąjungos bendrąją lengvatinių muitų tarifų sistemą sudarymo

               Europos Sąjungos ir Norvegijos Karalystės susitarimas pasikeičiant laiškais dėl prekių kilmės kumuliacijos taikymo tarp Europos Sąjungos, Šveicarijos, Norvegijos Karalystės ir Turkijos pagal Europos Sąjungos bendrąją lengvatinių muitų tarifų sistemą

               A. Sąjungos laiškas

                     …, …

                     [vieta ir data]

               Gerbiamasis Pone,

               1. Europos Sąjunga (toliau – Sąjunga) ir Norvegijos Karalystė (toliau – Norvegija), kaip šio Susitarimo Šalys, pripažįsta, kad taikydamos bendrąją lengvatinių muitų tarifų sistemą (toliau – BLS) abi taiko panašias prekių kilmės taisykles, kurių bendrieji principai yra šie:

               (a)kilmės statusą turinčių produktų sąvokos apibrėžimas, pagrįstas tais pačiais kriterijais;

               (b)nuostatos dėl prekių kilmės regioninės kumuliacijos;

               (c)nuostatos dėl kumuliacijos taikymo Sąjungos, Šveicarijos, Norvegijos arba Turkijos kilmės, kaip apibrėžta jų BLS prekių kilmės taisyklėse, medžiagoms;

               (d)nuostatos dėl bendrojo leistino nuokrypio, taikomo kilmės statuso neturinčioms medžiagoms;

               (e)nuostatos dėl produktų iš lengvatomis besinaudojančios šalies nekeitimo;

               (f)nuostatos dėl pakaitinių prekių kilmės įrodymų išdavimo arba surašymo;

               (g)lengvatomis besinaudojančių šalių kompetentingoms institucijoms nustatytas reikalavimas vykdyti administracinį bendradarbiavimą dėl prekių kilmės įrodymų.

               2. Sąjunga ir Norvegija pripažįsta, kad Sąjungos, Šveicarijos, Norvegijos arba Turkijos kilmės, kaip apibrėžta jų BLS prekių kilmės taisyklėse, medžiagos įgyja šalies, besinaudojančios bet kurios Šalies BLS sistemos lengvatomis, kilmės statusą, jei toms medžiagoms toje lengvatomis besinaudojančioje šalyje taikomas apdorojimas ar perdirbimas, kurio mastas viršija operacijas, kurios laikomos nepakankamu apdorojimu ar perdirbimu, kad joms būtų suteiktas kilmės statusą turinčių produktų statusas. Ši pastraipa taikoma Šveicarijos ir Turkijos kilmės medžiagoms, jei yra įvykdytos atitinkamai 15 ir 16 dalyse nustatytos sąlygos.

               Sąjungos valstybių narių ir Norvegijos muitinės viena su kita vykdo reikiamą administracinį bendradarbiavimą, visų pirma atlikdamos ankstesnėje pastraipoje minimų medžiagų kilmės įrodymų paskesnį tikrinimą. Turi būti taikomos 1973 m. gegužės 14 d. Europos ekonominės bendrijos ir Norvegijos Karalystės susitarimo protokole Nr. 3 nustatytos nuostatos dėl administracinio bendradarbiavimo.

               Šios dalies nuostatos netaikomos Suderintos prekių aprašymo ir kodavimo sistemos, kurią priėmė organizacija, įsteigta pagal 1950 m. gruodžio 15 d. Briuselyje sudarytą Muitinių bendradarbiavimo tarybos steigimo konvenciją (toliau – Suderinta sistema), 1–24 skyrių produktams.

               3. Sąjunga ir Norvegija įsipareigoja priimti A formos prekių kilmės pakaitinius sertifikatus kaip pakaitinius prekių kilmės įrodymus (toliau – pakaitiniai sertifikatai), kuriuos išdavė kitos Šalies muitinė, ir pakaitinius pareiškimus apie prekių kilmę, kuriuos surašė tuo tikslu registruoti kitos Šalies persiuntėjai.

               Kiekviena Šalis pagal savo pačios teisės aktus gali vertinti, ar produktams, su kuriais susiję pakaitiniai prekių kilmės įrodymai, galima taikyti lengvatinį režimą.

               4. Kiekviena Šalis nustato, kad prieš išduodant arba surašant pakaitinį prekių kilmės įrodymą būtų laikomasi šių sąlygų:

               (a)pakaitiniai prekių kilmės įrodymai gali būti išduoti arba surašyti tik tuomet, jei pirminiai prekių kilmės įrodymai išduoti arba surašyti laikantis Sąjungoje arba Norvegijoje taikomų teisės aktų;

               (b)tik tuomet, jei produktai nėra išleisti į laisvą apyvartą Šalyje, prekių kilmės įrodymas arba pakaitinis prekių kilmės įrodymas gali būti pakeistas vienu ar daugiau pakaitinių prekių kilmės įrodymų, siekiant visus ar kai kuriuos produktus, susijusius su pirminiu prekių kilmės įrodymu, išsiųsti iš tos Šalies į kitą Šalį;

               (c)produktai visą laiką buvo prižiūrimi persiunčiančiosios Šalies muitinės, jie nebuvo kaip nors pakeičiami ar perdirbami ir jiems nebuvo atliekamos kokios nors operacijos, išskyrus tas, kurios yra būtinos produktų būklei išlaikyti (toliau – nekeitimo principas);

               (a)produktams kilmės statusą įgijus pagal Šalies taikomą nuostatą, leidžiančią nukrypti nuo prekių kilmės taisyklių, pakaitiniai prekių kilmės įrodymai neišduodami ir nesurašomi, jei produktai persiunčiami į kitą Šalį;

               (b)muitinė gali išduoti arba persiuntėjai gali surašyti pakaitinius prekių kilmės įrodymus, jei produktai, kurie turi būti persiųsti į kitos Šalies teritoriją, kilmės statusą įgijo per regioninę kumuliaciją;

               (c)muitinė gali išduoti arba persiuntėjai gali surašyti pakaitinius prekių kilmės įrodymus, jei produktams, kurie turi būti persiųsti į kitos Šalies teritoriją, persiunčiančioji Šalis netaiko lengvatinio režimo.

               5. 4 dalies c punkto tikslais taikomos šios nuostatos:

               Jei atrodo, kad esama priežasčių abejoti nekeitimo principo laikymusi, galutinės paskirties vietos Šalies muitinė deklaranto gali prašyti bet kokiomis priemonėmis pateikti to principo laikymosi įrodymų.

               Persiuntėjo prašymu persiunčiančiosios Šalies muitinė patvirtina, kad produktai buvimo tos Šalies teritorijoje laiką buvo prižiūrimi muitinės ir kad muitinė jų laikymo Šalies teritorijoje metu nedavė leidimo kaip nors juos pakeisti ar perdirbti ir jiems atlikti kokias nors operacijas, išskyrus tas, kurios yra būtinos produktų būklei išlaikyti.

               Jei pakaitinis įrodymas yra pakaitinis sertifikatas, galutinės paskirties vietos Šalies muitinė už tą laiką, kurį produktai buvo kitoje Šalyje, nereikalauja neapdorojimo sertifikato.

               6. Kiekviena Šalis užtikrina, kad:

               a)
                     jei pakaitiniai prekių kilmės įrodymai atitinka pirminius prekių kilmės įrodymus, išduotus arba surašytus Sąjungos arba Norvegijos BLS sistemos lengvatomis besinaudojančioje šalyje, Sąjungos valstybių narių ir Norvegijos muitinės viena su kita vykdytų administracinį bendradarbiavimą, kad būtų atliktas pakaitinių prekių kilmės įrodymų paskesnis tikrinimas. Galutinės paskirties vietos Šalies prašymu persiunčiančiosios Šalies muitinė pradeda atitinkamų pirminių prekių kilmės įrodymų paskesnio tikrinimo procedūrą ir vykdo jos tolesnius veiksmus;

               b)
                     kai pakaitiniai prekių kilmės įrodymai atitinka pirminius prekių kilmės įrodymus, išduotus arba surašytus šalyje, besinaudojančioje tik galutinės paskirties vietos Šalies BLS sistemos lengvatomis, ta Šalis bendradarbiaudama su lengvatomis besinaudojančia šalimi atliktų pirminių prekių kilmės įrodymų paskesnio tikrinimo procedūrą. Tikrinamus pirminius prekių kilmės įrodymus, atitinkančius pakaitinius prekių kilmės įrodymus, arba, kai taikoma, tikrinamų pirminių prekių kilmės įrodymų, atitinkančių pakaitinius prekių kilmės įrodymus, kopijas persiunčiančiosios Šalies muitinė pateikia galutinės paskirties vietos Šalies muitinei, kad ji galėtų atlikti paskesnio tikrinimo procedūrą.

               7. Kiekviena Šalis užtikrina, kad:

               (a)kiekvieno pakaitinio sertifikato viršutiniame dešinės pusės langelyje būtų nurodytas persiuntimo tarpinės šalies, kurioje jis išduotas, pavadinimas;

               (b)4 langelyje būtų vienas iš šių įrašų: „replacement certificate“ arba „certificat de remplacement“, taip pat pirminio A formos prekių kilmės sertifikato išdavimo data ir eilės numeris;

               (c)1 langelyje būtų nurodytas persiuntėjo vardas, pavardė arba pavadinimas;

               (d)2 langelyje galėtų būti nurodytas galutinio gavėjo vardas, pavardė arba pavadinimas;

               (e)į 3–9 langelius būtų perkelti visi persiunčiamų produktų duomenys, nurodyti pirminiame sertifikate;

               (f)10 langelyje galėtų būti pateiktos nuorodos į persiuntėjo sąskaitą faktūrą;

               (g)11 langelyje pakaitinį sertifikatą patvirtintų jį išdavusi muitinė. Muitinės atsakomybė apsiriboja pakaitinio sertifikato išdavimu. Į 12 langelį įrašomi pirminio A formos prekių kilmės sertifikato duomenys apie prekių kilmės šalį ir galutinės paskirties vietos šalį. 12 langelyje persiuntėjas pasirašo prekių kilmės sertifikatą. 12 langelyje gera valia pasirašantis persiuntėjas neatsako už pirminio A formos kilmės sertifikato įrašų teisingumą;

               (h)muitinė, kurios prašoma išduoti pakaitinį sertifikatą, pirminiame A formos prekių kilmės sertifikate pažymi persiunčiamų produktų svorius, kiekius ir rūšis ir ten pat nurodo kiekvieno atitinkamo pakaitinio sertifikato arba pakaitinių sertifikatų eilės numerius. Prašymą išduoti pakaitinį sertifikatą ir pirminį A formos prekių kilmės sertifikatą ji saugo ne mažiau kaip trejus metus;

               (i)pakaitiniai prekių kilmės sertifikatai būtų rengiami anglų arba prancūzų kalba.

               8. Kiekviena Šalis nustato, kad:

               (a)kiekviename pakaitiniame pareiškime apie prekių kilmę persiuntėjas nurodytų:

               (1)visus pirminiame prekių kilmės įrodyme pateiktus persiunčiamų produktų duomenis;

               (2)pirminio prekių kilmės įrodymo surašymo datą;

               (3)pirminiame prekių kilmės įrodyme pateiktus duomenis, įskaitant, kai taikoma, informaciją apie kumuliaciją, taikytą prekėms, susijusioms su pareiškimu apie prekių kilmę;

               (4)vardą, pavardę arba pavadinimą, adresą ir savo registruotojo eksportuotojo numerį;

               (5)gavėjo Sąjungoje arba Norvegijoje vardą, pavardę arba pavadinimą ir adresą;

               (6)pareiškimo apie prekių kilmę surašymo arba prekių kilmės sertifikato išdavimo datą ir vietą;

               (b)kiekvienas pakaitinis pareiškimas apie prekių kilmę būtų pažymėtas vienu iš šių įrašų: „Replacement statement“ arba „Attestation de remplacement“;

               (c)pakaitinius pareiškimus apie prekių kilmę surašytų persiuntėjai, registruoti elektroninėje sistemoje, pagal kurią patys eksportuotojai atlieka prekių kilmės patvirtinimą ir kuri vadinama registruotųjų eksportuotojų (REX) sistema, nepriklausomai nuo kilmės statusą turinčių pirminės siuntos produktų vertės;

               (d)jei prekių kilmės įrodymas pakeičiamas kitu, pirminiame prekių kilmės įrodyme persiuntėjas nurodytų:

               (1)pakaitinio (-ių) pareiškimo (-ų) apie prekių kilmę surašymo datą ir su pakaitiniu (-iais) pareiškimu (-ais) apie prekių kilmę susijusių prekių kiekius;

               (2)persiuntėjo vardą, pavardę arba pavadinimą ir adresą;

               (3)gavėjo (-ų) Sąjungoje arba Norvegijoje vardą, pavardę arba pavadinimą ir adresą;

               (e)pirminis pareiškimas apie prekių kilmę būtų pažymėtas žodžiu „Replaced“ arba „Remplacé“;

               (f)pareiškimas apie prekių kilmę galiotų dvylika mėnesių nuo jo surašymo dienos;

               (g)pakaitiniai pareiškimai apie prekių kilmę būtų rengiami anglų arba prancūzų kalba.

               9. Pirminius prekių kilmės įrodymus ir pakaitinių prekių kilmės įrodymų kopijas persiuntėjas saugo bent trejus metus nuo kalendorinių metų, kuriais pakaitiniai prekių kilmės įrodymai išduoti arba surašyti, pabaigos.

               10. Šalys susitaria dalytis REX sistemos išlaidas pagal bendradarbiavimo sąlygas, kurias turi nustatyti Šalių kompetentingos institucijos.

               11. Visi dėl šio Susitarimo aiškinimo arba taikymo kylantys ginčai tarp Šalių sprendžiami vien dvišalėmis Šalių tarpusavio derybomis. Jei tie ginčai gali paveikti Šveicarijos ir (arba) Turkijos interesus, su jomis konsultuojamasi.

               12. Šį Susitarimą Šalys gali bet kada pakeisti rašytiniu bendru sutarimu. Abi Šalys konsultacijas dėl galimų šio Susitarimo pakeitimų pradeda vienos iš Šalių prašymu. Jei tie ginčai gali paveikti Šveicarijos ir (arba) Turkijos interesus, su jomis konsultuojamasi. Tokie pakeitimai įsigalioja abipusiu sutarimu nustatytą datą, abiem Šalims viena kitai pranešus apie atitinkamų vidinių reikalavimų įgyvendinimą.

               13. Jei iškiltų rimtų abejonių dėl šio Susitarimo tinkamo vykdymo, abi Šalys galėtų sustabdyti jo taikymą su sąlyga, kad kitai Šaliai apie tai raštu pranešta prieš tris mėnesius.

               14. Šį Susitarimą gali nutraukti bet kuri Šalis su sąlyga, kad kitai Šaliai apie tai raštu pranešta prieš tris mėnesius.

               15. 2 dalies pirma pastraipa Šveicarijos kilmės medžiagoms taikoma tik tuomet, jei Šalys yra sudariusios panašų susitarimą su Šveicarija ir viena kitai pranešusios apie šios sąlygos įvykdymą.

               16. 2 dalies pirma pastraipa Turkijos kilmės produktams
                  1
                taikoma tik tuomet, jei Šalys yra sudariusios panašų susitarimą su Turkija ir viena kitai pranešusios apie šios sąlygos įvykdymą.

               17. Įsigaliojus Norvegijos ir Turkijos susitarimui, pagal šio Susitarimo 2 dalies pirmą pastraipą, su sąlyga, kad Turkija taikys abipusiškumo principą, kiekviena Šalis gali nustatyti, kad Šalys galėtų išduoti arba surašyti pakaitinius produktų, kurių sudėtyje yra Turkijos kilmės medžiagų, kurios pagal dvišalę kumuliaciją perdirbtos BLS lengvatomis besinaudojančiose šalyse, kilmės įrodymus.

               18. Šis Susitarimas įsigalioja abipusiu sutarimu nustatytą datą, Sąjungai ir Norvegijai viena kitai pranešus apie reikiamų vidinių priėmimo procedūrų užbaigimą. Nuo tos datos jis pakeičia 2000 m. gruodžio 14 d. pasirašytą Susitarimą pasikeičiant laiškais
                  2
               .

               Būčiau dėkingas, jei galėtumėte patvirtinti, kad Jūsų Vyriausybė sutinka su tuo, kas pirmiau išdėstyta.

               Turiu garbės pasiūlyti, kad, jei tai, kas pirmiau išdėstyta, Jūsų Vyriausybei yra priimtina, šis laiškas ir Jūsų patvirtinamasis atsakymas kartu sudarytų Europos Sąjungos ir Norvegijos Karalystės susitarimą.

               Reiškiu Jums savo didžią pagarbą.

               Europos Sąjungos vardu

               B. Norvegijos laiškas

               Gerbiamasis Pone,

               turiu garbės patvirtinti, kad gautas Jūsų laiškas, kuriame rašoma:

               1. Sąjunga ir Norvegija, kaip šio Susitarimo Šalys, pripažįsta, kad taikydamos bendrąją lengvatinių muitų tarifų sistemą (BLS) abi taiko panašias prekių kilmės taisykles, kurių bendrieji principai yra šie:

               (a)kilmės statusą turinčių produktų sąvokos apibrėžimas, pagrįstas tais pačiais kriterijais;

               (b)nuostatos dėl prekių kilmės regioninės kumuliacijos;

               (c)nuostatos dėl kumuliacijos taikymo Sąjungos, Šveicarijos, Norvegijos arba Turkijos kilmės, kaip apibrėžta jų BLS prekių kilmės taisyklėse, medžiagoms;

               (d)nuostatos dėl bendrojo leistino nuokrypio, taikomo kilmės statuso neturinčioms medžiagoms;

               (e)nuostatos dėl produktų iš lengvatomis besinaudojančios šalies nekeitimo;

               (f)nuostatos dėl pakaitinių prekių kilmės įrodymų išdavimo arba surašymo;

               (g)lengvatomis besinaudojančių šalių kompetentingoms institucijoms nustatytas reikalavimas vykdyti administracinį bendradarbiavimą dėl prekių kilmės įrodymų.

               2. Sąjunga ir Norvegija pripažįsta, kad Sąjungos, Šveicarijos, Norvegijos arba Turkijos kilmės, kaip apibrėžta jų BLS prekių kilmės taisyklėse, medžiagos įgyja šalies, besinaudojančios bet kurios Šalies BLS sistemos lengvatomis, kilmės statusą, jei toms medžiagoms toje lengvatomis besinaudojančioje šalyje taikomas apdorojimas ar perdirbimas, kurio mastas viršija operacijas, kurios laikomos nepakankamu apdorojimu ar perdirbimu, kad joms būtų suteiktas kilmės statusą turinčių produktų statusas. Ši pastraipa taikoma Šveicarijos ir Turkijos kilmės medžiagoms, jei yra įvykdytos atitinkamai 15 ir 16 dalyse nustatytos sąlygos.

               Sąjungos valstybių narių ir Norvegijos muitinės viena su kita vykdo reikiamą administracinį bendradarbiavimą, visų pirma atlikdamos ankstesnėje pastraipoje minimų medžiagų kilmės įrodymų paskesnį tikrinimą. Turi būti taikomos 1973 m. gegužės 14 d. Europos ekonominės bendrijos ir Norvegijos Karalystės susitarimo protokole Nr. 3 nustatytos nuostatos dėl administracinio bendradarbiavimo.

               Šios dalies nuostatos netaikomos Suderintos prekių aprašymo ir kodavimo sistemos, kurią priėmė organizacija, įsteigta pagal 1950 m. gruodžio 15 d. Briuselyje sudarytą Muitinių bendradarbiavimo tarybos steigimo konvenciją (toliau – Suderinta sistema), 1–24 skyrių produktams.

               3. Sąjunga ir Norvegija įsipareigoja priimti A formos prekių kilmės pakaitinius sertifikatus kaip pakaitinius prekių kilmės įrodymus (toliau – pakaitiniai sertifikatai), kuriuos išdavė kitos Šalies muitinė, ir pakaitinius pareiškimus apie prekių kilmę, kuriuos surašė tuo tikslu registruoti kitos Šalies persiuntėjai.

               Kiekviena Šalis pagal savo pačios teisės aktus gali vertinti, ar produktams, su kuriais susiję pakaitiniai prekių kilmės įrodymai, galima taikyti lengvatinį režimą.

               4. Kiekviena Šalis numato, kad prieš išduodant arba surašant pakaitinį prekių kilmės įrodymą būtų laikomasi šių sąlygų:

               (a)pakaitiniai prekių kilmės įrodymai gali būti išduoti arba surašyti tik tuomet, jei pirminiai prekių kilmės įrodymai išduoti arba surašyti laikantis Sąjungoje arba Norvegijoje taikomų teisės aktų;

               (b)tik tuomet, jei produktai nėra išleisti į laisvą apyvartą Šalyje, prekių kilmės įrodymas arba pakaitinis prekių kilmės įrodymas gali būti pakeistas vienu ar daugiau pakaitinių prekių kilmės įrodymų, siekiant visus ar kai kuriuos produktus, susijusius su pirminiu prekių kilmės įrodymu, išsiųsti iš tos Šalies į kitą Šalį;

               (c)produktai visą laiką buvo prižiūrimi persiunčiančiosios Šalies muitinės, jie nebuvo kaip nors pakeičiami ar perdirbami ir jiems nebuvo atliekamos kokios nors operacijos, išskyrus tai, kas būtina produktų būklei išlaikyti (toliau – nekeitimo principas);

               (a)produktams kilmės statusą įgijus pagal Šalies taikomą nuostatą, leidžiančią nukrypti nuo prekių kilmės taisyklių, pakaitiniai prekių kilmės įrodymai neišduodami ir nesurašomi, jei produktai persiunčiami į kitą Šalį;

               (b)muitinė gali išduoti arba persiuntėjai gali surašyti pakaitinius prekių kilmės įrodymus, jei produktai, kurie turi būti persiųsti į kitos Šalies teritoriją, kilmės statusą įgijo per regioninę kumuliaciją;

               (c)muitinė gali išduoti arba persiuntėjai gali surašyti pakaitinius prekių kilmės įrodymus, jei produktams, kurie turi būti persiųsti į kitos Šalies teritoriją, persiunčiančioji Šalis netaiko lengvatinio režimo.

               5. 4 dalies c punkto tikslais taikomos šios nuostatos:

               Jei atrodo, kad esama priežasčių abejoti nekeitimo principo laikymusi, galutinės paskirties vietos Šalies muitinė deklaranto gali prašyti bet kokiomis priemonėmis pateikti to principo laikymosi įrodymų.

               Persiuntėjo prašymu persiunčiančiosios Šalies muitinė patvirtina, kad produktai buvimo tos Šalies teritorijoje laiką buvo prižiūrimi muitinės ir kad muitinė jų laikymo Šalies teritorijoje metu nedavė leidimo kaip nors juos pakeisti ar perdirbti ir jiems atlikti kokias nors operacijas, išskyrus tas, kurios yra būtinos produktų būklei išlaikyti.

               Jei pakaitinis įrodymas yra pakaitinis sertifikatas, galutinės paskirties vietos Šalies muitinė už tą laiką, kurį produktai buvo kitoje Šalyje, nereikalauja neapdorojimo sertifikato.

               6. Kiekviena Šalis užtikrina, kad:

               a)
                     jei pakaitiniai prekių kilmės įrodymai atitinka pirminius prekių kilmės įrodymus, išduotus arba surašytus Sąjungos arba Norvegijos BLS sistemos lengvatomis besinaudojančioje šalyje, Sąjungos valstybių narių ir Norvegijos muitinės viena su kita vykdytų administracinį bendradarbiavimą, kad būtų atliktas pakaitinių prekių kilmės įrodymų paskesnis tikrinimas. Galutinės paskirties vietos Šalies prašymu persiunčiančiosios Šalies muitinė pradeda atitinkamų pirminių prekių kilmės įrodymų paskesnio tikrinimo procedūrą ir vykdo jos tolesnius veiksmus;

               b)
                     kai pakaitiniai prekių kilmės įrodymai atitinka pirminius prekių kilmės įrodymus, išduotus arba surašytus šalyje, besinaudojančioje tik galutinės paskirties vietos Šalies BLS sistemos lengvatomis, ta Šalis bendradarbiaudama su lengvatomis besinaudojančia šalimi atliktų pirminių prekių kilmės įrodymų paskesnio tikrinimo procedūrą. Tikrinamus pirminius prekių kilmės įrodymus, atitinkančius pakaitinius prekių kilmės įrodymus, arba, kai taikoma, tikrinamų pirminių prekių kilmės įrodymų, atitinkančių pakaitinius prekių kilmės įrodymus, kopijas persiunčiančiosios Šalies muitinė pateikia galutinės paskirties vietos Šalies muitinei, kad ji galėtų atlikti paskesnio tikrinimo procedūrą.

               7. Kiekviena Šalis užtikrina, kad:

               (a)kiekvieno pakaitinio sertifikato viršutiniame dešinės pusės langelyje būtų nurodytas persiuntimo tarpinės šalies, kurioje jis išduotas, pavadinimas;

               (b)4 langelyje būtų vienas iš šių įrašų: „replacement certificate“ arba „certificat de remplacement“, taip pat pirminio A formos prekių kilmės sertifikato išdavimo data ir eilės numeris;

               (c)1 langelyje būtų nurodytas persiuntėjo vardas, pavardė arba pavadinimas;

               (d)2 langelyje galėtų būti nurodytas galutinio gavėjo vardas, pavardė arba pavadinimas;

               (e)į 3–9 langelius būtų perkelti visi persiunčiamų produktų duomenys, nurodyti pirminiame sertifikate;

               (f)10 langelyje galėtų būti pateiktos nuorodos į persiuntėjo sąskaitą faktūrą;

               (g)11 langelyje pakaitinį sertifikatą patvirtintų jį išdavusi muitinė. Muitinės atsakomybė apsiriboja pakaitinio sertifikato išdavimu. Į 12 langelį įrašomi pirminio A formos prekių kilmės sertifikato duomenys apie prekių kilmės šalį ir galutinės paskirties vietos šalį. 12 langelyje persiuntėjas pasirašo prekių kilmės sertifikatą. 12 langelyje gera valia pasirašantis persiuntėjas neatsako už pirminio A formos kilmės sertifikato įrašų teisingumą;

               (h)muitinė, kurios prašoma išduoti pakaitinį sertifikatą, pirminiame A formos prekių kilmės sertifikate pažymi persiunčiamų produktų svorius, kiekius ir rūšis ir ten pat nurodo kiekvieno atitinkamo pakaitinio sertifikato arba pakaitinių sertifikatų eilės numerius. Prašymą išduoti pakaitinį sertifikatą ir pirminį A formos prekių kilmės sertifikatą ji saugo ne mažiau kaip trejus metus;

               (i)pakaitiniai prekių kilmės sertifikatai būtų rengiami anglų arba prancūzų kalba.

               8. Kiekviena Šalis numato, kad:

               (a)kiekviename pakaitiniame pareiškime apie prekių kilmę persiuntėjas nurodytų:

               (1)visus pirminiame prekių kilmės įrodyme pateiktus persiunčiamų produktų duomenis;

               (2)pirminio prekių kilmės įrodymo surašymo datą;

               (3)pirminiame prekių kilmės įrodyme pateiktus duomenis, įskaitant, kai taikoma, informaciją apie kumuliaciją, taikytą prekėms, susijusioms su pareiškimu apie prekių kilmę;

               (4)vardą, pavardę arba pavadinimą, adresą ir savo registruotojo eksportuotojo numerį;

               (5)gavėjo Sąjungoje arba Norvegijoje vardą, pavardę arba pavadinimą ir adresą;

               (6)pareiškimo apie prekių kilmę surašymo arba prekių kilmės sertifikato išdavimo datą ir vietą;

               (b)kiekvienas pakaitinis pareiškimas apie prekių kilmę būtų pažymėtas vienu iš šių įrašų: „Replacement statement“ arba „Attestation de remplacement“;

               (c)pakaitinius pareiškimus apie prekių kilmę surašytų persiuntėjai, registruoti elektroninėje sistemoje, pagal kurią patys eksportuotojai atlieka prekių kilmės patvirtinimą ir kuri vadinama registruotųjų eksportuotojų (REX) sistema, nepriklausomai nuo kilmės statusą turinčių pirminės siuntos produktų vertės;

               (d)jei prekių kilmės įrodymas pakeičiamas kitu, pirminiame prekių kilmės įrodyme persiuntėjas nurodytų:

               (1)pakaitinio (-ių) pareiškimo (-ų) apie prekių kilmę surašymo datą ir su pakaitiniu (-iais) pareiškimu (-ais) apie prekių kilmę susijusių prekių kiekius;

               (2)persiuntėjo vardą, pavardę arba pavadinimą ir adresą;

               (3)gavėjo (-ų) Sąjungoje arba Norvegijoje vardą, pavardę arba pavadinimą ir adresą;

               (e)pirminis pareiškimas apie prekių kilmę būtų pažymėtas žodžiu „Replaced“ arba „Remplacé“;

               (f)pareiškimas apie prekių kilmę galiotų dvylika mėnesių nuo jo surašymo dienos;

               (g)pakaitiniai pareiškimai apie prekių kilmę būtų rengiami anglų arba prancūzų kalba.

               9. Pirminius prekių kilmės įrodymus ir pakaitinių prekių kilmės įrodymų kopijas persiuntėjas saugo bent trejus metus nuo kalendorinių metų, kuriais pakaitiniai prekių kilmės įrodymai išduoti arba surašyti, pabaigos.

               10. Šalys susitaria dalytis REX sistemos išlaidas pagal bendradarbiavimo sąlygas, kurias turi nustatyti Šalių kompetentingos institucijos.

               11. Visi dėl šio Susitarimo aiškinimo arba taikymo kylantys ginčai tarp Šalių sprendžiami vien dvišalėmis Šalių tarpusavio derybomis. Jei tie ginčai gali paveikti Šveicarijos ir (arba) Turkijos interesus, su jomis konsultuojamasi.

               12. Šį Susitarimą Šalys gali bet kada pakeisti rašytiniu bendru sutarimu. Abi Šalys konsultacijas dėl galimų šio Susitarimo pakeitimų pradeda vienos iš Šalių prašymu. Jei tie ginčai gali paveikti Šveicarijos ir (arba) Turkijos interesus, su jomis konsultuojamasi. Tokie pakeitimai įsigalioja abipusiu sutarimu nustatytą datą, abiem Šalims viena kitai pranešus apie atitinkamų vidinių reikalavimų įgyvendinimą.

               13. Jei iškiltų rimtų abejonių dėl šio Susitarimo tinkamo vykdymo, abi Šalys galėtų sustabdyti jo taikymą su sąlyga, kad kitai Šaliai apie tai raštu pranešta prieš tris mėnesius.

               14. Šį Susitarimą gali nutraukti bet kuri Šalis su sąlyga, kad kitai Šaliai apie tai raštu pranešta prieš tris mėnesius.

               15. 2 dalies pirma pastraipa Šveicarijos kilmės medžiagoms taikoma tik tuomet, jei Šalys yra sudariusios panašų susitarimą su Šveicarija ir viena kitai pranešusios apie šios sąlygos įvykdymą.

               16. 2 punkto pirma pastraipa Turkijos kilmės produktams
                  3
                taikoma tik tuomet, jei Šalys yra sudariusios panašų susitarimą su Turkija ir viena kitai pranešusios apie šios sąlygos įvykdymą.

               17. Įsigaliojus Norvegijos ir Turkijos susitarimui, pagal šio Susitarimo 2 dalies pirmą pastraipą, su sąlyga, kad Turkija taikys abipusiškumo principą, kiekviena Šalis gali numatyti, kad Šalys galėtų išduoti arba surašyti pakaitinius produktų, kurių sudėtyje yra Turkijos kilmės medžiagų, kurios pagal dvišalę kumuliaciją perdirbtos BLS lengvatomis besinaudojančiose šalyse, kilmės įrodymus.

               18. Šis Susitarimas įsigalioja abipusiu sutarimu nustatytą datą, Sąjungai ir Norvegijai viena kitai pranešus apie reikiamų vidinių priėmimo procedūrų užbaigimą. Nuo tos datos jis pakeičia 2000 m. gruodžio 14 d. pasirašytą Susitarimą pasikeičiant laiškais
                  4
               .

               Turiu garbės patvirtinti, kad mano Vyriausybė sutinka su tuo, kas pirmiau išdėstyta.

                     (1)
                  Sąjunga šią sąlygą įvykdė paskelbusi Komisijos pranešimą pagal Reglamento (EEB) Nr. 2454/93, kuriuo įgyvendinamos Bendrijos muitinės kodekso nuostatos, 85 straipsnį dėl tame straipsnyje nustatytos dvišalės kumuliacijos sistemos taikymo Turkijai; OL C 134, 2016 4 15, p. 1.

                     (2)
                  OL L 38, 2001 2 8, p. 24.

                     (3)
                  Sąjunga šią sąlygą įvykdė paskelbusi Komisijos pranešimą pagal Reglamento (EEB) Nr. 2454/93, kuriuo įgyvendinamos Bendrijos muitinės kodekso nuostatos, 85 straipsnį dėl tame straipsnyje nustatytos dvišalės kumuliacijos sistemos taikymo Turkijai; OL C 134, 2016 4 15, p. 1.

                     (4)
                  OL L 38, 2001 2 8, p. 24.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 10 12
            COM(2016) 620 final
            2016/0300(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios Sąjunga turi laikytis Europos Sąjungos ir Šveicarijos GNSS komitete, įsteigtame Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Šveicarijos Konfederacijos bendradarbiavimo susitarimu dėl Europos palydovinės navigacijos programų

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               Pridedamas pasiūlymas yra teisinis dokumentas, kuriuo remiantis nustatoma pozicija, kurios Sąjunga turi laikytis Europos Sąjungos ir Šveicarijos GNSS komitete (toliau – Jungtinis komitetas), įsteigtame Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Šveicarijos Konfederacijos bendradarbiavimo susitarimu dėl Europos palydovinės navigacijos programų (toliau – susitarimas).

               2013 m. rugsėjo 23 d. Taryba priėmė sprendimą dėl susitarimo pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino tam tikrų nuostatų taikymo.

               Vėliau susitarimas buvo pasirašytas 2013 m. gruodžio 18 d. Briuselyje Europos Sąjungos Taryboje. Pagal susitarimo 27 straipsnio 2 dalį susitarimas laikinai taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.

               2015 m. liepos 7 d. Šveicarija ratifikavo susitarimą, o ES lygmeniu ratifikavimo procesas tebevyksta.

               Susitarimu įsteigtas Europos Sąjungos ir Šveicarijos GNSS komitetas, atsakingas už šio susitarimo administravimą ir tinkamą taikymą. Jungtinis komitetas turi priimti savo darbo tvarkos taisykles.

               2.DERYBŲ REZULTATAI

               Susitarimo 20 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad Jungtinis komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles, kuriose pateikiamos, be kita ko, nuostatos dėl posėdžių šaukimo tvarkos, pirmininko skyrimo ir jo kadencijos.

               Pridedamas taisyklių projektas yra derybų su Šveicarija rezultatas.

               3.TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI

               Teisinis pagrindas, kuriuo remiantis nustatoma pozicija, kurios Sąjunga turi laikytis Jungtiniame komitete, įsteigtame bendradarbiavimo susitarimu, yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 172 straipsnis kartu su 218 straipsnio 9 dalimi.

               Atsižvelgdama į minėtas derybas, Europos Komisija siūlo Tarybai priimti sprendimą dėl pozicijos, kurios Sąjunga turi laikytis Jungtiniame komitete dėl jo darbo tvarkos taisyklių.

               2016/0300 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios Sąjunga turi laikytis Europos Sąjungos ir Šveicarijos GNSS komitete, įsteigtame Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Šveicarijos Konfederacijos bendradarbiavimo susitarimu dėl Europos palydovinės navigacijos programų

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 172 straipsnio pirmą pastraipą kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Šveicarijos Konfederacijos bendradarbiavimo susitarimas dėl Europos palydovinės navigacijos programų (toliau – susitarimas) laikinai taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.;

               (2)susitarimo 20 straipsniu įsteigiamas Jungtinis komitetas, vadinamas Europos Sąjungos ir Šveicarijos GNSS komitetu (toliau – Jungtinis komitetas), ir numatyta, kad šis komitetas turėtų nustatyti savo darbo tvarkos taisykles;

               (3)todėl tikslinga nustatyti Sąjungos poziciją dėl darbo tvarkos taisyklių, kurias turi priimti Jungtinis komitetas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               1.Pozicija, kurios Sąjunga turi laikytis Jungtiniame komitete, įsteigtame Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Šveicarijos Konfederacijos bendradarbiavimo susitarimu dėl Europos palydovinės navigacijos programų, dėl Jungtinio komiteto darbo tvarkos taisyklių priėmimo, grindžiama prie šio sprendimo pridėtu sprendimo projektu.

               2.Neesminiams sprendimo projekto pakeitimams Sąjungos atstovai Jungtiniame komitete gali pritarti be papildomo Tarybos sprendimo.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 10 12
            COM(2016) 620 final
            PRIEDAS
            prie
            Pasiūlymo dėl TARYBOS SPRENDIMO
            dėl pozicijos, kurios Sąjunga turi laikytis Europos Sąjungos ir Šveicarijos GNSS komitete, įsteigtame Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Šveicarijos Konfederacijos bendradarbiavimo susitarimu dėl Europos palydovinės navigacijos programų ProjektasEUROPOS SĄJUNGOS IR ŠVEICARIJOS GNSS KOMITETO (JUNGTINIO KOMITETO) SPRENDIMAS 1/2016 2016 m. XXXkuriuo priimamos jo darbo tvarkos taisyklės

               PRIEDAS

               prie

               Pasiūlymo dėl TARYBOS SPRENDIMO

               dėl pozicijos, kurios Sąjunga turi laikytis Europos Sąjungos ir Šveicarijos GNSS komitete, įsteigtame Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Šveicarijos Konfederacijos bendradarbiavimo susitarimu dėl Europos palydovinės navigacijos programų

                  Projektas
                  EUROPOS SĄJUNGOS IR ŠVEICARIJOS GNSS KOMITETO (JUNGTINIO KOMITETO)
                  SPRENDIMAS 1/2016
                  2016 m. XXX
                  kuriuo priimamos jo darbo tvarkos taisyklės

               JUNGTINIS KOMITETAS,

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Šveicarijos Konfederacijos (toliau – Šveicarija) bendradarbiavimo susitarimą dėl Europos palydovinės navigacijos programų (toliau – susitarimas), ypač į jo 20 straipsnį,

               kadangi:

               (1)nuostatų, kurios patenka į Europos Sąjungos kompetencijos sritį, atveju Europos Sąjungos ir Šveicarijos susitarimas laikinai taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.;

               (2)pagal susitarimo 20 straipsnio 2 dalį Jungtinis komitetas turi nustatyti savo darbo tvarkos taisykles;

               (3)Jungtinis komitetas gali nuspręsti įsteigti darbo grupes ar ekspertų grupes, kurios padėtų jam vykdyti jo uždavinius;

               (4)remiantis susitarimo 27 straipsnio 2 dalimi, tuo metu, kai susitarimas taikomas laikinai, Jungtinį komitetą sudaro Šveicarijos ir Europos Sąjungos atstovai,

               NUSPRENDĖ:

               Vienintelis straipsnis

               Patvirtinamos šio sprendimo priede pateiktos Jungtinio komiteto darbo tvarkos taisyklės.

               Priimta anglų kalba Briuselyje ir Berne, atitinkamai 2016 m. XXXXX ir 2016 m. XXXX.

                  Jungtinio komiteto vardu

                  Pirmininkas
                        ES sekretorius

                        Šveicarijos sekretorius

               EUROPOS SĄJUNGOS IR ŠVEICARIJOS GNSS KOMITETO

               (JUNGTINIO KOMITETO)

               darbo tvarkos taisyklės

               1 straipsnis

               Jungtinio komiteto sudėtis

               1. Jungtinį komitetą sudaro: iš Europos Sąjungos ir jos valstybių narių pusės – Europos Komisijos (toliau – Komisija) ir Europos Sąjungos valstybių narių vyriausybių atstovai, o iš Šveicarijos pusės – Šveicarijos Federalinės Vyriausybės atstovai. Abi šalys toliau vadinamos atskirai – „šalis“ arba „šalys“.

               2. Šalių atstovus gali lydėti kiti pareigūnai.

               3. Tuo metu, kai susitarimas taikomas laikinai, Jungtinį komitetą sudaro Šveicarijos ir Europos Sąjungos, atstovaujamos Komisijos, atstovai.

               2 straipsnis

               Pirmininkavimas

               1. Jungtiniam komitetui šalys pirmininkauja paeiliui po vienus kalendorinius metus.

               Per pirmuosius kalendorinius metus nuo susitarimo įsigaliojimo pirmininkauja Šveicarija.

               2.Pirmininkaujanti šalis paskiria Jungtinio komiteto pirmininką ir jo pavaduotoją.

               3. Pirmininkas vadovauja Jungtinio komiteto darbui.

               4. Tuo metu, kai susitarimas taikomas laikinai, nuostatos dėl pirmininkavimo taikomos mutatis mutandis.

               3 straipsnis

               Stebėtojai ir ekspertai

               Jungtinis komitetas gali nuspręsti bendru šalių sutarimu pakviesti ekspertus arba kitų įstaigų atstovus dalyvauti Jungtinio komiteto posėdyje stebėtojų teisėmis, kad jie pateiktų informacijos tam tikrais klausimais. Jungtinis komitetas susitaria dėl sąlygų, kuriomis šie stebėtojai gali dalyvauti posėdžiuose.

               4 straipsnis

               Sekretoriatas

               1.Europos Komisijos pareigūnas ir Šveicarijos vyriausybės pareigūnas kartu eina Jungtinio komiteto sekretorių pareigas.

               2.Sekretoriatas atsako už šalių komunikaciją, įskaitant dokumentų perdavimą.

               3. Už sekretoriato funkcijas atsakinga pirmininkaujanti šalis.

               5 straipsnis

               Jungtinio komiteto posėdžiai

               1.Jungtinis komitetas susirenka, kai tai būtina ir paprastai kartą per metus.

               Pasikonsultavęs su šalimis pirmininkas sušaukia Jungtinio komiteto posėdį, dėl kurio laiko ir vietos susitaria šalys. Jei šalys taip susitaria, taip pat gali būti rengiamos garso ar vaizdo konferencijos.

               Europos Sąjungos arba Šveicarijos prašymu pirmininkas sušaukia Jungtinio komiteto neeilinį posėdį.

               Jungtinis komitetas susirenka į posėdį per 15 kalendorinių dienų nuo prašymo pateikimo pagal susitarimo 22 straipsnio 2 dalį.

               2.Jungtinis komitetas renkasi Briuselyje arba Šveicarijoje, priklausomai nuo pirmininkaujančios šalies, nebent šalys susitaria kitaip.

               3.Ne vėliau kaip per 21 kalendorinę dieną iki posėdžio pirmininkas šalių atstovams išsiunčia pranešimą apie posėdį, darbotvarkės projektą ir dokumentus posėdžiui. Dokumentai posėdžiams, sušaukiamiems pagal susitarimo 22 straipsnio 2 dalį, išsiunčiami likus ne mažiau kaip 7 kalendorinėms dienoms iki posėdžio.

               4.Jei šalys sutinka, pirmininkas gali sutrumpinti 3 dalyje nurodytus terminus, kad būtų atsižvelgta į konkretaus klausimo aplinkybes.

               5. Likus bent 7 kalendorinėms dienoms iki kiekvieno posėdžio pirmininkui pranešama apie kiekvienos šalies delegacijos sudėtį.

               6.Jungtinio komiteto posėdžiai yra uždari, nebent šalys nusprendžia kitaip.

               6 straipsnis

               Darbotvarkė

               1.Pirmininkas, kuriam padeda sekretoriai, parengia kiekvieno posėdžio darbotvarkės projektą.

               2.Kiekviena šalis gali pasiūlyti į darbotvarkę įtraukti papildomus klausimus ne vėliau nei likus 7 kalendorinėms dienoms iki posėdžio. Visi prašymai dėl papildomų klausimų įtraukimo į darbotvarkę turi būti tinkamai pagrįsti ir pateikiami raštu pirmininkui.

               3.Jungtinis komitetas posėdžio pradžioje tvirtina darbotvarkę.

               7 straipsnis

               Jungtinio komiteto darbo grupės

               1.Darbo grupių arba ekspertų grupių, kurios steigiamos pagal susitarimo 20 straipsnio 4 dalį, sudėtis ir veikla patvirtinamos remiantis Jungtinio komiteto nustatytais įgaliojimais.

               2. Darbo grupės arba ekspertų grupės taiko šias darbo tvarkos taisykles mutatis mutandis.

               3.Darbo grupės arba ekspertų grupės yra pavaldžios Jungtiniam komitetui, kuriam jos pateikia ataskaitas po kiekvieno savo posėdžio. Jos neturi teisės priimti sprendimų, bet gali teikti rekomendacijas Jungtiniam komitetui.

               4.Jungtinis komitetas gali nuspręsti iš dalies pakeisti arba nutraukti darbo grupių arba ekspertų grupių įgaliojimus.

               8 straipsnis

               Sprendimai ir rekomendacijos

               1.Jungtinis komitetas priima sprendimus ir rengia rekomendacijas bendru šalių sutarimu pagal susitarime išdėstytas nuostatas. Šie dokumentai vadinami „Rekomendacija“ arba „Sprendimu“, tada rašomas eilės numeris, priėmimo data ir dalykas.

               2. Jungtinio komiteto sprendimus ir rekomendacijas pasirašo pirmininkas ir sekretoriai ir jie išplatinami šalims.

               3.Bet kuri šalis gali nuspręsti skelbti Jungtinio komiteto priimtą sprendimą ar rekomendaciją savo atitinkamame oficialiajame leidinyje. Šalys praneša viena kitai apie savo ketinimą paskelbti sprendimą ar rekomendaciją.

               4.Jungtinis komitetas gali priimti sprendimus ar rekomendacijas taikydamas rašytinę procedūrą, jeigu šalys taip susitaria. Rašytinė procedūra – tai sekretorių, kurie veikia pagal šalių susitarimą, pasikeitimas raštais. Tokiu atveju pasiūlymo tekstas išplatinamas pagal šių darbo tvarkos taisyklių 5 straipsnį ir nustatomas ne trumpesnis nei 21 kalendorinės dienos terminas, per kurį turi būti nurodytos visos išlygos ar pakeitimai. Pasikonsultavęs su šalimis pirmininkas gali sutrumpinti šį terminą, kad būtų atsižvelgta į ypatingas aplinkybes. Susitarus dėl teksto, sprendimą ar rekomendaciją pasirašo pirmininkas ir sekretoriai.

               5. Jungtinio komiteto sprendimai, kuriais iš dalies keičiamas susitarimo I priedas, priimami autentiškomis susitarimo kalbomis.

               9 straipsnis

               Protokolai

               1.Sekretoriatas parengia kiekvieno posėdžio protokolo projektą. Projekte nurodomi priimti sprendimai ir parengtos rekomendacijos. Protokolo projektas pateikiamas Jungtiniam komitetui tvirtinti. Jungtinio komiteto patvirtintą protokolą pasirašo pirmininkas ir sekretoriai.

               2.Protokolo projektas parengiamas per 21 kalendorinę dieną nuo posėdžio dienos ir teikiamas tvirtinti Jungtiniam komitetui taikant rašytinę procedūrą arba kitame Jungtinio komiteto posėdyje.

               10 straipsnis

               Konfidencialumas

               Kai šalis Jungtiniam komitetui pateikia informaciją, kuri nurodyta kaip konfidenciali, kitos šalys tą informaciją tvarko laikydamasi konfidencialumo principų.

               11 straipsnis

               Išlaidos

               1.Kiekviena šalis padengia išlaidas, patiriamas dėl dalyvavimo Jungtinio komiteto ir darbo grupių  ar ekspertų grupių posėdžiuose.

               2.Jungtinis komitetas susitaria dėl ekspertų komandiruočių išlaidų skirstymo.

               3. Posėdžių organizavimo ir dokumentų dauginimo išlaidas apmoka posėdį rengianti šalis.

               4. Vertimo žodžiu posėdžiuose ir dokumentų vertimo į anglų, prancūzų ir vokiečių kalbas ir iš jų išlaidas apmoka posėdį rengianti šalis.

               12 straipsnis

               Korespondencija

               Visa Jungtinio komiteto pirmininko siunčiama arba jam skirta korespondencija siunčiama Jungtinio komiteto sekretoriatui.

               13 straipsnis

               Kalbos

               Jungtinio komiteto darbo kalbos yra anglų, prancūzų ir vokiečių. Nedarydamas poveikio šių darbo tvarkos taisyklių 8 straipsnio 5 daliai, Jungtinis komitetas grindžia savo sprendimus ir sprendžiamus klausimus dokumentais, parengtais bet kuria iš šių kalbų, išskyrus atvejus, kai šalys nusprendžia kitaip.

               14 straipsnis

               Darbo tvarkos taisyklių keitimas

               Šios darbo tvarkos taisyklės gali būti iš dalies keičiamos laikantis šių darbo tvarkos taisyklių 8 straipsnyje nustatytos tvarkos.


|

52010PC0730

/* KOM/2010/0730 galutinis -NLE 2010/0351*/  Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Sąjungos finansinės pagalbos suteikimo Airijai

	[pic] | EUROPOS KOMISIJA |Briuselis, 3.12.2010COM(2010) 730 galutinis2010/0351 (NLE)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl Sąjungos finansinės pagalbos suteikimo AirijaiAIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPastaruoju metu įtampa Airijai finansų rinkose vis didėjo, o tai rodė augantį nerimą dėl Airijos valstybės finansų tvarumo. Dabartinė krizė padarė didžiulį poveikį ir Airijos valstybės finansams. Paramos bankininkystės sektoriui priemonės, įskaitant dideles kapitalo injekcijas, gerokai prisidėjo prie nuosmukio sukelto valstybės finansų būklės blogėjimo. Dabartinės rinkos problemos visų pirma reiškia tai, kad Airijos valstybės mokumas ir bankininkystės sistema krizės metu tapo neatsiejamai susiję; dėl to labai išaugo Airijos vyriausybinių obligacijų palūkanų normos, o vidaus bankininkystės sistema yra faktiškai atskirta nuo finansavimo iš tarptautinių rinkų ir pastaruoju metu darėsi vis labiau priklausoma nuo Eurosistemos.Dėl šio didelio ekonominio ir finansinio sutrikdymo 2010 m. lapkričio 21 d. Airija oficialiai paprašė Europos Sąjungos, euro zonos valstybių narių ir Tarptautinio valiutos fondo (TVF) suteikti jai finansinę pagalbą siekiant paremti politinę programą, skirtą atkurti pasitikėjimą ir sudaryti sąlygas tvariam ekonomikos augimui atkurti, taip pat apsaugoti Airijos, euro zonos ir ES finansinį stabilumą. Komisijai ir Tarybai pateikto ekonominio ir finansinio koregavimo programos projekto tikslas – atkurti finansų rinkų pasitikėjimą Airijos bankininkystės sektoriumi ir valstybe. Programoje pateikti trys pagrindiniai elementai. Pirma, finansų sektoriaus strategija, apimanti esminį bankininkystės sektoriaus sumažinimą, jo finansinio įsiskolinimo mažinimą ir reorganizavimą, taip pat numatant tinkamą kapitalo restruktūrizavimą. Antra, plataus užmojo fiskalinio konsolidavimo strategija, kurioje išsamiai pateikiamos fiskalinio konsolidavimo priemonės, skirtos užtikrinti, kad bendroji valstybės skola vidutinės trukmės laikotarpiu imtų stabiliai mažėti. Trečia, plataus užmojo struktūrinių reformų darbotvarkė, visų pirma darbo rinkos srityje, skirta palengvinti koregavimą ir stiprinti ekonomikos augimo potencialą.Programa apima 2010–2013 m. laikotarpį. Naudojantis programos finansiniu paketu bus padengta iki 85 mlrd. EUR finansavimo poreikių: iki 35 mlrd. EUR bankininkystės sistemai paremti ir iki 50 mlrd. EUR galimiems fiskalinio pobūdžio poreikiams finansuoti. Pusė bankininkystės rėmimo priemonių (17½ mlrd. EUR) bus finansuojama iš Airijos įnašo naudojantis Iždo grynųjų pinigų rezervu ir Nacionalinio pensijų atsargų fondo investicijomis. Paprašyta iki 22,5 mlrd. EUR Sąjungos pagalbos Airijai pagal Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonę (EFSM), nustatytą 2010 m. gegužės 11 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 407/2010. Tai bus dalis Europos partnerių Airijai suteiktos 45 mlrd. EUR bendros paramos sumos kartu su TVF 19,5 mlrd. SST (apie 22,5 mlrd. EUR) paskola pagal išplėstinę fondo priemonę. Atsižvelgiant į pirmiau išdėstytas aplinkybes, suteikiant iki 22,5 mlrd. EUR Sąjungos pagalbą Airijai pagal Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonę (EFSM), nustatytą 2010 m. gegužės 11 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 407/2010, turėtų būti sudarytos sąlygos padėti atkurti tvarų ekonomikos augimą, užtikrinti tinkamą bankininkystės sistemos veikimą ir apsaugoti Sąjungos ir euro zonos finansinį stabilumą. Sąjungos pagalba turėtų būti išmokama 13 dalių ir būtų susieta su ekonominės politikos sąlygomis. Ją reikia teikti panašiomis į TVF sąlygomis.2010/0351 (NLE)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl Sąjungos finansinės pagalbos suteikimo AirijaiEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 122 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdama į 2010 m. gegužės 11 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 407/2010, kuriuo nustatoma Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė[1],kadangi:1.  Pataruoju metu įtampa Airijai finansų rinkose vis didėjo, o tai rodė vis didėjantį nerimą dėl Airijos valstybės finansų tvarumo, turint omenyje plataus masto valstybės paramos priemones susilpnėjusiam finansų sektoriui. Dėl pernelyg didelio dalyvavimo nekilnojamojo turto ir statybų projektuose, minėtiems sektoriams žlugus, Airijos vidaus bankininkystės sistema patyrė didelių nuostolių. Dabartinė ekonomikos ir bankininkystės sektoriaus krizė taip pat padarė didžiulį poveikį Airijos valstybės finansams ir sustiprino nuosmukio poveikį. Mažėjančios mokestinės pajamos ir didėjančios su ciklu sietinos išlaidos (kurias daugiausia lėmė nedarbo augimas) lėmė didelį valdžios sektoriaus deficitą ir staigų skolos didėjimą, palyginti su prieš krize buvusia palankia valdžios sektoriaus deficito ir skolos būkle ir nepaisant to, kad nuo 2008 m. vidurio įgyvendinami penki svarbūs fiskalinių konsolidavimo priemonių paketai. Valstybės finansų būklės blogėjimui didelio poveikio turėjo paramos bankininkystės sektoriui priemonės, įskaitant dideles kapitalo injekcijas. Dabartinės rinkos problemos visų pirma reiškia tai, kad Airijos valstybės mokumas ir bankininkystės sistema krizės metu tapo neatsiejamai susiję; dėl to gerokai išaugo Airijos vyriausybinių obligacijų palūkanų normos, o vidaus bankininkystės sistema yra faktiškai atskirta nuo finansavimo iš tarptautinių rinkų ir pastaruoju metu darėsi vis labiau priklausoma nuo Eurosistemos.2.  Atsižvelgdamos į šį didelį ekonominį ir finansinį sutrikdymą, kuris kilo dėl išimtinių vyriausybės nekontroliuojamų aplinkybių, 2010 m. lapkričio 21 d. Airijos valdžios institucijos oficialiai paprašė Europos Sąjungos, euro zonos valstybių narių ir Tarptautinio valiutos fondo (TVF) suteikti finansinę pagalbą siekiant padėti atkurti tvarų ekonomikos augimą, užtikrinti tinkamą bankininkystės sistemos veikimą ir apsaugoti Sąjungos ir euro zonos finansinį stabilumą. Techninio lygmens susitarimas dėl 2010–2013 m. išsamaus politikos priemonių paketo pasiektas 2010 m. lapkričio 28 d.3.  Komisijai ir Tarybai pateikto ekonominio ir finansinio koregavimo programos projekto (toliau – programos) tikslas – atkurti finansų rinkų pasitikėjimą Airijos bankininkystės sektoriumi ir valstybe, sudarant galimybę grįžti prie tvaraus ekonomikos augimo. Kad šie tikslai būtų pasiekti, programoje pateikti trys pagrindiniai elementai. Pirma, finansų sektoriaus strategija, apimanti reikšmingą bankininkystės sektoriaus sumažinimą, jo finansinio įsiskolinimo mažinimą ir reorganizavimą, taip pat numatant tinkamą kapitalo restruktūrizavimą. Antra, plataus užmojo fiskalinio konsolidavimo strategija, grindžiama 2010 m. lapkričio 24 d. valdžios institucijų paskelbtu 2011–2014 m. nacionaliniu ekonomikos atgaivinimo planu. Plane išsamiai išdėstytos fiskalinio konsolidavimo priemonės, skirtos užtikrinti, kad bendroji valstybės skola vidutinės trukmės laikotarpiu imtų stabiliai mažėti. Valdžios institucijos yra įsipareigojusios sumažinti deficitą iki mažiau kaip 3 % BVP iki 2015 m. – 2010 m. gruodžio [7 d.] Tarybos patikslinto termino. Trečia, remiantis nacionaliniu ekonomikos atgaivinimo planu, programoje pateikiama plataus užmojo struktūrinių reformų darbotvarkė, visų pirma darbo rinkos srityje, skirta palengvinti koregavimą ir sustiprinti ekonomikos augimo potencialą. Šiam plataus užmojo politikos priemonių paketui paremti valdžios institucijos prašo Sąjungos ir euro zonos valstybių narių suteikti finansinę pagalbą ir Jungtinės Karalystės, Švedijos bei Danijos ir TVF – dvišalių paskolų.4.  Remiantis dabartinėmis Komisijos parengtomis nominaliojo BVP augimo projekcijomis (1,4 % 2011 m., 2,7 % 2012 m. ir 3,8 % 2013 m.), 2010 m. gruodžio [7 d.] Tarybos rekomendacijoje Airijai pagal Sutarties 126 straipsnio 7 dalį pateiktas fiskalinio koregavimo planas atitinka skolos ir BVP santykio raidą – 98,9 % 2010 m., 113,5 % 2011 m., 120,0 % 2012 m. ir 121,8 % 2013 m. Taigi, skolos ir BVP santykis turėtų stabilizuotis 2013 m. ir vėliau turėtų mažėti, darant prielaidą, kad deficitas ir toliau bus mažinamas. Skolos dinamikai poveikio turi keletas ypatingų operacijų; numatoma, kad dėl jų skolos ir BVP santykis 2011 m. turėtų padidėti 5,3 procentinio punkto, 2012 m. – 0,8 procentinio punkto, o 2013 m. šis santykis turėtų sumažėti 1,3 procentinio punkto. Tai apima numatomą kapitalo injekciją bankams 2011 m., grynųjų pinigų atsargų mažinimą ir pagal kaupiamąjį principą apskaičiuotų ir faktiškai išmokėtų palūkanų skirtumų mažinimą.5.  Remiantis Komisijos ir ECB vertinimu, nuo 2010 m. gruodžio mėn. iki 2013 m. pabaigos bendra Airijai reikalingo finansavimo suma – 85 mlrd. EUR. Nepaisant reikšmingo fiskalinio koregavimo, programos laikotarpiu valstybės finansavimo trūkumas gali sudaryti iki 50 mlrd. EUR. Šis įvertis nustatytas darant tokias prielaidas dėl ilgalaikės skolos termino pratęsimo: 0 % iki 2011 m. pabaigos, 20 % 2012 m. ir 80 % 2013 m. Dėl trumpalaikės skolos taip pat daromos konservatyvios termino pratęsimo prielaidos. Tvariam pasitikėjimui Airijos bankininkystės sistema atkurti skirtoje programoje pateiktoje finansų sektoriaus strategijoje numatyta iki 35 mlrd. EUR bankų rėmimo programa. Ja remiantis numatoma nedelsiant skirti iki 10 mlrd. EUR kapitalo injekciją pasirinktiems bankams, kad jų pagrindinio 1 lygio kapitalo santykis siektų 12 %, kartu finansuojant pirmines priemones, skirtas paremti finansinio įsiskolinimo mažinimą, ir atsižvelgiant į Nacionalinei turto valdymo agentūrai (NAMA) perduodamų papildomų paskolų vertės sumažinimą. Papildomos 25 mlrd. EUR nenumatytų atvejų kapitalo atsargos turėtų užtikrinti, kad bankai bus pajėgūs tenkinti esamus ir būsimus kapitalo reikalavimus. Vis dėlto faktiniai finansavimo poreikiai gali būti gerokai mažesni, ypač jei programos laikotarpiu rinkos sąlygos labai pagerės ir bankininkystės sektoriuje nebus patirta nenumatytų nuostolių.6.  Programa turėtų būti finansuojama iš įnašų, gaunamų iš išorės šaltinių, ir naudojantis Airijos finansiniais rezervais. Sąjungos pagalba Airijai pagal Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonę (EFSM), nustatytą 2010 m. gegužės 11 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 407/2010, turėtų siekti iki 22,5 mlrd. EUR. Tai būtų dalis visos Europos partnerių Airijai teikiamos paramos, kurios bendra suma – 45 mlrd. EUR. Be paramos pagal EFSM, Airijos ES šalių partnerių paskolos turėtų apimti įnašus iš Europos finansinio stabilumo fondo (17,7 mlrd. EUR) ir Jungtinės Karalystės, Švedijos ir Danijos dvišalę skolinimo paramą (iš viso 4,8 mlrd. EUR). Be to, Airija paprašė TVF 19,5 mlrd. SST (apie 22,5 mlrd. EUR) paskolos pagal išplėstinę fondo priemonę. Airijos įnašas turėtų būti 17,5 mlrd. EUR – būtų naudojamasi esamu iždo grynųjų pinigų rezervu ir Nacionalinio pensijų atsargų fondo (NPRF) įnašais. Pagalbą pagal EFSM reikia teikti panašiomis į TVF sąlygomis.7.  Taryba turėtų reguliariai peržiūrėti Airijos įgyvendinamą ekonominę politiką, visų pirma atlikdama kasmetines Airijos atnaujintos stabilumo programos ir įgyvendinamos nacionalinės reformų programos peržiūras, taip pat peržiūras pagal perviršinio deficito procedūrą.8.  Sąjungos finansinę pagalbą turėtų administruoti Komisija. Specialios ekonominės politikos sąlygos, dėl kurių susitarta su Airija, turėtų būti išdėstytos susitarimo memorandume. Išsamios finansinės sąlygos turėtų būti išdėstytos susitarime dėl paskolos.9.  Komisija, vykdydama išvykstamuosius patikrinimus ir remdamasi reguliariomis Airijos valdžios institucijų ataskaitomis, turėtų reguliariai kas ketvirtį tikrinti, kad su pagalba susietos ekonominės politikos sąlygos būtų įgyvendinamos.10.  Per visą programos įgyvendinimo laikotarpį Komisija turėtų teikti papildomas politines konsultacijas ir techninę pagalbą konkrečiose srityse.11.  Operacijos, vykdomos naudojantis Sąjungos finansinės pagalbos lėšomis, turi derėti su Sąjungos vykdoma politika ir atitikti Sąjungos teisės aktus. Finansų įstaigų rėmimo veiksmai turi būti vykdomi pagal Sąjungos konkurencijos taisykles.12.  Pagalba turėtų būti teikiama siekiant padėti sėkmingai įgyvendinti programą.PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnis13.  Sąjunga suteikia Airijai paskolą, kuri neviršija 22,5 mlrd. EUR ir kurios ilgiausias vidutinis terminas yra septyneri su puse metų.14.  Sąjungos finansinė pagalba suteikiama per trejus metus nuo pirmosios dienos po šio sprendimo įsigaliojimo.15.  Komisija šią Sąjungos finansinę pagalbą Airijai teikia daugiausia 13 dalių. Bet kuri dalis gali būti išmokama viena ar keliomis dalinėmis išmokomis. Pirmos dalies dalinių išmokų grąžinimo terminai gali būti ilgesni negu 1 dalyje nurodytas ilgiausias vidutinis terminas. Tokiais atvejais kitų dalinių išmokų grąžinimo terminai nustatomi taip, kad būtų laikomasi 1 dalyje nurodyto ilgiausio vidutinio termino, kai išmokėtos visos dalys.16.  Pirmąją dalį leidžiama naudoti įsigaliojus paskolos susitarimui ir susitarimo memorandumui.17.  Airija moka Sąjungai kiekvienos dalinės išmokos faktinę finansavimo kainą plius 292,5 bazinių punktų maržą, dėl to sąlygos yra panašios į TVF paramą.18.  Be to, Airija dengia Reglamento Nr. 407/2010 7 straipsnyje nurodytas sąnaudas.19.  Jei to reikia paskolai finansuoti, leidžiama laikantis rizikos ribojimo principų naudoti palūkanų normų apsikeitimo sandorius su didžiausią kredito kokybės vertinimą turinčiomis sandorio šalimis.20.  Dėl tolesnių paskolos dalių dydžio ir leidimo jomis naudotis sprendžia Komisija. Komisija sprendžia dėl kiekvienos dalinės išmokos dydžio.2 straipsnis21.  Pagalbą Komisija administruoja taip, kad nebūtų pažeisti Airijos įsipareigojimai ir Tarybos rekomendacijos, visų pirma Airijai skirtos rekomendacijos, susijusios su jos nacionalinės reformų programos ir Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimu.22.  Komisija su Airijos valdžios institucijomis suderina su finansine pagalba susietas specialias ekonominės politikos sąlygas, kaip nustatyta 3 straipsnyje. Tos sąlygos išdėstomos susitarimo memorandume, atsižvelgiant į 1 dalyje nurodytus įsipareigojimus ir rekomendacijas. Išsamios finansinės sąlygos išdėstomos susitarime dėl paskolos, kuris turi būti sudarytas su Komisija.23.  Komisija reguliariai tikrina, kad su pagalba susietos ekonominės politikos sąlygos būtų įgyvendintos. Tuo tikslu Airijos valdžios institucijos teikia Komisijai visą būtiną informaciją ir visapusiškai su ja bendradarbiauja. Komisija informuoja EFK apie galimą pasiskolintų lėšų refinansavimą arba finansinių sąlygų restruktūrizavimą.24.  Airija priima ir įgyvendina papildomas konsolidavimo priemones makrofinansiniam stabilumui užtikrinti, jei tokių priemonių prireiktų vykdant pagalbos programą. Prieš priimdamos bet kurias minėtas papildomas priemones, Airijos valdžios institucijos konsultuojasi su Komisija.3 straipsnis25.  Airijos valdžios institucijų parengta koregavimo programa patvirtinama.26.  Kiekviena tolesnė dalis išmokama remiantis tuo, kad tinkamai vykdoma Airijos Vyriausybės koregavimo programa, kuri bus įtraukta į Airijos stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, ir įgyvendinamos specialios ekonominės politikos sąlygos, išdėstytos susitarimo memorandume. Inter alia , tai yra priemonės, numatytos šio straipsnio 4–11 dalyse.27.  Kad Airija būtų pajėgi iki 2015 m. sumažinti deficitą iki mažiau kaip 3 % BVP, valdžios sektoriaus deficitas neturėtų viršyti šių numatytų verčių: 10,6 % BVP 2011 m., 8,6 % BVP 2012 m. ir 7,5 % BVP 2013 m. Prognozuojant metinę deficito raidą neatsižvelgiama į tai, kokį tiesioginį poveikį gali turėti bankų paramos priemonės, numatytos vyriausybės finansų sektoriaus strategijoje, kaip išdėstyta Ekonominės ir finansų politikos memorandume ir išsamiai nurodyta susitarimo memorandume, kuriuos turi pasirašyti Komisija ir Airijos valdžios institucijos. Be to, ši prognozuojama deficito raida atitinka preliminarią Eurostato nuomonę dėl bankui „Anglo Irish Bank“ mokėtinų palūkanų už paprastuosius vekselius mokėjimo registravimo laiko apskaitos pagal ESA95[2], nes pakeitus tą nuomonę tektų keisti prognozuojamą deficito raidą.28.  7–9 dalyse nurodytas priemones Airija priima iki nurodytų metų pabaigos, o susitarimo memorandume, kurį turi pasirašyti Komisija ir Airijos valdžios institucijos, nurodomi tikslūs 2011–2013 m. terminai. Jei pasitvirtina rizika, kad nepavyks pasiekti 3 dalyje nurodytų deficito rodiklių, Airija yra pasirengusi imtis papildomų konsolidavimo priemonių deficitui iki 2015 m. sumažinti iki mažesnės negu 3 % BVP ribos.29.  Siekdama atkurti pasitikėjimą finansų sektoriuje, Airija atlieka tinkamą bankininkystės sistemos kapitalo restruktūrizaciją, greitai mažina jos finansinį įsiskolinimą ir vykdo griežtą restruktūrizaciją, kaip išdėstyta susitarimo memorandume. Airija visų pirma:a) imasi veiksmų užtikrinti, kad prireikus Allied Irish Banks , Bank of Ireland , Educational Building Society ir Irish Life and Permanent kapitalas būtų restruktūrizuotas akcinio kapitalo forma, siekiant užtikrinti, kad bus išlaikytas 10,5 % pagrindinio 1 lygio kapitalo santykio minimalaus kapitalo reikalavimas, atsižvelgiant į 2011 m. peržiūros dėl riziką ribojančio kapitalo pakankamumo lygmens (angl. Prudential Capital Adequacy Review ) rezultatus.b) per trumpiausią įmanomą laikotarpį įgyvendina per krizę įsigyto bankų turto išpardavimą nepažeidžiant finansinio stabilumo ir valstybės finansų interesų.c) įgyvendina specialų Anglo Irish Bank ir Irish Nationwide Building Society išskaidymo planą, kuriuo bus siekiama kuo labiau sumažinti kapitalo nuostolius, susijusius su šių neperspektyvių kredito įstaigų veikla.30.  Airija iki 2010 m. pabaigos priima šias priemones:Priima 2011 m. biudžetą, apimantį fiskalinio konsolidavimo priemones, kurių bendra suma 6 mlrd. EUR ir kurios skirtos sumažinti valdžios sektoriaus deficitą pagal 3 straipsnio 3 dalyje nurodytą grafiką. Sudarant biudžetą numatomos pajamų srities priemonės, kad 2011 m. būtų surinkta bent 1,400 mln. EUR, įskaitant fizinių asmenų pajamų mokesčio ribų ir kreditų mažinimą ar lygiavertes priemones, kuriomis siekiama gauti 945 mln. EUR 2011 m.; pensijų mokesčių lengvatų ir su pensijomis susijusių atskaitymų mažinimas siekiant gauti 155 mln. EUR 2011 m.; bendrų mokesčių išlaidų sumažinimas siekiant gauti 220 mln. EUR 2011 m.; akcizų padidinimas ir įvairios mokesčių priemonės siekiant gauti 80 mln. EUR 2011 m. Be to, biudžete nurodoma, kad vyriausybė pateiks metodus, kaip 2011 m. surinkti bent 700 mln. EUR taikant vienkartines ir kitas priemones. Biudžete taip pat įtrauktas einamųjų išlaidų sumažinimas 2011 m. – mažiausiai 2,090 mln. EUR, įskaitant: socialinės apsaugos išlaidų sumažinimus; valstybės tarnautojų skaičiaus mažinimą; dabartinių valstybės tarnautojams mokamų pensijų mažinimą progresiniu pagrindu, vidutiniškai apie 4 %; kitus išlaidų sutaupymus, įskaitant prekėms ir paslaugoms skirtų išlaidų, taip pat kitų pervedamųjų mokėjimų mažinimą; valstybės kapitalo išlaidų mažinimą mažiausiai 1,800 mln. EUR, palyginti su dabartiniais 2011 m. planais. Išskirtinėmis aplinkybėmis, glaudžiai konsultuojantis su Komisija, svarstomos kitos nei pirmiau nurodytos priemonės, kurias taikant būtų galima sutaupyti panašias sumas.31.  Iki 2011 m. pabaigos Airija priima šias priemones:a) Naujai priimamų valstybės tarnautojų darbo užmokesčio sumažinimas 10 %. Vyriausybė taip pat svarsto galimybę atlikti tinkamą koregavimą, įskaitant susijusį su valstybės tarnautojų darbo užmokesčiu, siekiant kompensuoti galimus trūkumus dėl numatomų su administraciniu našumu ir valstybės tarnautojų skaičiaus mažinimu susijusių sutaupymų.b) 2012 m. biudžeto, apimančio fiskalinio konsolidavimo priemones, kurių bendra suma siekia bent 3,6 mlrd. EUR ir kurios skirtos sumažinti valdžios sektoriaus deficitą pagal 3 straipsnio 3 dalyje nurodytą grafiką, priėmimas. Biudžeto projekte visų pirma numatomos pajamų srities priemonės, skirtos per visus metus surinkti 1,5 mlrd. EUR, įskaitant, inter alia , fizinių asmenų pajamų mokesčio ribų ir kreditų mažinimą; privačių pensijų mokesčių lengvatų mažinimas; bendrų mokesčių išlaidų sumažinimas; naujas nekilnojamojo turto mokestis; kapitalo prieaugio mokesčio ir kapitalo įsigijimo mokesčio reforma; anglies dioksido mokesčio padidinimas. Biudžete numatomas išlaidų 2012 m. sumažinimas 2,1 mlrd. EUR, įskaitant socialinių išlaidų mažinimą; viešojo sektoriaus darbuotojų skaičiaus mažinimą; viešojo sektoriaus pensijų ir kitų programos išlaidų koregavimus; taip pat kapitalo išlaidų mažinimą.c) Nepriklausomo vertinimo, susijusio su vietos valdžios institucijų atsakomybės už vandens paslaugų teikimą perdavimu vandens įmonei, užbaigimas ir įgyvendinti skirtų pasiūlymų parengimas siekiant 2012–2013 m. pradėti taikyti mokestį.d) Teisės akto, kuriuo įstatymais nustatytas pensinis amžius padidinamas iki 66 metų 2014 m., 67 metų 2021 m. ir 68 metų 2028 m., priėmimas, siekiant padidinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą. Be to, naujų valstybės tarnybos darbuotojų teisės į pensiją reformuojamos ir pradedamos taikyti nuo 2011 m. Tai apima tam tikrų kategorijų valstybės tarnautojų greitesnio išėjimo į pensiją ir pensijų indeksavimo pagal vartotojų kainas persvarstymą. Pensijos grindžiamos vidutiniu viso dirbto laikotarpio darbo užmokesčiu. Naujų darbuotojų pensinis amžius siejamas su įstatymais nustatytu pensiniu amžiumi.e) Priemonių, kuriomis stiprinama patikima biudžeto strategija ir griežtinama biudžeto sistema, priėmimas. Airija priima ir įgyvendina fiskalinę taisyklę, kad bet kokios papildomos neplanuotos pajamos 2011–2015 m. bus skiriamos deficitui ir skolai mažinti. Pagal 2011–2014 m. nacionaliniame ekonomikos atgaivinimo plane pateiktą pasiūlymą Airija įsteigia patariamąją biudžeto tarybą, kuri teiks nepriklausomą valstybės biudžeto būklės ir prognozių vertinimą. Airija priima Fiskalinės atsakomybės teisės aktą, kuriuo pradedama taikyti vidutinės trukmės išlaidų sistema kiekvienoje srityje nustatant privalomas daugiametes išlaidų ribas. Tai daroma atsižvelgiant į bet kurias patikslintas ES lygmens ekonominio valdymo reformas ir remiantis jau vykdomomis reformomis.f) Airija priima teisės aktų pakeitimus, skirtus pašalinti prekybos ir konkurencijos apribojimus uždaruose sektoriuose, įskaitant teisininko profesiją, medicinos paslaugas ir farmacininko profesiją.g) Airijos vietos bankų kapitalo restruktūrizavimas iki pradinio 12 % pagrindinio 1 lygio kapitalo lygmens, atsižvelgiant į Nacionalinei turto valdymo agentūrai (NAMA) perduodamų papildomų paskolų vertės sumažinimą, pirminis jų finansinio įsiskolinimo mažinimas suteikiant bankų sistemai galimybę naudotis 10 mlrd. EUR. Kapitalo restruktūrizavimas vykdomas nuosavo akcinio kapitalo forma (arba Educational Building Society taikant lygiavertes priemones).h) Teisės akto, skirto reformuoti minimalų darbo užmokestį taip, kad būtų skatinamas darbo vietų kūrimas ir užkertamas kelias iškraipymams, kylantiems dėl atskiruose sektoriuose nustatyto skirtingo minimalaus darbo užmokesčio, priėmimas ir, Komisijai pritarus, registruotų darbo sutarčių (angl. Registered Employment Agreements ) ir darbo sąlygų reguliavimo (angl. Employment Regulation Orders ) sistemos nepriklausoma peržiūra.i) Bedarbio pašalpų sistemos reforma siekiant didinti paskatas kuo anksčiau įsitraukti į darbinę veiklą. Stiprinamos aktyvumo skatinimo priemonės geriau nustatant darbo ieškančių žmonių poreikius, skatinant jų dalyvavimą ir kuriant sankcijas užtikrinti, kad išmokų gavėjai ieškotų darbo arba mokytųsi; tam taikoma veiksminga kontrolė. Nustatomas sankcijų mechanizmas, kad būtų galima iš tiesų nutraukti pašalpų mokėjimą, tačiau jis neturi būti pernelyg griežtas.j) Išsamios asmeninių skolų tvarkos peržiūros paskelbimas ir su teisėkūros reforma, kuria bus užtikrinta tiek kreditorių, tiek skolininkų interesų pusiausvyra, susijusios veiklos inicijavimas.k) Ataskaitos, kurioje pateikiamas nepriklausomas elektros energijos ir dujų sektorių vertinimas, parengimas siekiant padėti nustatyti viešojo finansavimo poreikį ir didinti konkurenciją. Kad nustatytų tinkamus tikslus, valdžios institucijos dėl šio vertinimo rezultatų konsultuojasi su Komisija.l) Konkurencijai atvirose rinkose skatinti vykdoma teisėkūros reforma, siekiant užtikrinti patikimesnį atgrasomąjį poveikį numatant galimybę skirti baudas ir kitas sankcijas konkurencijos bylose. Be to, konkurencijos institucijų bus reikalaujama nustatyti sektorius, kurie iš tiesų nepatenka į konkurencijos teisės aktų taikymo sritį, ir nustatyti procesus tokiems atvejams sureguliuoti.m) Mažmeninio sektoriaus augimui skatinti vyriausybė atliks tyrimą, kad ištirtų esamo mažmeninės prekybos patalpų dydžio apribojimo panaikinimo ekonominį poveikį siekiant skatinti konkurenciją ir mažinti kainas vartotojams. Dėl tyrimo rezultatais grindžiamos politikos įgyvendinimo bus diskutuojama su Komisija.32.  Airija iki 2012 m. pabaigos priima šias priemones:a) 2013 m. biudžeto, apimančio fiskalinio konsolidavimo priemones, kurių bendra suma siekia bent 3,1 mlrd. EUR ir kurios skirtos sumažinti valdžios sektoriaus deficitą pagal 3 straipsnio 3 dalyje nurodytą grafiką, priėmimas. Visų pirma, biudžete numatomos pajamų srities priemonės, skirtos surinkti bent 1,1 mlrd. EUR (įskaitant iš 2012 m. perkeltas sumas), įskaitant: fizinių asmenų pajamų mokesčio ribų ir kreditų mažinimą; privačių pensijų mokesčių lengvatų sumažinimą; bendrų mokesčių išlaidų sumažinimą ir nekilnojamojo turto mokesčio patvirtinimą. Biudžete taip pat numatomas išlaidų sumažinimas 2013 m. – mažiausiai 2 mlrd. EUR, įskaitant: socialinių išlaidų sumažinimus; valstybės tarnautojų skaičiaus mažinimą; valstybės tarnautojų pensijų koregavimus; kitų programoje numatytų išlaidų sumažinimus; taip pat kapitalo išlaidų mažinimą.b) Teisės akto asmeninių skolų tvarkai reformuoti pateikimas Parlamentui, siekiant užtikrinti geresnę kreditorių ir skolininkų interesų pusiausvyrą.33.  Siekdama užtikrinti, kad programos sąlygos būtų sklandžiai įgyvendinamos, ir norėdama padėti tvariai panaikinti disbalansą, Komisija nuolat teikia patarimus ir rekomendacijas dėl fiskalinių, finansų rinkos ir struktūrinių reformų ir pagal pagalbos programą kartu su TVF ir su ECB nuolat peržiūri sutartų priemonių veiksmingumą ir jų ekonominį bei socialinį poveikį ir rekomenduoja būtinus atlikti koregavimus, kad būtų skatinamas ekonomikos augimas ir darbo vietų kūrimas, užtikrintas būtinas fiskalinis konsolidavimas ir iki minimumo sumažintas žalingas socialinis poveikis, visų pirma turint omenyje labiausiai pažeidžiamus Airijos visuomenės narius.4 straipsnisAirija atidaro specialią sąskaitą Airijos centriniame banke Sąjungos finansinei pagalbai administruoti.5 straipsnisŠis sprendimas skirtas Airijai.6 straipsnisŠis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkasPOVEIKIO BIUDŽETUI PAŽYMA(plg. su vidaus taisyklių 16 straipsniu)POLITIKOS SRITIS: 01 ANTRAŠTINĖ DALIS. EKONOMIKOS IR FINANSŲ REIKALAIVEIKLA: FINANSINĖS OPERACIJOS IR PRIEMONĖSVEIKLOS PAVADINIMAS: EUROPOS FINANSINĖS PADĖTIES STABILIZAVIMO PRIEMONĖ. FINANSINĖ PAGALBA AIRIJAI1. PASIŪLYMO PAVADINIMAS: ATITINKAMA BIUDŽETO IŠLAIDŲ KATEGORIJA IR ANTRAŠTINĖ DALIS01 04 01 03 Europos Sąjungos garantija Sąjungos paskoloms, skirtoms finansinei pagalbai pagal Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonę2. TEISINIS PAGRINDASSutarties 122 straipsnio 2 dalis; Tarybos reglamentas Nr. 407/210.3. BENDRIEJI FINANSINIŲ METŲ DUOMENYS (EUR)Šiame punkte nustatoma Europos Sąjungos teikiamos garantijos struktūra. Ji leis Komisijai aptarnauti skolą (grąžinti pagrindinę skolos dalį, mokėti palūkanas ir kitas išlaidas) tuo atveju, jei skolininkas (Airija) nevykdytų įsipareigojimų.Biudžeto įrašas („p.m.“), kuriame nurodyta biudžeto garantija, bus panaudotas tik tuomet, jei bus faktiškai pareikalauta šios garantijos. Tikimasi, kad biudžeto garantijos nebus pareikalauta.3a – Einamieji metaiNetaikomaĮA |Pradinė asignavimo suma finansiniams metams (biudžetas) |Perkeltos sumos |Papildomas asignavimas |Bendra asignavimo suma |Kitoje darbo programoje jau numatyti asignavimai |Turimas likutis |Suma siūlomai veiklai |3b – Perkėlimas į kitą laikotarpįNetaikomaĮA |Perkėlimas į kitą laikotarpį |Kitoje darbo programoje jau numatyti asignavimai |Turimas likutis |Suma siūlomai veiklai |3c – Kiti finansiniai metaiNetaikomaĮA |Pradinė asignavimo suma finansiniams metams (biudžetas) | p.m. |Perkeltos sumos |Papildomas asignavimas |Bendra asignavimo suma |Kitoje darbo programoje jau numatyti asignavimai |Turimas likutis |Suma siūlomai veiklai | p.m. |4. VEIKLOS APRAŠASSiūlomą vidutinės trukmės finansinę pagalbą Airijai sudaro 22,5 mlrd. EUR Sąjungos paskola (kuri bus finansuojama Sąjungai pasiskolinus tarptautinėse kapitalo rinkose). Ji bus suteikta kaip tarptautinio finansavimo paketo dalis. Visų pirma, Airijos ES šalių partnerių paskolos turėtų apimti įnašus iš Europos finansinio stabilumo fondo (17,7 mlrd. EUR) ir Jungtinės Karalystės, Švedijos ir Danijos dvišalę skolinimo paramą (4,8 mlrd. EUR). Be to, Airija paprašė Tarptautinio valiutos fondo 19,5 mlrd. SST (apie 22,5 mlrd. EUR) paskolos pagal išplėstinę fondo priemonę. Airijos įnašas turėtų būti 17,5 mlrd. EUR – būtų naudojamasi esamu iždo grynųjų pinigų rezervu ir Nacionalinio pensijų atsargų fondo (NPRF) lėšomis. Sąjungos finansine parama Airijai skiriama siekiant padėti atkurti tvarų ekonomikos augimą ir užtikrinti tinkamą bankininkystės sistemos veikimą. Kartu šia pagalba padedama apsaugoti ES ir euro zonos finansinį stabilumą atkuriant pasitikėjimą.Sąjungos pasiskolintos lėšos, gautos kapitalo rinkose arba iš finansų įstaigų, siekiant suteikti paskolą Airijai, garantuojamos Sąjungos biudžeto lėšomis. Pagrindinė paskolų, kurios bus suteiktos Airijai, suma yra 22,5 mlrd. EUR.Iš Europos Sąjungos biudžeto teikiamos garantijos struktūra sudarys galimybę Komisijai aptarnauti skolą, jei Airija nevykdytų savo įsipareigojimų.Siekdama vykdyti įsipareigojimus, Komisija gali pasinaudoti savo grynųjų pinigų ištekliais, kad laikinai aptarnautų skolą. Tokiu atveju bus taikomas 2000 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000, įgyvendinančio Sprendimą 2007/436/EB, Euratomas, dėl Europos Bendrijų nuosavų išteklių sistemos (OL L 130, 2000 5 31, p. 1), 12 straipsnis.5. PATVIRTINTAS SKAIČIAVIMO METODASNetaikoma.6. MOKĖJIMO GRAFIKAS (EUR)Netaikoma.Išlaidų kategorija | Asignavimai | Mokėjimai |n metai | n+1 metai | n+2 metai | n+3 metai | Vėlesni finansiniai metai |n metai |n+1 metai |n metai |n+1 metai |Iš viso |[1] OL L 118, 2010 5 12, p. 1.[2] Žr. http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/government_finance_statistics/methodology/advice_member_states.


				|

		52013PC0243

			Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo nustatoma pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi dėl tam tikrų rezoliucijų, už kurias turi būti balsuojama Tarptautinėje vynuogių ir vyno organizacijoje (OIV) /* COM/2013/0243 final - 2013/0129 (NLE) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
              PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
Tarptautinė vynuogių ir vyno
organizacija (OIV) yra tarpvyriausybinė mokslinė ir techninė
vynuogių ir vyno, vyno gėrimų, valgomųjų
vynuogių, razinų ir kitų vynuogių produktų srityje
veikianti organizacija. OIV tikslai yra i) informuoti pasitelkiant publikacijas
ir organizuojant renginius bei simpoziumus, ii) teikti pagalbą kitoms
standartizavimo veiklą vykdančioms tarptautinėms organizacijoms
ir iii) dalyvauti tarptautiniu mastu derinant esamus metodus ir standartus. OIV
priklauso 44 valstybės – 20 šių valstybių yra Sąjungos
valstybės narės. ES šiuo metu nėra OIV narė.
ES lygmeniu, atsižvelgiant į 2007 m.
spalio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1234/2007,
nustatantį bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą
ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas
nuostatas (Bendrą bendro žemės ūkio rinkų organizavimo
reglamentą, OL L 299, p. 1), kai kurios OIV priimtos ir
paskelbtos rezoliucijos daro poveikį ES teisei. Toliau nurodytose Bendro
bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamento nuostatose
pateikiamos nuorodos į OIV rezoliucijas:
- vyno sektoriaus produktų sudėties
nustatymo analizės metodai ir tam tikros vynininkystės praktikoje
naudojamų medžiagų grynumo ir identifikavimo specifikacijos, kad OIV
priimtas ir paskelbtas taisykles būtų privaloma ipso facto taikyti
ES šioje srityje (Bendro bendro žemės ūkio rinkų organizavimo
reglamento 120 straipsnio g punktas ir 2009 m. liepos 10 d. Komisijos
reglamento (EB) Nr. 606/2009, kuriuo nustatoma tam tikra Tarybos
reglamento (EB) Nr. 479/2008 taikymo vynuogių produktų
kategorijoms, vynininkystės metodams ir jų apribojimams tvarka
(OL L 193 p. 1), 9 straipsnis);
- OIV patvirtinti ir paskelbti vynininkystės
metodai, kuriais Komisija turi remtis suteikdama leidimą taikyti šiuos
metodus (Bendro bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamento
120 straipsnio f punktas); taip pat
- tie patys vynininkystės metodai, pagal
kuriuos ES privalo priimti trečiosiose šalyse pagamintus vynus ir kurie ipso
facto tampa privalomi ES (Bendro bendro žemės ūkio rinkų
organizavimo reglamento 158 straipsnio a punktas);
Be to, atsižvelgiant į 2000 m. gruodžio
19 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 2870/2000, nustatantį
spiritinių gėrimų analizės Bendrijos etaloninius metodus
(OL L 333, p. 20), kai kurios OIV priimtos ir paskelbtos
rezoliucijos daro poveikį ES teisei. Jei nėra patvirtintų
Bendrijos analizės etaloninių metodų tam tikrame spiritiniame
gėrime esančioms medžiagoms rasti ir jų kiekiui nustatyti,
Reglamento Nr. 2870/2000 3 straipsnyje pateikiama nuoroda į OIV
rezoliucijas.
Atsižvelgiant į ekspertų grupių,
kurių posėdžiai organizuojami siekiant pasiruošti OIV generalinei
asamblėjai, diskusijas, tikėtina, kad toliau nurodytos rezoliucijos,
kurios daro teisinį poveikį ES acquis, bus įtrauktos
į generalinės asamblėjos darbotvarkę siūlant jas
priimti:
- rezoliucijų OENO-TECHNO 11-498 ir 11-499,
kuriose nustatomi nauji vynininkystės metodai, projektai. Pagal Reglamento
(EB) Nr. 1234/2007 120 straipsnio f punktą ir 158 straipsnio a
punktą šios rezoliucijos turės įtakos acquis;
- rezoliucijų OENO-SCMA 9-418, 10-440,
10-480, 11-477, 11-478, 12-510 ir 12-511, kuriose nustatomi analizės
metodai, projektai. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 120 straipsnio g
punktą šios rezoliucijos turės įtakos acquis;
- rezoliucijų OENO-MICRO 11-496 ir 11-497,
OENO-SPECIF 10-459, 11-481, 11-482, 11-487, 11-488 ir 11-495, kuriose
nustatomos vynininkystės praktikoje naudojamų medžiagų grynumo
ir identifikavimo specifikacijos, projektai. Pagal Reglamento (EB) Nr. 606/2009
9 straipsnį šios rezoliucijos turės įtakos acquis;
- rezoliucijos OENO-SCMA 12-521, kurioje
nustatomas tam tikrų spiritinių gėrimų analizės
metodas, projektas. Pagal Reglamento (EB) Nr. 2870/2000 3 straipsnį
ši rezoliucija turės įtakos acquis.
Pirmiau minėtas rezoliucijas išsamiai
apsvarstė vyno sektoriaus mokslo ir technikos ekspertai. Šios rezoliucijos
padeda tarptautiniu mastu derinti vyno kokybės standartą ir jas
taikant bus sukurta sistema, užtikrinanti sąžiningą vyno sektoriaus
produktų prekybos konkurenciją. Todėl šių rezoliucijų
projektams turėtų būti pritarta.
Kaip ir ankstesniais metais, galima tikėtis,
kad OIV generalinės asamblėjos darbotvarkė bus toliau derinama
ir į ją bus įtrauktos ir kitos acquis įtakos
turinčios rezoliucijos. Kad būtų užtikrintas generalinės
asamblėjos darbo veiksmingumas laikantis Sutartyse nustatytų
taisyklių, Komisija per nustatytą laikotarpį papildys ir (arba)
iš dalies pakeis šį pasiūlymą, kad Taryba galėtų
priimti poziciją, kurios bus laikomasi ir dėl šių rezoliucijų.
2013/0129 (NLE)
Pasiūlymas
TARYBOS SPRENDIMAS
kuriuo nustatoma pozicija, kurios Europos
Sąjungos vardu turi būti laikomasi dėl tam tikrų
rezoliucijų, už kurias turi būti balsuojama Tarptautinėje
vynuogių ir vyno organizacijoje (OIV)
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnį
kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
pasiūlymą,
kadangi:
(1)       Tarptautinė
vynuogių ir vyno organizacija (OIV) yra tarpvyriausybinė mokslinė
ir techninė vynuogių ir vyno, vyno gėrimų,
valgomųjų vynuogių, razinų ir kitų vynuogių
produktų srityje veikianti organizacija. OIV tikslai yra i) informuoti
pasitelkiant publikacijas ir organizuojant renginius bei simpoziumus, ii)
teikti pagalbą kitoms standartizavimo veiklą vykdančioms
tarptautinėms organizacijoms ir iii) dalyvauti tarptautiniu mastu derinant
esamus metodus ir standartus. OIV priklauso 44 valstybės – 20 šių
valstybių yra Sąjungos valstybės narės. ES šiuo metu
nėra OIV narė;
(2)       ES lygmeniu, atsižvelgiant
į 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentą (EB)
Nr. 1234/2007, nustatantį bendrą žemės ūkio rinkų
organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio
produktams taikomas nuostatas (Bendrą bendro žemės ūkio
rinkų organizavimo reglamentą, OL L 299, p. 1), kai
kurios OIV priimtos ir paskelbtos rezoliucijos daro poveikį ES teisei.
Toliau nurodytose Bendro bendro žemės ūkio rinkų organizavimo
reglamento nuostatose pateikiamos nuorodos į OIV rezoliucijas:
- vyno sektoriaus produktų sudėties nustatymo
analizės metodai ir tam tikros vynininkystės praktikoje
naudojamų medžiagų grynumo ir identifikavimo specifikacijos, kad OIV
priimtas ir paskelbtas taisykles būtų privaloma ipso facto taikyti
ES šioje srityje (Bendro bendro žemės ūkio rinkų organizavimo
reglamento 120 straipsnio g punktas ir 2009 m. liepos 10 d. Komisijos
reglamento (EB) Nr. 606/2009, kuriuo nustatoma tam tikra Tarybos
reglamento (EB) Nr. 479/2008 taikymo vynuogių produktų
kategorijoms, vynininkystės metodams ir jų apribojimams tvarka
(OL L 193 p. 1), 9 straipsnis);
- OIV patvirtinti ir paskelbti vynininkystės
metodai, kuriais Komisija turi remtis suteikdama leidimą taikyti šiuos
metodus (Bendro bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamento
120 straipsnio f punktas); taip pat
- tie patys vynininkystės metodai, pagal
kuriuos ES privalo priimti trečiosiose šalyse pagamintus vynus ir kurie ipso
facto tampa privalomi ES (Bendro bendro žemės ūkio rinkų
organizavimo reglamento 158 straipsnio a punktas);
(3)       be to, atsižvelgiant į
2000 m. gruodžio 19 d. Komisijos reglamentą (EB)
Nr. 2870/2000, nustatantį spiritinių gėrimų
analizės Bendrijos etaloninius metodus (OL L 333, p. 20),
kai kurios OIV priimtos ir paskelbtos rezoliucijos daro poveikį ES teisei.
Jei nėra patvirtintų Bendrijos analizės etaloninių
metodų tam tikrame spiritiniame gėrime esančioms medžiagoms
rasti ir jų kiekiui nustatyti, Reglamento (EB) Nr. 2870/2000 3 straipsnyje
pateikiama nuoroda į OIV rezoliucijas;
(4)       kitas OIV generalinės
asamblėjos posėdis įvyks 2013 m. birželio 8 d. Jame
generalinė asamblėja svarstys ir galbūt priims rezoliucijas,
kurios turės pirmiau nurodytų teisinių pasekmių;
(5)       todėl būtina iki to
OIV generalinės asamblėjos posėdžio nuspręsti, kokių
pozicijų dėl šių rezoliucijų OIV priklausančios
valstybės narės, bendrai veikiančios ES interesų labui,
turėtų laikytis OIV generalinės asamblėjos metu;
(6)       Rezoliucijų OENO-TECHNO
11-498 ir 11-499 projektuose nustatomi nauji vynininkystės metodai. Pagal
Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 120 straipsnio f punktą ir 158
straipsnio a punktą šios rezoliucijos turės įtakos acquis;
(7)       Rezoliucijų OENO-SCMA
9-418, 10-440, 10-480, 11-477, 11-478, 12-510 ir 12-511 projektuose nustatomi
analizės metodai. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 120 straipsnio
g punktą šios rezoliucijos turės įtakos acquis;
(8)       Rezoliucijų OENO-MICRO
11-496 ir 11-497, OENO-SPECIF 10-459, 11-481, 11-482, 11-487, 11-488 ir 11-495
projektuose nustatomos vynininkystės praktikoje naudojamų medžiagų
grynumo ir identifikavimo specifikacijos. Pagal Reglamento (EB)
Nr. 606/2009 9 straipsnį šios rezoliucijos turės įtakos acquis;
(9)       Rezoliucijos OENO-SCMA 12-521
projektas, kuriame nustatomas tam tikrų spiritinių gėrimų
analizės metodas. Pagal Reglamento (EB) Nr. 2870/2000 3
straipsnį ši rezoliucija turės įtakos acquis;
(10)     pirmiau minėtas
rezoliucijas išsamiai apsvarstė vyno sektoriaus mokslo ir technikos
ekspertai. Šios rezoliucijos padeda tarptautiniu mastu derinti vyno
kokybės standartą ir jas taikant bus sukurta sistema, užtikrinanti
sąžiningą vyno sektoriaus produktų prekybos konkurenciją.
Todėl šių rezoliucijų projektams turėtų būti
pritarta;
(11)     siekiant užtikrinti
reikiamą lankstumą prieš OIV generalinės asamblėjos
susitikimą vykstančiose derybose, OIV priklausančios
valstybės narės turėtų būti įgaliotos pritarti
šių rezoliucijų pakeitimams, jeigu jie nekeičia rezoliucijų
esmės,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Sąjungos pozicija 2013 m. OIV
generalinėje asamblėjoje atitinka šio sprendimo priedą, o
ją išreiškia OIV priklausančios valstybės narės, bendrai
veikiančios Sąjungos interesų labui.
2 straipsnis
1.           Jei 1 straipsnyje nurodytai
pozicijai gali turėti įtakos nauja mokslinė arba techninė
informacija, pateikta prieš arba per OIV posėdžius, OIV
priklausančios valstybės narės prašo, kad balsavimas OIV
generalinės asamblėjos posėdyje būtų atidėtas,
kol remiantis naujais elementais bus nustatyta Sąjungos pozicija.
2.           Visų pirma vietoje
suderinusios nuomones OIV priklausančios valstybės narės, veikdamos
kartu Sąjungos interesų labui, gali be Tarybos papildomo sprendimo,
kuriuo nustatoma Sąjungos pozicija, pritarti šio sprendimo priede
nurodytų rezoliucijų projektų pakeitimams, jeigu jais
nekeičiama rezoliucijų esmė.
3 straipsnis
Šis sprendimas
skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
PRIEDAS
Valstybės narės, bendrai veikdamos
Sąjungos interesų labui, atsižvelgdamos į bet kokią
būsimą peržiūrą, atliekamą remiantis naujais
pokyčiais, remia tik toliau nurodytų 7 etapo rezoliucijų
dėl vyno sektoriaus produktų sudėčiai nustatyti skirtos
analizės metodų ir vynininkystės praktikoje naudojamų
medžiagų grynumo ir identifikavimo specifikacijų projektus:
OENO-TECHNO 11-498. Vynininkystės
metodų, susijusių su fermentų naudojimu, aprašų pakeitimas,
OENO-TECHNO 11-499. Vyno sudėtyje
esančių ištirpintų dujų kiekio reguliavimas naudojant
membraninius kontraktorius,
OENO-SCMA 9-418. Vynininkystės metodo
vertinimo, kokybės kontrolės ir neapibrėžties analizės
praktinis vadovas,
OENO-SCMA 10-440. Vyno kvapo ir skonio
defektų analizės gairės,
OENO-SCMA 10-480. Metanolio kiekio nustatymas
dujų chromatografijos metodu,
OENO-SCMA 11-477. Vyno sudėtyje
esančių ftalatų nustatymas ir analizė,
OENO-SCMA 11-478. Vyno sudėtyje ir
spiritiniuose gėrimuose esančių mineralinių medžiagų
nustatymas induktyviai susietos plazmos atominės emisinės
spektrometrijos (ICP-AES) metodu,
OENO-SCMA 12-510. Vyno acto rūgšties
kiekio nustatymas izotopų santykio (13C/12C)
masės spektrometrijos būdu,
OENO-SCMA 12-511. Vyno acto sudėtyje
esančio vandens izotopų santykio (18O/16O)
nustatymo metodas,
OENO-SCMA 12-521. Spiritiniuose gėrimuose
esančių ftalatų nustatymas ir analizė,
OENO-MICRO 11-496. Monografija apie
mielių autolizatus,
OENO-MICRO 11-497. Akytųjų
mielių ląstelių membranos. Kodeksas,
OENO-SPECIF 10-459. Monografija apie
neaktyvintas mieles,
OENO-SPECIF 11-481. Monografija apie
ultrafiltravimo membranas,
OENO-SPECIF 11-482. Monografija apie
nanofiltravimo membranas,
OENO-SPECIF 11-487. Monografijos apie cinamoilesterazės
aktyvumo fermentiniuose preparatuose nustatymą peržiūra (OIV-OENO
6-2007),
OENO-SPECIF 11-488. Monografijos apie
betagliukanazės (ß 1-3, ß 1-6) aktyvumo fermentiniuose preparatuose
nustatymą peržiūra (OIV-OENO 340-2010),
OENO-SPECIF 11-495. Monografija apie
augalinius baltymus. Aprašo pakeitimas.