Svarbus teisinis pranešimas

|

52005PC0712

Pasiūlymas Tarybos sprendimas dėl Sprendimo 82/530/EEB, suteikiančio teisę Jungtinei Karalystei leisti Meno salos institucijoms taikyti specialių avienos, jautienos ir veršienos importo licencijų sistemą, taikymo laikotarpio pratęsimo  /* KOM/2005/0712 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 9.1.2006KOM(2005) 712 galutinisKOMISIJOS ATASKAITA TARYBAIdėl Tarybos sprendimo, suteikiančio teisę Jungtinei Karalystei leisti Meno salos institucijoms taikyti specialių avienos, jautienos ir veršienos importo licencijų sistemąPasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl Sprendimo 82/530/EEB, suteikiančio teisę Jungtinei Karalystei leisti Meno salos institucijoms taikyti specialių avienos, jautienos ir veršienos importo licencijų sistemą, taikymo laikotarpio pratęsimo(pateikta Komisijos)KOMISIJOS ATASKAITA TARYBAIdėl Tarybos sprendimo, suteikiančio teisę Jungtinei Karalystei leisti Meno salos institucijoms taikyti specialių avienos, jautienos ir veršienos importo licencijų sistemąĮvadasAtaskaita parengta pagal Tarybos sprendimo 82/530/EEB 2 straipsnį[1]. Šis sprendimas suteikia teisę Jungtinę Karalystę leisti Meno salos institucijoms taikyti specialių avienos, jautienos ir veršienos produktų importo licencijų sistemą. Ši sistema turi būti taikoma taip, kad būtų užtikrintas vienodas visų produktų, nepriklausomai nuo jų šaltinio, ir visų mėsos importuotojų ir eksportuotojų statusas, tuo pat metu kuo labiau išsaugant tradicinius prekybos modelius ir atsižvelgiant į Bendrijos gyvūnų sveikatos taisykles.TEISINIS PAGRINDASAirijos jūroje esanti Meno sala nepriklauso Jungtinei Karalystei, tačiau yra Britanijos Karūnai pavaldi teritorija, turinti vidaus savivaldą. Meno sala nėra ES narė, tačiau turi su ES ypatingus santykius, nustatytus Stojimo sutarties[2] Trečiajame protokole. Dėl tų ypatingų santykių Meno sala pripažįsta laisvą prekių judėjimą, tačiau neprisideda prie Bendrijos lėšų ir negali jomis pasinaudoti. Meno sala yra finansiškai autonomiška, o jos žemės ūkio paramos priemones vietos mokesčiais finansuoja Meno salos institucijos.Pagal Trečiąjį protokolą Taryba priėmė 1973 m. kovo 12 d. Reglamentą (EEB) Nr. 706/73 dėl Bendrijos tvarkos, skirtos prekybai žemės ūkio produktais ir taikomos Lamanšo sąsiaurio saloms bei Meno salai[3].Pagal Trečiojo protokolo 1 straipsnio 2 dalį ir Reglamentą (EEB) Nr. 706/73 Sprendime 82/530/EEB Taryba nustatė, kad Meno salos institucijoms leidžiama taikyti specialią trečiosiose šalyse ir Bendrijos valstybėse narėse užaugintos avienos, jautienos ir veršienos importo sistemą, siekiant apsaugoti salos produkciją ir žemės ūkio sistemą.Nukrypti leidžianti nuostata dėl importo į Meno salą, numatyta pirmiau minėtame sprendime, nuo jos įsigaliojimo 1982 m. buvo keletą kartų laikinai pratęsta. Paskutinis pratęsimas nustatytas Tarybos sprendime 2000/655/EB[4]. Meno salos institucijos paprašė dar kartą pratęsti šią nukrypti leidžiančią nuostatą.padėtis žemės ūkio rinkoje ir jos organizavimasŽemės ūkyje dirba apie 2 % aktyvių Meno salos gyventojų. Maždaug 80 % viso salos ploto naudojama žemės ūkiui. Dirvožemis nėra labai geras. Klimatas yra švelnus, bet drėgnas, nors ir yra nemažai svyravimų – šiaurinėje lygumoje oras yra sausesnis.Žemės ūkyje daugiausiai verčiamasi labai įvairiu mišriu ūkininkavimu, tačiau reaguojant į prekybos reikalavimus ilgainiui išryškėjo didesnė specializacija. Žemės ūkio praktika yra daugiau neintensyvaus pobūdžio. Meno saloje yra šios trys pagrindinės ūkininkavimo rūšys: „mėsinė gyvulininkystė“ (jautiena ir aviena), pienininkystė ir grūdų auginimas.Meno salos institucijos nusprendė siekti užtikrinti Meno salos ūkininkams tokią pačią žemės ūkio paramą, kokia pagal BŽP teikiama ES ūkininkams. Paramos priemonės nebūtinai yra tokios pačios, kokios naudojamos Jungtinėje Karalystėje, tačiau jomis siekiama panašios naudos gamintojams. Tas priemones finansuoja tik Meno salos institucijos. Šiuo metu Meno salos institucijos kuria ir įgyvendina įvairias subsidijų schemas (žr. 2 priedą).Per pastaruosius penkerius metus nuo paskutinio specialios nukrypti leidžiančios nuostatos dėl importo taikymo pratęsimo padėtis salos mėsinės gyvulininkystės sektoriuje pastebimai nepasikeitė. Avių ir galvijų skaičius stabilizavosi, todėl ta pati tendencija laikėsi ir mėsos gamybos sektoriuje. Apsirūpinimo lygis yra labai aukštas: beveik 200 % jautienos ir 400 % avienos atveju. 2003–2004 metais gyvų gyvūnų eksportas abiejuose sektoriuose padvigubėjo, tačiau kiekiai tebėra nedideli. Augintojų kaina išaugo 15 % avienai ir 10,5 % jautienai palyginus su trejų ankstesnių metų to paties laikotarpio vidurkiais (žr. 1 priedą).Ūkininkai parduoda savo produkciją oficialiai pripažintoms prekybos asociacijoms. Pagal mėsinės gyvulininkystės schemą įkurta organizacija yra Meno salos Mėsinės gyvulininkystės prekybos asociacija ( Isle of Man Fatstock Marketing Association, FMA ), ir augintojai yra sudarę sutartis su šia organizacija, kuri turi supirkti visas atsargas, kurias pasiūlo sutartis su ja sudarę augintojai. Mėsinės gyvulininkystės prekybos asociacija nuomojasi salos institucijoms priklausančią mėsos įmonę.Meno salos institucijų priimtame žemės ūkio įstatymo numatyta, kad skerdžiami ūkių gyvūnai gali būti parduoti tik vietos skerdyklai. Todėl skerdykla yra vienintelė mėsos tiekėja Meno saloje. Panašu, jog ribojamas, o ne skatinamas papildomų perdirbimo pajėgumų kūrimas.Meno salos institucijos prašo pratęsti nukrypti leidžiančios nuostatos dėl importo taikymą pirmiausia todėl, kad turėtų pakankamai laiko pagerinti skerdyklų veiksmingumą. Faktai rodo, jog perdirbimo pajėgumai raudonos mėsos sektoriuje saugant nukrypti leidžiančiai nuostatai tapo santykinai mažiau konkurencingi palyginti su mažiau apsaugotu sektoriumi.Mažmeninės prekybos sektorių šiuo metu sudaro penki prekybos centrai; keturi iš jų yra Jungtinės Karalystės prekybos tinklų padaliniai ir tik vienas priklauso Meno salos prekybos tinklui. Todėl atsiranda tam tikras pajėgumų perteklius ir konkurencija. Šiuo metu vis dar veikia tik 14 nepriklausomų nedidelių mėsinių, o paskutinį kartą pateikus paraišką dėl nukrypti leidžiančios nuostatos pratęsimo jų buvo 20.Meno salos institucijos nukrypti leidžiančią nuostatą dėl importo įgyvendina taip:1. draudžiama importuoti avieną;2. importui į salą taikoma 20 % saloje apytikriai suvartojamo jautienos ir veršienos kiekio kvota.Meno salos administracijos nustatytos eksporto taisyklės riboja gyvų gyvūnų eksportą. Tarp nustatytų kliūčių yra ūkininkui mokamų tiesioginių subsidijų panaikinimas arba sumažinimas, didelės veterinarijos, administracinės išlaidos ir pernelyg didelės išlaidos už jūros transportą (yra tik vienas veikiantis keltas).Dabartin ėS TVARKOS įVERTINIMASTuose sektoriuose, kuriuose gamyba yra du (jautienos ir veršienos) arba keturis (avienos) kartus didesnė už vidaus vartojimo poreikius, suprantamas noras riboti importą. Tačiau keli ūkio subjektai, ypač mažos mėsinės ir prekiautojai, nurodė mažos pasiūlos mažmeninei prekybai ir ribotų vartotojo pasirinkimo galimybių dėl nustatytų importo apribojimų problemas.Faktas, kad vartojimo kainos yra palyginti didelės, o, kita vertus, augintojų kainos yra palyginti žemos, rodo perdirbimo (mažmeninės prekybos) sektoriaus neveiksmingumą greičiausiai todėl, jog nėra konkurencijos.Aukštas apsirūpinimo lygis salos avienos, jautienos ir veršienos produktų sektoriuose rodo salos ūkių veiklos rezultatus. Tačiau nukrypti leidžiančios nuostatos dėl importo režimas yra laikinas ir turi keletą pirmiau minėtų neigiamų elementų.Prekių judėjimas tarp Meno salos ir kitų bendrosios rinkos teritorijų turėtų duoti naudos visų pirma verslo galimybių ir patenkintų vartotojų prasme, tačiau ta nauda gali būti pastebimai mažesnė dėl dabartinių praktinių prekybos apribojimų. Be to, dabartinėje ES ir tarptautinėje politikoje siekiama labiau rinkos principais paremto žemės ūkio ne tik siekiant geriau patenkinti vartotojų poreikius, bet ir suteikti ūkininkams pasirinkimo laisvę.Dabartinė sistema gali ir nesuteikti papildomų rinkos galimybių Meno salos ūkininkams (eksportuojant į ES), tad vietos ūkininkai tampa sistemos įkaitais. Nepakankama konkurencija gali tapti kliūtimi būtinam atitinkamų sektorių restruktūrizavimui. Kita vertus, dabartinė schema leido Meno salos ūkininkams išlaikyti avienos, jautienos ir veršienos auginimą ir prisidėti prie salos ekonomikos.IšVADOSŽemės ūkis apskritai ir ypač gyvūnų auginimas yra labai svarbūs Meno salos kaimo vietovių gyvybingumui ir išsaugojimui.Siekiant užtikrinti ilgalaikį tvarumą Meno sala turės prisitaikyti prie pokyčių ES žemės ūkio sektoriuje. Rinkos orientavimas yra labai svarbus naujausių reformų elementas.Meno saloje taikomi dabartiniai avienos ir jautienos importo apribojimai kartu su monopolinėmis tendencijomis perdirbimo ir transporto sektoriuose sąlygoja neveiksmingumą, todėl susiformuoja palyginus didelės vartojimo kainos ir žemos gamintojų kainos. Tai prieštarautų ES pokyčiams ir ilgainiui gali neužtikrinti reikiamos pusiausvyros.Atidžiai įvertinus skirtingus ataskaitoje pateiktus elementus, Komisijos nuomone, specialiojo režimo nereikėtų pratęsti neribotam laikotarpiui. Sektoriaus suinteresuotosios šalys turėtų pasistengti didindamos konkurencingumą viduriniuoju laikotarpiu.Atitinkamai Komisija siūlo pratęsti dabartinį laikiną specialųjį importo režimą paskutinį kartą iki 2010 m. gruodžio 31 d., sudarant sąlygas tvarkingam avienos ir jautienos auginimo sektoriaus restruktūrizavimui.Tikimasi, kad nukrypti leidžiančios nuostatos taikymo pratęsimas bus naudingas stengiantis padidinti Meno salos raudonos mėsos sektoriaus konkurencingumą, kad pastarasis ateityje galėtų atsispirti ES bendrosios rinkos konkurencijai nepratęsiant nukrypti leidžiančios nuostatos.Šiame kontekste Komisija norėtų pakviesti Meno salos institucijas imtis atitinkamų veiksmų paremti sektorių jo restruktūrizavimo procese.I PRIEDASAVIENOS IR JAUTIENOS BALANSAS – MENO SALA2005 m. balandžio mėn. skaičiavimai)sse – skerdenos svorio ekvivalentas importuojami gyvi gyvūnai išreiškiami skerdenos svoriu, kuris sudaro 45 kg vienam gyvūnui į eurus konvertuojama pagal fiksuotą valiutų kursą – 70 pensų už eurą. |-  II PRIEDASSUBSIDIJAVIMO SCHEMŲ APŽVALGA – MENO SALAPriemokų už avis schemaPagal šią schemą mokama parama už reikalavimus atitinkančius gyvūnus, paskerstus mėsos įmonėje (skerdykloje). Išmokos yra skirtingos priklausomai nuo skerdenos kokybės kategorijos, siekiant, kad pasiūla labiau atitiktų rinkos poreikius. Paramą sudaro fiskuoto dydžio suma, mokama už kiekvieną reikalavimus atitinkantį gyvūną, ir kintanti priemoka, kuri skaičiuojama kas savaitę kaip procentinė Jungtinės Karalystės vidutinės rinkos kainos dalis.Kalnų avių schemaPagal šią schemą mokama parama už tam tikro veislinių avių skaičiaus laikymą natūraliomis sąlygomis patvirtintoje kalvotoje žemėje. Schemos tikslas yra padidinti ganomų gyvūnų įtaką tvarkant aukštumų, kuriose gausiai auga viržiai, aplinką rūpestingai kontroliuojant ganomų gyvulių tankumą, kuris negali viršyti 1 avies 2 akruose (0,8 hektaro).Priemokų už mėsines karves schemaPagal šią schemą teikiama parama už karves, kurios atsiveda ir augina veršiukus, tinkamus jautienos gamybai. Schemos tikslas yra skatinti veršiukų, tinkamų jautienai, auginimą, ji netaikoma pieninių veislių karvėms. Priedas mokamas už karves, laikomas mažai rentabilioje žemėje.Išmokų už galvijų vienetus schenaPagal šią schemą teikiama parama už reikalavimus atitinkančius skerstinius galvijus, paskerstus mėsos įmonėje. Išmokos yra skirtingos priklausomai nuo skerdenos kokybės kategorijos ir pasiūlos sezoniškumo tuo siekiant, kad pasiūla labiau atitiktų rinkos poreikius.AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASKomisijos ataskaita Tarybai parengtas pagal Tarybos Sprendimo 82/530/EEB 2 straipsnį gavus Meno salos institucijų prašymą pratęsti specialios nukrypti leidžiančios nuostatos dėl importo taikymą. Ataskaitos tikslas – įvertinti nukrypti leidžiančios nuostatos dėl importo poveikį Meno salos jautienos, veršienos ir avienos sektoriams ir atitinkamai pasiūlyti naują reglamentą.Ataskaitoje apžvelgiami įstatymai ir žemės ūkio rinkos organizavimas bei įvertinama situacija. Viena vertus, taikant nukrypti leidžiančią nuostatą dėl importo, buvo palaikoma avininkystės ir gyvulininkystės sektorių veikla, ir sektoriaus svarba salos ekonomikai nesumažėjo. Kita vertus, sektorių veiksmingumu ir orientacija į rinką galima suabejoti, nes mėsos sektoriuje ryškios monopolinės tendencijos, sąlygojančios palyginti dideles vartojimo kainas ir žemes augintojų kainas. Baiminamasi, kad tai prieštaraus BŽP pokyčiams ir ilgainiui gali neužtikrinti reikiamos pusiausvyros.Todėl Komisija mano, kad nereikėtų neribotam laikui pratęsti specialaus režimo. Atitinkamai Komisija siūlo paskutinį kartą pratęsti dabartinį laikiną specialųjį importo režimą iki 2010 m. gruodžio 31 d., sudarant sąlygas tvarkingam Meno salos avienos ir jautienos auginimo pramonės restruktūrizavimui.PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl Sprendimo 82/530/EEB, suteikiančio teisę Jungtinei Karalystei leisti Meno salos institucijoms taikyti specialių avienos, jautienos ir veršienos importo licencijų sistemą, taikymo laikotarpio pratęsimoEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1972 m. Stojimo akto Trečiąjį protokolą, ypač į jo 1 straipsnį ir 5 straipsnio antrąją pastraipą,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,kadangi:1.  Bendrijos taisyklės dėl prekybos žemės ūkio produktais su trečiosiomis šalimis, kurios rinka organizuojama bendrai, Meno salai taikomos pagal Stojimo akto Trečiojo protokolo 1 straipsnio 2 dalį ir Tarybos reglamento (EEB) Nr. 706/73 dėl Bendrijos tvarkos, skirtos prekybai žemės ūkio produktais ir taikomos Lamanšo sąsiaurio saloms bei Meno salai[5].2.  Gyvulių auginimas yra tradicinė veikla Meno saloje ir yra labai svarbi salos žemės ūkiui.3.  Pagal Meno salai taikomą bendrą rinkos organizavimą su tam tikromis trečiosiomis šalimis sudarytų prekybos susitarimų kontekste, pagal salos ir Bendrijos santykius reglamentuojančias Bendrijos nuostatas buvo pageidautina, kad salos institucijoms būtų leista taikyti tam tikras priemones apsaugoti savo produkciją ir savo žemės ūkio paramos sistemos darbą.4.  Todėl Tarybos sprendimu 82/530/EEB[6] Jungtinei Karalystei buvo suteikta teisė leisti Meno salos institucijoms taikyti specialių trečiosiose šalyse ir Bendrijos valstybėse narėse išaugintos avienos, jautienos ir veršienos importo licencijų sistemą, nepažeidžiant prekybos su trečiosiomis šalimis priemonių, numatytų Tarybos reglamente (EB) Nr. 1254/1999 dėl bendro galvijienos rinkos organizavimo[7] ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 2529/2001 dėl bendro avienos ir ožkienos rinkos organizavimo[8]. Šis leidimas buvo suteiktas laikotarpiui iki 2005 m. gruodžio 31 d.5.  Taikant sistemą buvo remiama Meno salos avininkystės ir galvijininkystės sektorių veikla. Tačiau Komisija informavo Tarybą, jog struktūrinės sektoriaus problemos gali trukdyti ilgalaikiam gyvulininkystės tvarumui saloje. Todėl galiojantis režimas pratęsiamas paskutinį kartą, kad būtų galima restruktūrizuoti Meno salos avienos ir jautienos auginimo sektorius.6.  Siekiant užtikrinti sistemos taikymo tęstinumą po 2005 m. gruodžio 31 d. reikėtų nustatyti, kad šis sprendimas bus taikomas iki 2006 m. sausio 1 d.7.  Todėl reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Sprendimą 82/530/EEB,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ1 straipsnisSprendimo 82/530/EEB 2 straipsnis pakeičiamas taip:„Šis sprendimas taikomas iki 2010 m. gruodžio 31 d.“2 straipsnisŠis sprendimas taikomas nuo 2006 m. sausio 1 d.3 straipsnisŠis sprendimas skiriamas Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei.Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkasFINANSINĖ PAŽYMA |1. | BIUDŽETO EILUTĖ: Art. 05 02 14 aviena ir ožkiena 10 sk. žemės ūkio muitai | ASIGNAVIMAI p.m.. (PBP2006) EUR 763,5 milijono |2. | PAVADINIMAS: Pasiūlymas dėl Tarybos sprendimo, pratęsiančio Sprendimo 82/530/EEB, įgalinančio Jungtinę Karalystę leisti Meno salos institucijoms taikyti specialių avienos, jautienos ir veršienos importo licencijų sistemą, taikymo laikotarpį |3. | TEISINIS PAGRINDAS: 1972 m. Stojimo akto Trečiasis protokolas, ypač į jo 1 straipsnis ir 5 straipsnio antroji pastraipa, 1973 m. kovo 12 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 706/73 dėl Bendrijos tvarkos, skirtos prekybai žemės ūkio produktais ir taikomos Lamanšo sąsiaurio saloms bei Meno salai. |4. | TIKSLAI: Šiame sprendime siūloma (be pakeitimų) pratęsti Jungtinės Karalystės įgalinimą leisti taikyti specialių iš Jungtinės Karalystės arba trečiųjų šalių į Meno salą importuojamos avienos, jautienos ir veršienos importo leidimų sistemą. Siūloma, kad įgalinimas būtų taikomas iki 2010 m. gruodžio 31 d. |5. | FINANSINIS POVEIKIS | 12 MĖNESIŲ LAIKOTARPIS (EUR, milijonai) | ŠIE FINANSINIAI METAI 2005 (EUR, milijonai) | KITI FINANSINIAI METAI 2006 (EUR, milijonai) |5.0 | IŠLAIDOS – IŠSKAIČIUOJAMOS IŠ EB BIUDŽETO (GRĄŽNAMOSIOS IŠMOKOS IR INTERVENCIJOS) – NACIONALINĖS INSTITUCIJOS– KITA | – | – | – |5.1 | ĮPLAUKOS – EB NUOSAVI IŠTEKLIAI (RINKLIAVOS, MUITAI) – NACIONALINĖS | – | – | – |2007 | 2008 | 2009 | 2010 |5.0.1 | NUMATOMOS IŠLAIDOS | – | – | – | – |5.1.1 | NUMATOMOS ĮPLAUKOS | – | – | – | – |5.2 | SKAIČIAVIMO METODIKA: |6.0 | AR PROJEKTĄ GALIMA FINANSUOTI ASIGNAVIMAIS, NUMATYTAIS ATITINKAMAME DABARTINIO BIUDŽETO SKYRIUJE? | NĖRA |6.1 | AR PROJEKTĄ GALIMA FINANSUOTI PERVEDIMU IŠ VIENO DABARTINIO BIUDŽETO SKYRIAUS Į KITĄ? | NĖRA |6.2 | AR BUS REIKALINGAS PAPILDOMAS BIUDŽETAS? | TAIP NE |6.3 | AR Į BŪSIMUS BIUDŽETUS REIKĖS ĮVESTI ASIGNAVIMUS? | TAIP NE |PASTEBĖJIMAI: Priemonė neturės jokios finansinės įtakos nei biudžeto išlaidoms, nei pajamoms. |[1] 1982 m. liepos 19 d. Tarybos sprendimas 82/530/EEB, suteikiantis teisę Jungtinei Karalystei leisti Meno salos institucijoms taikyti specialių avienos, jautienos ir veršienos importo licencijų sistemą (OL L 234, 1982 8 9, p. 7).[2] OL L 73, 1972 3 27, p. 1.[3] OL L 68, 1973 3 15, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 1174/86 (OL L 167, 1986 4 24, p. 1).[4] 2000 m. spalio 23 d. Tarybos sprendimas 2000/665/EB, dėl Sprendimo 82/530/EEB, suteikiančio teisę Jungtinei Karalystei leisti Meno salos institucijoms taikyti specialių avienos, jautienos ir veršienos importo licencijų sistemą, taikymo laikotarpio pratęsimo[5] OL L 68, 1973 3 15, p. 1. Reglamentas, su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 1174/86 (OL L 167, 1986 4 24, p. 1).[6] OL L 234, 1982 8 9, p. 7. Sprendimas, su paskutiniais pakeitimais, padarytais sprendimu 2000/665/EB (OL L 278, 2000 10 31, p. 25).[7] OL L 160, 1999 6 26, p. 21. Reglamentas, su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1782/2003 (OL L 270, 2003 10 21, p. 1).[8] OL L 341, 2001 12 22, p. 3. Reglamentas, su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1782/2003 (OL L 270, 2003 10 21, p. 1).


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 06 17
            COM(2016) 400 final
            2016/0186(COD)
            Pasiūlymas
            EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 445/2014/ES, kuriuo nustatomi Sąjungos veiksmai, susiję su Europos kultūros sostinėmis 2020–2033 m.
            (Tekstas svarbus EEE)

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

                  2020–2033 m. Europos kultūros sostinės (EKS) iniciatyva reglamentuojama Sprendimu Nr. 445/2014/ES
                     1
                  . To sprendimo priede pateiktas chronologinis sąrašas, kada kiekviena valstybė narė turi teisę dalyvauti šioje iniciatyvoje (kiekvienais metais – dvi valstybės narės). Konkursas dėl Europos kultūros sostinės vardo pradedamas likus šešeriems metams iki kultūros sostinės metų, atitinkamai nacionalinei institucijai paskelbiant kvietimą teikti paraiškas.

                  Palyginti su ankstesniu Sprendimu Nr. 1622/2006/EB
                     2
                  , Sprendimu Nr. 445/2014/ES iniciatyva buvo išplėsta įtraukiant šalis kandidates ir potencialias kandidates į ES nares, jei jos kvietimo teikti paraiškas paskelbimo metu dalyvauja programoje „Kūrybiška Europa“ arba vėlesnėse Sąjungos kultūros rėmimo programose. Todėl kas trejus metus, pradedant nuo 2021 m. (t. y. 2021, 2024, 2027, 2030 ir 2033 m.) kultūros sostinės vardas gali būti suteiktas šalių kandidačių ir potencialių šalių kandidačių miestams. Šie konkursai taip pat pradedami likus ne mažiau kaip šešeriems metams iki kultūros sostinės metų Komisijai paskelbiant kvietimą teikti paraiškas.

                  Tačiau į Sprendimą Nr. 445/2014/ES neįtrauktos Europos laisvosios prekybos asociacijos valstybės, kurios yra Europos ekonominės erdvės susitarimo šalys (toliau – EEE narėmis esančios ELPA valstybės) (Norvegija, Islandija ir Lichtenšteinas). Todėl šių valstybių miestams tapti EKS 2020–2033 m. neįmanoma.

                  Siekiant sustiprinti Europos Sąjungos ir EEE narėmis esančių ELPA valstybių kultūrinius ryšius, siūloma iš dalies pakeisti Sprendimą Nr. 445/2014/ES, siekiant sudaryti galimybę EEE narėmis esančių ELPA valstybių, dalyvaujančių programoje „Kūrybiška Europa“ arba vėlesnėse Sąjungos kultūros rėmimo programose, miestams teikti paraiškas dėl EKS vardo.

                  Tai atitiktų Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 167 straipsnio 3 dalį, kurioje teigiama, kad „Sąjunga ir valstybės narės skatina bendradarbiavimą kultūros srityje su trečiosiomis šalimis“.

                  Be to, EEE narėmis esančių ELPA valstybių įtraukimas taip pat atitiktų EEE susitarimo 81 straipsnį ir jo 31 protokolo dėl bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmis, 13 straipsnį.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               Šiuo pasiūlymu iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 445/2014/ES, kuriuo nustatomi Sąjungos veiksmai, susiję su Europos kultūros sostinėmis 2020–2033 m., todėl jo teisinis pagrindas irgi toks pats – SESV 167 straipsnio 5 dalis.

               •Subsidiarumo principas

               Kadangi Sprendimas Nr. 445/2014/ES yra Sąjungos teisės aktas, jis gali būti iš dalies pakeistas tik lygiaverčiu teisės aktu. Valstybės narės negali veikti atskirai.

               •Proporcingumo principas

                  Žr. pirmiau. Kitų galimybių suteikti EEE narėmis esančių ELPA valstybių miestams galimybę dalyvauti EKS iniciatyvoje nėra.

               •Priemonės pasirinkimas

               Žr. pirmiau. Siūloma priemonė – sprendimas.

               •Viešos konsultacijos

               Rengdama pasiūlymą dėl sprendimo dėl EKS iniciatyvos 2020–2033 m., Komisija 2010 m. spalio 27 d. – 2011 m. sausio 12 d. surengė viešas konsultacijas ir gavo 212 atsakymų. Vienas klausimas buvo dėl galimybės EKS iniciatyvoje dalyvauti ne ES valstybėms narėms
                  3
               . Šis klausimas sulaukė įvairių nuomonių, tad Komisija nusprendė suteikti galimybę dalyvauti ne ES valstybėms narėms iš dalies – apsiribojant šalimis, kurios siekia tapti visateisėmis Sąjungos narėmis.

               Komisija mano, kad papildomų konsultacijų nereikia, kadangi pasiūlymu dėl naujo sprendimo siekiama tik iš dalies išplėsti galimybes dalyvauti EKS iniciatyvoje, įtraukiant EEE narėmis esančias ELPA valstybes.

               3.POVEIKIS BIUDŽETUI

               Šis Komisijos pasiūlymas, kaip ir Sprendimas Nr. 455/2014/ES, neturi tiesioginio poveikio biudžetui, nes Melinos Mercouri apdovanojimas ir Sąjungos institucijų ir įstaigų paskirtų ekspertų grupės narių išlaidos dengiamos iš esamų programos „Kūrybiška Europa“ 2014–2020 m. biudžeto, o po 2020 m. bus dengiamos iš vėlesnių Sąjungos kultūros rėmimo programų biudžetų. Be to, dėl šio pasiūlymo Europos kultūros sostinių skaičius 2020–2033 m. nepadidės, nes EEE narėmis esančių ELPA valstybių miestai konkuruos su šalių kandidačių ir potencialių šalių kandidačių miestais, kuriems teisė dalyvauti konkurse jau buvo suteikta.

               4.KITI ASPEKTAI

               Savo pasiūlyme Komisija siūlo:

               suteikti teisę EKS iniciatyvoje dalyvauti EEE narėmis esančių ELPA valstybių miestams, jei šios šalys kvietimo teikti paraiškas paskelbimo metu dalyvauja programoje „Kūrybiška Europa“ arba vėlesnėse Sąjungos kultūros rėmimo programose;

               atsižvelgiant į tai, suteikti galimybę, greta šalių kandidačių ir potencialių šalių kandidačių, konkurse dalyvauti EEE narėmis esančioms ELPA valstybėms;

               suteikti EKS vardą šalies kandidatės, potencialios šalies kandidatės arba EEE nare esančios ELPA valstybės miestui 2028 m., o ne 2027 m., kad tos šalys galėtų derėtis dėl jų dalyvavimo Sąjungos kultūros rėmimo programoje, kuri pakeis programą „Kūrybiška Europa“ 2021–2027 m., iki Komisijai paskelbiant atitinkamą kvietimą teikti paraiškas likus ne mažiau kaip šešeriems metams iki kultūros sostinės metų;

               atitinkamai iš dalies pakeisti Sprendimo Nr. 445/2014/ES priede pateikiamą kalendorių.

               2016/0186 (COD)

               Pasiūlymas

               EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 445/2014/ES, kuriuo nustatomi Sąjungos veiksmai, susiję su Europos kultūros sostinėmis 2020–2033 m.

               (Tekstas svarbus EEE)

               EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 167 straipsnio 5 dalį,

               atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

               teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,

               atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę
                  4
               ,

               laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,

               kadangi:

               (1)Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo Nr. 445/2014/ES
                  5
                tikslas – saugoti ir skatinti kultūrų įvairovę Europoje ir Europos kultūroms būdingus bendrus bruožus, kartu stiprinant piliečių suvokimą, kad jie priklauso bendrai kultūrinei erdvei. Sprendimu siekiama puoselėti kultūros įnašą į ilgalaikį miestų vystymąsi vadovaujantis atitinkamomis jų strategijomis ir prioritetais;

               (2)Sprendimo Nr. 445/2014/ES 3 straipsnyje nustatyta, kad Europos kultūros sostinės iniciatyvoje gali dalyvauti tik valstybių narių, šalių kandidačių, potencialių šalių kandidačių arba į Sąjungą stojančių šalių miestai, laikantis to sprendimo 3 straipsnio 5 dalyje nurodytų sąlygų;

               (3)šioje Sąjungos iniciatyvoje turėtų būti suteikta galimybė dalyvauti, laikantis tam tikrų sąlygų, Europos laisvosios prekybos asociacijos valstybių, kurios yra Europos ekonominės erdvės susitarimo šalys (toliau – EEE narėmis esančios ELPA valstybės), miestams, siekiant stiprinti šių šalių ir Europos Sąjungos kultūrinius ryšius pagal Europos ekonominės erdvės susitarimo 81 straipsnį;

               (4)vis dėlto šio sprendimo taikymo laikotarpiu, t. y. 2020–2033 m., siekiant taikyti tokias pačias sąlygas, kaip ir valstybių narių miestams, EEE narėmis esančių ELPA valstybių miestams turėtų būti leidžiama dalyvauti tik viename konkurse dėl vardo suteikimo. Atitinkamai tuo laikotarpiu kiekvienai EEE nare esančiai ELPA valstybei teisė į vardą turėtų būti suteikiama tik vieną kartą;

               (5)šaliai kandidatei, potencialiai šaliai kandidatei arba EEE nare esančiai ELPA valstybei Europos kultūros sostinės vardas gali būti suteikiamas 2008 m., o ne 2027 m., kad tos šalys galėtų derėtis dėl jų dalyvavimo Sąjungos kultūros rėmimo programoje, kuri pakeis programą „Kūrybiška Europa“ 2021–2027 m., iki paskelbiant atitinkamą kvietimą teikti paraiškas likus ne mažiau kaip šešeriems metams iki kultūros sostinės metų;

               (6)todėl Sprendimas Nr. 445/2014/ES turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Sprendimas Nr. 445/2014/ES iš dalies keičiamas taip:

               1) 3 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

               a) 2 dalis pakeičiama taip:

               „2. Tais pačiais metais (vardo metai) gali būti paskirti ne daugiau kaip trys miestai, kuriems būtų suteiktas toks vardas.

               Vardas kasmet suteikiamas ne daugiau kaip vienam kiekvienos iš dviejų valstybių narių, nurodytų priede pateiktame kalendoriuje (toliau – kalendorius), miestui, o atitinkamais metais – vienam EEE nare esančios ELPA valstybės, šalies kandidatės, potencialios kandidatės arba į Sąjungą stojančios šalies miestui, laikantis 5 dalyje nurodytų sąlygų;

               b) 4 dalis pakeičiama taip:

               „4. EEE narėmis esančių ELPA valstybių, šalių kandidačių ir potencialių kandidačių miestai, kurie 10 straipsnio 2 dalyje nurodyto kvietimo teikti paraiškas paskelbimo dieną dalyvauja programoje „Kūrybiška Europa“ ar vėlesnėse Sąjungos programose, pagal kurias remiama kultūra, gali pateikti paraišką vardui gauti vieniems metams dalyvaudami atvirame konkurse, kuris pagal kalendorių rengiamas kas trejus metus.

               EEE narėmis esančių ELPA valstybių, šalių kandidačių ir potencialių kandidačių miestams 2020–2033 m. leidžiama dalyvauti tik viename konkurse.

               2020–2033 m. teisė gauti vardą kiekvienai EEE nare esančiai ELPA valstybei, šaliai kandidatei ar potencialiai kandidatei suteikiama tik vieną kartą.“;

               2) 10 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

               a) pavadinimas pakeičiamas taip:

               „Išankstinė atranka ir atranka EEE narėmis esančiose ELPA valstybėse, šalyse kandidatėse arba potencialiose kandidatėse“;

               b) 1 dalis pakeičiama taip:

               „1. Už EEE narėmis esančių ELPA valstybių, šalių kandidačių ir potencialių kandidačių miestų atrankos organizavimą atsako Komisija.“;

               c) 6 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip:

               „6. Grupė parengia į galutinį sąrašą įtrauktų miestų kandidatų paraiškų atrankos ataskaitą ir rekomendaciją dėl ne daugiau kaip vieno EEE nare esančios ELPA valstybės, šalies kandidatės ar potencialios šalies kandidatės miesto atrinkimo.“;

               3) 11 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:

               „2. EEE narėmis esančių ELPA valstybių. šalių kandidačių ir potencialių kandidačių atveju Komisija, remdamasi grupės atrankos ataskaitoje pateiktomis rekomendacijomis, atitinkamais metais suteikia vienam miestui vardą ir praneša apie tai Europos Parlamentui, Tarybai ir Regionų komitetui ne vėliau kaip likus ketveriems metams iki vardo suteikimo.“;

               4) 13 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

               a) 2 dalies antra pastraipa pakeičiama taip:

               „Atitinkama valstybė narė, EEE nare esanti ELPA valstybė, šalis kandidatė ar potenciali kandidatė gali paskirti stebėtoją, kuris dalyvautų tuose posėdžiuose.“;

               b) 3 dalies antra pastraipa pakeičiama taip:

               „Stebėsenos ataskaitas grupė perduoda Komisijai, taip pat atitinkamiems miestams, kuriems suteiktas kultūros sostinės vardas, ir valstybei narei, EEE nare esančiai ELPA valstybei, šaliai kandidatei ar potencialiai kandidatei.“;

               5) priedas pakeičiamas šio sprendimo priede pateiktu tekstu.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               Priimta Briuselyje

                  Europos Parlamento vardu
                        Tarybos vardu

                  Pirmininkas
                        Pirmininkas

                     (1)
                  2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 445/2014/ES, kuriuo nustatomi Sąjungos veiksmai, susiję su Europos kultūros sostinėmis 2020–2033 m., ir kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 1622/2006/EB (OL L 132, 2014 5 3, p. 1).

                     (2)
                  2006 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1622/2006/EB, nustatantis Bendrijos veiksmą dėl Europos kultūros sostinės renginių 2007–2019 m. (OL L 304, 2006 11 3, p. 1).

                     (3)
                  Šių konsultacijų rezultatų analizė pateikiama adresu

                     http://ec.europa.eu/programmes/creative-europe/actions/documents/ecoc/consultation-analysis-results_en.pdf

                     (4)
                  OL C, , p. .

                     (5)
                  2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 445/2014/ES, kuriuo nustatomi Sąjungos veiksmai, susiję su Europos kultūros sostinėmis 2020–2033 m., ir kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 1622/2006/EB (OL L 132, 2014 5 3, p. 1).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 06 17
            COM(2016) 400 final
            PRIEDAS
            Pasiūlymas dėl EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMO, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 445/2014/ES, kuriuo nustatomi Sąjungos veiksmai, susiję su Europos kultūros sostinėmis 2020–2033 m.

               PRIEDAS

               Pasiūlymas dėl EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMO, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 445/2014/ES, kuriuo nustatomi Sąjungos veiksmai, susiję su Europos kultūros sostinėmis 2020–2033 m.

               KALENDORIUS

                        2020 m.

                        Kroatija

                        Airija

                        2021 m.

                        Rumunija

                        Graikija

                        Šalis kandidatė arba potenciali kandidatė

                        2022 m.

                        Lietuva

                        Liuksemburgas

                        2023 m.

                        Vengrija

                        Jungtinė Karalystė

                        2024 m.

                        Estija

                        Austrija

                        EEE nare esanti ELPA valstybė, šalis kandidatė arba potenciali kandidatė
                           1

                        2025 m.

                        Slovėnija

                        Vokietija

                        2026 m.

                        Slovakija

                        Suomija

                        2027 m.

                        Latvija

                        Portugalija

                        2028 m.

                        Čekija

                        Prancūzija

                        EEE nare esanti ELPA valstybė, šalis kandidatė arba potenciali kandidatė

                        2029 m.

                        Lenkija

                        Švedija

                        2030 m.

                        Kipras

                        Belgija

                        EEE nare esanti ELPA valstybė, šalis kandidatė arba potenciali kandidatė

                        2031 m.

                        Мalta

                        Ispanija

                        2032 m.

                        Bulgarija

                        Danija

                        2033 m.

                        Nyderlandai

                        Italija

                        EEE nare esanti ELPA valstybė, šalis kandidatė arba potenciali kandidatė

                     (1)
                  Su sąlyga, kad šis sprendimas įsigalios iki paskelbiant kvietimą teikti paraiškas dėl 2024 m. konkurso, t. y. likus šešeriems metams iki kultūros sostinės metų.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 02 19
            COM(2016) 77 final
            2016/0048(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinės jūrų organizacijos FAL komiteto 40-ajame posėdyje, Jūrų aplinkos apsaugos komiteto 69-ajame posėdyje ir Jūrų saugumo komiteto 96-ajame posėdyje dėl MARPOL konvencijos IV priedo, SOLAS konvencijos II-2 skyriaus 13 ir 18 taisyklių, Priešgaisrinės saugos sistemų kodekso ir 2011 m. Sustiprintų apžiūrų programos kodekso pakeitimų priėmimo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.ĮVADAS

               Šis Komisijos pasiūlymas susijęs su siekiu parengti Sąjungos poziciją Tarptautinės jūrų organizacijos (TJO) FAL komiteto 40-ajame posėdyje (FAL 40), TJO Jūrų aplinkos apsaugos komiteto 69-ajame posėdyje (MEPC 69) ir TJO Jūrų saugumo komiteto 96-ajame posėdyje (MSC 96) dėl šešių pakeitimų, atskirai išdėstytų tolesnėse paantraštinėse dalyse.

               1.1Bendra FAL konvencijos peržiūra

               FAL komiteto 39-ajame posėdyje (FAL 39) buvo pritarta FAL konvencijos priedo pakeitimams, siekiant juos priimti FAL komiteto 40-ajame posėdyje, po to, kai FAL komiteto 35-ajame posėdyje sutarta inicijuoti visapusišką konvencijos peržiūrą siekiant užtikrinti, kad joje būtų tinkamai atsižvelgiama į dabartinius ir besiformuojančius laivybos pramonės poreikius, ir, atsižvelgiant į informacijos ir duomenų perdavimo elektroninėmis priemonėmis srities tendencijas ir į vieno langelio principą, modernizuoti konvencijos nuostatas.

               Europos Sąjungai itin aktualūs klausimai – reikalavimas taikytinais atvejais į keleivių sąrašus įtraukti vizos numerį ir ataskaitos formalumų įvykdymas elektroniniu formatu.

               Dar tebėra tam tikrų FAL konvencijos ir ES teisės skirtumų dėl standarto Nr. 2.6.1 (dėl duomenų, kuriuos valdžios institucijos reikalauja įtraukti į įgulos sąrašą), standarto Nr. 2.23, standarto Nr. 3.10, standarto Nr. 3.10.2, standarto Nr. 3.45 ir rekomenduojamos praktikos Nr. 3.21. Remiantis FAL konvencijos VIII straipsniu, apie tokius skirtumus susitariančiųjų šalių vyriausybės praneša TJO generaliniam sekretoriui.

               Šie FAL konvencijos pakeitimai išdėstyti FAL komiteto 39-ojo posėdžio ataskaitos 1 priede (FAL 39/16). FAL komiteto 39-ojo posėdžio ataskaitos 4.43 punkte nurodyta, kad minėti pakeitimai bus priimti FAL komiteto 40-ajame posėdyje.

               1.2MARPOL konvencijos IV priedo 1 ir 11 taisyklių pakeitimai dėl reikalavimų specialioms zonoms

               Jūrų aplinkos apsaugos komiteto 68-ajame posėdyje (MEPC 68) apsvarstyta, ar gauta pakankamai pranešimų apie uostų priėmimo infrastruktūros buvimą, kaip numatyta MARPOL konvencijos IV priedo 13 taisyklėje, kad įsigaliotų Baltijos jūros specialios zonos nuostatos ir kad būtų apibrėžta zona, kurioje galėtų įsigalioti specialioms zonoms skirtos nuostatos, atsižvelgiant į tai, kad pranešimus pateikė tik aštuonios iš devynių Baltijos valstybių.

               Buvo sutarta, kad gauta pakankamai pranešimų, todėl būtų galima nustatyti praktines specialios zonos įsigaliojimo datas, kaip apibrėžta dokumente MEPC 68/10/2. Nustatyta, kad siūloma zonos apibrėžtis yra kitokia negu išdėstyta MARPOL konvencijos IV priede, ir naujoji specialios zonos apibrėžtis, kaip apibrėžta dokumente MEPC 68/10/2, įsigaliotų tik tada, jeigu būtų pakeistas MARPOL konvencijos IV priedas.

               Šios MARPOL konvencijos IV priedo 1 ir 11 taisyklių pakeitimai yra išdėstyti dokumento MEPC 69/3/3 priede, kurį ketinama priimti Jūrų aplinkos apsaugos komiteto 69-ajame posėdyje, kaip nurodyta Jūrų aplinkos apsaugos komiteto 68 posėdžio ataskaitos (MEPC 68/21) 10.22 dalyje. Pakeitimus kartu su jiems pritarti skirtos Jūrų aplinkos apsaugos komiteto rezoliucijos projektu TJO sekretoriatas išplatino 2015 m. spalio 7 d. aplinkraštyje Nr. 3591, kaip nurodyta MARPOL konvencijos 16 straipsnyje.

               1.3SOLAS konvencijos II-2 skyriaus 13 taisyklės pakeitimai

               Jūrų saugumo komiteto 95 posėdyje buvo pritarta SOLAS II-2 skyriaus 13 taisyklės pakeitimų projektui – pakeitimais nustatomi reikalavimai, taikytini evakavimo maršrutų vertinimui ankstyvu projektavimo proceso etapu atliekant evakavimo analizę ir galiosiantys naujiems ro-ro keleiviniams laivams ir kitiems daugiau negu 36 keleivius vežantiems keleiviniams laivams. Analizuojant pagal galimybes mėginama identifikuoti ir pašalinti grūstį, galinčią atsirasti tada, kai keleiviai palieka laivą, eidami kartu su įgula įprastais evakavimo maršrutais, įskaitant tokią galimybę, kad įgulos nariams šiais evakavimo maršrutais gali tekti eiti priešinga kryptimi nei iš laivo išeinantiems keleiviams. Be to, analizė naudojama siekiant įrodyti, kad evakavimo priemonės yra pakankamai lanksčios ir yra atsižvelgta į galimybę, jog tam tikrais evakavimo maršrutais, susirinkimo ar įlaipinimo postais arba gelbėjimo plaustais nutikus nelaimingam atsitikimui nebus įmanoma pasinaudoti.

               Šie pakeitimai išdėstyti dokumento MSC 95/22/add.2 14 priede. Jūrų saugumo komiteto 95-ojo posėdžio ataskaitos (MSC 95/22) 10.19 punkte nurodyta, kad minėti pakeitimai bus priimti Jūrų saugumo komiteto 96-ajame posėdyje.

               1.4 SOLAS konvencijos II-2 skyriaus 18 taisyklės pakeitimai dėl sraigtasparnių aikštelių ro-ro keleiviniuose laivuose, taikomos naujiems laivams kartu su Priešgaisrinės saugos sistemų kodekso nauju 17 skyriumi.

               SOLAS konvencijos II-2 skyriaus 18 taisyklėje pateikti sraigtasparnių įrenginių reikalavimai. Šiais SOLAS konvencijos pakeitimais siekiama nuo 2012 m. birželio 22 d. nustatyti, kad TJO aplinkraščio MSC.1/Circ.1431 nuostatos – Sraigtasparnių įrenginių gaisro gesinimo putomis priemonių tvirtinimo gairės – taptų privalomos. Taigi, gaisro gesinimo putomis sistema turi atitikti gaires. Šiems pakeitimams buvo pritarta Jūrų saugumo komiteto 92-ajame posėdyje (MSC 92) siekiant juos priimti 93-ajame posėdyje (MSC 93).

               Rengdamasi numatomam pakeitimų priėmimui Jūrų saugumo komiteto 93-ajame posėdyje, 2013 m. gegužės 8 d. Taryba priėmė Sprendimą 2014/280/ES
                  1
               , kuriame numatyta ES pozicija – pritarti SOLAS konvencijos II-2 skyriaus 18 taisyklės pakeitimų priėmimui.

               Vis dėlto priėmimo etapu Jūrų saugumo komiteto 93-ajame posėdyje nuspręsta grąžinti pakeitimų projektą toliau svarstyti TJO Laivo sistemų ir įrangos pakomitečio 2-ajame posėdyje (SSE 2).

               Vadovaujantis Laivo sistemų ir įrangos pakomitečio 2-ojo posėdžio rezultatais dėl SOLAS konvencijos II-2 skyriaus 18 taisyklės pakeitimų projekto, Jūrų saugumo komiteto 95-ajame posėdyje pažymėta, kad Laivo sistemų ir įrangos pakomitečio 2-ajame posėdyje taip pat tvirtinti parengtas naujas Priešgaisrinės saugos sistemų kodekso 17 skyrius dėl Sraigtasparnių įrenginių gaisro gesinimo putomis priemonių, kurį planuojama priimti Jūrų saugumo komiteto 96-ajame posėdyje. Kadangi buvo priimtas sprendimas parengti naują Priešgaisrinės saugos sistemų kodekso 17 skyrių, Laivo sistemų ir įrangos pakomitečio 2-ajame posėdyje buvo paprašyta, kad Jūrų saugumo komiteto 95-ajame posėdyje būtų apsvarstyti atitinkami SOLAS konvencijos II-2 skyriaus 18 taisyklės pakeitimų projekto pakeitimai siekiant juos priimti ne 95-ajame, o 96-ajame posėdyje, kartu priimant ir naująjį Priešgaisrinės saugos sistemų kodekso 17 skyrių.

               Todėl pakeisti SOLAS konvencijos II-2 skyriaus 18 taisyklės pakeitimai dar kartą įtraukti į šį pasiūlymą dėl Tarybos sprendimo, nes jie bus toliau svarstomi Jūrų saugumo komiteto 96-ajame posėdyje siekiant juos priimti kartu su naujuoju Priešgaisrinės saugos sistemų kodekso 17 skyriumi.

               Minėti SOLAS konvencijos II-2 skyriaus 18 taisyklės pakeitimų pakeitimai išdėstyti dokumento SSE 2/20 2 priede. Jūrų saugumo komiteto 95-ojo posėdžio ataskaitos (MSC 95/22) 12.16 dalyje nurodyta, kad šie pakeitimai bus priimami Jūrų saugumo komiteto 96-ajame posėdyje. Naujasis Priešgaisrinės saugos sistemų kodekso 17 skyrius išdėstytas Jūrų saugumo komiteto 95-ojo posėdžio ataskaitos 18 priedo 2 punkte (MSC 95/22/Add. 2). Jūrų saugumo komiteto 95-ojo posėdžio ataskaitos (MSC 95/22) 12.15 punkte nurodyta, kad naujasis skyrius bus priimamas Jūrų saugumo komiteto 96-ajame posėdyje.

               1.5 Pakeistas Priešgaisrinės saugos sistemų kodekso 8 skyrius dėl automatinio purkštuvo, ugnies aptikimo ir priešgaisrinės signalizacijos sistemų

               Kadangi dėl užakimo ar mineralinių nuosėdų kamščių automatinių purkštuvų sistemos nustoja veikti, Jūrų saugumo komiteto 95-ajame posėdyje buvo pritarta Priešgaisrinės saugos sistemų kodekso 8 skyriaus pakeitimų projektui – pakeitimais nustatoma, kad ypatingas dėmesys būtų skiriamas sistemos gamintojo pateikiamai vandens kokybės specifikacijai siekiant išvengti vidaus korozijos ir purkštuvų užsikimšimo.

               Gamintojo nurodymai dėl užsakymo, patikrų ir priežiūros turi apimti specifikacijas, kokios kokybės vandenį naudoti visą sistemos veikimo laiką, o vandens kokybė laive turi būti nuolat stebima.

               Šie pakeitimai išdėstyti dokumento MSC 95/22/Add.2 18 priedo 1 punkte. Jūrų saugumo komiteto 95-ojo posėdžio ataskaitos (MSC 95/22) 12.11 dalyje nurodyta, kad šie pakeitimai bus priimami Jūrų saugumo komiteto 96-ajame posėdyje.

               1.62011 m. Sustiprintų apžiūrų programos (SAP) kodekso pakeitimai

               Pagal TJO būklės įvertinimo sistemą (BĮS) nustatyta sustiprinto senesnių nei 15 metų laivų inspektavimo sistema. Sustiprintoje inspektavimo per balkerių ir naftos tanklaivių apžiūras programoje arba Sustiprintų apžiūrų programoje (SAP) nurodoma, kaip atlikti tokį intensyvesnį inspektavimą. Kadangi būklės įvertinimo sistemos tikslais remiamasi Sustiprintų apžiūrų programa, būklės įvertinimo sistemoje nurodyta, kad tam skirta priemonė yra Sustiprintų apžiūrų programa. Šie Sustiprintų apžiūrų programos kodekso pakeitimai susiję su pripažintų organizacijų sąvokų vartojimo visame kodekse derinimu. Siūlomi pakeitimai yra redakcinio pobūdžio. Todėl Jūrų saugumo komiteto 95-ajame posėdyje buvo susitarta, jog bus parengtas Jūrų saugumo komiteto 94-ojo posėdžio ataskaitos (MSC 94/21) 2 priedo klaidų ištaisymas, kad minėtieji pakeitimai būtų įtraukti į autentišką rezoliucijos MSC.381(94) dėl 2011 m. Sustiprintos inspektavimo per balkerių ir naftos tanklaivių apžiūras programos tarptautinio kodekso (2011 m. SAP kodekso) pakeitimų tekstą.

               Šie pakeitimai išdėstyti dokumento MSC 95/22/Add.2 15 priede. Jūrų saugumo komiteto 95-ojo posėdžio ataskaitos (MSC 95/22) 10.26 dalyje nurodyta, kad minėti pakeitimai bus priimti Jūrų saugumo komiteto 96-ajame posėdyje.

               2.TJO PAKEITIMŲ PRIĖMIMAS

               2.1Pakeitimų priėmimas

               Pirmiau pateiktuose 1.1–1.6 punktuose išdėstytiems pakeitimams buvo pritarta 2014 m. rugsėjo 22–26 d. FAL komiteto 39-ajame posėdyje, 2015 m. gegužės 11–15 d. Jūrų aplinkos apsaugos komiteto 68-ajame posėdyje ir 2015 m. birželio 3–12 d. Jūrų saugumo komiteto 95-ajame posėdyje, jie bus teikiami priimti 2016 m. balandžio 4–8 d. FAL komiteto 40-ajame posėdyje, 2016 m. balandžio 18–22 d. Jūrų aplinkos apsaugos komiteto 69-ajame posėdyje ir 2016 m. gegužės 11–20 d. Jūrų saugumo komiteto 96-ajame posėdyje.

               2.2Priėmimas

               Kai pirmiau pateiktuose 1.1–1.6 punktuose išdėstytiems pakeitimams bus pritarę ir juos bus priėmę visi trys komitetai, jie bus perduodami atitinkamoms susitariančiosioms šalims priimti.

               3.AKTUALŪS ES TEISĖS AKTAI IR ES KOMPETENCIJA

               3.1Bendra FAL konvencijos peržiūra

               Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/65/ES dėl pranešimo formalumų, taikomų į valstybių narių uostus įplaukiantiems ir (arba) iš jų išplaukiantiems laivams, kuria panaikinama Direktyva 2002/6/EB, taikymo sritis – supaprastinti ir suderinti administracines procedūras, taikomas jūrų transportui, nustatant, kad informacijos perdavimas elektroninėmis priemonėmis taptų privalomas ir racionalizuojant pranešimo formalumus. Direktyvos priede išvardyti pranešimo formalumai skirstomi į tris kategorijas: A) Sąjungos teisės aktais nustatyti pranešimo formalumai, B) FAL konvencijoje nustatytos FAL formos ir formalumai, C) kiti nacionalinės teisės aktais reikalaujami formalumai. Siekiant užtikrinti, kad taikytinais atvejais būtų naudojamasi elektroninės FAL formos specifikacijomis, įvertinamas FAL formų naudojimas Europos Sąjungoje ir Sąjungos teisės aktuose reikalaujama informacija priskiriama FAL formoms. Direktyvos 7 straipsnyje numatyta, jog valstybės narės priima FAL formas, kad būtų įvykdyti pranešimo formalumai, o nuo 2015 m. birželio 1 d. – jas priima tik elektronine forma.

               Reikalavimas taikytinais atvejais į įgulos ir keleivių sąrašus įtraukti vizos numerį nustatytas Reglamento (EB) Nr. 562/2006, nustatančio taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas), VI priedo 3.1.2 punkte (įtraukta į Direktyvos 2010/65/ES priedo A.2 punktą).

               Todėl bendra FAL konvencijos peržiūra turėtų poveikį Direktyvai 2010/65/ES ir Reglamentui (EB) Nr. 562/2006.

               3.2MARPOL konvencijos IV priedo 1 ir 11 taisyklių pakeitimai dėl reikalavimų specialioms zonoms

               Remiantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/59/EB dėl uosto priėmimo įrenginių, skirtų laivuose susidarančioms atliekoms ir krovinių likučiams, 4 straipsniu, tinkamų uosto įrenginių buvimas priklauso išimtinei ES kompetencijai. Įsipareigojimas pagal Rezoliucijos MEPC.200(62) 12a taisyklę pasirūpinti uosto priėmimo įrenginiais turi poveikį toje direktyvoje reglamentuojamiems klausimams. Jeigu TJO priims MARPOL konvencijos IV priedo pakeitimų projektą, pagal kurį bus nustatytos Baltijos jūros dalies priskyrimo specialiai zonai praktinės datos, šis projektas Sąjungai taps privalomas.

               3.3 SOLAS konvencijos II-2 skyriaus 13 taisyklės pakeitimai dėl evakavimo iš keleivinių laivų analizės

               SOLAS konvencijos II-2 skyriaus 13 taisyklėje reglamentuojamas evakavimo maršrutų klausimas. Pakeitimai, kurie turi būti priimti Jūrų saugumo komiteto 96-ajame posėdyje ir dėl kurių bus padaryta SOLAS konvencijos II-2 skyriaus 13 taisyklės pakeitimų, ES teisei turėtų poveikį, susijusį su Direktyvos 2009/45/EB dėl keleivinių laivų saugos taisyklių ir standartų taikymu. 6 straipsnio 2 dalies a punkto i papunktyje nustatyta, kad nauji A klasės keleiviniai laivai visiškai atitinka iš dalies pakeistos 1974 m. SOLAS konvencijos reikalavimus. Be to, Direktyvoje 2009/45/EB išdėstytos išsamios taisyklės, taikytinos evakavimo maršrutams ro-ro keleiviniuose B, C ir D klasės laivuose, kaip nustatyta I priedo II skyriaus B dalies 6-1 punkte.

               3.4 SOLAS konvencijos II-2 skyriaus 18 taisyklės pakeitimai dėl sraigtasparnių aikštelių ro-ro keleiviniuose laivuose, taikomi naujiems laivams kartu su Priešgaisrinės saugos sistemų kodekso nauju 17 skyriumi

               Sraigtasparnių aikštelių įrengimo reikalavimus Sąjunga įvykdė priėmusi Direktyvos 2009/45/EB 1 priedo II-2 skyrių. Šio skyriaus B dalies 18 taisyklėje konkrečiai numatyta, kad „laivai, kuriuose įrengtos sraigtasparnių platformos, atitinka 2003 m. sausio 1 d. pakeistos SOLAS konvencijos II-2 skyriaus G dalies 18 taisyklės su pakeitimais reikalavimus.“ 6 straipsnio 2 dalies a punkto i papunktyje nustatyta, kad nauji A klasės keleiviniai laivai visiškai atitinka iš dalies pakeistos 1974 m. SOLAS konvencijos reikalavimus. Todėl, jei būtų priimti SOLAS konvencijos II-2 skyriaus 18 taisyklės pakeitimai, tektų peržiūrėti Direktyvoje 2009/45/EB numatytus naujiems ro-ro keleiviniams laivams taikomus sraigtasparnių aikštelių reikalavimus.

               Be to, pagal Direktyvos 2009/45/EB I priedo II-2 skyriaus A dalies 2 taisyklę nuo 2003 m. sausio 1 d. pastatytiems B, C ir D klasių laivams taikomas Rezoliucijoje MSC.98(73) patvirtintas Priešgaisrinės saugos sistemų kodeksas.

               Taigi, Jūrų saugumo komiteto 96-ajame posėdyje priimti SOLAS konvencijos pakeitimai ir naujasis Priešgaisrinės saugos sistemų kodekso 17 skyrius turėtų poveikį Direktyvoje 2009/45/EB numatytiems sraigtasparnių aikštelių reikalavimams, nes tektų tokias taisykles peržiūrėti.

               3.5 Pakeistas Priešgaisrinės saugos sistemų kodekso 8 skyrius dėl automatinio purkštuvo, ugnies aptikimo ir priešgaisrinės signalizacijos sistemų

               Direktyvos 2009/45/EB I priedo II-2 skyriaus A dalies 8 taisyklėje dėl automatinių purkštuvų, gaisro aptikimo ir priešgaisrinės signalizacijos sistemų reikalaujama, kad šios sistemos visą laiką galėtų nedelsiant pradėti veikti ir įgulai nereikėtų imtis jokių veiksmų, kad jas įjungtų. 6 straipsnio 2 dalies a punkto i papunktyje nustatyta, kad nauji A klasės keleiviniai laivai visiškai atitinka iš dalies pakeistos 1974 m. SOLAS konvencijos reikalavimus.

               Be to, pagal Direktyvos 2009/45/EB I priedo II-2 skyriaus A dalies 8 taisyklę nuo 2003 m. sausio 1 d. pastatytiems B, C ir D klasių laivams taikomas Rezoliucijoje MSC.98(73) patvirtintas iš dalies pakeistas Priešgaisrinės saugos sistemų kodeksas.

               Todėl taikant Direktyvą 2009/45/EB Priešgaisrinės saugos sistemų kodekso 8 skyriaus pakeitimai turėtų poveikį ES teisei.

               3.62011 m. Sustiprintų apžiūrų programos (SAP) kodekso pakeitimai

               Reglamentu (ES) Nr. 530/2012 dėl dvigubo korpuso arba lygiaverčių dizaino reikalavimų greitesnio įvedimo viengubo korpuso naftos tanklaiviams siekiama nustatyti MARPOL 73/78 dvigubo korpuso arba lygiaverčių dizaino reikalavimų greitesnio taikymo viengubo korpuso naftos tanklaiviams planą, kaip apibrėžta šio reglamento 3 straipsnyje, ir uždrausti viengubo korpuso naftos tanklaiviams gabenti sunkiosios kategorijos naftą į valstybių narių uostus ir iš jų.

               Pagal šį reglamentą privaloma taikyti TJO būklės įvertinimo sistemą senesniems negu 15 metų vienkorpusiams naftos tanklaiviams. 5 straipsnyje reikalaujama, kad tokie tanklaiviai atitiktų Būklės įvertinimo sistemos reikalavimus, o 6 straipsnyje ši sistema apibrėžiama kaip būklės įvertinimo sistema, priimta 2001 m. balandžio 27 d. rezoliucija MEPC 94(46) su pakeitimais, padarytais 2002 m. spalio 11 d. rezoliucija MEPC 99(48) ir 2003 m. gruodžio 4 d. rezoliucija MEPC 112(50). Sustiprintoje inspektavimo per balkerių ir naftos tanklaivių apžiūras programoje arba Sustiprintų apžiūrų programoje nurodoma, kaip atlikti tokį intensyvų įvertinimą. Būklės vertinimo sistemos tikslais remiamasi Sustiprintų apžiūrų programa, todėl Būklės vertinimo sistemos tikrinimų pakeitimai bus tiesiogiai ir automatiškai taikomi pagal Reglamentą (ES) Nr. 530/2012. Todėl pakeitimais, kuriuos ketinama priimti Jūrų saugumo komiteto 96-ajame posėdyje, būtų padaryti Sustiprintų apžiūrų programos kodekso pakeitimai, o ES teisė būtų paveikta per Reglamento (ES) Nr. 530/2012 taikymą.

               3.7Santrauka

               Atsižvelgdama į siūlomų pakeitimų ir minėtų aktualių ES teisės aktų sąsajas, Komisija mano, kad išvardytų pakeitimų priėmimas FAL komiteto 40-ajame posėdyje, Jūrų aplinkos apsaugos komiteto 69-ajame posėdyje ir Jūrų saugumo komiteto 96-ajame posėdyje priklauso išimtinei išorinei ES kompetencijai, kurią Sąjunga įgijo pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 3 straipsnio 2 dalį, nes svarstomų tarptautinių priemonių priėmimas turi poveikį bendrosioms taisyklėms arba keičia jų taikymo sritį.

               Pagal tvirtai nusistovėjusią teismų praktiką, net jei Sąjunga nėra nei TJO narė, nei atitinkamų tarptautinių priemonių susitariančioji šalis, valstybės narės neturi teisės prisiimti įsipareigojimų, kurie veikiausiai padarytų poveikį ES taisyklėms, kurios priimtos siekiant Sutarčių tikslų, nebent Komisijai pasiūlius tokia teisė joms suteikiama Tarybos sprendimu.

               4.Išvada

               Taigi, Komisija siūlo Tarybos sprendimą dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi dėl 1.1–1.6 punktuose nurodytų pakeitimų, kurie atitinkamai bus priimti FAL komiteto 40-ajame posėdyje, Jūrų aplinkos apsaugos komiteto 69-ajame posėdyje ir Jūrų saugumo komiteto 96-ajame posėdyje.

               2016/0048 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinės jūrų organizacijos FAL komiteto 40-ajame posėdyje, Jūrų aplinkos apsaugos komiteto 69-ajame posėdyje ir Jūrų saugumo komiteto 96-ajame posėdyje dėl MARPOL konvencijos IV priedo, SOLAS konvencijos II-2 skyriaus 13 ir 18 taisyklių, Priešgaisrinės saugos sistemų kodekso ir 2011 m. Sustiprintų apžiūrų programos kodekso pakeitimų priėmimo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį ir 218 straipsnio 9 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Europos Sąjungos veiksmais jūrų transporto sektoriuje turėtų būti siekiama pagerinti jūrų saugumą ir apsaugoti jūrų aplinką;

               (2)Tarptautinės jūrų organizacijos (TJO) FAL komitetas savo 39-ajame posėdyje pritarė FAL konvencijos pakeitimams. Tikimasi, kad tie pakeitimai bus priimti 2016 m. balandžio mėn. vyksiančiame 40-ajame FAL komiteto posėdyje;

               (3)Jūrų aplinkos apsaugos komiteto (MEPC) 68-ajame posėdyje išreikštas sutikimas, jog gauta pakankamai pranešimų, kaip numatyta MARPOL konvencijos IV priedo 12a taisyklėje, kad dalis Baltijos jūros būtų priskirta specialiai zonai, kuriai galėtų būti nustatyta praktinė IV priedo 11.3 taisyklėje numatyto minėtojo priskyrimo įsigaliojimo data. Jūrų aplinkos apsaugos komiteto (MEPC) 68-ajame posėdyje padaryta išvada, kad siekiant tos specialios zonos dalies įsigaliojimo būtų reikalingi MARPOL konvencijos IV priedo 1 ir 11 taisyklių pakeitimai ir tuo tikslu reikėtų siūlyti iš dalies pakeisti MARPOL konvencijos IV priedą. Tikimasi, kad tie pakeitimai bus priimti 2016 m. balandžio mėn. vyksiančiame Jūrų aplinkos apsaugos komiteto 69-ajame posėdyje;

               (4)TJO Jūrų saugumo komitetas (MSC) savo 95-ajame posėdyje pritarė SOLAS konvencijos II-2 skyriaus 13 ir 18 taisyklių, tarptautinio Priešgaisrinės saugos sistemų kodekso (FSS kodeksas) ir 2011 m. Sustiprintų apžiūrų programos kodekso (SAP kodeksas) pakeitimams. Tikimasi, kad tie pakeitimai bus priimti 2016 m. gegužės mėn. vyksiančiame Jūrų saugumo komiteto 96-ajame posėdyje;

               (5)atliekant bendrą FAL konvencijos peržiūrą, modernizuojamos jos nuostatos, atsižvelgiant į informacijos ir duomenų perdavimo elektroninėmis priemonėmis srities tendencijas ir vieno langelio principą. Atliekant peržiūrą, pirmiausia nustatomos Europos Sąjungai aktualios priemonės dėl vizų numerių įtraukimo į keleivių, bet ne į įgulų sąrašus, ir dėl valdžios institucijų teisės reikalauti formas privalomai teikti elektroniniu būdu. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/65/ES
                  2
                5 ir 7 straipsniuose nustatyta, kad pranešimo formalumai į valstybių narių uostus atvykstantiems ir iš jų išvykstantiems laivams nuo 2015 m. birželio 1 d. priimami tik elektroniniu būdu, naudojantis vieno langelio sistema, ir kad valstybės narės pranešimo formalumams įvykdyti iki tos datos priima popierines FAL formas. Nuo 2015 m. birželio 1 d. pagal Sąjungos teisės aktą reikalaujama informacija turi būti teikiama elektronine forma. Reikalavimas taikytinais atvejais į įgulos ir keleivių sąrašus įtraukti vizos numerį nustatytas Europos Parlamento ir Tarybos Reglamento (EB) Nr. 562/2006 VI priedo 3.1.2 punkte
                  3
               . Šiais reikalavimais nustatytos griežtesnės pareigos negu FAL konvencijoje numatytos atitinkamos taisyklės ir pagal tos konvencijos VIII straipsnį jos yra skirtingos. Taigi, būdamos FAL konvencijos susitariančiosios šalys, valstybės narės apie šį skirtumą turėtų pranešti TJO;

               (6)MARPOL konvencijos IV priedo pakeitimais siekiama nustatyti teisinę sistemą, pagal kurią būtų įgyvendinamas Jūrų aplinkos apsaugos komiteto 68-ajame posėdyje pasiektas sutarimas, jog gauta pakankamai pranešimų apie uosto priėmimo įrenginių buvimą, kad galėtų įsigalioti nuostatos dėl Baltijos jūros specialios zonos ir kad laikantis tų pranešimų atitinkamai būtų galima nustatyti praktines datas, kada dalis Baltijos jūros bus priskirta specialiai zonai. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/59/EB
                  4
                4 straipsnyje reglamentuojamas uosto priėmimo įrenginių buvimo klausimas, kuris taip pat reglamentuojamas Rezoliucijos MEPC.200(62) 12a taisyklėje, kad būtų mažinamas laivuose susidarančių atliekų ir krovinių likučių išmetimas, ypač nelegalus išmetimas, į jūrą iš laivų, kurie naudojasi Sąjungos uostais;

               (7)SOLAS II-2 skyriaus 13 taisyklės pakeitimais nustatomi reikalavimai, taikytini evakavimo maršrutų vertinimui ankstyvu projektavimo proceso etapu atliekant evakavimo analizę ir galiosiantys naujiems ro-ro keleiviniams laivams ir kitiems daugiau negu 36 keleivius vežantiems keleiviniams laivams. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/45/EB
                  5
                6 straipsnio 2 dalies a punkto i papunktyje nustatyta, kad nauji A klasės keleiviniai laivai visiškai atitinka iš dalies pakeistos 1974 m. SOLAS konvencijos reikalavimus. Be to, Direktyvoje 2009/45/EB išdėstytos išsamios taisyklės, taikytinos evakavimo maršrutams ro-ro keleiviniuose B, C ir D klasės laivuose, kaip nustatyta I priedo II skyriaus B dalies 6-1 punkte;

               (8)SOLAS konvencijos II-2 skyriaus 18 taisyklės, susijusios su sraigtasparnių aikštelėmis ro-ro keleiviniuose laivuose, pakeitimais bus nustatytas reikalavimas, kad 2012 m. gegužės 31 d. TJO aplinkraščio MSC.1/Circ.1431 nuostatos – Sraigtasparnių įrenginių gaisro gesinimo putomis priemonių tvirtinimo gairės – taptų privalomos. Pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/45/EB 1 priedo II-2 skyriaus B dalies 18 taisyklę laivai, kuriuose įrengtos sraigtasparnių platformos, atitinka 2003 m. sausio 1 d. persvarstytos SOLAS konvencijos taisyklės reikalavimus, kuriuos dabar tikimasi iš dalies keisti;

               (9)persvarstytame Priešgaisrinės saugos sistemų kodekso 8 skyriuje bus nustatyta, kad ypatingas dėmesys būtų skiriamas sistemos gamintojo pateikiamai vandens kokybės specifikacijai siekiant išvengti vidaus korozijos ir vidinio purkštuvų užsikimšimo. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/45/EB 6 straipsnio 2 dalies a punkto i papunktyje nustatyta, kad nauji A klasės keleiviniai laivai visiškai atitinka iš dalies pakeistos 1974 m. SOLAS konvencijos reikalavimus, įskaitant Priešgaisrinės saugos sistemų kodeksą, kuriam pagal SOLAS konvenciją TJO rezoliucijoje MSC.99(73) suteikiamas privalomas pobūdis. Be to, Europos Parlamento direktyvoje 2009/45/EB išdėstytos išsamios taisyklės, taikytinos ugnies gesinimui B, C ir D klasės laivuose, kaip nustatyta I priedo II-2 skyriaus A dalies 4.5 ir 4.8 dalyse;

               (10)naujajame Priešgaisrinės saugos sistemų kodekso 17 skyriuje bus dar išsamiau išdėstytos gaisro gesinimo putomis priemonių specifikacijos sraigtasparnių įrenginiams apsaugoti, kaip reikalaujama SOLAS konvencijos II-2 skyriuje. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/45/EB 6 straipsnio 2 dalies a punkto i papunktyje nustatyta, kad nauji A klasės keleiviniai laivai visiškai atitinka iš dalies pakeistos 1974 m. SOLAS konvencijos reikalavimus, įskaitant Priešgaisrinės saugos sistemų kodeksą, kuriam pagal SOLAS konvenciją TJO rezoliucijoje MSC.99(73) suteikiamas privalomas pobūdis. Be to, Direktyvoje 2009/45/EB išdėstytos išsamios taisyklės dėl specialiųjų reikalavimų sraigtasparnių įrenginiams B, C ir D klasės laivuose, kaip nustatyta I priedo II skyriaus B dalies 18 dalyje;

               (11)2011 m. Sustiprintų apžiūrų programos kodekso pakeitimais siekiama suderinti su pripažintomis organizacijomis susijusių sąvokų vartojimą. Pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 530/2012
                  6
                5 ir 6 straipsnius TJO būklės įvertinimo sistemą privaloma taikyti senesniems negu 15 metų viengubo korpuso naftos tanklaiviams. Sustiprintoje inspektavimo per balkerių ir naftos tanklaivių apžiūras programoje arba Sustiprintų apžiūrų programoje nurodoma, kaip atlikti tokį intensyvesnį įvertinimą. Sustiprintų apžiūrų programa naudojama būklės įvertinimo sistemos tikslu, todėl pagal Reglamentą (ES) Nr. 530/2012 bet koks inspektavimas pagal Sustiprintų apžiūrų programą bus taikomas automatiškai;

               (12)Sąjunga nėra nei TJO narė, nei atitinkamų konvencijų ir kodeksų susitariančioji šalis. Todėl būtina, kad Taryba valstybėms narėms suteiktų įgaliojimus reikšti Sąjungos poziciją ir pareikšti savo pritarimą būti šių pakeitimų saistomoms,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               1.Sąjungos pozicija TJO FAL komiteto 40-ajame posėdyje yra pritarti, kad, kaip nustatyta TJO dokumento FAL 39/16 1 priede, būtų priimti FAL konvencijos pakeitimai.

               2.Kai taikytina, valstybės narės kuo greičiau nuo 1 dalyje nurodytų pakeitimų įsigaliojimo TJO generaliniam sekretoriui pateikia FAL konvencijos VIII straipsnyje reikalaujamą pranešimą apie tuos pakeitimus.

               2 straipsnis

               Sąjungos pozicija TJO Jūrų aplinkos apsaugos komiteto 69-ajame posėdyje yra pritarti, kad, kaip nustatyta TJO dokumento MEPC 69/3/3 priede, būtų priimti MARPOL konvencijos IV priedo 1 ir 11 taisyklių pakeitimai.

               3 straipsnis

               Sąjungos pozicija TJO Jūrų saugumo komiteto 96-ajame posėdyje yra pritarti, kad būtų priimti:

               –SOLAS konvencijos II-2 skyriaus 13 taisyklės pakeitimai, kaip nustatyta TJO dokumento MSC 95/22/add.2 14 priede.

               –SOLAS konvencijos II-2 skyriaus 18 taisyklės pakeitimai, kaip nustatyta TJO dokumento SSE 2/20 2 priede.

               –Priešgaisrinės saugos sistemų kodekso 8 skyriaus pakeitimai, kaip nustatyta TJO dokumento 95/22/add.2 18 priedo 1 punkte.

               –Priešgaisrinės saugos sistemų kodekso 17 skyriaus pakeitimai, kaip nustatyta TJO dokumento 95/22/add.2 18 priedo 2 punkte.

               –2011 m. Sustiprintų apžiūrų programos kodekso pakeitimai, kaip nustatyta TJO dokumento 95/22/add.2 15 priede.

               4 straipsnis

               1.1 straipsnio 1 dalyje, 2 ir 3 straipsniuose nurodytą Sąjungos poziciją reiškia valstybės narės, kurios yra TJO narės, bendrai veikiančios Sąjungos interesų labui.

               2.Formaliems ir nedideliems 1, 2 ir 3 straipsniuose nurodytų pozicijų pakeitimams galima pritarti nereikalaujant iš dalies keisti tos pozicijos.

               5 straipsnis

               Valstybėms narėms suteikiami įgaliojimai pareikšti savo sutikimą įsipareigoti, atsižvelgiant į Sąjungos interesus, pagal 1, 2 ir 3 straipsniuose nurodytus pakeitimus.

               6 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

               Priimta Briuselyje

                     Pirmininkas

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  Tarybos sprendimas 2014/280/ES dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi 93-iajame Tarptautinės jūrų organizacijos Saugios laivybos komiteto posėdyje dėl konvencijos SOLAS taisyklių II-1/29, II-2/3, 2/9.7, 2/13.4, 2/18, III/20, Gelbėjimosi priemonių kodekso ir 2011 m. Sustiprintų apžiūrų programos kodekso pakeitimų priėmimo (OL L 145, 2014 5 16, p. 40).

                     (2)
                  2010 m. spalio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/65/ES dėl pranešimo formalumų, taikomų į valstybių narių uostus įplaukiantiems ir (arba) iš jų išplaukiantiems laivams, kuria panaikinama Direktyva 2002/6/EB, OL L 283, 2010 10 29, p. 1.

                     (3)
                  2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 562/2006, nustatantis taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas), OL L 105, 2006 4 13, p. 1.

                     (4)
                  2000 m. lapkričio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/59/EB dėl uosto priėmimo įrenginių, skirtų laivuose susidarančioms atliekoms ir krovinių likučiams (OL L 332, 2000 12 28, p. 81).

                     (5)
                  2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/45/EB dėl keleivinių laivų saugos taisyklių ir standartų (OL L 163, 2009 6 25, p. 1).

                     (6)
                  2012 m. birželio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 530/2012 dėl dvigubo korpuso arba lygiaverčių dizaino reikalavimų greitesnio įvedimo viengubo korpuso naftos tanklaiviams (OL L 172, 2012 6 30, p. 3).