				|

		52014PC0005

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl zootechninių ir genealoginių reikalavimų, taikomų prekybai Sąjungoje veisliniais gyvūnais bei jų genetinės medžiagos produktais ir jų importui į Sąjungą /* COM/2014/05 final - 2014/0032 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
Sąjungos zootechnikos teisės aktais
siekiama skatinti laisvą prekybą veisliniais gyvūnais ir jų
genetine medžiaga atsižvelgiant į veisimo programų tvarumą ir
genetinių išteklių išsaugojimą.
Šiuo metu Sąjungos zootechnikos srities
teisės aktus sudaro keturi konkrečioms rūšims skirti
(vertikalieji) pagrindiniai teisės aktai, kuriuose nustatyti pagrindiniai
principai, visų pirma susiję su veisliniais galvijais, kiaulėmis,
avimis, ožkomis ir arkliniais. Šios Tarybos direktyvos suteikia teisinį
pagrindą Komisijai priimti išsamias priemones dėl
–
veislininkystės organizacijų,
veisėjų asociacijų ir privačių įmonių
patvirtinimo ar pripažinimo ir įtraukimo į sąrašą,
–
dėl gyvūnų registracijos ir
klasifikacijos grynaveislių veislinių galvijų, kiaulių,
avių, ožkų ir arklinių kilmės knygose, o hibridinių veislinių
kiaulių atveju – kilmės registruose,
–
dėl produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo
ir
–
dėl veislinių gyvūnų ir
spermos, kiaušialąsčių ir embrionų zootechninių pažymėjimų
turinio bei formos.
Tačiau tokio pat pobūdžio grynaveislių
veislinių galvijų pripažinimo tinkamais veisimui techniniai
reikalavimai šiuo metu reglamentuojami trimis Tarybos direktyvomis ir Komisijos
sprendimu.
Be to, nebuvo priimta jokių Tarybos Direktyvos
91/174/EEB, nustatančios zootechninius ir kilmės reikalavimus
parduodant grynaveislius gyvūnus, įgyvendinimo priemonių.
Įgyvendinimo priemonėmis papildytoje
horizontaliojoje direktyvoje nustatytos veislinių gyvūnų ir
jų genetinės medžiagos produktų importo iš
trečiųjų šalių taisyklės.
Galiausiai, yra priimtas specialus Tarybos
sprendimas, kuriame nustatytos etaloninio galvijų veisimo centro paskyrimo
taisyklės.
Šis pasiūlymas sudarytas iš dvylikos
skyrių ir penkių techninių priedų.
Pasiūlymo I–VIII skyriuose derinamos Tarybos
direktyvų 2009/157/EB (galvijai), 88/661/EEB (veislinės ir hibridinės
veislinės kiaulės), 89/361/EEB (avys ir ožkos), 90/427/EEB
(arkliniai), 91/174/EEB (kiti gyvūnai) ir 94/28/EB (importas) nuostatos,
kaip nurodyta atitikties lentelėje.
III skyriuje išdėstytos nuostatos dėl veisėjų,
grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijų santykių ir
ginčų sprendimo, atsižvelgiant į šiuo metu Komisijos sprendime 92/354/EEB
nustatytas procedūras.
IV skyriuje išdėstytos nuostatos dėl veislinių
galvijų pripažinimo tinkamais veisimui ir dirbtiniam sėklinimui, šiuo
metu nustatytos Tarybos direktyvose 87/328/EEB (galvijai), 90/118/EEB
(grynaveislės veislinės kiaulės) ir 90/119/EEB (hibridinės veislinės
kiaulės), kaip nurodyta atitikties lentelėje, tačiau taip pat
Komisijos sprendime 90/257/EEB (avys ir ožkos).
V skyriuje dėl produktyvumo tyrimų
pateiktos Tarybos sprendimo 96/463/EB dėl etaloninės įstaigos,
atsakingos už bendradarbiavimą suvienodinant grynaveislių
veislinių galvijų tyrimo metodus ir rezultatų
įvertinimą, paskyrimo nuostatos.
Pasiūlymo IX ir X skyriuose nustatytas oficialios
kontrolės zootechnikos srityje ir kompetentingų institucijų
bendradarbiavimo teisinis pagrindas, atsižvelgiant į tokiai kontrolei
taikomus bendruosius principus. Šios nuostatos buvo įtrauktos
atsižvelgiant į naujuosius gyvūnų sveikatos teisės aktus ir
reglamento dėl oficialios kontrolės ir kitos oficialios veiklos
pasiūlymą. Dėl minėtų teisinių iniciatyvų
teisės aktai dėl patikrinimų, taikomų Sąjungos vidaus
prekybai gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais (Tarybos
direktyva 90/425/EEB), dėl importo iš trečiųjų šalių
(Tarybos direktyva 91/496/EEB) ir dėl kompetentingų institucijų
bendradarbiavimo (Tarybos direktyva 89/608/EEB) nebetaikomi zootechniniams
aspektams. Siūlomo dokumento tekstas labai panašus į naujojo
reglamento dėl oficialios kontrolės ir kitos oficialios veiklos
pasiūlymo, visų pirma II antraštinės dalies dėl oficialios
kontrolės, IV antraštinės dalies dėl administracinės
pagalbos, VI antraštinės dalies dėl Komisijos kontrolės ir VII
antraštinės dalies dėl vykdymo užtikrinimo priemonių,
tekstą.
XI skyriuje aptariami pokyčiai įsigaliojus
Lisabonos sutarčiai, kaip antai reikalavimas, kad pagrindinių
Sąjungos zootechnikos srities teisės aktų nuostatos, kuriomis
suteikiami įgaliojimai, būtų suderintos su Sutarties dėl
Europos Sąjungos veikimo (SESV) 290 ir 291 straipsniais. Todėl
kiekvienai priemonei, kuri turi būti nustatyta pagal įgaliojimus,
suteikiamus pagrindiniu aktu, būtina nustatyti reikalingus deleguotuosius
įgaliojimus, nustatytus SESV 290 straipsnyje, arba įgyvendinimo
įgaliojimus, nustatytus SESV 291 straipsnyje.
XII skyriuje nustatytos galutinės nuostatos
dėl panaikinimo ir įsigaliojimo bei taikymo pradžios datų.
I priede (išsamūs veisimo organizacijų
pripažinimo ir veisimo programų patvirtinimo kriterijai) pateiktos
nuostatos, šiuo metu nustatytos Komisijos sprendimų 84/247/EEB (galvijai),
89/501/EEB (grynaveislės veislinės kiaulės), 89/504/EEB (hibridinės
veislinės kiaulės), 90/257/EEB (avys ir ožkos) ir 92/353/EEB
(arkliniai) prieduose.
II priede (išsamūs veislinių
gyvūnų įrašymo į kilmės knygas kriterijai) pateiktos
nuostatos, šiuo metu nustatytos Komisijos sprendimuose 84/419/EEB (galvijai), 89/502/EEB
(grynaveislės veislinės kiaulės), 89/505/EEB (hibridinės veislinės
kiaulės), 90/255/EEB (avys ir ožkos) ir 96/78/EC (arkliniai).
III priede (išsamūs produktyvumo tyrimų
ir genetinio vertinimo kriterijai) pateiktos nuostatos, šiuo metu nustatytos
Komisijos sprendimuose 2006/427/EB (galvijai), 89/507/EEB (grynaveislės ir
hibridinės veislinės kiaulės) ir 90/256/EEB (avys ir ožkos).
IV priede (ES etaloninių centrų
funkcijos ir pareigos) atspindimas Tarybos sprendimo 96/463/EB II priedas.
V priede (zootechniniai pažymėjimai)
išdėstyti pagrindiniai informacijos reikalavimai, šiuo metu nustatyti
Komisijos sprendimų 2005/379/EB (galvijai) 89/503/EEC (grynaveislės
veislinės kiaulės), 89/506/EEB (hibridinės veislinės kiaulės),
90/258/EEB (avys ir ožkos), 96/79/EB (arkliniai), 96/509/EB (grynaveislių
veislinių galvijų, kiaulių, avių ir ožkų spermos
importas) ir 96/510/EB (veislinių gyvūnų, spermos,
kiaušialąsčių ir embrionų importas) prieduose.
2.           KONSULTACIJŲ SU
SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Pagrindiniai Sąjungos zootechnikos srities
teisės aktų principai ir pagrindinės jų taisyklės
įrodė esančios tinkamos ir pakankamai priderintos prie
techninės pažangos gyvūnų veisimo srityje, todėl
pasiūlyme jos turėtų išlikti. Tačiau galiojantys Sąjungos
zootechnikos srities teisės aktai yra parengti vertikalia tvarka atskiroms
rūšims, todėl, siekiant išvengti prekybos kliūčių,
susidarančių dėl teisės aktų perkėlimo į
nacionalinė teisę, juose esančios beveik tapačios nuostatos
buvo supaprastintos ir išdėstytos tiksliau ir nuosekliau, o teisės
aktas – parengtas reglamento forma.
Per praėjusius dvidešimt metų Komisija
nuolat rengė posėdžius su valstybėmis narėmis, kad
Zootechnikos nuolatiniame komitete aptartų zootechnikos klausimus, ir
kartu rengė teisės aktus. Prieštaringas klausimas tebėra
patvirtintų grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijų
tarpvalstybinė veikla, nes kai kurios valstybės narės
pabrėžė, kad šioje srityje taikomos direktyvos yra nevienodai
perkeliamos į nacionalinę teisę. Ši padėtis pasikeitė
tik 2012 m. vasario mėnesį, kai per paskutinį zootechnikos darbo
grupės posėdį buvo pristatyti ir aptarti pasiūlymo turinio
esmė, struktūra ir nauji aspektai.
Komisija taip pat nagrinėjo nemažai
problemų, kurias iškėlė veisėjai, grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijos ir kompetentingos
institucijos dėl valstybių narių kompetentingų
institucijų skirtingai aiškinamų esamų nuostatų. Tad
Komisijai puikiai žinomos tiek gyvūnų veisimo sektoriaus, tiek prižiūrinčių
kompetentingų institucijų reikmės.
Siūlomos nuostatos dėl oficialios
kontrolės zootechnikos srityje yra visapusiškai suderintos, padarius
reikiamus pakeitimus, su nuostatomis, kurias Komisija, po išsamių
konsultacijų su suinteresuotosiomis šalimis, pasiūlė reglamente
dėl oficialios kontrolės ir veiklos veterinarijos srityje.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO
ASPEKTAI
Siūlomame reglamente vienoje teisinėje
sistemoje nustatomi veislininkystės organizacijų, veisėjų
asociacijų ir privačių įmonių pripažinimo ir
įtraukimo į sąrašą, jų veisimo programų
patvirtinimo, gyvūnų įrašymo į grynaveislių
veislinių galvijų, kiaulių, avių, ožkų ir
arklinių kilmės knygas ir jų klasifikavimo pagal privalumus,
hibridinių veislinių kiaulių registravimo registruose, produktyvumo
tyrimų ir genetinio vertinimo principai, taip pat veislinių gyvūnų
ir jų spermos, kiaušialąsčių ir embrionų zootechninių
pažymėjimų turinys.
Be to, jame pateikiamos taisyklės dėl
veislinių gyvūnų, jų spermos, kiaušialąsčių ir
embrionų importo iš trečiųjų šalių ir dėl
etaloninių gyvūnų veisimo centrų paskyrimo.
Šiame reglamente nustatytos nuostatos dėl
oficialios kontrolės ir zootechninių patikrinimų ir dėl
ginčų, kurių kyla, kai atliekant zootechninius patikrinimus
nustatoma, jog nesilaikoma zootechninių reikalavimų, sprendimo.
Tačiau šiame reglamente siūlomos
taisyklės atspindi nustatytąsias naujojo Oficialiosios kontrolės
reglamento pasiūlyme, dėl kurio šiuo metu vyksta diskusijos Europos
Parlamente ir Taryboje. Kad būtų išvengta dviejų tekstų
neatitikimų ir užtikrintas darnus požiūris į kontrolę,
Komisija atidžiai stebės dėl šių tekstų vykdomas diskusijas
ir tinkamu laiku parengs reikiamus pasiūlymus, kad užtikrintų, kad
zootechnikos srities nuostatos dėl oficialios kontrolės būtų
įtrauktos į būsimą Oficialios kontrolės
reglamentą.
Siūlomu reglamentu suteikiamas teisinis
pagrindas pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 ir 291 straipsnius
priimti deleguotąsias ir įgyvendinimo priemones.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Nėra.
5.           NEPRIVALOMI DUOMENYS
Nėra.
2014/0032 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
dėl zootechninių ir
genealoginių reikalavimų, taikomų prekybai Sąjungoje
veisliniais gyvūnais bei jų genetinės medžiagos produktais ir
jų importui į Sąjungą
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 42 straipsnį ir 43 straipsnio
2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą[1],
teisėkūros procedūra priimamo
akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[2],
gavę Regionų komiteto nuomonę[3],
laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)       galvijų, kiaulių,
avių, ožkų ir arklinių šeimos gyvūnų veisimas, o
mažesniu mastu – ir kitų rūšių gyvūnų veisimas užima
svarbią vietą Sąjungos žemės ūkyje ir yra vienas iš
žemės ūkio bendruomenės pajamų šaltinių. Tų
rūšių gyvūnų veisimas labiausiai skatinamas, jeigu
naudojami dokumentais patvirtintos aukštos genetinės kokybės
grynaveisliai veisliniai gyvūnai ar hibridinės veislinės
kiaulės;
(2)       taigi valstybės
narės, įgyvendindamos savo žemės ūkio politiką,
nuosekliai stengėsi remti, kartais pasinaudodamos viešosiomis
investicijomis, konkrečią genetinę savybę
turinčių ir apibrėžtus produktyvumo standartus atitinkančių
galvijų auginimą. Dėl tų standartų skirtumų gali
atsirasti techninių kliūčių prekybai Sąjungoje
veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais ir
jų importui į Sąjungą;
(3)       teisinį Sąjungos
grynaveislių veislinių galvijų, kiaulių, avių, ožkų
ir arklinių bei hibridinių veislinių kiaulių veisimo
teisės aktų pagrindą sudaro 1988 m. gruodžio 19 d.
Tarybos direktyva 88/661/EEB dėl veislinėms kiaulėms
taikytinų zootechninių reikalavimų[4], 1989 m.
gegužės 30 d. Tarybos direktyva 89/361/EEB dėl grynaveislių
veislinių avių ir ožkų[5],
1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 90/427/EEB dėl
zootechninių ir genealoginių reikalavimų,
reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą arklinių šeimos
gyvūnais[6],
1991 m. kovo 25 d. Tarybos direktyva 91/174/EEB, nustatanti
zootechninius ir kilmės reikalavimus parduodant grynaveislius gyvūnus
ir iš dalies keičianti direktyvas 77/504/EEB ir 90/425/EEB[7], 1994 m. birželio 23 d.
Tarybos direktyva 94/28/EB, nustatanti principus, susijusius su zootechniniais
bei genealoginiais reikalavimais, taikytinais gyvūnų, jų
spermos, kiaušialąsčių bei embrionų importui iš
trečiųjų valstybių ir iš dalies keičianti
Direktyvą 77/504/EEB dėl grynaveislių veislinių
galvijų[8],
ir 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyva 2009/157/EB
dėl grynaveislių veislinių galvijų[9]. Tomis direktyvomis
siekiama plėtoti Sąjungoje gyvulių veisimą ir kartu
reglamentuoti prekybą Sąjungoje veisliniais gyvūnais ir jų
genetinės medžiagos produktais bei jų importą į
Sąjungą ir taip palaikyti Sąjungos veislinių
gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų sektoriaus
konkurencingumą;
(4)       1987 m. birželio 18 d.
Tarybos direktyva 87/328/EEB dėl grynaveislių veislinių
galvijų pripažinimo tinkamais veisimui[10],
1990 m. kovo 5 d. Tarybos direktyva 90/118/EEB dėl
grynaveislių veislinių kiaulių pripažinimo tinkamomis veisti[11] ir 1990 m. kovo 5 d.
Tarybos direktyva 90/119/EEB dėl hibridinių veislinių
kiaulių pripažinimo tinkamomis veisimui[12]
buvo priimtos siekiant išvengti atvejų, kai dėl nacionalinių
taisyklių, susijusių su veislinių galvijų ir kiaulių
pripažinimu tinkamomis veisti ir jų spermos, oocitų ir embrionų
gamyba ir panaudojimu, būtų uždraudžiama ar ribojama Sąjungos
vidaus prekyba arba jai būtų sudaroma kliūčių,
nesvarbu, ar tai būtų susiję su šių gyvūnų
kergimu, dirbtiniu sėklinimu, ar su spermos, oocitų arba
embrionų rinkimu;
(5)       remdamasi 3 konstatuojamojoje
dalyje nurodytomis direktyvomis, Komisija, per Zootechnikos nuolatinį
komitetą, įsteigtą 1977 m. liepos 25 d. Tarybos
sprendimu 77/505/EEB, įkuriančiu Zootechnikos nuolatinį
komitetą[13],
pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis, priėmė nemažai
sprendimų, kuriuose nustatė konkrečioms rūšims skirtus
veisimo organizacijų ir veisėjų asociacijų (toliau – grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijos) patvirtinimo ar pripažinimo,
veislinių gyvūnų įrašymo į kilmės knygas (toliau
– kilmės knygos), grynaveislių avių ir ožkų pripažinimo
tinkamais veisimui ir dirbtiniam sėklinimui, veislinių galvijų,
kiaulių, avių ir ožkų produktyvumo tyrimų ir genetinio
vertinimo bei kilmės pažymėjimų, skirtų prekybai
veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais,
nustatymo kriterijus;
(6)       Komisija taip pat
parengė trečiųjų šalių veisimo įstaigų
sąrašą ir grynaveislių veislinių gyvūnų, taip pat
jų spermos, oocitų ir embrionų importo į Sąjungą
pavyzdinius kilmės pažymėjimus;
(7)       Sąjungos
gyvūnų veisimo teisės aktai taip pat padėjo išsaugoti
genetinius gyvūnų išteklius, apsaugoti genetinę
bioįvairovę ir gaminti tipiškus aukštos kokybės regioninius
produktus, kurie priklauso nuo specialių paveldimų vietos
naminių gyvūnų veislių savybių;
(8)       direktyvų 88/661/EEB, 89/361/EEB,
90/427/EEB, 91/174/EEB, 94/28/EB ir 2009/157/EB struktūra ir turinys yra
labai panašūs. Kelios iš tų direktyvų laikui bėgant buvo iš
dalies pakeistos. Siekiant užtikrinti Sąjungos teisės aktų
paprastumą ir nuoseklumą, reikia supaprastinti jose nustatytas
Sąjungos taisykles;
(9)       per pastaruosius dvidešimt
metų Komisijai teko atsakyti į daugybę skundų, kuriuos
veisėjai ir veisimo organizacijos pareiškė dėl Sąjungos
gyvūnų veisimo teisės aktų perkėlimo į
nacionalinę teisę ir aiškinimo įvairiose valstybėse
narėse. Siekiant užtikrinti vienodą Sąjungos gyvūnų
veisimo taisyklių taikymą ir išvengti kliūčių prekybai
veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais,
atsirandančių dėl direktyvų perkėlimo į
nacionalinę teisę skirtumų, Sąjungos teisės nuostatas
dėl zootechninių ir genealoginių prekybos Sąjungoje
veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais bei
jų importo į Sąjungą reikalavimų reikėtų
nustatyti reglamentu;
(10)     be to, patirtis parodė,
kad, siekiant supaprastinti tose direktyvose nustatytų taisyklių
taikymą, keletą nuostatų reikia tiksliau suformuluoti ir
terminus vartoti nuosekliau. Siekiant užtikrinti Sąjungos teisės aktų
aiškumą ir nuoseklumą, taip pat tikslinga pateikti daugiau
apibrėžčių;
(11)     tačiau teisinė
veislės sąvoka turėtų likti neapibrėžta, kad
grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos
galėtų pačios apibrėžti genetiškai pakankamai vienodų
gyvūnų, kuriuos jos laiko skirtingais, palyginti su kitais tos
rūšies gyvūnais, grupę ir įrašyti tuos gyvūnus nurodant
jų žinomus protėvius į kilmės knygas, kad galėtų
atgaminti jų paveldėtas savybes reprodukcijos, mainų ir
selekcijos būdu vykdydamos nustatytą veisimo programą;
(12)     šiame reglamente
turėtų būti nustatytos prekybos Sąjungoje veisliniais
gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais bei jų
importo į Sąjungą taisyklės, kuriomis būtų
siekiama skatinti perspektyvias veisimo programas veislėms gerinti ir
išsaugoti genetinę naminių gyvūnų bioįvairovę;
(13)     atitinkamai šiame reglamente
grynaveisliams veisliniams gyvūnams nustatytomis taisyklėmis
turėtų būti siekiama sudaryti galimybę prekiauti, kuri
būtų pagrįsta suderintais principais, taikomais veislėmis besirūpinančių
grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijų
pripažinimui ir jų atitinkamų veisimo programų patvirtinimui.
Šiame reglamente taip pat turėtų būti nustatyti kriterijai,
pagal kuriuos būtų reglamentuojamas grynaveislių veislinių
gyvūnų įrašymas į įvairius pagrindinio kilmės
knygų skyriaus poskyrius, produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo
taisyklės bei veislinių gyvūnų pripažinimo tinkamais
veisimui kriterijai, į kuriuos būtų atsižvelgiama atliekant
vienodas sertifikavimo procedūras, taip pat zootechninių
pažymėjimų turinį;
(14)     panašiai šiame reglamente
hibridinėms veislinėms kiaulėms nustatytomis taisyklėmis
turėtų būti siekiama sudaryti galimybę prekiauti remiantis
suderintais principais, taikomais įvairiomis kryžminimo būdu išveistomis
hibridinių veislinių kiaulių veislėmis
besirūpinančių hibridinių veislinių kiaulių
veisimo organizacijų pripažinimui ir jų atitinkamų veisimo
programų patvirtinimui. Šiame reglamente taip pat turėtų
būti nustatyti kriterijai, pagal kuriuos reglamentuojamas hibridinių
veislinių kiaulių įrašymas į pagrindinį kilmės
registrų skyrių, produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo
taisyklės, hibridinių veislinių kiaulių pripažinimo
tinkamomis veisimui kriterijai ir zootechninių sertifikatų turinys;
(15)     kadangi šio reglamento tikslo,
t. y. užtikrinti darnų požiūrį į prekybą
Sąjungoje veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos
produktais bei jų importą į Sąjungą, taip pat į
būtiną oficialią grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijų vykdomų veisimo programų kontrolę,
valstybės narės negali deramai pasiekti nacionaliniu lygmeniu ir
kadangi dėl to tikslo poveikio, sudėtingumo, tarpvalstybinio ir
tarptautinio pobūdžio jo būtų geriau siekti Sąjungos
lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje
nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali priimti priemones. Šiuo
reglamentu neviršijama to, kas būtina jo tikslams pasiekti, todėl jis
taip pat atitinka tos sutarties 5 straipsnio 4 dalyje nurodytą
proporcingumo principą;
(16)     grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijų teikiamų paslaugų kokybė ir tai, kaip jos
vertina gyvūnus ir juos klasifikuoja, daro poveikį veislinių
gyvūnų vertei rinkoje. Atitinkamai reikėtų nustatyti
taisykles dėl grynaveislių veislinių gyvūnų ir
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų
pripažinimo, kuris būtų pagrįstas suderintais Sąjungos
kriterijais, ir dėl jų priežiūros, kurią vykdytų
kompetentingos valstybių narių institucijos, ir taip užtikrinti, kad
dėl jų nustatomų taisyklių neatsirastų veisimo
programų ir veisimo standartų skirtumų, dėl kurių
galėtų atsirasti techninių kliūčių Sąjungos
vidaus prekybai;
(17)     šiame reglamente
turėtų būti nustatytos pripažintų grynaveislių
veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių
veisimo organizacijų įtraukimo į sąrašą,
įskaitant tų sąrašų atnaujinimą, perdavimą ir
skelbimą, procedūros, panašios į procedūras, nustatytas
direktyvose 88/661/EEB, 89/361/EEB, 90/427/EEB, 91/174/EEB, 94/28/EB ir 2009/157/EB;
(18)     nustatytus kriterijus atitinkančio
grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijos pripažinimo teisė yra
pagrindinis Sąjungos zootechnikos srities teisės aktų principas.
Siekis apsaugoti esamos pripažintos grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijos ekonominę veiklą
nebeturėtų būti pagrindas kompetentingai institucijai atsisakyti
pripažinti dar vieną grynaveislių tos pačios veislės veislinių
gyvūnų veisimo organizaciją. Tas pats pasakytina ir apie tai,
kai tvirtinamas veisimo programos geografinės teritorijos išplėtimas,
jei vykdoma veisimo programa susijusi su ta pačia veisle ar veisliniais
gyvūnais, kurie gali būti įtraukti į programą iš
esamos grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos
veislinių gyvūnų populiacijos. Tačiau kompetentinga
institucija turėtų turėti teisinį pagrindą atsisakyti
suteikti pripažinimą arba patvirtinimą, jeigu yra pagrįsta
rizika, kad dėl tokio pripažinimo arba patvirtinimo kiltų pavojus
retos veislės išsaugojimui ar genetinės įvairovės apsaugai;
(19)     siekiant išsaugoti retas
veisles, būtina steigti ir pripažinti nedaug veislinių
gyvūnų į savo kilmės knygas įrašiusias
grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijas, taigi
į kilmės knygas įrašytų veislinių gyvūnų
skaičius apskritai neturėtų būti esminė sąlyga
grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijai
pripažinti ir jos veisimo programai patvirtinti, juo labiau kad pripažinimo
procedūra atliekama nacionaliniu lygmeniu, o atitinkami veisliniai
gyvūnai į kilmės knygas galėjo būti įrašyti
kitose valstybėse narėse arba trečiosiose šalyse;
(20)     vienoje valstybėje
narėje pripažintos grynaveislių veislinių gyvūnų ir
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos
turėtų turėti galimybę savo patvirtintą veisimo
programą vykdyti vienoje ar daugiau kitų valstybių narių,
kad galėtų užtikrinti geriausią įmanomą didelės
genetinės vertės veislinių gyvūnų panaudojimą
kaip svarbų Sąjungos gamybos veiksnį. Užtikrinti, kad kitos
valstybės narės kompetentinga institucija žinotų apie
numatomą veiklą, būtų galima paprasta šiam tikslui skirta
pranešimo procedūra;
(21)     siekiant ateityje išvengti
konfliktų tarp grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo
organizacijų, siekiančių teikti savo paslaugas veisėjams,
ir institucijų, atsisakančių pripažinti naujas grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijas, konkuruojančias su
tokiomis jau veikiančiomis organizacijomis, buvo būtina oficialų
grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijos pripažinimą atskirti nuo
numatomos veisimo programos patvirtinimo;
(22)     iš įvairių
skundų, kuriuos Komisijai pastaraisiais metais teko nagrinėti,
atrodo, kad šiame reglamente turėtų būti nustatytos aiškios
taisyklės, kuriomis būtų reglamentuojamas grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijos, konkrečiai
grynaveislių veislinių arklinių šeimos gyvūnų veislei
sudarančios pagalbinę kilmės knygą, ir grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijos, tvirtinančios, kad
jos kilmės knyga yra tos veislės kilmės knyga, ryšys;
(23)     Komisijai turėtų
būti suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais
būtų iš dalies keičiamas I priedas siekiant
grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijų pripažinimo ir veisimo
programų patvirtinimo kriterijus suderinti su veislininkystės
sektoriaus pokyčiais;
(24)     būtina paaiškinti
veisėjų ir grynaveislių veislinių gyvūnų ir
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų
tarpusavio ryšį, visų pirma siekiant užtikrinti jų narystės
grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių
kiaulių veisimo organizacijose teisę ir teisę dalyvauti veisimo
programoje toje geografinėje teritorijoje, kurioje ta programa vykdoma.
Veisimo organizacijos turėtų būti nustačiusios taisykles, pagal
kurias būtų vengiama veisėjų diskriminacijos dėl jų
kilmės, ir jos privalo teikti būtiniausias paslaugas;
(25)     iš įgytos patirties,
visų pirma taikant Direktyvą 90/427/EEB ir mažesniu mastu –
direktyvas 89/361/EEB ir 2009/157/EB, matyti, kad reikia tikslesnių
taisyklių siekiant veiksmingai spręsti veisėjų ir
veislininkystės organizacijų ginčus remiantis aiškiai
nustatytomis darbo tvarkos taisyklėmis ir apibrėžtomis narių
teisėmis ir pareigomis. Ginčus geriausia spręsti valstybės
narės, kurioje jie kyla, teisinėje sistemoje. Komisija
turėtų dalyvauti sprendžiant tik tuos ginčus, kurie kyla tarp
tų įvairiose valstybėse narėse esančių
subjektų ir kurių negalima veiksmingai išspręsti taikant
valstybių narių, kuriose jie kyla, teisines sistemas;
(26)     grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijos, sudarančios ir
tvarkančios grynaveislių veislinių galvijų, kiaulių,
avių, ožkų ir arklinių šeimos gyvūnų kilmės
knygas, ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos,
sudarančios ir tvarkančios hibridinių veislinių
kiaulių kilmės registrus, veislinius gyvūnus į savo
kilmės knygas ir kilmės registrus turėtų įrašyti
nediskriminuodamos jų dėl gyvūnų ar jų savininkų
kilmės valstybės narės ir klasifikuoti tuos gyvūnus pagal
jų privalumus, jeigu tai numatyta veisimo programoje;
(27)     grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijoms taip pat
turėtų būti leidžiama nustatyti papildomus skyrius, į
kuriuos būtų įrašomi tie jų veisimo programos gyvūnai,
kurie neatitinka atitinkamos veislės grynaveisliams veisliniams gyvūnams
nustatytų kriterijų;
(28)     tačiau tam tikrų grynaveislių
veislinių arklinių šeimos gyvūnų kilmės knygas
tvarkančioms grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo
organizacijoms turėtų būti leista ir toliau nustatyti
grynaveislių arklinių šeimos gyvūnų įrašymo į tas
kilmės knygas kriterijus dėl būtinybės reguliuoti
tokių arklinių įrašymą, kai jie veisiami taikant dirbtinio
apvaisinimo metodus;
(29)     išskyrus arklinius,
grynaveisliai veisliniai gyvūnai, įrašyti į kilmės knygas,
identifikuojami remiantis Sąjungos gyvūnų sveikatos teisės
aktais dėl identifikavimo. Jei tai grynaveisliai veisliniai arklinių
šeimos gyvūnai, grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo
organizacijos taip pat vykdo arklių ir asilų, kuriuos įrašo
į savo kilmės knygas arba įregistruoja, kad jie būtų
įrašyti į tas knygas, identifikavimą ir išduoda tapatybės
nustatymo dokumentus (pasus). Taigi jie teikia paslaugą ne tik
veisėjams, bet ir kompetentingai institucijai, atsakingai už
ūkinių gyvūnų identifikavimą ir registravimą.
Tačiau dėl šios sistemos atsirado daugybė pasus
išduodančių įstaigų ir dėl to, kaip paaiškėjo,
tais atvejais, kai būtina informacija kompetentingoms veterinarijos
institucijos nebuvo lengvai prieinama, pavyzdžiui, nesant centrinės
duomenų bazės, nebuvo laikytasi bendrų aukštų tapatybės
nustatymo dokumentų kokybės standartų, o oficiali priežiūra
nebuvo vykdoma, tapo sunkiau oficialiai kontroliuoti, ar laikomasi
Sąjungos maisto higienos ir veterinarinių vaistų teisės
aktų. Todėl būtina pareikalauti, kad ir grynaveisliai veisliniai
arklinių šeimos gyvūnai į atitinkamas jų kilmės knygas
būtų įrašomi remiantis jų identifikavimu pagal
gyvūnų sveikatos teisės aktus, o kompetentingoms veterinarijos
institucijoms būtų numatyta galimybė tam tikromis sąlygomis
pavesti pripažintoms grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo
organizacijoms oficialiai išduoti grynaveislių veislinių
arklinių šeimos gyvūnų tapatybės nustatymo dokumentus;
(30)     siekiant užtikrinti, kad
grynaveislių veislinių gyvūnų įrašymo į
kilmės knygas ir hibridinių veislinių kiaulių registracijos
kilmės registruose sąlygas būtų galima derinti su
veislininkystės sektoriaus pokyčiais, Komisijai turėtų
būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais
būtų atitinkamai pakeičiamas II priedas;
(31)     siekiant išvengti
kliūčių prekybai, veislinių gyvūnų pripažinimas
tinkamais veisimui, kergimui ar pagalbiniam apvaisinimui turėtų
būti reguliuojamas Sąjungos lygmeniu, visų pirma tais atvejais,
kai su tokiais veisliniais gyvūnais pagal šiame reglamente ir visų
pirma jo III priede nustatytas taisykles buvo atlikti produktyvumo tyrimai
ar buvo atliktas jų genetinis vertinimas;
(32)     veislinių galvijų,
kiaulių, avių ir ožkų, kuriems atlikti tyrimai dėl tam
tikrų požymių, produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo
taisyklės buvo nustatytos Sąjungos lygmeniu, tačiau atitinkamos
arkliniams skirtos taisyklės dėl įvairioms grynaveislių
veislinių arklinių šeimos gyvūnų veislėms, panaudojimo
ir selekcijos būdams taikomų reikalavimų įvairovės iki
šiol nebuvo suderintos. Užuot tai padarius, atskiroms veislėms skirtos
produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo taisyklės šiuo metu
nustatomos veislės kilmės knygoje;
(33)     Komisijai turėtų
būti suteikti įgaliojimai nustatyti ir grynaveislių
veislinių arklinių šeimos gyvūnų produktyvumo tyrimų
ir genetinio vertinimo sąlygas ir iš dalies keisti šiuo metu
III priede nustatytas sąlygas, kad būtų atsižvelgta į
technikos ir mokslo pažangą ar į teisinės aplinkos
pokyčius, darančius poveikį tokiems tyrimams, kaip antai 2007 m.
spalio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1234/2007, nustatantį
bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir
konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas
(Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas)[14], arba, valstybėms
narėms paprašius, įtraukti grynaveislių veislinių
arklinių šeimos gyvūnų produktyvumo tyrimų ir genetinio
vertinimo sąlygas;
(34)     produktyvumo tyrimus ir
genetinį vertinimą gali atlikti grynaveislių veislinių
gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos paskirtos institucijos. Tos paskirtosios institucijos turi
bendradarbiauti su Komisijos paskirtais Europos Sąjungos etaloniniais
centrais. Taigi Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai
įgyvendinimo aktais paskirti Europos Sąjungos etaloninius centrus;
Komisijai turėtų būti suteikti ir būtini įgaliojimai
priimti deleguotuosius aktus, kuriuose būtų apibūdintos tų
centrų pareigos ir funkcijos, prireikus iš dalies keičiant
IV priedą. Pagal 2009 m. gegužės 25 d. Tarybos
sprendimą 2009/470/EB dėl išlaidų veterinarijos srityje[15] tie etaloniniai
centrai turi teisę gauti Sąjungos pagalbą. Grynaveislių
veislinių galvijų produktyvumo tyrimus ir genetinį
vertinimą atliekančioms grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijoms šiuo metu talkina INTERBULL centras –
Europos Sąjungos etaloninė įstaiga, paskirta 1996 m. liepos
23 d. Tarybos sprendimu 96/463/EB dėl etaloninės įstaigos,
atsakingos už bendradarbiavimą suvienodinant grynaveislių
veislinių galvijų tyrimo metodus ir rezultatų vertinimą,
paskyrimo[16];
(35)     šiame reglamente pateikiamos
išsamios nuostatos tik dėl galvijų, kiaulių, avių, ožkų
ir arklinių šeimos gyvūnų veisimo, todėl būtina
suteikti Komisijai įgaliojimus priimti deleguotuosius aktus dėl
kitų rūšių grynaveislių veislinių gyvūnų
veisimo organizacijų pripažinimo, veisimo programų patvirtinimo,
veislinių gyvūnų įrašymo į kilmės knygas,
produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo bei pripažinimo tinkamais
veisimui, taip pat priimti įgyvendinimo aktus dėl zootechninių
pažymėjimų, susijusių su prekyba Sąjungoje kitų
rūšių veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos
produktais bei jų importu į Sąjungą, jei to
reikėtų kliūtims prekybai pašalinti;
(36)     veislinių
gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų importas
Europos žemės ūkiui labai svarbus. Taigi veislinių
gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų importo
sąlygos turėtų būti labai suderintos su tomis
taisyklėmis, taikomomis valstybių narių tarpusavio prekybai. Tačiau
veisliniai gyvūnai ir jų genetinės medžiagos produktai į
pagrindinį kurios nors Sąjungos kilmės knygos ar kilmės
registro skyrių turėtų būti įrašomi tik jei eksportuojančioje
trečiojoje šalyje taikoma atitinkamo lygmens oficiali kontrolė, kuria
užtikrinama, kad kilmės duomenų ir produktyvumo tyrimų bei
genetinio vertinimo rezultatų tikrumo lygis būtų toks pat kaip
Sąjungoje. Be to, tos trečiųjų šalių veisimo
įstaigos abipusiškumo principu turėtų pripažinti atitinkamos
Sąjungoje pripažintos grynaveislių veislinių gyvūnų ar
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos veislinius
gyvūnus ir jų genetinės medžiagos produktus;
(37)     1987 m. liepos 23 d.
Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir
statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų kodekso[17] nustatyta, kad
prekių nomenklatūrą, t. y. Kombinuotąją
nomenklatūrą, arba sutrumpintai – KN, kuri kartu atitinka ir Bendrojo
muitų tarifo, ir Bendrijos užsienio prekybos statistikos, ir kitų
Sąjungos prekių importo ar eksporto politikos krypčių
reikalavimus, nustato Komisija. To reglamento I priede išvardijami
grynaveislių veislinių galvijų, kiaulių, avių, ožkų
ir arklinių šeimos gyvūnų bei galvijų spermos KN kodai ir
nurodoma, kad jie konvencine muito norma neapmuitinami. Tokiu atveju prie
tų gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų
turėtų būti pridedamas atitinkamas zootechninis pažymėjimas
jų, kaip grynaveislių veislinių gyvūnų ar jų
genetinės medžiagos produktų, klasifikacijai patvirtinti;
(38)     tuos veislinius gyvūnus
ir jų genetinės medžiagos produktus įvežus į
Sąjungą atliekami jų veterinariniai patikrinimai pagal 1991 m.
liepos 15 d. Tarybos direktyvą 91/496/EEB, nustatančią
gyvūnų, įvežamų į Bendriją iš trečiųjų
šalių, veterinarinio patikrinimo organizavimo principus ir iš dalies
pakeičiančią direktyvas 89/662/EEB, 90/425/EEB ir 90/675/EEB[18], ir 1997 m.
gruodžio 18 d. Tarybos direktyvą 97/78/EB, nustatančią
principus, reglamentuojančius iš trečiųjų šalių į
Bendriją įvežamų produktų veterinarinių
patikrinimų organizavimą[19].
Taip pat turėtų būti atliekami šiame reglamente nustatyti
būtini šių prekių zootechniniai patikrinimai;
(39)     Komisija patvirtino Europos
Parlamento ir Tarybos reglamento dėl oficialios kontrolės ir kitos
oficialios veiklos, kuria siekiama užtikrinti maisto ir pašarų srities
teisės aktų bei gyvūnų sveikatos ir gerovės,
augalų sveikatos, augalų dauginamosios medžiagos ir augalų
apsaugos produktų taisyklių taikymą, kuriuo iš dalies
keičiami reglamentai (EB) Nr. 999/2001, 1829/2003, 1831/2003, 1/2005,
396/2005, 834/2007, 1099/2009, 1069/2009, 1107/2009, reglamentai (ES) Nr. 1151/2012,
[….]/2013 ir direktyvos 98/58/EB, 1999/74/EB, 2007/43/EB, 2008/119/EB, 2008/120/EB
ir 2009/128/EB (Oficialios kontrolės reglamentas)[20], pasiūlymą.
Tuo reglamentu numatoma panaikinti 2004 m. balandžio 29 d. Europos
Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 882/2004 dėl
oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad
būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą
reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos
ir gerovės taisyklių[21],
ir 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvą 90/425/EEB dėl
Bendrijos vidaus prekyboje tam tikrais gyvūnais ir produktais taikomų
veterinarinių ir zootechninių patikrinimų, siekiant užbaigti
vidaus rinkos kūrimą[22],
ir direktyvas 91/496/EEB ir 97/78/EB, o tam tikras tuose aktuose nustatytas
taisykles įtraukti į tą naują reglamentą, kur reikia,
jas pakeičiant. Tačiau zootechninių ir genealoginių
prekybos Sąjungoje veisliniais gyvūnais ir jų genetinės
medžiagos produktais ir jų importo į Sąjungą
sąlygų į to reglamento taikymo sritį įtraukti
nenumatoma. Todėl šiame reglamente būtina nustatyti oficialios
kontrolės ir kitos oficialios veiklos, susijusios su veisliniais
gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais, taisykles;
(40)     siekiant užtikrinti
veiksmingą šiame reglamente veisliniams gyvūnams ir jų
genetinės medžiagos produktams nustatytų Sąjungos taisyklių
taikymą, būtina, kad valstybių narių kompetentingos
institucijos bendradarbiautų viena su kita ir, jei tik būtina,
teiktų administracinę pagalbą. Taigi šiame reglamente
turėtų būti nustatytos bendrosios administracinės pagalbos
ir bendradarbiavimo taisyklės, panašios į šiuo metu nustatytąsias
Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB)
Nr. 882/2004 IV antraštinėje dalyje, bet, kur reikia,
pakeistos;
(41)     jeigu atlikus oficialią
kontrolę valstybėse narėse ar veislinių gyvūnų ir
jų genetinės medžiagos produktų importo į Sąjungą
patikrinimus nustatyta neatitiktis šiame reglamente tokiam importui
nustatytiems zootechniniams ir genealoginiams reikalavimams gali Sąjungoje
sutrikdyti prekybą veisliniais gyvūnais ir jų genetinės
medžiagos produktais, Komisija šiuo reglamentu turėtų būti
įgaliota patvirtinti specialias priemones tokio taisyklių nesilaikymo
poveikiui apriboti;
(42)     valstybių narių
kompetentingos institucijos taip pat turėtų turėti būtinus
įgaliojimus užtikrinti šiame reglamente veisliniams gyvūnams
nustatytų Sąjungos zootechninių ir genealoginių taisyklių
įgyvendinimą, įskaitant įgaliojimus sustabdyti veisimo
programos patvirtinimo galiojimą arba panaikinti grynaveislių
veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių
veisimo organizacijos pripažinimą šiame reglamente nustatytų zootechninių
ir genealoginių taisyklių nesilaikymo atveju;
(43)     siekdama užtikrinti šiame
reglamente nustatytų zootechninių ir genealoginių
sąlygų taikymą visose valstybėse narėse, Komisija
prireikus turėtų vykdyti kontrolę valstybėse narėse,
visų pirma atsižvelgdama į valstybių narių vykdytos
oficialios kontrolės rezultatus;
(44)     kad būtų galima
nustatyti trečiųjų šalių, iš kurių turėtų
būti leidžiama į Sąjungą importuoti veislinius gyvūnus
ir jų spermą, oocitus ir embrionus, sąrašus, parengti tokio
importo sąlygas, gauti informaciją, susijusią su dvišalių
susitarimų veikimu ir tais atvejais, kai to reikia dėl kokio nors
didelio šiame reglamente nustatytų tokio importo sąlygų
pažeidimo, Komisija turėtų būti įgaliota prireikus
Sąjungos vardu vykdyti kontrolę trečiosiose šalyse;
(45)     direktyvos 88/661/EEB, 89/361/EEB,
90/427/EEB, 94/28/EB ir 2009/157/EB turi būti panaikintos ir pakeistos
šiuo reglamentu, todėl taip pat būtina panaikinti pagal tas
direktyvas Komisijos priimtus teisės aktus ir pakeisti juos
deleguotaisiais arba įgyvendinimo aktais, priimtais pagal šį
reglamentą. Atitinkamai Komisijai turėtų būti suteikti
įgaliojimai priimti tuos deleguotuosius ir įgyvendinimo aktus;
(46)     siekiant užtikrinti
tinkamą šio reglamento taikymą ir jį pildyti arba keisti jo
I–V priedus, Komisijai turėtų būti suteikti įgailojimai
pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį
priimti aktus dėl taikomų procedūrų ir kriterijų bei
sąlygų, reikalingų grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijoms pripažinti, veisimo programoms patvirtinti, gyvūnams įrašyti
į kilmės knygas ir kilmės registrus, veisliniams gyvūnams pripažinti
tinkamais veisimui, natūraliam ir pagalbiniam apvaisinimui, produktyvumo
tyrimams ir genetiniam vertinimui atlikti, zootechniniams ir genealoginiams prekybos
veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais ir
jų importo iš trečiųjų šalių reikalavimams
apibrėžti, etaloninių centrų pareigoms ir funkcijoms
apibūdinti;
(47)     tam, kad valstybės
narės galėtų reaguoti į prekybos sutrikimus ir – dar
svarbiau – į tokius atvejus, kai reta veislė gali išnykti arba kylas
pavojus genetinei įvairovei, Komisijai turėtų būti suteikti
įgaliojimai pagal Sutarties 290 straipsnį priimti aktus dėl
prekybos grynaveisliais veisliniais kitokių nei galvijų,
kiaulių, avių, ožkų ir arklinių rūšių gyvūnais
ir jų importo į Sąjungą;
(48)     itin svarbu, kad atlikdama
parengiamuosius darbus Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su
ekspertais. Rengdama ir sudarydama deleguotuosius teisės aktus Komisija turėtų
užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir
tinkamai persiųsti ir Europos Parlamentui, ir Tarybai;
(49)     siekiant užtikrinti vienodas su
grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijų įtraukimu į
sąrašus susijusių šio reglamento nuostatų įgyvendinimo
sąlygas, taip pat vienodas sąlygas, susijusias su etaloninių
centrų paskyrimu siekiant užtikrinti, kad veislinių gyvūnų
produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo metodai būtų vienodai
taikomi, su zootechninių pažymėjimų, pridedamų prie veislinių
gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų, modeliais ir
su tam tikromis oficialios kontrolės vykdymo taisyklėmis, Komisijai
turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Komisija
tais įgaliojimais turėtų naudotis vadovaudamasi 2011 m. vasario
16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 182/2011,
kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi
įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų
taisyklės ir bendrieji principai[23];
(50)     Tarybos direktyvose 87/328/EEB,
88/661/EEB, 89/361/EEB, 90/118/EEB, 90/119/EEB, 90/427/EEB, 91/174/EEB, 94/28/EB
ir 2009/157/EB ir Tarybos sprendime 96/463/EB nustatytos taisyklės turi
būti pakeistos taisyklėmis, nustatytomis šiame reglamente ir pagal
šį reglamentą priimtuose Komisijos deleguotuosiuose ir
įgyvendinimo aktuose. Taigi tie teisės aktai turėtų
būti panaikinti;
(51)     1984 m. balandžio 27 d.
Komisijos sprendimas 84/247/EEB, nustatantis selekcininkų
organizacijų ir asociacijų, kurios tvarko arba sudaro veisimui
skirtų grynaveislių galvijų kilmės knygas pripažinimo
kriterijus[24],
1984 m. liepos 19 d. Komisijos sprendimas 84/419/EEB, nustatantis
galvijų registravimo kilmės knygose kriterijus[25], 2006 m. birželio
20 d. Komisijos sprendimas 2006/427/EB, nustatantis grynaveislių
veislinių galvijų produktyvumo kontrolės ir jų
genetinės vertės nustatymo metodus[26],
1989 m. liepos 18 d. Komisijos sprendimas 89/501/EEB, nustatantis
selekcininkų asociacijų ir veislininkystės organizacijų,
kurios sudaro arba tvarko grynaveislių kiaulių kilmės knygas,
patvirtinimo ir priežiūros kriterijus[27],
1989 m. liepos 18 d. Komisijos sprendimas 89/502/EEB, nustatantis
kriterijus, taikomus įrašams į grynaveislių kiaulių
kilmės knygas[28],
1989 m. liepos 18 d. Komisijos sprendimas 89/504/EEB, nustatantis
selekcininkų asociacijų, veislininkystės organizacijų ir
privačių įmonių, kurios sudaro arba tvarko hibridinių
veislinių kiaulių registrus, patvirtinimo ir priežiūros
kriterijus[29],
1989 m. liepos 18 d. Komisijos sprendimas 89/505/EEB, nustatantis
veislinių hibridinių kiaulių įrašymo į registrus
kriterijus[30],
1989 m. liepos 18 d. Komisijos sprendimas 89/507/EEB, nustatantis
grynaveislių ir hibridinių veislinių kiaulių produktyvumo
monitoringo bei jų genetinės vertės nustatymo metodus[31], 1990 m.
gegužės 10 d. Komisijos sprendimas 90/254/EEB, nustatantis
veislininkystės organizacijų ir asociacijų, kurios sudaro arba
tvarko grynaveislių avių ir ožkų kilmės knygas, pripažinimo
kriterijus[32],
1990 m. gegužės 10 d. Komisijos sprendimas 90/255/EEB,
nustatantis grynaveislių avių ir ožkų įrašymo į
kilmės knygas kriterijus[33],
1990 m. gegužės 10 d. Komisijos sprendimas 90/256/EEB,
nustatantis grynaveislių avių ir ožkų produktyvumo
kontrolės bei jų genetinės vertės nustatymo metodus[34], 1990 m.
gegužės 10 d. Komisijos sprendimas 90/257/EEB, nustatantis
grynaveislių veislinių avių ir ožkų pripažinimo tinkamomis
veisimui ir jų spermos, kiaušialąsčių bei embrionų
panaudojimo kriterijus[35],
1992 m. birželio 11 d. Komisijos sprendimas 92/353/EEB, nustatantis
organizacijų ir asociacijų, tvarkančių arba
užvedančių registruojamų arklinių šeimos gyvūnų
kilmės knygas, patvirtinimo arba pripažinimo kriterijus[36], ir 1996 m.
sausio 10 d. Komisijos sprendimas 96/78/EB, nustatantis arklinių
įrašymo į kilmės knygas veisimo tikslais kriterijus[37] buvo priimti remiantis
46 konstatuojamojoje dalyje nurodytais pagrindiniais teisės aktais
nustatant konkrečioms rūšims skirtus veisimo organizacijų ir
veisimo įmonių patvirtinimo arba pripažinimo, veislinių
gyvūnų įrašymo į kilmės knygas, pripažinimo tinkamais veisimui
ir dirbtiniam sėklinimui, produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo kriterijus.
Šiame reglamente nustatomos taisyklės, pakeičiančios taisykles,
nustatytas minėtuose Komisijos teisės aktuose;
(52)     šiame reglamente nustatomos
taisyklės, panašios į nustatytąsias 1992 m. birželio 11 d.
Komisijos sprendime 92/354/EEB, nustatančiame kai kurias taisykles,
užtikrinančias organizacijų ir asociacijų, tvarkančių
ar sudarančių registruojamų arklinių kilmės knygas,
darbo koordinavimą[38];
(53)     1989 m. liepos 18 d.
Komisijos sprendimas 89/503/EEB dėl grynaveislių kiaulių,
jų spermos, kiaušialąsčių ir embrionų pažymėjimo[39], 1989 m. liepos 18 d.
Komisijos sprendimas 89/506/EEB, nustatantis hibridinių veislinių
kiaulių, jų spermos, kiaušinėlių ir embrionų
sertifikatą[40],
1990 m. gegužės 10 d. Komisijos sprendimas 90/258/EEB,
nustatantis grynaveislių veislinių avių bei ožkų, jų
spermos, kiaušialąsčių ir embrionų zootechninius
pažymėjimus[41],
1996 m. sausio 12 d. Komisijos sprendimas 96/79/EB, nustatantis
registruotų arklinių šeimos gyvūnų spermos,
kiaušialąsčių ir embrionų zootechninius sertifikatus[42], 2005 m.
gegužės 17 d. Komisijos sprendimas 2005/379/EB dėl
grynaveislių veislinių galvijų spermos,
kiaušialąsčių ir embrionų kilmės pažymėjimų
ir juose nurodytinos informacijos[43],
2008 m. birželio 6 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 504/2008,
kuriuo įgyvendinamos Tarybos direktyvų 90/426/EEB ir 90/427/EEB
nuostatos dėl arklinių identifikavimo metodų[44], 1996 m. liepos 18 d.
Komisijos sprendimas 96/509/EB, nustatantis kilmės ir zootechninius reikalavimus
tam tikrų gyvūnų spermos importui[45], priimti pagal 45 konstatuojamojoje
dalyje nurodytus pagrindinius teisės aktus;
(54)     siekiant užtikrinti
teisinį aiškumą ir išvengti dubliavimosi, Tarybos teisės
aktų panaikinimas turėtų įsigalioti tik kai deleguotaisiais
aktais bus panaikinti Komisijos sprendimai, kuriuose nustatyti konkrečioms
rūšims skirti grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijų patvirtinimo ar
pripažinimo, veislinių gyvūnų įrašymo į kilmės
knygas, pripažinimo tinkamais veisimui ir dirbtiniam sėklinimui, produktyvumo
tyrimų ir genetinio vertinimo kriterijai, įtraukti į šį
reglamentą, ir įgyvendinimo aktais bus nustatyti pavyzdiniai
zootechniniai pažymėjimai, skirti prekybai veisliniais gyvūnais ir jų
genetinės medžiagos produktais ir veislinių gyvūnų ir
jų genetinės medžiagos produktų importui į
Sąjungą iš trečiųjų šalių. Todėl būtina
užtikrinti, kad šis reglamentas būtų pradėtas taikyti ne
anksčiau kaip po aštuoniolikos mėnesių nuo jo įsigaliojimo
dienos,
PRIĖMĖ
ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
Bendrosios nuostatos
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1.           Šiame reglamente nustatomos:
a)      zootechninės ir genealoginės
prekybos Sąjungoje veisliniais gyvūnais ir jų sperma, oocitais
ir embrionais ir jų importo į Sąjungą taisyklės;
b)      grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijų narystės ir ginčų sprendimo taisyklės;
c)      bendrosios grynaveislių
veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijų bei jų vykdomų veislinių gyvūnų
veisimo programų, įskaitant spermos, oocitų ir embrionų
naudojimą, oficialios kontrolės,
kuria siekiama tikrinti, ar laikomasi a punkte nustatytų
taisyklių, vykdymo ir kitos oficialios valstybių narių veiklos, administracinės
pagalbos, bendradarbiavimo ir vykdymo užtikrinimo
taisyklės;
d)      bendrosios kontrolės, kurią
Komisija vykdo valstybėse narėse ir trečiosiose šalyse,
taisyklės.
2.           Prekybai Sąjungoje veisliniais
gyvūnais ir jų sperma, oocitais ir embrionais ir jų importui
į Sąjungą, jeigu jie skirti kompetentingai institucijai
prižiūrint atliekamiems techniniams arba moksliniams eksperimentams, šis
reglamentas netaikomas.
3.           Kol bus patvirtintos kokios nors šiame
reglamente nustatytos deleguotosios ar įgyvendinimo priemonės,
valstybės narės gali toliau taikyti savo nacionalines zootechnines ir
genealogines taisykles, kuriomis reglamentuojama prekyba veisliniais
gyvūnais, jų sperma, oocitais ir embrionais atitinkamoje
valstybėje narėje ir jų importas į tą valstybę
narę, jeigu
tos taisyklės, susijusios su importu, nėra palankesnės nei
prekybą Sąjungoje reglamentuojančios taisyklės.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų
apibrėžtys:
a)           gyvūnas – naminis gyvūnas,
priklausantis:
i)       galvijų rūšims (Bos taurus
ir Bubalus bubalis), kiaulių rūšiai (Sus scrofa), avių
rūšiai (Ovis aries), ožkų rūšiai (Capra hircus);
ii)      arklinių šeimai (Equus caballus
ir Equus asinus);
iii)     kitoms nei nurodytosios i ir
ii punktuose rūšims, dėl kurių pagal 35 straipsnio 1 dalį
arba 45 straipsnio 1 dalį priimti deleguotieji aktai;
b)           veislinis gyvūnas –
grynaveislis veislinis gyvūnas ir hibridinė veislinė kiaulė;
c)           genetinės medžiagos produktai –
sperma, oocitai ir embrionai, pagalbinio apvaisinimo tikslais renkami ar
gaunami iš veislinių gyvūnų;
d)           grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacija – bet kokia veislininkystės
organizacija ar veisėjų asociacija, pagal 4 straipsnio 2 dalį
valstybės narės kompetentingos institucijos pripažinta tinkama į
tos organizacijos ar asociacijos tvarkomą (-as) ar sudaromą (-as)
kilmės knygą (-as) įrašytų grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo programai vykdyti;
e)           hibridinių veislinių
kiaulių veisimo organizacija – bet kokia veislininkystės organizacija,
veisėjų asociacija ar privati įmonė, pagal 4 straipsnio
2 dalį valstybės narės kompetentingos institucijos
pripažinta tinkama į tos organizacijos, asociacijos ar įmonės
tvarkomą (-us) ar sudaromą (-us) kilmės registrą (-us)
įrašytų hibridinių veislinių kiaulių veisimo programai
vykdyti;
f)            veisimo įstaiga – bet kokia
trečiosios šalies veislininkystės organizacija, veisėjų
asociacija, privati įmonė, gyvulininkystės organizacija ar
oficiali tarnyba, kuri, kiek tai susiję su grynaveisliais veisliniais
galvijų, kiaulių, avių, ožkų rūšių ar
arklinių šeimos gyvūnais arba hibridinėmis veislinėmis
kiaulėmis, trečiosios šalies oficialios tarnybos pripažinta tinkama
veisimui skirtų veislinių gyvūnų importui į
Sąjungą vykdyti;
g)           kompetentinga institucija – centrinė
valstybės narės institucija ir bet kokia kita institucija, kuriai
perduota ta atsakomybė, atsakinga už:
i)       grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijų pripažinimą ir jų vykdomų veislinių
gyvūnų veisimo programų patvirtinimą;
ii)      grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijų oficialios kontrolės organizavimą pagal taisykles,
nustatytas 46 straipsnyje ir pagal 52 straipsnio 1 dalį
priimtuose deleguotuosiuose aktuose;
iii)     pagalbos kitoms valstybėms
narėms ir trečiosioms šalims teikimą, kaip nustatyta 53–56 straipsniuose,
nustatytais taisyklių nesilaikymo atvejais;
iv)     kitos oficialios veiklos
organizavimą pagal šiame reglamente nustatytas taisykles;
h)           pripažinimas – formalus ir oficialus
kompetentingos institucijos pareiškimas, kad, atlikus įvertinimą, grynaveislių
veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių
kiaulių veisimo organizacija atitinka 4 straipsnio 2 dalies
reikalavimus;
i)            grynaveislis veislinis gyvūnas
– naminis gyvūnas, priklausantis
i)       a punkto i papunktyje
nurodytai rūšiai, kurio tėvai ir tėvų tėvai
įrašyti į pagrindinį tos pačios veislės kilmės
knygos skyrių ir kuris pats pagal 19 straipsnį įrašytas
arba įregistruotas ir tinka būti įrašytas į pagrindinį
tokios kilmės knygos skyrių;
ii)      a punkto ii papunktyje
nurodytai rūšiai, kurio tėvai įrašyti į pagrindinį tos
pačios veislės kilmės knygos skyrių ir kuris pats pagal 19 straipsnį
įrašytas arba įregistruotas ir tinka būti įrašytas į
pagrindinį tokios kilmės knygos skyrių;
iii)     kitai nei nurodytosios šio punkto i ir
ii papunkčiuose rūšiai, kuriai deleguotuosiuose aktuose,
priimtuose pagal atitinkamai 35 straipsnio 1 dalį ir 45 straipsnio
1 dalį, nustatytos specialios zootechninės ir genealoginės prekybos
tais veisliniai gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais Sąjungoje
ir jų importo į Sąjungą taisyklės;
j)            hibridine veislinė kiaulė
– į kilmės registrą įtrauktas kiaulių rūšies
gyvūnas, gautas sąmoningo kryžminio veisimo būdu:
i)       tarp skirtingų veislių ar
linijų grynaveislių veislinių kiaulių;
ii)      tarp veislinių kiaulių, kurios
pačios yra gautos sukryžminus (hibridizavus) įvairias veisles arba
linijas;
iii)     tarp veislinių kiaulių, priskiriamų
vienai arba kitai i arba ii punkte nurodytai kategorijai;
k)           kilmės knyga – grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijos tvarkoma veislinių
galvijų, kiaulių, avių, ožkų, arklinių kilmės
knyga, rinkmena ar duomenų terpė, kurioje įrašomi arba
įregistruojami, kad būtų įrašyti, grynaveisliai veisliniai
gyvūnai, nurodoma išsami informacija apie jų protėvius ir, jei
taikoma, jų privalumus, kad juos būtų galima įtraukti
į veisimo programą;
l)            patvirtinimas – kompetentingos
institucijos grynaveislių veislinių gyvūnų ar
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijai pagal 8 straipsnio
1 dalį suteiktas leidimas vykdyti savo veisimo programą;
m)          pagrindinis skyrius – kilmės
knygos skyrius, į kurį įrašomas arba kuriame registruojamas, kad
būtų įrašytas, grynaveislis veislinis gyvūnas;
n)           poskyris – horizontalus pagrindinio
skyriaus poskyris, į kurį veisliniai gyvūnai įrašomi pagal
savo privalumus;
o)           privalumas – kiekybiškai
įvertinama paveldima veislinio gyvūno savybė;
p)           kilmės registras – hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijos tvarkoma rinkmena ar
duomenų terpė, kurioje registruojamos hibridinės veislinės
kiaulės ir nurodoma išsami informacija apie jų protėvius, kad jas
būtų galima įtraukti į veisimo programą;
q)           oficiali kontrolė – bet kokio pobūdžio
kontrolė, kurią kompetentinga institucija arba Komisija vykdo, kad patikrintų,
ar laikomasi šiame reglamente nustatytų zootechninių ir genealoginių
taisyklių;
r)            kita oficiali veikla – bet kokia
veikla, išskyrus oficialią kontrolę, kurią kompetentingos
institucijos vykdo pagal šį reglamentą siekdamos užtikrinti šiame
reglamente nustatytų zootechninių ir genealoginių taisyklių
taikymą;
s)            zootechninis pažymėjimas –
oficialūs veislės pažymėjimai, oficialūs patvirtinimai arba
patvirtinti komercinio pobūdžio dokumentai, kuriuose teikiama informacija
apie veislinių gyvūnų ar jų genetinės medžiagos
produktų kilmę, identifikavimą ir, jei taikoma, genetinį vertinimą,
ir kuriuos reikalaujama pridėti prie veislinių gyvūnų arba
jų genetinės medžiagos produktų, kai jie iš vienos
valstybės narės pervežami į kitą arba importuojami į
Sąjungą;
t)          unikalus registracijos numeris –
unikalus 15 skaitmenų raidinis ir skaitmeninis kodas, kuriame
kaupiama informacija apie kiekvieną arklinių šeimos gyvūną
ir duomenų bazę bei šalį, kurioje ši informacija pirmą
kartą įregistruota pagal universalaus arklinių šeimos
gyvūnų registracijos numerio[46]
(UELN) kodavimo sistemą, sudarytas iš:
i)       šešių skaitmenų UELN
atitinkančio identifikavimo kodo, naudojamo duomenų bazėje,
kurią tvarko pasus išduodanti įstaiga, pagal Sąjungos
gyvūnų sveikatos teisės aktus išdavusi tapatybės nustatymo
dokumentą, ir
ii)      devynių skaitmenų
individualaus identifikavimo numerio, priskirto arklinių šeimos
gyvūnui;
u)           importas – veislinių
gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų įvežimo
į vieną iš VI priede išvardytų teritorijų veiksmas;
v)           zootechninis tikrinimas – į
Sąjungą importuojamų veislinių gyvūnų ir jų
genetinės medžiagos produktų dokumentų ir tapatumo tikrinimas siekiant
patikrinti, ar jie atitinka 42 straipsnyje nustatytas zootechnines
sąlygas ir zootechnines bei genealogines taisykles, nustatytas pagal 45 straipsnio
1 dalį priimtuose deleguotuosiuose aktuose;
w)          dokumentų tikrinimas – oficialių
pažymėjimų, oficialių patvirtinimų ir kitų
dokumentų, taip pat komercinio pobūdžio dokumentų, kurie turi
būti pridedami prie nurodytų siuntų, tikrinimas:
i)       į Sąjungą
importuojamų veislinių gyvūnų ir jų genetinės
medžiagos produktų, kaip nustatyta 39 straipsnyje;
ii)      grynaveislių veislinių
gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų, kai jie
importuojami į Sąjungą pagal deleguotuosius aktus, priimtus
pagal 45 straipsnio 1 dalį;
x)           tapatumo tikrinimas – apžiūra,
kuria patikrinama, ar siuntos turinys ir ženklinimas, įskaitant gyvūnų,
antspaudų ir transporto priemonių žymas, atitinka zootechniniuose
pažymėjimuose, oficialiuose patvirtinimuose ir kituose prie siuntos
pridedamuose dokumentuose nurodytą informaciją;
y)           taisyklių nesilaikymas – šiame
reglamente nustatytų zootechninių ir genealoginių taisyklių
nesilaikymas.
3 straipsnis
Bendrosios zootechninės ir
genealoginės taisyklės, skirtos prekybai Sąjungoje veisliniais
gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais ir jų
importui į ją
Prekyba Sąjungoje veisliniais
gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais ir jų
importas į Sąjungą nėra draudžiamas, ribojamas ar trukdomas
dėl zootechninių arba genealoginių priežasčių, išskyrus
nustatytąsias šiame reglamente.
Diskriminuoti dėl veislinių
gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų arba jų
savininkų ar veisėjų, arba valstybių narių grynaveislių
veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijų, arba trečiųjų šalių veisimo
įstaigų kilmės šalies yra draudžiama.
II SKYRIUS
Grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijų pripažinimas
valstybėse narėse ir veisimo programų patvirtinimas
1 skirsnis
Grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijų pripažinimas
4 straipsnis
Grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijų pripažinimas
1.           Grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos pagal 2 dalį gali pateikti kompetentingai institucijai
pripažinimo paraišką.
2.           Kompetentinga institucija
pripažįsta kiekvieną pripažinimo paraišką jai pateikusią grynaveislių
veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizaciją, jeigu ji atitinka visus šiuos reikalavimus:
a)      jos pagrindinė buveinė yra
valstybės narės, kurioje įsikūrusi kompetentinga
institucija, teritorijoje;
b)      savo paraiškoje ji įrodo, kad
atitinka I priedo 1 dalyje nustatytus reikalavimus;
c)      savo paraiškoje ji apibūdina:
i)       kokio pobūdžio yra jos veisimo programa, kuria turi
būti siekiama:
–
išsaugoti veislę arba
–
pagerinti veislę ar kryžminimo būdu
išveistą veislę;
ii)      savo veisimo programos taikymo
sritį ir taisykles, kurias ji nustatė pagal I priedo 2 dalies
reikalavimus, o jei tai grynaveisliai arklinių šeimos gyvūnai – pagal
to priedo 3 dalies reikalavimus;
iii)     geografinę
teritoriją, kurioje ji ketina vykdyti savo veisimo programą.
3.           Komisijai suteikiami
įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus,
kuriais būtų iš dalies keičiami I priedo 1 dalyje ir, jei
tai grynaveisliai arklinių šeimos gyvūnai, – 3 dalyje nustatyti grynaveislių
veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijų pripažinimo reikalavimai siekiant atsižvelgti į grynaveislių
veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijų, kurioms tie reikalavimai taikomi, įvairovę.
5 straipsnis
Nukrypti nuo 4 straipsnio 2 dalies
b punkto leidžianti nuostata dėl grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijų pripažinimo
1.           Nukrypstant nuo 4 straipsnio 2 dalies
b punkto, kompetentinga institucija gali atsisakyti pripažinti
I priedo 1 dalyje nustatytus reikalavimus atitinkančią
grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizaciją,
jeigu dėl tos grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo
organizacijos veisimo programos kiltų pavojus grynaveislių
veislinių gyvūnų, įrašytų ar įregistruotų
arba tinkamų įrašyti į kilmės knygą, kurią tai
veislei yra sudariusi toje valstybėje narėje jau pripažinta
grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija, išsaugojimui
ar genetinei įvairovei.
2.           Taikant 1 dalį,
kompetentinga institucija deramai atsižvelgia į šiuos kriterijus:
a)      valstybėje narėje, kurioje grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacija įsisteigusi, tai
veislei jau pripažintų grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo
organizacijų skaičių;
b)      grynaveislių tos veislės
veislinių gyvūnų populiacijos toje valstybėje narėje
dydį;
c)      galimą genetinį kitų
grynaveislių tos pačios veislės veislinių gyvūnų
veisimo organizacijų, pripažintų kitose valstybėse narėse
arba trečiosiose šalyse, indėlį.
6 straipsnis
Atsisakymas pripažinti grynaveislių
veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijas
1.           Jeigu 4 straipsnyje nurodyta
kompetentinga institucija ketina atsisakyti pripažinti grynaveislių
veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių
kiaulių veisimo organizaciją, ji jai pateikia argumentuotą
paaiškinimą, kodėl ketina atsisakyti suteikti pripažinimą, taip
pat suteikia tai grynaveislių veislinių gyvūnų arba
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijai teisę
per 30 dienų nuo to argumentuoto paaiškinimo gavimo dienos
apskųsti tą numatomą atsisakymą suteikti pripažinimą.
2.           Jeigu, išnagrinėjusi pirmoje
dalyje nurodytą skundą, kompetentinga institucija patvirtina savo ankstesnį
sprendimą, ji per 30 dienų nuo bet kokio tokio skundo gavimo
dienos pateikia grynaveislių veislinių gyvūnų arba
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijai argumentuotą
savo sprendimo atsisakyti suteikti pripažinimą paaiškinimą ir kartu
praneša Komisijai apie savo sprendimą atsisakyti suteikti pripažinimą
ir apie tokio sprendimo priežastis.
7 straipsnis
Pripažintų grynaveislių
veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijų sąrašai
1.           Valstybės narės parengia
ir nuolat atnaujina grynaveislių veislinių gyvūnų ir
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų, kurias
jų kompetentinga institucija yra pripažinusi pagal 4 straipsnio 2 dalį,
sąrašą ir sudaro visuomenei sąlygas susipažinti su tokiu
sąrašu.
2.           Į 1 dalyje nurodytą
sąrašą įtraukiama tokia informacija:
a)      grynaveislių veislinių
gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos pavadinimas, kontaktiniai duomenys ir interneto svetainės
adresas;
b)      veislė arba kryžminiu būdu
išveista veislė, kuriai patvirtinta jų veisimo programa;
c)      jeigu tai grynaveisliai veisliniai
arklinių šeimos gyvūnai, – grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijos, tvarkančios tos veislės
kilmės knygą, pavadinimas ir kontaktiniai duomenys.
3.           Valstybės narės 1 dalyje
nustatytame sąraše nurodo, ar pagal 61 straipsnio 2 dalies
f punktą įsakyta laikinai sustabdyti veisimo programos
patvirtinimo galiojimą.
4.           Jeigu kurios nors grynaveislių
veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos pripažinimas pagal 61 straipsnio 2 dalies g
punktą buvo panaikintas, valstybės narės nedelsdamos išbraukia
tokią organizaciją iš 1 dalyje nustatyto sąrašo.
5.           Komisija įgyvendinimo aktais
gali parengti pavyzdines informacijos, kurią valstybės narės
turi teikti visuomenei 1 dalyje nustatytame pripažintų grynaveislių
veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijų sąraše, formas.
Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 72
straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
2 skirsnis
veisimo programų patvirtinimas
8 straipsnis
Grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų
vykdomų veisimo programų patvirtinimas
1.           Kompetentinga institucija patvirtina
grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijos, kurią ji pripažino
pagal 4 straipsnio 2 dalį, veisimo programą, jeigu ta
grynaveislių veislinių gyvūnų arba hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacija pateikia paraišką patvirtinti
jos veisimo programą ir toje paraiškoje įrodo, kad laikosi
reikalavimų, nustatytų 4 straipsnio 2 dalies c punkte
ir išdėstytų I priedo 2 dalyje, o jeigu tai grynaveisliai
arklinių šeimos gyvūnai, – to priedo 3 dalyje.
2.           4 straipsnyje nurodyta
kompetentinga institucija gali leisti grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijoms
techninį savo kilmės knygos arba kilmės registro techninį
valdymą ir kitų specialių savo veisimo programos aspektų
tvarkymą perduoti trečiajai šaliai tokiomis sąlygomis:
a)      grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos lieka atsakingos kompetentingai institucijai už 4 straipsnio
2 dalies c punkte nustatytų reikalavimų laikymosi
užtikrinimą;
b)      tos trečiosios šalies ir veisimo
programoje dalyvaujančių veisėjų ekonominės veiklos
interesai nesikerta.
3.           Komisijai suteikiami
įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus,
kuriais iš dalies keičiami veisimo programų patvirtinimo reikalavimai,
nustatyti I priedo 2 dalyje, o jei tai grynaveisliai arklinių šeimos
gyvūnai, – to priedo 3 dalyje, kad būtų atsižvelgta į
grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijų vykdomų veisimo
programų įvairovę.
9 straipsnis
Pranešimas apie valstybėse
narėse, išskyrus valstybę narę, kurioje grynaveislių
veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių
kiaulių veisimo organizacija yra pripažinta, vykdomas veisimo programas ir
tų programų patvirtinimas
1.           Jeigu iš to, kokia yra veisimo
programos taikymo sritis ar geografinė teritorija, kurioje ją
ketinama vykdyti, galima suprasti, kad grynaveislių veislinių
gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacija tą programą ketina vykdyti su veisliniais gyvūnais kitoje
valstybėje narėje, 8 straipsnio 1 dalyje nurodyta
kompetentinga institucija:
a)      likus bent 90 kalendorinių
dienų iki numatomos tos veisimo programos pradžios dienos pateikia
pranešimą tos kitos valstybės narės kompetentingai institucijai;
b)      kartu su tuo pranešimu a punkte
nurodytai kompetentingai institucijai pateikia 8 straipsnio 1 dalyje
nustatytos paraiškos patvirtinti veisimo programą kopiją.
2.           Per
90 dienų nuo šio straipsnio 1 dalies a punkte nurodyto
pranešimo gavimo dienos tame punkte nurodyta kompetentinga institucija gali nesutikti,
kad 8 straipsnio 1 dalyje nurodytos kompetentingos institucijos
pripažinta grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo
organizacija vykdytų jos teritorijoje veisimo programą, jeigu:
a)      toje valstybėje narėje su tos
pačios veislės grynaveisliais veisliniais gyvūnais jau vykdoma
patvirtinta veisimo programa;
b)      patvirtinus dar vieną veisimo programą
toje valstybėje narėje esanti grynaveislių veislinių
gyvūnų populiacija būtų suskaidyta tiek, kad kiltų
pavojus tos veislės išsaugojimui ar genetinei įvairovei.
3.           Jeigu
1 dalies a punkte nurodyta kompetentinga institucija per 90 dienų
nepateikia atsakymo į tame punkte nustatytą pranešimą, programa laikoma
patvirtinta.
4.           Valstybės narės, kurioje
grynaveislių veislinių gyvūnų arba hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacija yra pripažinta arba kurioje ta
organizacija pagal 4 straipsnį yra pateikusi pripažinimo
paraišką, kompetentinga institucija, be reikalo nedelsdama, praneša tai
grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijai šio straipsnio 1 dalies
a punkte nustatyto pranešimo rezultatus.
5.           Jeigu 1 dalies
a punkte nurodyta kompetentinga institucija pagal 2 dalį ketina
atsisakyti patvirtinti programą, ji praneša Komisijai apie savo planus
atsisakyti patvirtinti programą ir kartu pateikia argumentuotą
paaiškinimą.
III SKYRIUS
Veisėjų, grynaveislių veislinių gyvūnų ir
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų teisės
ir pareigos
10 straipsnis
Pagal 8 straipsnio 1 dalį
arba 9 straipsnį patvirtintose veisimo programose
dalyvaujančių veisėjų teisės

1.           Jeigu grynaveislių
veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių
kiaulių veisimo organizacijos taisyklėse numatyta narystė, veisėjai
gali pateikti prašymą dėl:
a)      narystės tokiose grynaveislių
veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijose;
b)      dalyvavimo veisimo programoje pagal 8 straipsnio
1 dalį arba 9 straipsnį patvirtintoje taikymo srityje ir
geografinėje veiklos teritorijoje.
2.           Jeigu grynaveislių
veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių
kiaulių veisimo organizacijos taisyklėse narystė nenumatyta, pagal
8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį patvirtintoje
veisimo programoje dalyvaujantys veisėjai gali pateikti prašymą:
a)      pagal 17 straipsnio 1 dalį
įrašyti jų grynaveislius veislinius gyvūnus į pagrindinį
kilmės knygos, kurią tai veislei yra sudariusi grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacija, skyrių;
b)      pagal 17 straipsnio 3 dalį
įrašyti jų gyvūnus į papildomą kilmės knygos,
kurią tai veislei yra sudariusi grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacija, skyrių;
c)      pagal 24 straipsnį įrašyti
jų hibridines veislines kiaules į kilmės registrą, kurį
tai kryžminiu būdu išveistai veislei yra sudariusi hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacija;
d)      dalyvauti atliekant produktyvumo tyrimus
ir genetinį vertinimą pagal 27 straipsnį;
e)      gauti zootechninį
pažymėjimą, išduodamą pagal 33 straipsnio 1 ir 2 dalis.
3.           Veisėjai turi teisę
pasirinkti kilmės knygą ar registrą, kuriame pageidauja
įrašyti ar įregistruoti savo veislinius gyvūnus pagal 19 ir 24 straipsnius.
11 straipsnis
Grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijos priimtą sprendimą
ginčijančių veisėjų teisės
1.           Veisėjai gali taikyti 13 straipsnyje
nustatytas priemones, jeigu grynaveislių veislinių gyvūnų
veisimo organizacija, jų teigimu, neteisingai:
a)      atmetė pagal 10 straipsnio 1 dalį
pateiktą prašymą;
b)      atmetė prašymą įrašyti
grynaveislį veislinį gyvūną į pagrindinį
kilmės knygos skyrių, kaip nustatyta 19 straipsnyje;
c)      atmetė prašymą įrašyti
gyvūną į papildomą kilmės knygos skyrių, kaip
nustatyta 20 straipsnio 3 dalyje;
d)      atsisakė grynaveislį
veislinį gyvūną pripažinti tinkamu:
i)       veisimui, kaip nustatyta 21 straipsnyje,
arba
ii)      dirbtiniam sėklinimui, kaip
nustatyta 23 straipsnio 1 dalyje;
e)      atsisakė grynaveislį
veislinį gyvūną ar jo spermą pripažinti tinkama oficialiems
produktyvumo tyrimams ir genetiniam vertinimui, kaip nustatyta 23 straipsnio
2 dalyje, arba
f)       atsisakė pripažinti pagal 27 straipsnį
atliktų produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo rezultatus.
2.           Veisėjai gali taikyti 13 straipsnyje
nustatytas priemones, jeigu grynaveislių veislinių gyvūnų
veisimo organizacija, jų teigimu, nesugebėjo atlikti produktyvumo
tyrimų ar genetinio vertinimo pagal 27 straipsnį.
12 straipsnis
Hibridinių veislinių
kiaulių veisimo organizacijos priimtą sprendimą
ginčijančių veisėjų teisės
1.           Veisėjai gali taikyti 13 straipsnyje
nustatytas priemones, jeigu hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacija, jų teigimu, neteisingai:
a)      atmetė paraišką
įregistruoti hibridinę veislinę kiaulę kilmės
registre, kaip nustatyta 24 straipsnyje;
b)      atsisakė pripažinti hibridinę
veislinę kiaulę tinkama dirbtiniam sėklinimui, kaip nustatyta 26 straipsnio
1 dalyje;
c)      atsisakė hibridinį
veislinį kuilį ar jo spermą pripažinti tinkama produktyvumo
tyrimams, kaip nustatyta 26 straipsnio 2 dalyje, arba
d)      atsisakė pripažinti pagal 27 straipsnį
atliktų produktyvumo tyrimų rezultatus.
2.           Veisėjai gali pasinaudoti 13 straipsnyje
nustatytomis priemonėmis, jeigu hibridinių veislinių
kiaulių veisimo organizacija, jų teigimu, nesugebėjo atlikti
produktyvumo tyrimų ar genetinio vertinimo pagal 27 straipsnį.
13 straipsnis
Priemonės, kuriomis gali
naudotis veisėjai, ginčijantys grynaveislių veislinių
gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos priimtą sprendimą
1.           11 ir 12 straipsniuose
nurodytais atvejais veisėjai gali:
a)      gauti nepriklausomo eksperto nuomonę;
b)      apskųsti 11 straipsnio 1 dalyje
ir 12 straipsnio 1 dalyje nurodytus neigiamus sprendimus arba 11 straipsnio
2 dalyje ir 12 straipsnio 2 dalyje nurodytus produktyvumo
tyrimų ir genetinio vertinimo rezultatus per 30 dienų
nuo tokio atsisakymo ar rezultatų gavimo iš grynaveislių
veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos dienos.
2.           1 dalies b punkte
nurodytame skunde veisėjas, remdamasis 1 dalies a punkte
nurodyta nepriklausomo eksperto nuomone, jei ji yra, apibūdina faktus ir
pagrindus, kodėl jis mano, kad:
a)      grynaveislių
veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos atsisakymas neatitinka 19, 21, 23, 27, 28, 30 arba 32 straipsnio
arba
b)      produktyvumo tyrimų ir genetinio
vertinimo rezultatai nebuvo gauti pagal 27 straipsnį.
14 straipsnis
Ginčų sprendimas
1.           Jeigu grynaveislių
veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacija atmeta 13 straipsnio 1 dalies b punkte
nustatytą veisėjo skundą, ji per 30 dienų nuo savo
sprendimo atmesti šį skundą priėmimo dienos praneša apie jį
veisėjui ir kompetentingai institucijai, pagal 4 straipsnio 2 dalį
pripažinusiai tą grynaveislių veislinių gyvūnų ar
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizaciją.
2.           8 straipsnio 1 dalyje arba
9 straipsnyje nurodyta kompetentinga institucija gali peržiūrėti
grynaveislių veislinių gyvūnų ar
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos sprendimą,
jeigu mano, kad tas sprendimas neatitinka 19, 21, 23, 27, 28, 30 arba 32 straipsnio.
3.           Valstybės narės užtikrina,
kad būtų nustatyta apskundimo procedūra ir kad sprendimai
dėl skundų būtų priimami per pagrįstą laiko
tarpą.
Tuo tikslu kompetentinga institucija gali
nuspręsti prie institucijos įsteigti specialių teisingumo
organą, kuris peržiūrėtų grynaveislių veislinių
gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos sprendimus, jeigu tas organas mano, kad grynaveislių
veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacija veisėjo pateiktą skundą atmetė
nepagrįstai.
15 straipsnis
Grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijų teisės
1.           Dėl savo veisimo programų,
patvirtintų pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį,
grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijos turi tokias teises:
a)      vykdyti savo veisimo programas pagal 4 straipsnio
2 dalies c punktą apibrėžtoje taikymo srityje ir
geografinėje veiklos teritorijoje;
b)      savarankiškai apibrėžti savo veisimo
programas ir jas vykdyti kompetentingai institucijai prižiūrint, ar
laikomasi 4 straipsnio 2 dalies.
2.           Narystę numatančios grynaveislių
veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos turi teisę:
a)      atmesti narystės prašymą, jeigu
veisliniai gyvūnai nepatenka į veisimo programos taikymo sritį
ar geografinę teritoriją, kaip nurodyta 4 straipsnio 2 dalies
c punkto ii ir iii papunkčiuose;
b)      pašalinti veisėjus iš narių,
jeigu tie veisėjai nevykdo savo pareigų, nustatytų pagal
I priedo 1 dalies 3 punkto e papunktį nustatytose darbo
tvarkos taisyklėse.
16 straipsnis
Grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijų pareigos
1.           Narystę numatančios grynaveislių
veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos savo narių teises ir pareigas nustato savo darbo tvarkos
taisyklėse, parengtose pagal I priedo 1 dalies 3 punkto
e papunktį.
2.           Atsižvelgdamos į savo pagal 8 straipsnio
1 dalį arba 9 straipsnį patvirtintos veisimo programos
taikymo sritį, grynaveislių veislinių gyvūnų organizacijos
į savo kilmės knygas įrašo grynaveislius veislinius gyvūnus,
o hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos savo
kilmės registruose registruoja hibridines kiaules, kurie laikomi pagal 4 straipsnio
2 dalies c punktą apibrėžtoje geografinėje veiklos
teritorijoje esančiuose ūkiuose.
3.           Grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos visų pirma atsakingos už tai, kad būtų vengiama
ginčų, kurie tarp veisėjų ir tarp grynaveislių
veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos gali kilti vykdant pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį
patvirtintas veisimo programas, ir, jei būtina, tie ginčai, jei kyla,
būtų sprendžiami pagal taisykles, valstybės narės
nustatytas pagal 14 straipsnio 3 dalį, ir pagal taisykles,
nustatytas I priedo 1 dalies 3 punkte.
IV SKYRIUS
Veislinių gyvūnų įrašymas į kilmės knygas ir
registrus ir jų pripažinimas tinkamais veisimui, dirbtiniam
sėklinimui ir tyrimams
1 skirsnis
grynaveislių veislinių gyvūnų įrašymas į grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijų tvarkomas kilmės
knygas ir jų pripažinimas tinkamais veisimui, dirbtiniam
sėklinimui ir tyrimams
17 straipsnis
Kilmės knygų sandara
1.           Kilmės knygas sudaro
pagrindinis skyrius, į kurį gali būti įrašyti arba registruoti,
kad būtų įrašyti, I, II skyriuose ir II priedo 1 dalyje
nustatytus reikalavimus atitinkantys grynaveisliai veisliniai gyvūnai.
2.           Grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijos gali padalyti pagrindinį
skyrių į poskyrius, jeigu grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacija nustato skirtingus grynaveislių
veislinių gyvūnų įrašymo į skirtingus poskyrius pagal
tų gyvūnų privalumus kriterijus ar procedūras.
Pagal tuos kriterijus ir procedūras gali
būti reikalaujama, kad prieš įrašant grynaveislį veislinį
gyvūną į konkretų pagrindinio skyriaus poskyrį
būtų atliktas to gyvūno produktyvumo tyrimas arba genetinis
vertinimas, kaip nustatyta 27 straipsnyje ar išdėstyta pagal 28 straipsnio
1 dalį priimtame deleguotajame akte, arba bet koks kitas įvertinimas,
apibūdintas pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį
patvirtintoje veisimo programoje.
Grynaveislių veislinių gyvūnų
veisimo organizacijos gali padalyti poskyrius pagal lytį ir amžių.
3.           Be pagrindinio skyriaus, nustatyto
šio straipsnio 1 dalyje, grynaveislių veislinių gyvūnų
veisimo organizacijos tos pačios rūšies gyvūnams, kurie
nėra tinkami įrašyti į pagrindinį skyrių, kilmės
knygoje gali nustatyti vieną ar daugiau papildomų skyrių, jeigu
tie gyvūnai atitinka 20 straipsnio 1 dalies reikalavimus, o atitinkamos
grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos taisyklės
leidžia tų gyvūnų palikuonis įrašyti į pagrindinį
skyrių pagal taisykles, nustatytas:
a)      II priedo 1 dalies
III skyriaus 3 punkte, jei tai galvijų, kiaulių, avių
ir ožkų rūšių gyvūnų patelės; arba
b)      II priedo 1 dalies
III skyriaus 4 punkte, jeigu tai arklinių šeimos
gyvūnų patinai ir patelės.
4.           Komisijai suteikiami
įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus,
kuriais būtų iš dalies keičiamos II priedo 1 dalies
II skyriaus 3 ir 4 punktuose nustatytos taisyklės, kuriomis
papildomame skyriuje įrašytų gyvūnų palikuonis leidžiama
įrašyti į pagrindinį skyrių.
18 straipsnis
Specialus kilmės knygos
skyrius
1.           Kompetentinga institucija gali patvirtinti
veisimo programą, pagal kurią, nukrypstant nuo 17 straipsnio 2 dalies,
būtina į tam tikrą kilmės knygos skyrių įrašyti
tam tikrus grynaveislius veislinius kiaulių, avių ir ožkų
rūšių gyvūnus, kurie:
a)      yra įrašyti į pagrindinį
tos veislės kilmės knygos, kurią tvarko kitos valstybės
narės arba trečiosios šalies grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacija, skyrių;
b)      turi ypatingų savybių,
skiriančių juos nuo tos pačios veislės populiacijos
valstybėje narėje, kurioje ta veisimo programa patvirtinta.
2.           Valstybės narės,
ketinančios pasinaudoti 1 dalyje nustatyta leidžiančia nukrypti
nuostata, iš anksto praneša apie tai Komisijai ir kitoms valstybėms
narėms ir pateikia argumentuotą paaiškinimą.
19 straipsnis
Grynaveislių veislinių
gyvūnų įrašymas į pagrindinį skyrių
1.           Veisėjams pateikus
prašymą, grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo
organizacijos įrašo į pagrindinį skyrių visus į
jų veisimo programą įtrauktos veislės grynaveislius
veislinius gyvūnus, atitinkančius II priedo 1 dalyje
išdėstytus reikalavimus, arba įregistruoja juos, kad būtų
įrašyti į tą skyrių.
2.           Grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijos neatsisako įrašyti grynaveislio
veislinio gyvūno į pagrindinį savo kilmės knygų
skyrių remdamosi tuo, kad jis jau įrašytas į pagrindinį tos
pačios veislės arba, jei tai kryžminio veisimo programa, kitokios
veislės kilmės knygos, kurią kitoje valstybėje narėje
yra sudariusi pagal 4 straipsnio 2 dalį pripažinta
grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija arba
trečiojoje šalyje yra sudariusi 36 straipsnio 1 dalį
atitinkanti veisimo įstaiga, skyrių.
3.           Jeigu pagrindinis skyrius padalytas
į poskyrius, įrašymo į pagrindinį skyrių kriterijus
atitinkančius grynaveislius veislinius gyvūnus grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacija įrašo į tą
poskyrį, kuris atitinka tų grynaveislių veislinių
gyvūnų privalumus, nediskriminuodamos dėl jų kilmės iš
kitos valstybės narės ar trečiosios šalies.
4.           Komisijai suteikiami
įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus,
kuriais būtų iš dalies keičiami II priedo 1 dalies I
ir II skyriuose išdėstyti grynaveislių veislinių
gyvūnų įrašymo į pagrindinį kilmės knygų
skyrių reikalavimai.
20 straipsnis
Gyvūnų įrašymas
į papildomą skyrių
1.           Veisėjams pateikus
prašymą, grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijos į jų veisimo programą
įtrauktos rūšies gyvūnus, kurie nėra tinkami įrašyti
į pagrindinį skyrių, įrašo į atitinkamą papildomą
17 straipsnio 3 dalyje nustatytą skyrių, jeigu tie
gyvūnai atitinka II priedo 1 dalies III skyriaus 1 ir 2 punktuose
išdėstytas sąlygas.
2.           Komisijai suteikiami
įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus,
kuriais būtų iš dalies keičiamos II priedo 1 dalies
III skyriuje išdėstytos gyvūnų įrašymo į
papildomus kilmės knygos skyrius sąlygos.
21 straipsnis
Grynaveislių veislinių
gyvūnų pripažinimas tinkamais veisimui
1.           Grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijos jokiais zootechniniais ar
genealoginiais pagrindais, išskyrus pagrindus, nustatomus taikant 19 straipsnį,
neatsisako į pagrindinį kilmės knygos skyrių įrašytų
grynaveislių veislinių gyvūnų naudoti veisimui taikant šiuos reprodukcijos metodus:
a)      kergimą;
b)      oocitų ir embrionų rinkimą
ir naudojimą veisimui;
c)      veislinių gyvūnų, su
kuriais, jei taikoma, pagal 27 straipsnį arba kaip nustatyta
deleguotuosiuose aktuose, priimtuose pagal 28 straipsnio 1 dalį,
buvo atlikti produktyvumo tyrimai ir kurie pagal tas nuostatas buvo genetiškai
įvertinti, spermos rinkimą;
d)      dirbtinį sėklinimą
naudojant c punkte nurodytą spermą;
e)      embrionų in vitro gamybą
naudojant b punkte nurodytus oocitus ir c punkte nurodytą
spermą ir tokiu būdu pagamintų embrionų naudojimą.
2.           Komisijai suteikiami
įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus
dėl kriterijų:
a)      pagal kuriuos grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijos grynaveislius veislinius
gyvūnus pripažįsta tinkamais veisimui;
b)      pagal kuriuos veisimo tikslais yra
renkami ir naudojami grynaveislių veislinių gyvūnų
genetinės medžiagos produktai.
22 straipsnis
Tapatybės tikrinimo metodai
1.           Grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijos reikalauja, kad
grynaveisliai veisliniai galvijai ir grynaveisliai
veisliniai pieninių avių ir ožkų veislių patinai būtų
identifikuojami pagal jų kraujo grupės tyrimą arba pagal bet
kokį kitą tinkamą metodą, užtikrinantį bent tokio pat
laipsnio tikrumą, kai jie naudojami:
a)      dirbtiniam sėklinimui skirtai
spermai rinkti;
b)      oocitų ir embrionų rinkimui.
2.           Kuriai nors
valstybei narei arba atitinkamos rūšies grynaveislių gyvūnų
veisimo organizacijų Europos asociacijai paprašius, Komisija,
atsižvelgdama į techninę pažangą ir 31 straipsnyje
nurodytų Europos etaloninių centrų rekomendacijas, įgyvendinimo
aktais gali tvirtinti grynaveislių veislinių galvijų ir
grynaveislių veislinių pieninių avių ir ožkų
veislių patinų tapatybės tikrinimo metodus, kuriais užtikrinamas
tikrumas bent prilygsta tikrumui, kuris užtikrinamas tų grynaveislių
veislinių gyvūnų kraujo grupės tyrimu.
Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 72 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
23 straipsnis
Spermos pripažinimas tinkama
dirbtiniam sėklinimui ir dirbtiniam oocitų apvaisinimui in vitro ir
grynaveislių veislinių gyvūnų bei jų genetinės
medžiagos produktų pripažinimas tinkamais tyrimams
1.           Grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijos nedraudžia naudoti spermos dirbtiniam
grynaveislių veislinių patelių sėklinimui ar iš
grynaveislių veislinių patelių surinktų oocitų dirbtiniam
apvaisinimui in vitro, jeigu ta sperma surinkta iš šių
grynaveislių veislinių donorų:
a)      galvijų, kiaulių, avių ir
ožkų rūšių, kurie, remiantis produktyvumo tyrimais ir genetiniu
vertinimu, atliktu pagal 27 straipsnį ir III priedą, valstybėje
narėje buvo patvirtinti tinkamais spermos rinkimui dirbtinio
sėklinimo arba oocitų dirbtinio apvaisinimo in vitro tikslais;
b)      arklinių šeimos, kurie, remiantis
veisimo programa, patvirtinta pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį,
buvo pripažinti tinkamais spermos rinkimui dirbtinio sėklinimo arba oocitų
dirbtinio apvaisinimo in vitro tikslais.
2.           Grynaveisliai veisliniai
gyvūnai ir jų genetinės medžiagos produktai,
įrašyti į pagrindinį vienoje valstybėje narėje
pripažintos grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo
organizacijos sudarytos kilmės knygos skyrių, tos pačios
veislės veisimo programą kitoje valstybėje narėje
vykdančios grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo
organizacijos tinkamais produktyvumo tyrimams ir prireikus – genetiniam
vertinimui pripažįstami taikant tokias pat sąlygas ir kiekybinius
apribojimus, kokie yra taikomi grynaveisliams veisliniams
gyvūnams ir jų genetinės medžiagos produktams, įrašytiems
į tos pačios veislės kilmės knygą, kurią yra
sudariusi valstybėje narėje, kurioje pagal 27 straipsnį
turi būti atlikti produktyvumo tyrimai ir genetinis vertinimas, pripažinta grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo
organizacija.
3.           Taikant 1 ir 2 dalis, tose
dalyse nurodytų grynaveislių veislinių gyvūnų genetinės medžiagos produktus renka, apdoroja ir saugo spermos
surinkimo arba saugojimo centras arba embrionų surinkimo ir gamybos
grupė, kuriai pagal Sąjungos gyvūnų sveikatos teisės
aktus oficialiai leista Sąjungoje prekiauti šiomis prekėmis.
4.           Komisijai suteikiami
įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus
dėl sąlygų, kuriomis:
a)      tam tikrų veislių arklinių
šeimos grynaveisliai veisliniai gyvūnai pripažįstami tinkamais
dirbtiniam sėklinimui ir dirbtiniam oocitų apvaisinimui in vitro;
b)      tam tikrų rūšių
arklinių šeimos grynaveisliai veisliniai gyvūnai ir jų
genetinės medžiagos produktai pripažįstami tinkamais produktyvumo
tyrimams ir genetiniam vertinimui.
2 skirsnis
Hibridinių veislinių kiaulių registracija hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijų tvarkomuose kilmės
registruose ir jų pripažinimas tinkamomis veisimui, dirbtiniam
sėklinimui ir tyrimams
24 straipsnis
Hibridinių veislinių
kiaulių registracija kilmės registruose
1.           Hibridinių veislinių
kiaulių veisimo organizacijos, jei taikoma, jų nariams pateikus
prašymą, savo kilmės registre įregistruoja kiekvieną tos
pačios kryžminimo būdu išveistos veislės hibridinę
veislinę kiaulę, kuri atitinka II priedo 2 dalyje
išdėstytus reikalavimus.
2.           Komisijai suteikiami
įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus,
kuriais iš dalies keičiami II priedo 2 dalyje išdėstyti
hibridinių veislinių kiaulių registracijos kilmės
registruose reikalavimai.
25 straipsnis
Hibridinių veislinių
kiaulių pripažinimas tinkamomis veisimui
1.           Hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijos jokiais zootechniniais ar
genealoginiais pagrindais, išskyrus pagrindus, nustatomus taikant 27 straipsnį,
neatsisako jų kilmės registruose įregistruotų
hibridinių veislinių kiaulių naudoti veisimui
taikant šiuos reprodukcijos metodus:
a)      kergimą;
b)      oocitų ir embrionų rinkimą
veisimui;
c)      veislinių gyvūnų, su
kuriais atlikti produktyvumo tyrimai ir genetinis vertinimas pagal 27 straipsnį
arba pagal deleguotąjį aktą, priimtą pagal 28 straipsnio 1
dalį, spermos rinkimą ir naudojimą;
d)      dirbtinį sėklinimą
naudojant c punkte nurodytą spermą;
e)      embrionų in vitro gamybą
naudojant veisimui b punkte nurodytus oocitus, kurie apvaisinami naudojant
c punkte nurodytą spermą, ir tokiu būdu pagamintų
embrionų naudojimą.
2.           Komisijai suteikiami
įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus
dėl kriterijų:
a)      pagal kuriuos hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijos hibridines veislines kiaules
pripažįsta tinkamomis veisimui;
b)      pagal kuriuos veisimo tikslais yra
renkama ir naudojama hibridinių veislinių kiaulių sperma,
oocitai ar embrionai.
26 straipsnis
Hibridinių veislinių
kiaulių pripažinimas tinkamomis dirbtiniam sėklinimui ir tyrimams
1.           Hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijos nedraudžia naudoti spermos
dirbtiniam sėklinimui arba iš hibridinių
veislinių kiaulių patelių surinktų oocitų dirbtiniam
apvaisinimui in vitro, jeigu ta sperma surinkta iš šių
grynaveislių veislinių donorų hibridinių
veislinių kiaulių, kurių linija buvo patikrinta pagal 27 straipsnį
ir III priedą atlikus produktyvumo tyrimus ir genetinį
vertinimą.
2.           Hibridiniai veisliniai kuiliai ir
jų sperma, įregistruoti vienoje valstybėje
narėje pripažintame hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos kilmės registre, kitoje valstybėje narėje
pripažintos hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos,
vykdančios tos pačios kryžminiu būdu išveistos veislės
veisimo programą,  tinkamais produktyvumo tyrimams ir prireikus –
genetiniam vertinimui pripažįstami taikant tokias pat
sąlygas ir kiekybinius apribojimus, kokie yra taikomi hibridiniams
veisliniams kuiliams ir jų spermai, įregistruotiems valstybės
narės, kurioje turi būti atlikti produktyvumo tyrimai ir genetinis vertinimas
pagal 27 straipsnį, pripažintame hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijos sudarytame tos pačios kryžminiu
būdu išveistos veislės kilmės registre.
3.           Taikant 1 ir 2 dalis, tose
dalyse nurodytą spermą renka, apdoroja ir saugo spermos surinkimo arba saugojimo centras, kuriam pagal Sąjungos gyvūnų
sveikatos teisės aktus oficialiai leista Sąjungoje prekiauti šiomis
prekėmis.
4.           Komisijai suteikiami
įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus
dėl sąlygų, kuriomis hibridinės veislinės kiaulės
pripažįstamos tinkamomis dirbtiniam sėklinimui ir tyrimams.
V SKYRIUS
Produktyvumo tyrimai, genetinis vertinimas
ir zootechniniai pažymėjimai
27 straipsnis
Produktyvumo tyrimų ir
genetinio vertinimo metodai
1.           Jeigu pagal veisimo programą,
patvirtintą pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį,
būtina atlikti produktyvumo tyrimus ir genetinį vertinimą
grynaveisliams veisliniams galvijams, kiaulėms, avims ir ožkoms
kilmės knygose klasifikuoti ir tų rūšių veislinių
patinų ir jų spermos tinkamumui veisimui pripažinti, grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijos užtikrina, kad tokie
produktyvumo tyrimai ir genetinis vertinimas būtų atliekami pagal
šias III priede išdėstytas taisykles:
a)      1 dalyje grynaveisliams veisliniams
galvijams nustatytas taisykles;
b)      2 dalies I skyriuje ir
II skyriaus 1 punkte grynaveislėms veislinėms kiaulėms
nustatytas taisykles;
c)      3 dalyje grynaveislėms
veislinėms avims ir ožkoms nustatytas taisykles.
2.           Jeigu pagal veisimo programą,
patvirtintą pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį,
reikalaujama atlikti produktyvumo tyrimus ir genetinį vertinimą
grynaveisliams veisliniams arklinių šeimos gyvūnams kilmės
knygose klasifikuoti ir veisliniams arklinių šeimos patinams ir jų
spermos tinkamumui veisimui pripažinti, grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijos užtikrina, kad tokie produktyvumo
tyrimai ir genetinis vertinimas būtų atliekamas pagal šias I priede
išdėstytas taisykles:
a)      2 dalies 1 punkto
e papunktyje;
b)      3 dalies 1 punkto a papunkčio
i įtraukoje, b papunkčio i įtraukoje ir 2 punkto
b papunktyje.
3.           Jeigu pagal veisimo programą,
patvirtintą pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį,
reikalaujama atlikti genetinį vertinimą hibridinėms
veislinėms kiaulėms kilmės registruose klasifikuoti ir
hibridinių kuilių bei jų spermos tinkamumui veisimui pripažinti,
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos užtikrina,
kad genetinis vertinimas būtų atliekamas pagal III priedo 2 dalies
II skyriaus 2 punkte išdėstytas taisykles.
28 straipsnis
Deleguotieji įgaliojimai ir
įgyvendinimo įgaliojimai dėl reikalavimų produktyvumo
tyrimams ir genetiniam vertinimui
1.           Komisijai suteikiami
įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus
dėl produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo taisyklių ir, jei
būtina, iš dalies pakeisti III priedą, kad būtų
atsižvelgta į:
a)      mokslo pažangą;
b)      technikos pokyčius;
c)      vidaus rinkos veikimą arba
d)      būtinybę apsaugoti vertingus
genetinius išteklius.
2.           Atsižvelgdama į 13 straipsnio
1 dalies a punkte nurodytą nepriklausomo eksperto nuomonę, Komisija
įgyvendinimo aktais gali nustatyti vienodas produktyvumo tyrimų ir
genetinių vertinimų ir jų rezultatų aiškinimo taisykles.
Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 72 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
29 straipsnis
Paskirtosios institucijos,
atliekančios produktyvumo tyrimus ir genetinį vertinimą
1.           Grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos, jei tai būtina jų pagal 8 straipsnio 1 dalį
arba 9 straipsnį patvirtintai veisimo programai vykdyti, paskiria
instituciją, kuri atlieka 27 straipsnyje nustatytus veislinių
gyvūnų produktyvumo tyrimus ir genetinį vertinimą.
2.           1 dalyje nustatytos
institucijos gali:
a)      veikti kaip specializuoti padaliniai, už
kuriuos atsakinga grynaveislių veislinių gyvūnų arba
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacija; arba
b)      būti įgaliotos kompetentingos
institucijos, patvirtinusios veisimo programą.
3.           Grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos
tvarko nuolat atnaujinamą jų pagal 1 dalį paskirtų
institucijų sąrašą ir sudaro visuomenei sąlygas susipažinti
su tokia informacija.
30 straipsnis
Pagal 29 straipsnio 1 dalį
paskirtų institucijų pareigos
1.           Grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijų, kaip nustatyta 29 straipsnio 1 dalyje, paskirtos
institucijos kompetentingai institucijai paprašius teikia tokią
informaciją:
a)      visų duomenų apie atliktus
produktyvumo tyrimus įrašus;
b)      skiriančiosios grynaveislių
veislinių gyvūnų arba hibridinių veislinių
kiaulių veisimo organizacijos ir 29 straipsnio 2 dalies
b punkte nurodytos kompetentingos institucijos tapatybę;
c)      išsamią informaciją apie požymių
apskaitos metodus;
d)      išsamią informaciją apie produktyvumo
aprašymo modelį, naudojamą produktyvumo tyrimų rezultatams
analizuoti;
e)      išsamią informaciją apie
statistinį metodą, taikomą analizuojant produktyvumo tyrimų
rezultatus pagal kiekvieną vertinamąjį požymį;
f)       išsamią
informaciją apie kiekvienam vertinamajam požymiui taikomus genetinius
parametrus.
2.           Grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijų, kaip nustatyta 29 straipsnio 1 dalyje, paskirtos
institucijos viešai skelbia veislinių gyvūnų, kurių sperma
naudojama dirbiniam sėklinimui, genetinio vertinimo rezultatus ir nuolat
juos atnaujina.
31 straipsnis
Europos Sąjungos
etaloninių centrų paskyrimas
1.           Komisija įgyvendinimo aktais paskiria
Europos Sąjungos etaloninį centrą, atsakingą už
bendradarbiavimą su grynaveislių veislinių gyvūnų
veisimo organizacijomis suvienodinant grynaveislių veislinių
galvijų produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo metodus.
Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 72 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
2.           Komisija įgyvendinimo aktais
gali paskirti Europos Sąjungos etaloninius centrus, atsakingus už kitokių
nei galvijai rūšių grynaveislių veislinių gyvūnų
produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo metodų derinimą.
Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 72 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
32 straipsnis
Reikalavimai Europos
Sąjungos etaloniniams centrams, jų pareigos ir funkcijos
1.           Pagal 31 straipsnį
paskirti Europos Sąjungos etaloniniai centai:
a)      laikosi IV priedo 1 punkte
išdėstytų reikalavimų;
b)      vykdo IV priedo 2 punkte
nustatytas pareigas ir funkcijas;
c)      bendradarbiauja su grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijomis ir grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijų pagal 29 straipsnio
1 dalį paskirtomis institucijomis, siekdami sudaryti palankesnes
sąlygas vienodai taikyti 27 straipsnyje nustatytus grynaveislių
veislinių gyvūnų produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo
metodus.
2.           Komisijai suteikiami
įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus,
kuriais iš dalies keičiami:
a)      IV priedo 1 punkte
išdėstyti reikalavimai Europos Sąjungos etaloniniams centrams;
b)      IV priedo 2 punkte
nustatytos Europos Sąjungos etaloninių centrų pareigos ir
funkcijos.
2 dalyje nustatytuose deleguotuosiuose aktuose
deramai atsižvelgiama į grynaveislių veislinių gyvūnų
rūšis, kuriems skirta produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo
metodika turi būti suvienodinta, ir į mokslo ir technikos
pažangą genetinio vertinimo srityje.
3.           Komisija gali atlikti pagal 31
straipsnio 1 arba 2 dalį paskirtų Europos Sąjungos
etaloninių centrų auditą, siekdama patikrinti, ar:
a)      jie laikosi IV priedo 1 punkte
išdėstytų reikalavimų;
b)      jie vykdo IV priedo 2 punkte
nustatytas savo pareigas ir funkcijas.
Jeigu atlikus tokį auditą nustatoma, kad
kuris nors Europos Sąjungos etaloninis centras nevykdo savo IV priedo
2 punkte nustatytų funkcijų ir pareigų, Komisija gali
sumažinti Sąjungos finansinį įnašą, suteiktą pagal
Tarybos sprendimo 2009/470/EB 31 straipsnį, arba atšaukti
paskyrimą 72 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka.
33 straipsnis
Zootechninių
pažymėjimų, skirtų Sąjungos vidaus prekybai veisliniais
gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais, išdavimas, jų
turinys ir formatas
1.           Kad veislinius gyvūnus ir jų
genetinės medžiagos produktus būtų galima įrašyti į
kilmės knygas arba įregistruoti kilmės registruose, grynaveislių
veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos išduoda zootechninius pažymėjimus:
a)      kuriuose teikiama V priede nustatyta
informacija;
b)      kurie atitinka atitinkamas pavyzdines zootechninių
pažymėjimų formas, nustatytas pagal 4 dalį priimtuose
įgyvendinimo aktuose.
2.           Grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos, pagal savo veisimo programą, patvirtintą pagal 8
straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį, atliekančios
produktyvumo tyrimus ir genetinį vertinimą, veisliniam gyvūnui
ar jo genetinės medžiagos produktams išduotame zootechniniame
pažymėjime nurodo:
a)      visus turimus produktyvumo tyrimų
rezultatus;
b)      naujausius genetinio vertinimo rezultatus;
c)      visas paties gyvūno, jo
tėvų ir tėvų tėvų genetines ypatybes ir
genetinius trūkumus, kaip reikalaujama pagal patvirtintą veisimo
programą.
3.           Komisijai suteikiami
įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus
dėl informacijos, reikalaujamos pagal 1 dalies a punktą,
ir, jei būtina, V priede nustatyto zootechninių
pažymėjimų turinio pakeitimus.
4.           Komisija įgyvendinimo aktais
parengia pavyzdines zootechninių veislinių gyvūnų ir
jų spermos, oocitų ir embrionų pažymėjimų formas.
Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 72 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
34 straipsnis
Nuostatos, leidžiančios
nukrypti nuo reikalavimų Sąjungos vidaus prekybai veisliniais
gyvūnais ir jų genetinės medžiagos produktais skirtų
zootechninių pažymėjimų išdavimui, jų turiniui ir formatui
1.           Nukrypstant nuo 33 straipsnio 1 dalies,
kompetentinga institucija gali leisti, kad:
a)      zootechninius pažymėjimus
išduotų spermos surinkimo centrai ir embrionų surinkimo ar gamybos
grupės, kurioms pagal Sąjungos gyvūnų sveikatos teisės
aktus leista prekiauti tais genetinės medžiagos produktais;
b)      informacija,
kurią reikalaujama įtraukti į zootechninį
pažymėjimą, būtų pateikiama kituose grynaveislius
veislinius galvijus, kiaules, avis ar ožkas ir hibridines veislines kiaules
lydinčiuose dokumentuose, jeigu kilmės
knygą tvarkanti grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo
organizacija ar kilmės registrą tvarkanti hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacija patvirtina, kad tų kitų
dokumentų turinys atitinka V priedo 1 dalies 2 punktą;
c)      informacija, kurią reikalaujama
įtraukti į zootechninį pažymėjimą, būtų pateikiama
tapatybės nustatymo dokumente, kurį grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacija išduoda pagal Sąjungos
gyvūnų sveikatos teisės aktus dėl arklinių identifikavimo.
2.           Nukrypstant nuo 33 straipsnio
2 dalies b punkto, jeigu genetinio vertinimo rezultatai yra viešai
prieinami internete, grynaveislių veislinių
gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos zootechniniame pažymėjime gali nurodyti interneto
svetainę, kurioje galima rasti tuos rezultatus.
VI SKYRIUS
Zootechninės ir genealoginės prekybos kitų rūšių grynaveisliais
veisliniais gyvūnais taisyklės
35 straipsnis
Deleguotieji įgaliojimai ir
įgyvendinimo įgaliojimai dėl zootechninių ir genealoginių
prekybos grynaveisliais veisliniais gyvūnais, nurodytais 2 straipsnio
i punkto iii papunktyje, ir jų genetinės medžiagos
produktais taisyklių
1.           Jei tai būtina vidaus rinkos
veikimui arba vertingų genetinių išteklių apsaugai, Komisijai
suteikiami įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius
aktus dėl zootechninių ir genealoginių prekybos grynaveisliais
veisliniais gyvūnais, nurodytais 2 straipsnio i punkto
iii papunktyje, ir jų genetinės medžiagos produktais taisyklių
dėl:
a)      grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijų pripažinimo;
b)      veisimo programų patvirtinimo;
c)      tų grynaveislių veislinių
gyvūnų įrašymo į kilmės knygas sąlygų;
d)      grynaveislių veislinių
gyvūnų, kuriuos grynaveislių veislinių gyvūnų
veisimo organizacijos pripažįsta tinkamais veisimui, dirbtiniam
sėklinimui ir jų genetinės medžiagos produktų rinkimo ir
naudojimo grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo
organizacijose;
e)      tų grynaveislių veislinių
gyvūnų produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo metodų;
f)       informacijos, teiktinos zootechniniuose
pažymėjimuose, kurie turi būti pridedami prie tų grynaveislių
veislinių gyvūnų.
2.           Jeigu Komisija yra priėmusi 1 dalyje
nurodytus deleguotuosius aktus, ji įgyvendinimo aktais parengia pavyzdines
šio straipsnio 1 dalies f punkte nurodytų zootechninių
pažymėjimų, skirtų 2 straipsnio i punkto
iii papunktyje nurodytiems grynaveisliams veisliniams gyvūnams ir
jų spermai, oocitams ir embrionams, formas.
Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 72 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
VII SKYRIUS
Importas iš trečiųjų šalių
36 straipsnis
Veisimo įstaigos
1.           Veisėjui pateikus prašymą,
grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijos į savo kilmės
knygas įrašo arba savo kilmės registruose įregistruoja visus
į Sąjungą importuotus veislinius gyvūnus ir iš jų
genetinės medžiagos produktų išaugintus palikuonis, jeigu veisliniai
gyvuliai arba genetinės medžiagos produktų donorai įrašyti
į kilmės knygą ar įregistruoti kilmės registre,
kurį tvarko trečiosios šalies veisimo įstaiga, kuri:
a)      atitinka 37 straipsnyje nustatytus
veisimo įstaigų įtraukimo į sąrašą kriterijus;
b)      yra įtraukta į veisimo
įstaigų, apie kurias Komisijai pranešė trečioji šalis, iš
kurios yra kilę tie veisliniai gyvūnai ar jų genetinės
medžiagos produktai, sąrašą.
2.           Komisija tvarko 1 dalies
b punkte nurodytus trečiųjų šalių veisimo
įstaigų sąrašus, juos atnaujina ir skelbia.
37 straipsnis
Veisimo įstaigų
įtraukimo į sąrašą kriterijai
1.           Į 36 straipsnio 2 dalyje
nustatytą sąrašą Komisija įtraukia tik tas veisimo
įstaigas, dėl kurių ji iš trečiosios šalies oficialios
tarnybos yra gavusi dokumentus, įrodančius, kad tos veisimo
įstaigos, kurias ta trečioji šalis nori įtraukti į
sąrašus, atitinka šiuos reikalavimus:
a)      vykdo veisimo programas, lygiavertes
veisimo programoms, kurias su ta pačia veisle arba kryžminiu būdu
išveista veisle vykdo atitinkamai grynaveislių veislinių
gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos, remdamosi:
i)       taisyklėmis, taikomomis
veislinių gyvūnų ir jų genetinės medžiagos
produktų įrašymui į kilmės knygas arba jų
registracijai kilmės registruose;
ii)      taisyklėmis, taikomomis
pripažįstant veislinius gyvūnus tinkamais veisimui;
iii)     taisyklėmis, taikomomis
veislinių gyvūnų genetinės medžiagos produktų
naudojimui tyrimams ir veisimui;
iv)     taikomais produktyvumo tyrimų ir
genetinio vertinimo metodais;
b)      yra prižiūrimos ir kontroliuojamos
tos trečiosios šalies oficialios tarnybos, kuri turi būtinus
įgaliojimus įgyvendinti šiame reglamente nustatytoms taisyklėms
lygiavertes taisykles dėl:
i)       grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijų pripažinimo;
ii)      jų veisimo programų
patvirtinimo;
iii)     grynaveislių veislinių
gyvūnų įrašymo į kilmės knygas ir hibridinių
veislinių kiaulių registracijos kilmės registruose;
iv)     jų produktyvumo tyrimų ir
genetinio vertinimo metodų.
2.           Į 36 straipsnio 2 dalyje
nustatytą sąrašą Komisija įtraukia tik tas
trečiųjų šalių veisimo įstaigas, dėl kurių
ji iš atitinkamos trečiosios šalies 1 dalyje nurodytos oficialios tarnybos
yra gavusi dokumentus, įrodančius, kad tos veisimo įstaigos,
kurias ta trečioji šalis nori įtraukti į sąrašą, turi
darbo tvarkos taisykles, kuriomis užtikrinama, kad:
a)      grynaveisliai veisliniai gyvūnai,
grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijų
įrašyti į kilmės knygas, nediskriminuojant įrašomi arba yra
tinkami įrašyti į tos pačios veislės kilmės knygas,
sudarytas tos trečiosios šalies veisimo įstaigų;
b)      hibridinės veislinės
kiaulės, hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijų įrašyti į kilmės registrą,
nediskriminuojant įregistruojamos arba yra tinkamos įregistruoti tos
pačios kryžminimo būdu išveistos veislės kilmės registre,
sudarytame tos trečiosios šalies veisimo įstaigų.
38 straipsnis
Lygiavertiškumo susitarimai
1.           Komisija įgyvendinimo aktais
gali pripažinti, kad priemonės, taikomos trečiojoje šalyje, yra
lygiavertės priemonėms, kurių reikalaujama Sąjungos
zootechnikos teisės aktais dėl:
a)      grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijų ir hibridinių veislinių
kiaulių veisimo organizacijų pripažinimo ir priežiūros, kaip
nustatyta 4 straipsnyje arba išdėstyta pagal 35 straipsnio 1 dalį
priimtame deleguotajame akte;
b)      grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijų ir hibridinių veislinių
kiaulių veisimo organizacijų veisimo programų patvirtinimo, kaip
nustatyta 8 straipsnio 1 dalyje arba išdėstyta pagal 35 straipsnio
1 dalį priimtame deleguotajame akte;
c)      veislinių gyvūnų
įrašymo į kilmės knygas ir kilmės registrus, kaip nustatyta
19 ir 24 straipsniuose arba išdėstyta pagal 35 straipsnio 1 dalį
priimtame deleguotajame akte;
d)      veislinių gyvūnų
pripažinimo tinkamais veisimui, kaip nustatyta 21 ir 25 straipsniuose
arba išdėstyta pagal 35 straipsnio 1 dalį priimtame
deleguotajame akte;
e)      genetinės medžiagos produktų
naudojimo veisimui, kaip nustatyta 23 straipsnio 1 dalyje arba
išdėstyta pagal 35 straipsnio 1 dalį priimtame
deleguotajame akte;
f)       spermos naudojimo tyrimams, kaip
nustatyta 23 straipsnio 2 dalyje arba išdėstyta pagal 35 straipsnio
1 dalį priimtame deleguotajame akte;
g)      produktyvumo tyrimų ir genetinio
vertinimo, kaip nustatyta 27 straipsnyje arba išdėstyta pagal 35 straipsnio
1 dalį priimtame deleguotajame akte.
Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 72 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
2.           1 dalyje
nurodyti įgyvendinimo aktai priimami remiantis:
a)      išsamia
informacijos ir duomenų, atitinkamos trečiosios šalies pateiktų
pagal 37 straipsnio 1 dalį, analize;
b)      jei tinkama, patenkinamais
kontrolės, atliktos pagal 67 straipsnį, rezultatais.
3.           1 dalyje nurodytais
įgyvendinimo aktais gali būti nustatomos sąlygos, kuriomis
reglamentuojamas veislinių gyvūnų ir jų genetinės
medžiagos produktų įvežimas į Sąjungą iš atitinkamos
trečiosios šalies, ir į tuos aktus gali būti įtraukta:
a)      zootechninių pažymėjimų ar
dokumentų, kurie turi būti vežami kartu su veisliniais gyvūnais
ar jų genetinės medžiagos produktais, pobūdis ir turinys pagal
V priede išdėstytus reikalavimus;
b)      specialūs reikalavimai, taikomi
įvežant veislinius gyvūnus ar jų genetinės medžiagos
produktus į Sąjungą ir oficialiai kontrolei, kuri turi būti
vykdoma įvežant į Sąjungą;
c)      jei būtina, atitinkamos
trečiosios šalies, iš kurios leidžiama į Sąjungą
įvežti veislinius gyvūnus ir jų genetinės medžiagos
produktus, veisimo įstaigų sąrašų sudarymo ir keitimo
procedūros.
4.           Komisija įgyvendinimo aktais nedelsdama panaikina 1 dalyje
nurodytus įgyvendinimo aktus, jeigu kuri nors iš garantijų
lygiavertiškumo pripažinimo sąlygų, nustatytų priimant tuos
aktus, nebetenkinama.
Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 72 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
39 straipsnis
Zootechniniai reikalavimai
veislinių gyvūnų ir jų genetinės medžiagos
produktų
importui į Sąjungą
1.           Veisėjai gali importuoti į
Sąjungą veislinius gyvūnus ir jų genetinės medžiagos
produktus, įrašytus į pagal 36 straipsnio 2 dalį arba,
jeigu pagal 38 straipsnio 1 dalį nustatytas lygiavertiškumas, – pagal 7
straipsnį sudarytą sąrašą įtrauktos veisimo įstaigos
kilmės knygą ar įregistruotus tokios įstaigos kilmės
registre, jeigu prie jų pridedamas 40 straipsnyje nustatytas
zootechninis pažymėjimas ir jie atitinka šias papildomas sąlygas:
a)      prie veislinių gyvūnų
pridedami įrodymai, kad jie bus įrašyti į grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijos kilmės knygą
arba įregistruoti hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos kilmės registre;
b)      sperma:
i)       buvo surinkta iš veislinių
gyvūnų, kurių produktyvumas buvo ištirtas ir kurie buvo
genetiškai įvertinti pagal III priedą, jeigu tokių
tyrimų ir vertinimo reikalaujama pagal 27 straipsnio 1 dalį;
arba
ii)      importuojama 23 straipsnio 2 dalyje
nustatytiems produktyvumo tyrimams ir genetiniam vertinimui atlikti
būtinais kiekiais;
c)      oocitais ir embrionai buvo surinkti ar
pagaminti iš veislinių gyvūnų, kurių produktyvumas buvo
ištirtas ir kurie buvo genetiškai įvertinti pagal III priedą,
jeigu tokių tyrimų ir vertinimo reikalaujama pagal 27 straipsnio
1 dalį.
2.           Komisijai
suteikiami įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius
aktus dėl zootechninių ir genealoginių veislinių
gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų importo
į Sąjungą taisyklių, kad būtų atsižvelgta į
konkrečią zootechninę padėtį trečiojoje šalyje,
iš kurios yra kilęs veislinis gyvūnas.
40 straipsnis
Zootechninių
pažymėjimų, skirtų veislinių gyvūnų ir jų
genetinės medžiagos
produktų importui į Sąjungą, išdavimas, jų turinys ir
formatas
1.           Kad veislinius gyvūnus ir
genetinės medžiagos produktus būtų galima įrašyti į
kilmės knygas arba įregistruoti kilmės registruose, 39 straipsnyje
1 dalyje nurodyti zootechniniai pažymėjimai:
a)      išduodami veisimo įstaigos,
įtrauktos į sąrašą pagal 36 straipsnio 2 dalį;
b)      juose teikiama V priede nustatyta
informacija;
c)      parengiami pagal pavyzdinę zootechninio
pažymėjimo formą, nustatytą pagal 2 dalį priimtame
įgyvendinimo akte.
2.           Komisija
įgyvendinimo aktais parengia pavyzdines zootechninių
pažymėjimų, skirtų veislinių gyvūnų ir jų
spermos, oocitų ir embrionų importui į Sąjungą,
formas.
Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 72 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
41 straipsnis
Nuostatos, leidžiančios
nukrypti nuo reikalavimų zootechninių pažymėjimų,
skirtų veislinių
gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų importui
į Sąjungą, išdavimui, jų turiniui ir formatui
1.           Nukrypstant nuo 40 straipsnio 1 dalies
a punkto, prie genetinės medžiagos produktų gali būti
pridedamas zootechninis pažymėjimas, kurį 40 straipsnio 1 dalies
a punkte nurodytos veisimo įstaigos vardu išdavė spermos
surinkimo centrai arba embrionų surinkimo ar gamybos grupės, kurioms
pagal Sąjungos gyvūnų sveikatos teisės aktus leista
importuoti į Sąjungą tuos genetinės medžiagos produktus.
2.           Nukrypstant nuo 40 straipsnio 1 dalies b punkto,
informacija, kurią reikalaujama nurodyti zootechniniame pažymėjime,
gali būti:
a)      pateikta kituose dokumentuose, pridedamuose prie veislinio gyvūno ar jo
genetinės medžiagos produktų, jeigu atitinkamą kilmės
knygą ar kilmės registrą tvarkanti veisimo įstaiga pagal
V priedo 1 dalies 2 punktą patvirtino tų
dokumentų turinį;
b)      pateikiama kaip nuoroda į interneto
svetainę, kurioje galima rasti genetinio vertinimo rezultatus, jeigu tie
rezultatai yra viešai prieinami internete.
42 straipsnis
Zootechniniai į
Sąjungą importuojamų veislinių gyvūnų ir jų
genetinės medžiagos produktų
patikrinimai
1.           Valstybės narės
veislinių gyvūnų ir genetinės medžiagos produktų
siuntų, importuojamų į Sąjungą iš
trečiųjų šalių, zootechninius patikrinimus atlieka pasienio
kontrolės poste, kuriame pagal Reglamento (ES) Nr. […] [COM/2013/0265
final, 2013/0140 (COD)] 42 straipsnį atliekami dokumentų,
tapatumo ir fiziniai patikrinimai.
2.           Taikant 1 dalį,
veislinių gyvūnų ir jų genetinės medžiagos
produktų importuotojai zootechninį pažymėjimą, kuris pagal 39 straipsnio
1 dalį turi būti pridedamas prie siuntos, pateikia 1 dalyje
nurodytus dokumentų, tapatumo ir fizinius patikrinimus atliekančiam
pareigūnui.
43 straipsnis
Į Sąjungą
importuojamų grynaveislių veislinių gyvūnų
įrašymo į kilmės knygas sąlygos
1.           Grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijos į pagrindinį savo kilmės
knygos skyrių įrašo grynaveislius veislinius gyvūnus:
a)      importuotus į Sąjungą
pagal 39 straipsnio 1 dalies a punktą;
b)      gimusius valstybėje narėje
pasitelkus pagalbinį apvaisinimą naudojant:
i)       spermą, importuotą pagal 39 straipsnio
1 dalies b punktą;
ii)      oocitus arba embrionus, importuotus
pagal 39 straipsnio 1 dalies c punktą.
2.           Grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijos gali į pagrindinį savo
kilmės knygos skyrių įrašyti į Sąjungą importuotus
grynaveislius veislinius gyvūnus, jeigu tie gyvūnai atitinka pagal 8 straipsnio
1 dalį arba 9 straipsnį patvirtintoje veisimo programoje
tai veislei nustatytus standartus ir jeigu:
a)      veisimo įstaiga atitinka 37 straipsnyje
nustatytus veisimo įstaigų įtraukimo į sąrašą
kriterijus;
b)      įrašyti tokius grynaveislius
veislinius gyvūnus į pagrindinį kilmės knygos skyrių
numatyta patvirtintoje veisimo programoje;
c)      prie grynaveislių veislinių
gyvūnų pridedamas zootechninis pažymėjimas:
i)       kurį išdavė a punkte
nurodyta veisimo įstaiga;
ii)      kuriame pateikiama V priede
nurodyta informacija.
44 straipsnis
Į Sąjungą
importuojamų hibridinių veislinių kiaulių registracijos
kilmės registruose sąlygos
1.           Hibridinių veislinių
kiaulių veisimo organizacijos savo kilmės registruose
įregistruoja hibridines veislines kiaules:
a)      importuotas į Sąjungą
pagal 39 straipsnio 1 dalies a punktą;
b)      gimusias valstybėje narėje
pasitelkus pagalbinį apvaisinimą naudojant:
i)       spermą, importuotą pagal 39 straipsnio
1 dalies b punktą;
ii)      oocitus arba embrionus, importuotus
pagal 39 straipsnio 1 dalies c punktą.
2.           Hibridinių veislinių
kiaulių veisimo organizacijos gali į Sąjungą importuotas
hibridines veislines kiaules įrašyti į savo kilmės registrus,
jeigu tie gyvūnai atitinka standartus, tai kryžminimo būdu išveistai
veislei nustatytus pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį
patvirtintoje veisimo programoje, ir jeigu:
a)      atitinkamoje trečiojoje šalyje
įsteigta veisimo įstaiga atitinka 37 straipsnio reikalavimus;
b)      įregistruoti tokias hibridines
veislines kiaules kilmės registre numatyta patvirtintoje veisimo
programoje.
VIII SKYRIUS
Zootechniniai ir genealoginiai reikalavimai kitų rūšių grynaveislių
veislinių gyvūnų importui į Sąjungą
45 straipsnis
Deleguotieji įgaliojimai ir
įgyvendinimo įgaliojimai dėl zootechninių ir
genealoginių 2 straipsnio i punkto iii papunktyje
nurodytų grynaveislių veislinių gyvūnų ir jų
genetinės medžiagos produktų importo į Sąjungą
taisyklių
1.           Jei tai būtina vidaus rinkos
veikimui arba vertingų genetinių išteklių apsaugai, Komisijai
suteikiami įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius
aktus dėl specialių 2 straipsnio i punkto
iii papunktyje nurodytų grynaveislių veislinių
gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų importo
į Sąjungą taisyklių dėl:
a)      veisimo įstaigų įtraukimo
į sąrašą;
b)      tų grynaveislių
gyvūnų įrašymo į grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijų sudarytas kilmės knygas
sąlygų;
c)      to, kaip grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijos pripažįsta, kad tie grynaveisliai veisliniai
gyvūnai tinkami veisimui, dirbtiniam sėklinimui, ir dėl vykdomo jų
genetinės medžiagos produktų surinkimo ir naudojimo;
d)      tų grynaveislių
gyvūnų produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo metodų;
e)      pagrindinės informacijos, teiktinos
zootechniniame pažymėjime, kuris turi būti pridedamas prie tų
grynaveislių veislinių gyvūnų ir jų genetinės
medžiagos produktų.
2.           Jeigu Komisija yra priėmusi 1 dalyje
nurodytus deleguotuosius aktus, ji įgyvendinimo aktais parengia pavyzdines
1 dalies f punkte nurodytų zootechninių
pažymėjimų, skirtų 2 straipsnio i punkto
iii papunktyje nurodytiems grynaveisliams veisliniams gyvūnams ir
jų spermai, oocitams ir embrionams, formas.
Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 72 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
IX SKYRIUS
Oficiali kontrolė ir kita oficiali valstybių narių veikla,
administracinė pagalba, bendradarbiavimas ir vykdymo užtikrinimas
46 straipsnis
Bendrosios oficialios
kontrolės taisyklės
1.           Kompetentinga institucija
reguliariai ir tinkamu dažnumu vykdo oficialią grynaveislių
veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių
veisimo organizacijų kontrolę remdamasi rizika ir atsižvelgdama
į:
a)      nustatytus taisyklių nesilaikymo
atvejus, susijusius su:
i)       veisliniais gyvūnais ir jų
genetinės medžiagos produktais;
ii)      grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijų kontroliuojama veikla;
iii)     veisėjų, grynaveislių
veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių
veisimo organizacijų veiklos ar operacijų vieta;
b)      ankstesnius su grynaveislių
veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių
veisimo organizacijomis susijusius įrašus dėl jų vykdytos
oficialios kontrolės rezultatų ir jų atitikties šiame reglamente
nustatytoms zootechninėms ir genealoginėms taisyklėms;
c)      pačių grynaveislių
veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių
veisimo organizacijų ar jų prašymu trečiųjų šalių
vykdytos kontrolės šiame reglamente nustatytų zootechninių ir
genealoginių taisyklių atitikčiai užtikrinti patikimumą ir
rezultatus;
d)      visą informaciją, kuri gali
rodyti, kad gali būti nesilaikoma taisyklių.
2.           Oficialią kontrolę
kompetentinga institucija vykdo reguliariai ir tinkamu dažnumu, kad
būtų galima nustatyti galimus tyčinius šiame reglamente
nustatytų zootechninių ir genealoginių taisyklių
pažeidimus, be 1 dalyje nurodytų kriterijų, atsižvelgdama į
informaciją apie tokius galimus tyčinius pažeidimus, perduodamą
pasinaudojant 53 straipsnyje nustatytais administracinės pagalbos
mechanizmais, ir į visą kitą informaciją, iš kurios
būtų matyti tokių pažeidimų galimybė.
3.           Oficiali kontrolė prieš pradedant
prekiauti tam tikrais veisliniais gyvūnais ir jų genetinės
medžiagos produktais oficialiems pažymėjimams ar oficialiems
patvirtinimams išduoti, kaip reikalaujama pagal šiame reglamente nustatytas
zootechnines ir genealogines taisykles norint prekiauti veisliniais gyvūnais
ar jų genetinės medžiagos produktais, vykdoma pagal:
a)      šiame reglamente nustatytas zootechnines
ir genealogines taisykles;
b)      Komisijos pagal 35 ir 45 straipsnius
priimtus deleguotuosius aktus.
4.           Oficiali kontrolė vykdoma
veisėjui, grynaveislių veislinių gyvūnų ar
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijai iš anksto
apie ją pranešus, nebent būtų svarių priežasčių ją
vykdyti nepranešus.
5.           Oficiali kontrolė kiek
įmanoma vykdoma taip, kad veisėjui, grynaveislių veislinių
gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijai tektų kuo mažesnė našta.
6.           Kompetentinga institucija
oficialią kontrolę vykdo vienodai atidžiai, neatsižvelgdama į
tai, ar veisliniai gyvūnai ar jų genetinės medžiagos produktai
yra:
a)      Sąjungos rinkoje ir yra
valstybės narės, kurioje vykdoma oficiali kontrolė, arba kitos
valstybės narės kilmės; arba
b)      įvežami į Sąjungą iš
trečiųjų šalių.
47 straipsnis
Oficialios kontrolės
skaidrumas
1.           Kompetentinga institucija vykdo
labai skaidrią oficialią kontrolę ir pateikia visuomenei
atitinkamą informaciją apie oficialios kontrolės rengimą ir
vykdymą.
Ji užtikrina, kad informacija apie jos
vykdomą oficialią kontrolę būtų reguliariai ir laiku
skelbiama, ir skelbia bent šią informaciją:
a)      savo vykdytos oficialios kontrolės
rūšis, veiksmų skaičius ir rezultatas;
b)      jos nustatytų taisyklių
nesilaikymo atvejų rūšis ir skaičius;
c)      atvejai, kai ji ėmėsi
priemonių pagal 61 straipsnį;
d)      atvejai, kai ji nustatė 62 straipsnyje
nustatytas sankcijas.
2.           Komisija įgyvendinimo aktais
nustato, kokia forma turi būti skelbiama 1 dalyje nustatyta
informacija, ir prireikus ją atnaujina.
Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 72 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
3.           Kompetentinga institucija gali
skelbti ar kitaip visuomenei pateikti informaciją apie atskirų
grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijų reitingą,
pagrįstą jų atitikties reitingo kriterijams vertinimu ir
oficialios kontrolės rezultatais, jei laikomasi šių sąlygų:
a)      reitingo kriterijai yra objektyvūs, skaidrūs
ir viešai prieinami;
b)      nustatyta tinkama tvarka reitingo
nustatymo proceso nuoseklumui ir skaidrumui užtikrinti.
48 straipsnis
Dokumentais įforminta kontrolė
ir kontrolės tikrinimo procedūros
1.           Kompetentinga institucija
oficialią kontrolę vykdo pagal dokumentais įformintas
procedūras, kuriose pateikiamos išsamios instrukcijos oficialią
kontrolę vykdantiems darbuotojams.
2.           Kompetentinga institucija nustato
vidaus procedūras jos vykdomos oficialios kontrolės ir kitos
oficialios veiklos nuoseklumui ir veiksmingumui tikrinti.
3.           Kompetentinga institucija:
a)      imasi taisomųjų veiksmų
visais atvejais, kai pagal 2 dalyje numatytas vidaus procedūras nustatomi
oficialios kontrolės ir kitos oficialios veiklos nuoseklumo ir
veiksmingumo trūkumai;
b)      atitinkamai atnaujina 1 dalyje
numatytas dokumentais įformintas procedūras.
49 straipsnis
Oficialios kontrolės
ataskaitos
1.           Kompetentinga institucija rengia visos
savo vykdomos oficialios kontrolės ataskaitas, kuriose pateikiama:
a)      oficialios kontrolės tikslo
aprašymas;
b)      taikyti kontrolės metodai;
c)      oficialios kontrolės rezultatai;
d)      prireikus – veiksmai, kurių
oficialią kontrolę vykdžiusi kompetentinga institucija nurodo imtis
veisėjui, grynaveislių veislinių gyvūnų ir
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijoms.
2.           Kompetentinga institucija
veisėjui, grynaveislių veislinių gyvūnų ar
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijai, kurios
oficiali kontrolė įvykdyta, pateikia 1 dalyje nustatytos
ataskaitos kopiją.
50 straipsnis
Oficialios kontrolės
metodai ir priemonės
1.           Kompetentinga institucija
oficialią kontrolę vykdo prireikus taikydama tokius kontrolės
metodus ir priemones, kaip, pvz., tikrinimas, patikrinimai ir auditas.
2.           Kompetentingos institucijos vykdoma
veisėjų, grynaveislių veislinių gyvūnų ir
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų oficiali
kontrolė prireikus apima:
a)      grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijų įdiegtų kontrolės sistemų ir
rezultatų, gautų taikant tokias kontrolės sistemas,
nagrinėjimą;
b)      toliau išvardytų aspektų patikrinimą:
i)       veisėjų, grynaveislių
veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių
veisimo organizacijų patalpų, biurų ir įrangos;
ii)      veisėjų veislinių
gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų;
iii)     veisėjų, grynaveislių
veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių
veisimo organizacijų ženklinimo, pateikimo ir reklamavimo;
c)      dokumentų ir kitų
įrašų, kurie gali būti svarbūs vertinant, ar laikomasi
šiame reglamente nustatytų zootechninių ir genealoginių
taisyklių, nagrinėjimą;
d)      pokalbius su grynaveislių
veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių
veisimo organizacijų nariais ir darbuotojais;
e)      visą kitą veiklą,
reikalingą taisyklių nesilaikymo atvejams nustatyti.
51 straipsnis
Veisėjų,
grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijų pareigos
1.           Jei tai būtina oficialiai
kontrolei ar kitai oficialiai veiklai vykdyti, veisėjai, grynaveislių
veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių
veisimo organizacijos kompetentingos institucijos darbuotojams sudaro reikiamas
galimybes prieiti prie:
a)      patalpų, biurų ir įrangos;
b)      kompiuterizuotų informacijos valdymo
sistemų;
c)      veislinių gyvūnų ir
jų genetinės medžiagos produktų;
d)      dokumentų ir visos kitos susijusios
informacijos.
2.           Kai vykdoma oficiali kontrolė
ar kita oficiali veikla, veisėjai, grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos
padeda kompetentingų institucijų pareigūnams atlikti jų
užduotis.
3.           Komisija įgyvendinimo aktais
gali nustatyti taisykles, kuriomis nustatomos:
a)      kompetentingos institucijos
pareigūnų prieigos prie 1 dalies b punkte nurodytų
kompiuterizuotų informacijos valdymo sistemų sąlygos;
b)      vienodos 2 dalyje nustatytos
pagalbos, kurią veisėjai, grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos teikia kompetentingai institucijai, taisyklės.
Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 72 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
52 straipsnis
Įgaliojimų perdavimas,
susiję su oficialios kontrolės ir veiksmų, kurių
kompetentinga institucija turi imtis dėl veislinių gyvūnų
ir jų genetinės medžiagos produktų, specialiomis taisyklėmis
1.           Komisijai suteikiami
įgaliojimai pagal 71 straipsnį priimti deleguotuosius aktus
dėl taisyklių:
a)      dėl veislinių gyvūnų
ir jų genetinės medžiagos produktų oficialios kontrolės
siekiant patikrinti, ar laikomasi šiame reglamente nustatytų zootechninių
ir genealoginių taisyklių;
b)      dėl veiksmų, kurių
kompetentinga institucija turi imtis atsižvelgdama į oficialios
kontrolės rezultatus.
2.           1 dalyje numatytuose
deleguotuosiuose aktuose nustatoma:
a)      konkrečios kompetentingos
institucijos pareigos ir užduotys, be numatytųjų 46–50 straipsniuose;
b)      atvejai, kada kompetentinga institucija
dėl konkrečių taisyklių nesilaikymo turi imtis vienos ar
daugiau pagal 66 straipsnio 1 dalį priimtuose įgyvendinimo
aktuose nustatytų arba, be tame straipsnyje nustatytųjų,
papildomų priemonių.
53 straipsnis
Bendrosios administracinės
pagalbos ir bendradarbiavimo taisyklės
1.           Valstybių narių
kompetentingos institucijos teikia viena kitai administracinę
pagalbą, siekdamos užtikrinti tinkamą šiame reglamente nustatytų
zootechninių ir genealoginių taisyklių taikymą tais
atvejais, kai taisyklių imama nesilaikyti, šis reiškinys paplinta arba
daro poveikį ne vienoje valstybėje narėje.
2.           Teikiant 1 dalyje
nustatytą administracinę pagalbą, jei reikia, vienos
valstybės narės kompetentinga institucija dalyvauja kitos
valstybės narės kompetentingai institucijai vykdant oficialią
kontrolę vietoje.
3.           Šio straipsnio nuostatos taikomos
nepažeidžiant nacionalinių taisyklių:
a)      taikomų dokumentų, kurie yra
teismo procesų objektas arba susiję su teismo procesais,
atskleidimui;
b)      kuriomis siekiama apsaugoti fizinių
arba juridinių asmenų komercinius interesus.
4.           Visi pranešimai, kuriuos
kompetentingos institucijos siunčia viena kitai pagal 54–56 straipsnius,
teikiami raštu.
54 straipsnis
Prašomos pagalbos teikimas
1.           Jeigu kompetentinga institucija (prašančioji
kompetentinga institucija) mano, kad jai reikalinga kitos valstybės
narės kompetentingos institucijos (prašymą gaunanti kompetentinga
institucija) informacija oficialiai kontrolei vykdyti ar priemonėms,
kurių imamasi po tokios kontrolės, veiksmingai įgyvendinti, ji
tai kompetentingai institucijai pateikia motyvuotą prašymą.
Prašymą gaunanti kompetentinga institucija,
be reikalo nedelsdama:
a)      patvirtina gavusi motyvuotą
prašymą ir nurodo, kiek laiko reikia prašomai informacijai pateikti;
b)      vykdo oficialią kontrolę ar
atlieka tyrimus, būtinus,
i)       kad prašymą pateikusiai
kompetentingai institucijai būtų pateikta visa reikalinga informacija
ir dokumentų originalai arba patvirtintos jų kopijos;
ii)      kad būtų patikrinta, jei
būtina, vietoje, ar jos jurisdikcijoje laikomasi šiame reglamente
nustatytų zootechninių ir genealoginių taisyklių.
2.           Prašymą pateikusi kompetentinga
institucija ir kompetentinga institucija, į kurią kreipiamasi, gali
susitarti, kad pirmosios institucijos paskirti pareigūnai dalyvautų
vykdant 1 dalies antros pastraipos b punkto i papunktyje
nurodytą oficialią kontrolę.
Tokiais atvejais prašymą pateikusios
kompetentingos institucijos pareigūnai:
a)      bet kuriuo metu turi būti
pasirengę pateikti rašytinį įgaliojimą, kuriame
būtų nurodyta jų tapatybė ir oficialios pareigos;
b)      tik vykdomos oficialios kontrolės
tikslais turi teisę patekti į tas pačias patalpas ir naudotis
tais pačiais dokumentais, kaip ir vykdant oficialią kontrolę
dalyvaujantis kompetentingos institucijos, į kurią kreipiamasi,
pareigūnas;
c)      savo iniciatyva negali naudotis
įgaliojimais vykdyti oficialią kontrolę, suteiktais
kompetentingos institucijos, į kurias kreipiamasi, pareigūnams.
55 straipsnis
Pagalbos teikimas be prašymo
1.           Jeigu kompetentinga institucija
sužino apie taisyklių nesilaikymo atvejį ir jeigu toks taisyklių
nesilaikymas gali turėti įtakos kitai valstybei narei, ji, be reikalo
nedelsdama, savo iniciatyva praneša tokią informaciją tos kitos valstybės
narės kompetentingai institucijai.
2.           Kompetentinga institucija, kuriai
pateiktas pranešimas pagal 1 dalį:
a)      nedelsdama patvirtina gavusi
pranešimą;
b)      per dešimt dienų nuo pranešimo
gavimo dienos nurodo:
i)       kokius tyrimus ketina atlikti dėl 1 dalyje
nurodyto taisyklių nesilaikymo atvejo; arba
ii)      priežastis, kodėl ji mano, kad
nebūtina atlikti jokių tyrimų.
3.           Jeigu kompetentinga institucija,
kuriai pateiktas pranešimas pagal 1 dalį, nusprendžia atlikti tyrimus
pagal 2 dalį, ji nedelsdama praneša pranešimą pateikusiai
kompetentingai institucijai visų tokių tyrimų rezultatus ir, jei
reikia, apie visas priemones, kurių atlikus tokius tyrimus buvo imtasi.
56 straipsnis
Pagalba taisyklių
nesilaikymo atveju
1.           Jeigu vykdydama kitos valstybės
narės kilmės veislinių gyvūnų ir jų
genetinės medžiagos produktų oficialią kontrolę
kompetentinga institucija nustato, kad tokie veisliniai gyvūnai ar jų
genetinės medžiagos produktai neatitinka šiame reglamente nustatytų
zootechninių ir genealoginių taisyklių ir tai yra didelis
tų taisyklių pažeidimas, ji nedelsdama praneša apie tai išsiuntimo
valstybės narės ir bet kurios kitos susijusios valstybės
narės kompetentingoms institucijoms, kad jos galėtų atlikti
atitinkamus tyrimus.
2.           Kompetentingos institucijos, kurioms
pateiktas pranešimas pagal 1 dalį, be reikalo nedelsdamos:
a)      patvirtina gavusios tą
pranešimą ir nurodo, kokius tyrimus ketina atlikti dėl 1 dalyje
nurodyto taisyklių nesilaikymo atvejo;
b)      tiria klausimą, imasi visų
būtinų priemonių ir pranešimą pateikusiai kompetentingai
institucijai praneša apie savo atliekamų tyrimų ir oficialios
kontrolės pobūdį, apie priimtus sprendimus ir jų
priėmimo priežastis.
3.           Jeigu 1 dalyje nurodyta
pranešančioji kompetentinga institucija turi pagrindo manyti, kad atlikti
tyrimai arba priemonės, kurių pagal 2 dalį ėmėsi
kompetentingos institucijos, kurioms pateiktas pranešimas, neleidžia tinkamai
pašalinti nustatyto taisyklių nesilaikymo, ji paprašo kompetentingų
institucijų, kurioms pateiktas pranešimas, vykdyti papildomą oficialią
kontrolę ar imtis papildomų priemonių.
Tokiais atvejais:
a)      šių dviejų valstybių
narių kompetentingos institucijos ieško būdų ir priemonių
nustatyti suderintą požiūrį šio straipsnio 1 dalyje
nurodytai taisyklių nesilaikymo problemai tinkamai spręsti, be kita
ko, rengiant bendrus oficialios kontrolės vietoje veiksmus, atliekamus
pagal 53 straipsnio 2 dalį ir 54 straipsnio 2 dalį;
b)      be reikalo nedelsdamos, praneša
Komisijai, jeigu joms nepavyksta susitarti dėl atitinkamų
priemonių.
4.           Jeigu vykdoma iš kitos
valstybės narės kilusių veislinių gyvūnų ar
jų genetinės medžiagos produktų oficiali kontrolė
pakartotinai parodo, kad 1 dalyje nurodytų taisyklių
nesilaikoma, paskirties valstybės narės kompetentinga institucija, be
reikalo nedelsdama, praneša apie tai Komisijai ir kitų valstybių
narių kompetentingoms institucijoms.
57 straipsnis
Iš trečiųjų šalių
gaunama informacija apie taisyklių nesilaikymą
1.           Jeigu kompetentinga institucija iš
trečiosios šalies gauna informacijos apie šiame reglamente nustatytų
zootechninių ir genealoginių taisyklių nesilaikymą, ji, be
reikalo nedelsdama, pateikia tokią informaciją:
a)      Komisijai, jeigu ji yra arba gali
būti svarbi Sąjungos lygmeniu;
b)      kitų susijusių valstybių
narių kompetentingoms institucijoms.
2.           Informacija, gauta pagal šį
reglamentą vykdant oficialią kontrolę ir tyrimus, gali būti
perduodama 1 dalyje nurodytai trečiajai šaliai, jeigu:
a)      šią informaciją pateikusios
kompetentingos institucijos sutinka su tokiu informacijos perdavimu;
b)      trečioji šalis įsipareigojo
suteikti pagalbą, reikalingą veiklos, kuri neatitinka ar gali
neatitikti Sąjungos taisyklių, įrodymams surinkti;
c)      laikomasi atitinkamų Sąjungos
ir nacionalinių taisyklių, taikomų asmens duomenų
perdavimui į trečiąsias šalis.
58 straipsnis
Komisijos koordinuojama pagalba
ir tolesni veiksmai
1.           Komisija nedelsdama koordinuoja
priemones, kurių kompetentinga institucija imasi pagal šį
skyrių, jeigu:
a)      iš Komisijos turimos informacijos matyti,
kad veikla, kuri neatitinka arba gali neatitikti taisyklių:
i)       turi arba gali turėti pasekmių
daugiau nei vienoje valstybėje narėje arba
ii)      gali būti vykdoma daugiau nei
vienoje valstybėje narėje;
b)      atitinkamų valstybių narių
kompetentingoms institucijoms nepavyksta susitarti dėl tinkamų
veiksmų tokiai taisyklių nesilaikymo problemai spręsti.
2.           1 dalyje nurodytais atvejais
Komisija gali:
a)      bendradarbiaudama su atitinkama valstybe
nare, nusiųsti inspektorių grupę oficialiai kontrolei vietoje
vykdyti;
b)      pareikalauti, kad išsiuntimo
valstybės narės kompetentinga institucija ir prireikus – kitų
susijusių valstybių narių kompetentingos institucijos
atitinkamai sugriežtintų savo oficialią kontrolę ir
praneštų jai apie priemones, kurių jos ėmėsi;
c)      pateikti informaciją apie tokius
atvejus 72 straipsnio 1 dalyje nurodytam komitetui ir kartu pateikti
pasiūlymą dėl priemonių 1 dalies a punkte
nurodytoms taisyklių nesilaikymo problemoms išspręsti.
59 straipsnis
Bendrasis oficialios
kontrolės finansavimo principas
1.           Valstybės narės užtikrina,
kad būtų skirti tinkami finansiniai ištekliai kompetentingai
institucijai aprūpinti reikalingais darbuotojais ir kitais ištekliais
oficialiai kontrolei ir kitai oficialiai veiklai vykdyti.
2.           Valstybės
narės gali rinkti mokesčius joms vykdant oficialią kontrolę
patiriamoms išlaidoms dengti.
60 straipsnis
Bendrosios kompetentingų
institucijų pareigos, susijusios su vykdymo užtikrinimu
1.           Veikdamos pagal šį skyrių,
kompetentingos institucijos suteikia pirmenybę veiksmams, kurių turi
būti imtasi siekiant pašalinti taisyklių nesilaikymo atvejus arba kuo
labiau sumažinti jų poveikį prekybai veisliniais gyvūnais ir
jų genetinės medžiagos produktais.
2.           Kilus įtarimui dėl
taisyklių nesilaikymo, kompetentingos institucijos
atlieka tyrimą, siekdamos patvirtinti tą įtarimą arba
jį panaikinti.
3.           Jei būtina tyrimo tikslais,
į 2 dalyje nurodytą tyrimą įtraukiama sugriežtinta
oficiali veislinių gyvūnų ir jų genetinės medžiagos
produktų bei veisėjų, grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijų kontrolė atitinkamu laikotarpiu.
61 straipsnis
Tyrimai ir priemonės
nustačius taisyklių nesilaikymo atvejį
1.           Nustačius taisyklių
nesilaikymo atvejį, kompetentingos institucijos:
a)      atlieka tolesnį tyrimą,
reikalingą taisyklių nesilaikymo pobūdžiui ir mastui, taip pat
veisėjų, grynaveislių veislinių gyvūnų ir
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijų
atsakomybei nustatyti;
b)      imasi tinkamų priemonių
užtikrinti, kad veisėjai, grynaveislių veislinių
gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos ištaisytų padėtį dėl taisyklių
nesilaikymo ir nebeleistų jai susidaryti.
Spręsdamos, kokių priemonių imtis,
kompetentingos institucijos atsižvelgia į taisyklių nesilaikymo
pobūdį ir į tai, kaip veisėjas, grynaveislių
veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių
veisimo organizacija užtikrino taisyklių laikymąsi praeityje.
2.           Veikdamos pagal 1 dalį
kompetentingos institucijos atitinkamai:
a)      atideda grynaveislių veislinių
gyvūnų įrašymą į kilmės knygas ar hibridinių
veislinių kiaulių registraciją kilmės registruose;
b)      nurodo pakeisti gyvūnų ar
jų genetinės medžiagos produktų naudojimo veisimui pagal šį
reglamentą statusą arba pateikti veisėjams taisomąją
informaciją;
c)      apriboja arba uždraudžia prekybą gyvūnais
ir jų genetinės medžiagos produktais, kaip 2 straipsnyje apibrėžtais
veisliniais gyvūnais ar genetinės medžiagos produktais, jų importą
į Sąjungą ar eksportą į trečiąsias šalis
arba  uždraudžia juos grąžinti į išsiuntimo valstybę narę
arba nurodo juos grąžinti į tą valstybę narę;
d)      nurodo, kad veisėjas, grynaveislių
veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių
veisimo organizacija dažniau pati vykdytų kontrolę;
e)      nurodo, kad atitinkamo veisėjo,
grynaveislių veislinių gyvūnų arba hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijos tam tikros veiklos oficiali kontrolė
būtų dažnesnė arba sisteminga;
f)       nurodo tam tikram laikotarpiui nutraukti
visą atitinkamo veisėjo, grynaveislių veislinių
gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos veiklą ar jos dalį ir, jei tinka, sustabdyti interneto
svetainių, kurias ji valdo arba naudoja, veikimą ir sustabdyti
grynaveislių veislinių gyvūnų ar hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijos vykdomos veisimo programos
patvirtinimo galiojimą, jeigu ta grynaveislių veislinių
gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacija pakartotinai, nuolat ar apskritai neįstengia laikytis pagal 8 straipsnio
1 dalį arba 9 straipsnį patvirtintos veisimo programos
reikalavimų;
g)      nurodo panaikinti grynaveislių
veislinių gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių
veisimo organizacijos pripažinimą, suteiktą pagal 4 straipsnio 2 dalį,
jeigu iš tos grynaveislių veislinių gyvūnų ar
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos
administracinės praktikos matyti, kad ji pakartotinai, nuolat ar apskritai
neįstengia laikytis 4 straipsnio 2 dalies c punkto
reikalavimų;
h)      imasi bet kokios kitos priemonės,
kurią kompetentingos institucijos laiko tinkama šiame reglamente
nustatytų zootechninių ir genealoginių taisyklių laikymuisi
užtikrinti.
3.           Kompetentingos institucijos atitinkamam
veisėjui, grynaveislių veislinių gyvūnų ar
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijai arba jos
atstovui teikia:
a)      rašytinį pranešimą apie savo
sprendimą dėl veiksmų arba priemonės, kurios turi būti
imamasi pagal 1 ir 2 dalis, ir kartu nurodo to sprendimo priežastis; ir
b)      informaciją apie teises
apskųsti tokius sprendimus ir apie taikytiną tvarką bei
terminus.
4.           Visas su šiuo straipsniu susijusias
išlaidas padengia atsakingas veisėjas, grynaveislių veislinių
gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacija.
62 straipsnis
Sankcijos
Valstybės narės nustato
sankcijų už šio reglamento nuostatų pažeidimus taisykles ir imasi
visų priemonių, kurios būtinos jų įgyvendinimui
užtikrinti. Numatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir
atgrasančios.
Valstybės narės
ne vėliau kaip iki 74 straipsnio antroje pastraipoje nurodytos datos
praneša tas nuostatas Komisijai ir nedelsdama informuoja ją apie visus
paskesnius toms nuostatoms poveikio turinčius pakeitimus.
X SKYRIUS
Komisijos vykdoma kontrolė
1 skirsnis
Valstybėse narėse Komisijos vykdoma kontrolė
63 straipsnis
Valstybėse narėse
Komisijos vykdoma kontrolė
1.           Komisijos ekspertai kiekvienoje
valstybėje narėje vykdo kontrolę, siekdami:
a)      patikrinti, kaip apskritai taikomos šiame
reglamente nustatytos zootechninės ir genealoginės taisyklės;
b)      patikrinti, kaip veikia 46 straipsnyje
nurodytos nacionalinės kontrolės sistemos ir jų veikimą
užtikrinanti kompetentinga institucija;
c)      tirti ir surinkti informaciją:
i)       apie oficialios kontrolės ir
vykdymo užtikrinimo praktiką;
ii)      apie svarbias arba pasikartojančias
problemas taikant šiame reglamente nustatytas zootechnines ir genealogines
taisykles arba užtikrinant jų taikymą;
iii)     susijusią su valstybėse
narėse atsirandančiomis problemomis arba naujais pokyčiais.
2.           1 dalyje numatyta Komisijos
vykdoma kontrolė organizuojama bendradarbiaujant su valstybių
narių kompetentingomis institucijomis ir gali apimti tikrinimus vietoje,
atliekamus bendradarbiaujant su oficialią kontrolę vykdančios kompetentingos
institucijos darbuotojais.
3.           Komisijos ekspertams gali
padėti valstybių narių ekspertai.
Komisijos ekspertus lydintiems nacionaliniams
ekspertams suteikiamos tokios pat prieigos teisės kaip ir Komisijos
ekspertams.
64 straipsnis
Valstybėse narėse
Komisijos vykdomos kontrolės ataskaitos
1.           Komisija:
a)      parengia pagal 63 straipsnio 1 dalį
Komisijos vykdytos kontrolės rezultatų ataskaitos projektą ir
siunčia jos kopiją valstybei narei, kurioje ta Komisijos
kontrolė vykdyta, kad ši galėtų pateikti pastabas;
b)      atsižvelgdama į a punkte
nurodytas valstybės narės pastabas, parengia galutinę tos
Komisijos vykdytos kontrolės rezultatų ataskaitą;
c)      viešai skelbia b punkte
nurodytą galutinę ataskaitą ir a punkte nurodytas
valstybės narės pastabas.
2.           Prireikus Komisija 1 dalies
b punkte numatytoje galutinėje ataskaitoje gali rekomenduoti
taisomuosius ar prevencinius veiksmus, kurių valstybės narės
turi imtis, kad būtų panaikinti konkretūs arba sisteminiai
trūkumai, nustatyti Komisijai pagal 63 straipsnio 1 dalį
vykdant kontrolę.
65 straipsnis
Valstybių narių
pareigos, susijusios su Komisijos vykdoma kontrole
1.           Siekdamos padėti Komisijai
įgyvendinti 63 straipsnio 1 dalyje nustatytą Komisijos
vykdomą kontrolę, valstybės narės:
a)      teikia būtiną pagalbą, dokumentus
ir kitą techninę paramą, kurių prašo Komisijos ekspertai,
kad galėtų efektyviai ir veiksmingai įgyvendinti Komisijos
vykdomą kontrolę;
b)      užtikrina, kad Komisijos ekspertai
turėtų prieigą prie visų patalpų ar patalpų
dalių ir prie informacijos, įskaitant kompiuterines sistemas,
reikalingų Komisijos vykdomai kontrolei.
2.           Atsižvelgdamos į
rekomendacijas, išdėstytas 64 straipsnio 1 dalies b punkte
nustatytoje galutinėje ataskaitoje, valstybės narės imasi
tinkamų tolesnių priemonių, kad užtikrintų šiame reglamente
nustatytų zootechninių ir genealoginių taisyklių
laikymąsi.
66 straipsnis
Dideli valstybės narės
kontrolės sistemos trikdžiai
1.           Jeigu Komisija turi didelių
kurios nors valstybės narės kontrolės sistemų trikdžių
įrodymų ir tokie trikdžiai gali sukelti plataus masto šiame
reglamente nustatytų zootechninių ir genealoginių taisyklių
pažeidimą, ji įgyvendinimo aktais patvirtina vieną ar daugiau
toliau nurodytų priemonių, taikomų tol, kol tie trikdžiai
pašalinami:
a)      draudimas prekiauti veisliniais gyvūnais
ar jų genetinės medžiagos produktais, susijusiais su oficialios
kontrolės sistemos trikdžiu;
b)      specialios sąlygos, be
nustatytųjų II skyriuje, taikomos grynaveislių
veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių
veisimo organizacijų pripažinimui, veisimo programų patvirtinimui
arba prekybai veisliniais gyvūnais ir jų genetinės medžiagos
produktais;
c)      kitos tinkamos laikinosios
priemonės.
Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 72 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
2.           1 dalyje nustatytų
priemonių imamasi tik tada, jei susijusi valstybė narė,
Komisijai paprašius, per Komisijos nustatytą terminą neištaiso
padėties.
2 skirsnis
Trečiosiose šalyse Komisijos vykdoma kontrolė
67 straipsnis
Trečiosiose šalyse Komisijos
vykdoma kontrolė
1.           Komisijos ekspertai gali
trečiosiose šalyse įgyvendinti Komisijos vykdomą kontrolę,
siekdami:
a)      patikrinti, ar garantijos, užtikrinamos
tos trečiosios šalies teisės aktuose nustatytose veisliniams
gyvūnams ir jų genetinės medžiagos produktams taikomose zootechninėse
ir genealoginėse taisyklėse, yra lygiavertės garantijoms,
Sąjungoje nustatytoms šiuo reglamentu;
b)      patikrinti, ar atitinkamoje
trečiojoje šalyje taikoma kontrolės sistema gali būti
užtikrinta, kad į Sąjungą eksportuojamos veislinių
gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų siuntos
atitiktų atitinkamus šio reglamento VII skyriaus reikalavimus;
c)      surinkti informaciją
pasikartojančių atvejų, kai į Sąjungą
importuojami veisliniai gyvūnai ir jų genetinės medžiagos
produktai neatitinka Sąjungos importui taikomų zootechninių ir
genealoginių reikalavimų, nors atitiktis jiems buvo neteisėtai
patvirtinta, priežastims nustatyti.
2.           Įgyvendinant 1 dalyje
numatytą Komisijos vykdomą kontrolę ypatingas dėmesys
atkreipiamas į:
a)      tos trečiosios šalies zootechnikos
ir genealogijos sričių teisės aktus, taikomus veisliniams
gyvūnams ir jų genetinės medžiagos produktams;
b)      tos trečiosios šalies kompetentingos
institucijos struktūrą, jos įgaliojimus ir nepriklausomumą,
jai taikomą priežiūrą ir jos turimus įgaliojimus užtikrinti
veiksmingą a punkte nurodytų teisės aktų
įgyvendinimą;
c)      darbuotojų mokymą vykdyti
oficialią kontrolę;
d)      tos trečiosios šalies kompetentingos
institucijos turimus išteklius;
e)      dokumentais įformintų
kontrolės procedūrų ir prioritetais pagrįstų
kontrolės sistemų buvimą ir veikimą;
f)       oficialios iš kitų
trečiųjų šalių atgabenamų veislinių
gyvūnų ir jų genetinės medžiagos produktų
kontrolės mastą ir veikimą;
g)      garantijas, kurias ta trečioji šalis
gali suteikti dėl atitikties ar lygiavertiškumo šiame reglamente
nurodytose zootechninėse ir genealoginėse taisyklėse
nustatytiems reikalavimams.
68 straipsnis
Trečiosiose šalyse Komisijos
vykdomos kontrolės dažnumas ir organizavimas
1.           Trečiosiose šalyse Komisijos
vykdomos kontrolės dažnumas nustatomas remiantis:
a)      šiame reglamente nustatytomis
zootechninėmis ir genealoginėmis taisyklėmis;
b)      į Sąjungą iš tos
trečiosios šalies įvežamų grynaveislių gyvūnų ir
jų genetinės medžiagos produktų kiekiu ir pobūdžiu;
c)      Komisijos jau vykdytos kontrolės
rezultatais;
d)      veislinių gyvūnų ir
genetinės medžiagos produktų, įvežamų į
Sąjungą iš tos trečiosios šalies, oficialios kontrolės ir
bet kokios kitos kompetentingų valstybių narių institucijų
vykdytos oficialios kontrolės rezultatais.
2.           Siekdama sudaryti geresnes
sąlygas užtikrinti 1 dalyje numatytos Komisijos vykdomos
kontrolės efektyvumą ir veiksmingumą, Komisija prieš vykdydama
tokią kontrolę gali prašyti, kad atitinkama trečioji šalis pateiktų:
a)      37 straipsnio 1 dalies
b punkte nurodytą informaciją;
b)      kai tinka, toje trečiojoje šalyje vykdytos
oficialios kontrolės rašytinius dokumentus.
3.           Komisija gali paskirti ekspertus iš
valstybių narių, kurie talkintų jos ekspertams vykdant 1 dalyje
numatytą kontrolę.
69 straipsnis
Komisijos teikiamos jos
ekspertų trečiosiose šalyse vykdytos kontrolės ataskaitos
1.           Jeigu Komisijos vykdoma
kontrolė įgyvendinta pagal 67 straipsnio 1 dalį,
Komisija:
a)      parengia Komisijos vykdytos
kontrolės rezultatų ataskaitos projektą ir siunčia jos
kopiją trečiajai šaliai, kurioje ta kontrolė vykdyta, kad ši
galėtų pateikti pastabas;
b)      atsižvelgdama į trečiosios šalies,
kurioje Komisijos ekspertai įgyvendino Komisijos vykdomą
kontrolę, pastabas, parengia galutinę tos kontrolės
rezultatų ataskaitą;
c)      viešai skelbia galutinę
ataskaitą ir trečiosios šalies, kurioje ta kontrolė vykdyta,
pastabas.
2.           Prireikus Komisija 1 dalyje
nustatytoje galutinėje ataskaitoje gali rekomenduoti taisomuosius ar
prevencinius veiksmus, kurių ta trečioji šalis turi imtis, kad
būtų panaikinti konkretūs arba sisteminiai trūkumai,
nustatyti Komisijos ekspertams pagal 67 straipsnio 1 dalį
įgyvendinant Komisijos vykdomą kontrolę.
70 straipsnis
Specialių priemonių
dėl veislinių gyvūnų ir jų
genetinės medžiagos produktų importo į Sąjungą
nustatymas
1.           Jeigu yra galimos plataus masto ir
didelės neatitikties šiame reglamente nustatytoms zootechninėms ir
genealoginėms taisyklėms įrodymų, Komisija
įgyvendinimo aktais patvirtina specialias priemones, kurios yra
būtinos tokiam taisyklių nesilaikymui pašalinti.
Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 72 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
2.           Taikant 1 dalyje nurodytas
specialias priemones nustatoma veislinių gyvūnų ir jų
genetinės medžiagos produktų tapatybė nurodant jų
Kombinuotosios nomenklatūros kodus ir tos priemonės gali apimti:
a)      zootechniniais pagrindais
pagrįstą draudimą importuoti į Sąjungą veislinius
gyvūnus ir genetinės medžiagos produktus, kurie yra kilę iš
trečiųjų šalių, susijusių su 1 dalyje nurodytu
taisyklių nesilaikymu, arba yra išsiųsti iš tokių šalių;
b)      1 dalyje nurodytiems veisliniams
gyvūnams ir jų genetinės medžiagos produktams, kurie yra
kilę iš trečiųjų šalių, susijusių su 1 dalyje
nurodytu taisyklių nesilaikymu, arba išsiųstiems iš tokių šalių,
taikomą reikalavimą:
i)       vykdyti specialią šių
gyvūnų ir produktų kontrolę prieš jų išsiuntimą
arba įvežant juos į Sąjungą;
ii)      prie šių gyvūnų ir
produktų pridėti oficialų pažymėjimą ar bet kokius
kitus įrodymus, kad šie veisliniai gyvūnai ar jų genetinės
medžiagos produktai atitinka reikalavimus, išdėstytus šio reglamento
VII skyriuje arba pagal 45 straipsnio 1 dalį priimtame
deleguotajame akte;
c)      reikalavimą, kad b punkto
ii papunktyje nurodyti įrodymai būtų pateikiami specialia
forma;
d)      kitas priemones, būtinas 1 dalyje
nurodytam taisyklių nesilaikymui pašalinti.
3.           Imantis 2 dalyje nurodytų
specialių priemonių atsižvelgiama į:
a)      informaciją, surinktą pagal 67 straipsnio
2 dalį;
b)      visą kitą informaciją,
kurią pateikė su 1 dalyje nurodytu taisyklių nesilaikymu
susijusios trečiosios šalys;
c)      jei būtina, Komisijos vykdomos
kontrolės, nustatytos 67 straipsnio 1 dalyje, rezultatus.
4.           Komisija stebi padėtį ir,
atsižvelgdama į jos pokyčius, 72 straipsnio 2 dalyje
nustatyta tvarka iš dalies pakeičia patvirtintas priemones arba jas
panaikina.
XI SKYRIUS
Įgaliojimų suteikimas ir įgyvendinimas
71 straipsnis
Naudojimasis įgaliojimais
1.           Įgaliojimai priimti
deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis
sąlygomis.
2.           4 straipsnio 3 dalyje, 8 straipsnio
3 dalyje, 17 straipsnio 4 dalyje, 19 straipsnio 4 dalyje,
20 straipsnio 2 dalyje, 21 straipsnio 2 dalyje, 23 straipsnio
4 dalyje, 24 straipsnio 2 dalyje, 28 straipsnio 1 dalyje,
32 straipsnio 2 dalyje, 33 straipsnio 3 dalyje, 35
straipsnio 1 dalyje, 39 straipsnio 2 dalyje, 45 straipsnio 1 dalyje
ir 52 straipsnio 1 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti
deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami neribotam laikotarpiui nuo šio
reglamento įsigaliojimo dienos.
3.           Europos Parlamentas arba Taryba gali
bet kuriuo metu atšaukti 4 straipsnio 3 dalyje, 8 straipsnio 3 dalyje,
17 straipsnio 4 dalyje, 19 straipsnio 4 dalyje, 20 straipsnio
2 dalyje, 21 straipsnio 2 dalyje, 23 straipsnio 4 dalyje,
24 straipsnio 2 dalyje, 28 straipsnio 1 dalyje, 32 straipsnio
2 dalyje, 33 straipsnio 3 dalyje, 35 straipsnio 1 dalyje, 39 straipsnio
2 dalyje, 45 straipsnio 1 dalyje ir 52 straipsnio 1 dalyje
nurodytus įgaliojimus priimti deleguotuosius aktus. Sprendimu dėl
įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti
įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja
kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame
leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro
poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4.           Apie priimtą deleguotąjį
aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5.           Pagal 4 straipsnio 3 dalį,
8 straipsnio 3 dalį, 17 straipsnio 4 dalį, 19 straipsnio
4 dalį, 20 straipsnio 2 dalį, 21 straipsnio 2 dalį,
23 straipsnio 4 dalį, 24 straipsnio 2 dalį, 28 straipsnio
1 dalį, 32 straipsnio 2 dalį, 33 straipsnio 3 dalį,
35 straipsnio 1 dalį, 39 straipsnio 2 dalį, 45 straipsnio 1
dalį ir 52 straipsnio 1 dalį ir pagal 35 straipsnio 1 dalį
bei 45 straipsnio 1 dalį priimtas deleguotasis aktas
įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo
Europos Parlamentui ir Tarybai apie tą aktą dienos nei Europos
Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar
nepasibaigus tam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba Komisijai
praneša, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos
iniciatyva tas laikotarpis gali būti pratęstas dviem mėnesiais.
72 straipsnis
Komiteto procedūra
1.           Komisija padeda Zootechnikos
nuolatinis komitetas, įsteigtas Tarybos sprendimu 77/505/EEB.
Tai yra Reglamente (ES) Nr. 182/2011 apibrėžtas komitetas.
2.           Kai daroma nuoroda į šią
dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
Jeigu komiteto nuomonė turi būti
pateikta rašytine procedūra, ta procedūra nutraukiama nepasiekus
rezultatų, jeigu per nuomonei pateikti skirtą laiką taip nusprendžia
komiteto pirmininkas arba komiteto nariai to reikalauja paprasta balsų dauguma.
3.           Kai daroma nuoroda į šią
dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 8 straipsnis kartu
su to reglamento 5 straipsniu.
XII SKYRIUS
Baigiamosios nuostatos
73 straipsnis
Panaikinimas
1.           Tarybos direktyvos 87/328/EEB, 88/661/EEB,
89/361/EEB, 90/118/EEB, 90/119/EEB, 90/427/EEB, 91/174/EEB, 94/28/EB ir 2009/157/EB
bei Tarybos sprendimas 96/463/EB yra panaikinami.
2.           Nuorodos į panaikintas
direktyvas ir panaikintą Sprendimą 96/463/EB laikomos nuorodomis
į šį reglamentą ir skaitomos pagal VII priede pateiktą
atitikties lentelę.
74 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja
dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo [... m. ... 1 d.] [įrašyti
datą: įrašyti pirmą aštuoniolikto mėnesio nuo pirmoje
dalyje nurodytos datos dieną.]
Šis reglamentas privalomas visas ir
tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                                                                 Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                                                Pirmininkas
I PRIEDAS
grynaveislių veislinių
gyvūnų IR hibridinių veislinių kiaulių VEISIMO
ORGANIZACIJOS, SUDARANČIOS AR TVARKANČIOS KILMĖS KNYGAS AR
KILMĖS REGISTRUS,
KAIP NURODYTA II SKYRIUJE
1 dalis
Bendrieji grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijų pripažinimo, nustatyto 4 straipsnio
2 dalyje, reikalavimai
Kad būtų pripažinta pagal 4 straipsnio
2 dalį, grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo
organizacija, sudaranti ar tvarkanti kilmės knygą, arba
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacija, sudaranti ar
tvarkanti kilmės registrą, turi:
1.           būti juridinis asmuo pagal
galiojančius valstybės narės, kurioje teikiama pripažinimo
paraiška, teisės aktus;
2.           būti teisiškai ir finansiškai
nepriklausoma nuo kompetentingos institucijos;
3.           pateikti kompetentingai institucijai
dokumentus, įrodančius, kad ji:
a)      turi pakankamai kvalifikuotų
darbuotojų ir tinkamas patalpas bei įrangą, kad galėtų
veiksmingai įgyvendinti savo veisimo programą, kuri turi būti
patvirtinta pagal 8 straipsnio 1 dalį ir, jei taikoma, 9 straipsnį;
b)      gali atlikti arba atlieka veislinių
gyvūnų, įtrauktų į jos veisimo programą, kuri
turi būti patvirtinta pagal 8 straipsnio 1 dalį ir, jei
taikoma, 9 straipsnį, kilmei registruoti būtinus patikrinimus;
c)      geografinėje veiklos teritorijoje,
kurioje veisimo programa, kuri turi būti patvirtinta pagal 8 straipsnio
1 dalį ir, jei taikoma, 9 straipsnį, yra vykdoma veislei ar
kryžminimo būdu išveistai veislei gerinti arba veislei išsaugoti, gali
turėti arba turi pakankamai didelę veislinių gyvūnų
populiaciją ir pakankamai veisėjų;
d)      gali kaupti ir naudoti gyvulių
produktyvumo duomenis, kai tai būtina jos veisimo programai, kuri turi
būti patvirtinta pagal 8 straipsnio 1 dalį ir, jei taikoma,
9 straipsnį;
e)      jeigu grynaveislių veislinių
gyvūnų arba hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacija, reikalauja veisėjų narystės, ji yra patvirtinusi
darbo tvarkos taisykles, kuriose nustatoma:
i)       vienodas požiūris į
veisėjus, kurie yra jos nariai ar yra pateikę narystės
prašymą ir kurie savo veislinius gyvūnus laiko geografinėje
teritorijoje, kurioje yra vykdoma patvirtinta veisimo programa, esančiuose
ūkiuose;
ii)      tam tikros paslaugos, kurios,
veisėjams nariams paprašius, jiems teikiamos, kai tie veisėjai savo
veislinius gyvūnus perkelia į ūkius, esančius už
geografinės teritorijos, kurioje vykdoma patvirtinta veisimo programa,
ribų;
f)       yra patvirtinusi darbo tvarkos
taisykles dėl ginčų su veisėjais, kylančius dėl
veislinių gyvūnų produktyvumo tyrimų ir genetinio
vertinimo, sprendimo, dėl įrašymo į poskyrius pagal
gyvūnų privalumus, dėl veislinių gyvūnų
pripažinimo tinkamais veisimui ir jų genetinės medžiagos
produktų surinkimo ir naudojimo.
2 dalis
Bendrieji grynaveislių veislinių gyvūnų ir hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacijų vykdomų veisimo
programų patvirtinimo, nustatyto 8 straipsnio 1 dalyje ir 9 straipsnyje,
reikalavimai
1.           Grynaveislių veislinių
gyvūnų ar hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacija, kad jos veisimo programa būtų patvirtinta, kaip
nustatyta 8 straipsnio 1 dalyje ir 9 straipsnyje, kompetentingai
institucijai turi pateikti informaciją apie:
a)      į kilmės knygą
įtrauktos veislės pavadinimą ir išsamias jos savybes arba, jei
programa susijusi su hibridinėmis veislinėmis kiaulėmis, į
kilmės registrą įtrauktos kryžminimo būdu išveistos
veislės pavadinimą ir išsamias jos savybes, kad tos veislės
gyvūnai nebūtų painiojami su panašiais veisliniais gyvūnais,
įrašytais į kitas esamas kilmės knygas ar įregistruotais
kituose esamuose kilmės registruose;
b)      atskirų veislinių
gyvūnų identifikavimo sistemą, kuria užtikrinama, kad veisliniai
gyvūnai į kilmės knygą būtų įrašomi ar
kilmės registre registruojami tik po to, kai buvo bent identifikuoti pagal
Sąjungos gyvūnų sveikatos teisės aktus dėl
atitinkamų rūšių gyvūnų identifikavimo ir
registravimo;
c)      grynaveislių veislinių
gyvūnų, įrašytų į kilmės knygas arba
įregistruotų ir tinkamų į jas įrašyti, arba
hibridinių veislinių kiaulių, įregistruotų kilmės
registruose, kilmės registravimo sistemą;
d)      veisimo programos tikslus ir išsamius
vertinimo kriterijus, taikomus veislinių gyvūnų selekcijai;
jeigu sudaroma naujai veislei skirta kilmės knyga, privaloma nurodyti
išsamias sąlygas, kuriomis pagrindžiamas naujos veislės sukūrimas;
e)      sistemas, taikomas produktyvumo
tyrimų rezultatams rinkti, registruoti, perduoti ir naudoti ir, jeigu
reikalaujama pagal 27 straipsnį, genetiniam vertinimui atlikti
veislinių gyvūnų genetinei vertei nustatyti siekiant gerinti
veislę, vykdyti selekciją ar tą veislę išsaugoti arba
gerinti kryžminiu būdu išveistą veislę;
f)       išsamią informaciją apie
pagrindinio kilmės knygos skyriaus padalijimo į poskyrius taisykles,
jeigu į kilmės knygą pagal jų privalumus įrašytiems
grynaveisliams veisliniams gyvūnams klasifikuoti taikomos skirtingi
kriterijai ar procedūros;
g)      jeigu būtina, sistemas, pagal kurias
į kilmės knygas įrašomos kilmės linijos, jau įrašytos
kitoje kilmės knygoje.
2.           Grynaveislių
veislinių gyvūnų ir hibridinių veislinių kiaulių
veisimo organizacijos kompetentingai institucijai, savo nariams, 10 straipsnio
2 dalyje nurodytiems veisėjams, skaidriai ir laiku praneša apie visus
1 punkte nurodytos informacijos pokyčius.
3 dalis
Specialieji reikalavimai grynaveislių veislinių gyvūnų
veisimo organizacijoms, sudarančioms arba tvarkančioms
grynaveislių veislinių arklinių šeimos gyvūnų
kilmės knygas
1.           Be reikalavimų, nustatytų 2 dalies
1 punkte, grynaveisliams veisliniams arklinių šeimos gyventojams
taikomi šie specialieji reikalavimai:
a)      grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacija kompetentingai institucijai gali
pareikšti, kad jos sudaryta kilmės knyga yra veislės, kuri
įtraukta į jos veisimo programą, kilmės kilmės
knyga, jeigu ta grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo
organizacija:
i)       turi archyve saugomų
įrašų, įrodančių kad ji nustatė 2 dalies 1 punkte
nurodytas taisykles ir viešai jas paskelbė;
ii)      įrodo, kad teikiant 4 straipsnio
1 dalyje nurodytą paraišką nėra nė vienos žinomos toje
pačioje ar kitoje valstybėje narėje arba trečiojoje šalyje
pripažintos grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo
organizacijos, kuri būtų sudariusi kilmės knygą tai
pačiai veislei ir nustačiusi 2 dalies 1 punkte nurodytas
taisykles ir viešai jas paskelbusi;
iii)     glaudžiai bendradarbiauja su
b punkte nurodytomis grynaveislių veislinių gyvūnų
veisimo organizacijomis, visų pirma siekdama vykdyti 2 dalies 2 punkte
nustatytus reikalavimus;
iv)     jeigu būtina, yra nustačiusi
nediskriminuojančias savo veiklos etikos taisykles, taikomas veisimo
įstaigų, kurios nėra įtrauktos į sąrašą
pagal 37 straipsnio 2 dalį, tai pačiai veislei sudarytoms
kilmės knygoms.
b)      Grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacija kompetentingai institucijai gali
pareikšti, kad jos sudaryta kilmės knyga yra papildoma veislės, kuri
įtraukta į jos veisimo programą, kilmės knyga, jeigu:
i)       ji į savo veisimo programą yra
įtraukiusi a punkte nurodytos grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijos, kuri tvarko tos pačios
veislės kilmės kilmės knygą, nustatytas taisykles;
ii)      ji yra viešai paskelbusi informaciją
apie i papunktyje nurodytų taisyklių taikymą ir tų
taisyklių šaltinį;
iii)     ji įsipareigoja taisykles, kuriomis
reglamentuojama pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį
patvirtinta jos veisimo programa, tinkamu laiku suderinti su tų
taisyklių pakeitimais, kuriuos daro a punkte nurodyta
grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija,
tvarkanti veislės kilmės kilmės knygą, ir yra
nustačiusi atitinkamus mechanizmus.
2.           Grynaveisliams veisliniams
arklinių šeimos gyvūnams taikomos šios leidžiančios nukrypti
nuostatos:
a)      nukrypstant nuo 3 dalies 1 punkto
e papunkčio i įtraukos, jeigu VI priede
apibūdintoje Sąjungos teritorijoje yra kelios grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijos, tvarkančios tos
pačios veislės kilmės knygas, ir jų veisimo programos,
patvirtintos pagal 8 straipsnio 1 dalį, apima visą tą
teritoriją, tų grynaveislių veislinių gyvūnų
veisimo organizacijų nustatytose tos dalies 3 punkto
e papunkčio i įtraukoje nurodytose taisyklėse:
i)       gali būti nurodyta, kad tos
veislės grynaveisliai veisliniai arklinių šeimos gyvūnai turi
būti gimę konkrečiai nustatytoje tos Sąjungos teritorijos
dalyje, kad juos būtų galima įrašyti į tos veislės
kilmės knygą gimimui įregistruoti;
ii)      turi būti užtikrinta, kad
i papunktyje nustatytas apribojimas nebūtų taikomas, kai
gyvūnai į tos veislės kilmės knygą įrašomi
reprodukcijos tikslais;
b)      nukrypstant nuo šios dalies 1 punkto
a papunkčio, jeigu 2 dalies 1 punkto d papunktyje
nurodytas taisykles išimtinai nustato pasauliniu lygmeniu veikianti
tarptautinė organizacija ir nėra nė vienos grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijos, kuri būtų
įsikūrusi kurioje nors valstybėje narėje, ar
trečiosios šalies veisimo įstaigos, kuri tvarkytų tos
veislės kilmės kilmės knygą, valstybės narės
kompetentinga institucija pripažįsta tos veislės papildomas
kilmės knygas tvarkančias grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijas, jeigu tos tarptautinės
organizacijos nustatytas 2 dalies 1 punkto d papunktyje
nurodytas taisykles:
i)       ta grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacija yra pateikusi 4 straipsnio 2 dalyje
nurodytai kompetentingai institucijai patikrinti;
ii)      ta grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacija yra įtraukusi į savo
vykdomą pagal 8 straipsnio 1 dalį patvirtintą veisimo
programą;
c)      nukrypstant nuo šios dalies 1 punkto
b papunkčio, grynaveislių veislinių gyvūnų
veisimo organizacija, tvarkanti papildomą knygą, gali sudaryti
papildomus poskyrius, į kuriuos gyvūnai būtų įrašomi
pagal privalumus, jeigu grynaveisliai veisliniai arklinių šeimos
gyvūnai, įrašyti į pagrindinio šios veislės
kilmės kilmės knygos skyriaus poskyrius, gali būti
įrašyti į atitinkamus pagrindinio papildomos knygos skyriaus
poskyrius.
II PRIEDAS
ĮRAŠYMAS Į KILMĖS KNYGAS IR
REGISTRACIJA KILMĖS REGISTRUOSE,
KAIP NURODYTA IV SKYRIUJE
1 dalis
Grynaveislių veislinių gyvūnų įrašymas į
kilmės knygas
I skyrius
Pagrindinis skyrius
1.           Veisėjui pateikus prašymą,
grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija, kaip
nustatyta 19 straipsnio 1 dalyje, į pagrindinį savo
kilmės knygos skyrių įrašo arba įregistruoja, kad
būtų įrašyti, kiekvieną grynaveislį veislinį
gyvūną, kuris atitinka šias sąlygas:
a)      giminystės linijos kriterijus,
nustatytus:
i)       2 straipsnio i punkto
i papunktyje, jei tai grynaveisliai veisliniai galvijai (Bos taurus
ir Bubalus bubalis), kiaulės (Sus scrofa), avys (Ovis
aries) ir ožkos (Capra hircus);
ii)      2 straipsnio i punkto
ii papunktyje, jeigu tai grynaveisliai veisliniai arklinių šeimos
gyvūnai (Equus caballus ir Equus asinus);
iii)     pagal 35 straipsnio 1 dalį
ir 45 straipsnio 1 dalį priimtuose deleguotuosiuose aktuose, jei
tai 2 straipsnio i punkto iii papunktyje nurodytų kitų
rūšių grynaveisliai veisliniai gyvūnai;
b)      jo kilmė nustatyta pagal taisykles,
kilmės knygoje nustatytas pagal veisimo programą, patvirtintą
pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį;
c)      po atsivedimo buvo identifikuotas pagal
atitinkamai rūšiai taikomus Sąjungos gyvūnų sveikatos
teisės aktus ir pagal 8 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnį
patvirtintoje veisimo programoje nustatytas taisykles, pagal kurias turi
būti reikalaujama, kad grynaveisliai veisliniai arklinių šeimos
gyvūnai būtų ženklinami kaip kumeliukai ant kojos ir
būtų pateikiamas bent sukergimo pažymėjimas;
d)      jei reikia, prie jo pridedamas pagal 33
straipsnio 1 dalį išduotas zootechninis pažymėjimas.
2.           Nukrypstant nuo 1 punkto
a papunkčio ii įtraukos, grynaveislių veislinių
arklinių šeimos gyvūnų kryžminio veisimo programą vykdanti
grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija į
pagrindinį savo kilmės knygos skyrių gali įrašyti
grynaveislį veislinį arklinių šeimos gyvūną,
įrašytą į pagrindinį kitokios veislės kilmės
knygos skyrių, jeigu ta kita veislė ir šių grynaveislių
veislinių gyvūnų pripažinimo kriterijai nurodyti pagal 8 straipsnio
1 dalį arba 9 straipsnį patvirtintoje veisimo programoje.
3.           Grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacija, į savo kilmės knygą
įrašanti grynaveislį veislinį arklinių šeimos
gyvūną, kuris jau yra įrašytas į kitos valstybės narės
grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos sudarytą
kilmės knygą, tą grynaveislį veislinį gyvūną
įrašo jo unikaliu registracijos numeriu ir, išskyrus atvejus, kai dvi
atitinkamos grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo
organizacijos nusprendžia taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą,
tuo pačiu vardu ir pagal tarptautinius susitarimus dėl atitinkamos
veislės nurodo palikuonių atsivedimo šalies kodą.
II skyrius
Leidžiančios nukrypti nuostatos dėl naujai sudaromų
grynaveislių veislinių gyvūnų kilmės knygų
1.           Jeigu grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijai pagal 4 straipsnio 2 dalį
suteikiamas pripažinimas, kad ji galėtų sudaryti kilmės
knygą veislei, kuriai valstybėje narėje nesudaryta jokių
kilmės knygų, kompetentinga institucija, nukrypdama nuo
I skyriaus 1 punkto a papunkčio, gali leisti tiesiogiai
įrašyti grynaveislius veislinius gyvūnus arba skirtingų
veislių grynaveislių veislinių gyvūnų palikuonis
į pagrindinį tos naujai sudarytos kilmės knygos skyrių,
jeigu:
a)      naujos kilmės knygos sudarymo
laikotarpis, derantis su atitinkamos naujos rūšies kartos intervalu,
apibrėžtas veisimo programoje, kuri turi būti patvirtinta pagal 8 straipsnio
1 dalį ir 9 straipsnį;
b)      daroma nuoroda į esamą
kilmės knygą, į kurią grynaveisliai veisliniai gyvūnai
ar jų tėvai pirmą kartą buvo įrašyti po atsivedimo,
kartu nurodant pradinį registracijos toje kilmės knygoje numerį;
c)      veisliniai gyvūnai į
pagrindinį skyrių ir, jei taikoma, į atitinkamus poskyrius
įrašomi pagal taisykles, nustatytas veisimo programoje, kuri turi
būti patvirtinta pagal 8 straipsnio 1 dalį ir 9 straipsnį.
2.           Pasibaigus 1 punkto a
papunktyje nurodytam veislės sukūrimo laikotarpiui, kompetentinga
institucija atlieka 50 straipsnyje nustatytą oficialią
kontrolę.
III skyrius
Papildomi skyriai
1.           Kilmės knygą tvarkanti
grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija gali
nuspręsti, kad galvijas, kiaulė, avis, ožka arba arklinių šeimos
gyvūnas, neatitinkantis I skyriaus 1 punkte nustatytų
sąlygų, galėtų būti įrašytas į tos
kilmės knygos papildomą skyrių, sudarytą pagal 20 straipsnio
1 dalį, jeigu tas gyvūnas atitinka tokias sąlygas:
a)      jis identifikuotas pagal atitinkamai
rūšiai taikomus Sąjungos gyvūnų sveikatos teisės aktus
ir taisykles, kurias tai kilmės knygai nustatė ta grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacija;
b)      ta grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacija nusprendžia, kad jis atitinka tos
veislės savybes, nurodytas I priedo 2 dalies 1 punkto
a papunktyje;
c)      atitinka būtiniausius produktyvumo
reikalavimus, išdėstytus grynaveislių veislinių gyvūnų
veisimo organizacijos tai kilmės knygai nustatytose taisyklėse
dėl produktyvumo pagal požymius, pagal kuriuos į pagrindinį
skyrių įrašyti tos rūšies veisliniai gyvūnai yra tiriami
pagal III skyrių.
2.           Grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacija gali taikyti kitokius atitikties 1 punkto
b papunktyje nurodytoms veislės savybėms ar 1 punkto
c papunktyje nurodyto produktyvumo reikalavimus atsižvelgdama į tai,
ar šis gyvūnas:
a)      priklauso tai veislei, nors jo kilmė
nėra žinoma; arba
b)      buvo išveistas pagal šios
Grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos
patvirtintą kryžminio veisimo programą.
3.           Grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijos neatsisako pagal I skyriuje
nustatytas sąlygas į pagrindinį savo sudarytos kilmės
knygos skyrių įrašyti jokios galvijų, kiaulių, avių ar
ožkų rūšies patelės, kuri laikoma grynaveisle tokiomis
sąlygomis:
a)      jos motina ir motinos motina
įrašytos į tos pačios veislės kilmės knygos
papildomą skyrių, kaip nustatyta 1 punkte;
b)      jos tėvas ir abiejų
tėvų tėvai įrašyti į tos pačios veislės
kilmės knygos pagrindinį skyrių.
4.           Grynaveislių veislinių
arklinių šeimos gyvūnų kilmės knygas sudariusios
grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos savo
veisimo programoje, patvirtintoje pagal 8 straipsnio 1 dalį ir 9 straipsnį,
nustato papildomame skyriuje įrašytų veislinių patinų ir
patelių įrašymo į pagrindinį skyrių sąlygas.
Tokios grynaveislėms veislinėms
arklinių šeimos patelėms taikomos sąlygos neturi būti
griežtesnės nei šio skyriaus 3 punkto a ir b papunkčiuose
nustatytos sąlygos.
2 dalis
Hibridinių veislinių kiaulių registracija kilmės
registruose
1.           Veisėjui pateikus prašymą,
pagal 4 straipsnio 2 dalį pripažinta hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacija savo kilmės registre
įregistruoja kiekvieną tos pačios kryžminimo būdu išveistos
veislės hibridinę veislinę kiaulę, kuri:
a)      po atsivedimo buvo identifikuota pagal
atitinkamai rūšiai taikomus Sąjungos gyvūnų sveikatos
teisės aktus ir to kilmės registro taisykles;
b)      giminystės linija buvo nustatyta
pagal kilmės registro, kuriame tą gyvūną planuojama
įregistruoti, taisykles;
c)      jei reikia, prie jo pridedamas pagal 33
straipsnio 1 dalį išduotas zootechninis pažymėjimas
2.           Hibridinių veislinių
kiaulių veisimo organizacijos neatsisako savo kilmės registruose
įregistruoti hibridinių veislinių kiaulių, pagal 1 punktą
įregistruotų kilmės registre, kurį tai pačiai
kryžminimo būdu išveistai veislei yra sudariusi pagal 4 straipsnio 2 dalį
toje pačioje arba kitoje valstybėje narėje pripažinta
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacija.
III PRIEDAS
PRODUKTYVUMO TYRIMAI ir genetinis vertinimas,
kaip nustatyta V skyriuje
1 dalis
Galvijai
I skyrius
Produktyvumo tyrimai
Siekdamos nustatyti grynaveislių
veislinių galvijų genetinę vertę, grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijos atlieka produktyvumo
tyrimus taikydamos vieną iš šiame skyriuje nustatytų metodų ar
jų derinį.
Atliekant
produktyvumo tyrimus vadovaujamasi taisyklėmis ir standartais, kuriuos
bendradarbiaudamas su Tarptautiniu gyvūnų apskaitos komitetu (ICAR)
nustato atitinkamas 31 straipsnio 1 dalyje nustatytas Europos
Sąjungos etaloninis centras.
1 skirsnis
Mėsingumo požymiai
1.           Veislinio gyvūno ar jo
jauniklių (toliau – tiriami gyvūnai) individualaus produktyvumo
tyrimus atliekant tyrimų stotyje pateikiama tokia informacija:
a)      tyrimo metodas ir tiriamų
gyvūnų skaičius;
b)      tyrimo protokole nurodomi šie
išsamūs duomenys:
i)       tiriamų gyvūnų
priėmimo į tyrimų stotį sąlygos;
ii)      ankstesni su tiriamais gyvūnais
atliktų tyrimų rezultatai, įskaitant, jei tinkama, duomenis apie
tiriamų gyvūnų produktyvumą ūkyje;
iii)     tiriamų gyvūnų savininko
tapatybė;
iv)     didžiausias į tyrimų stotį
atvežamų tiriamų gyvūnų amžius ir tyrimų stotyje
esančių panašių grupių gyvūnų amžiaus intervalas;
v)      prisitaikymo ir tyrimų
laikotarpių tyrimų stotyje trukmė;
vi)     atliekant tyrimus taikomas raciono tipas
ir šėrimo sistema;
c)      atliekant tyrimą turi būti
apskaitomi priaugto gyvojo svorio ir raumenų išsivystymo požymiai
(mėsingumas) ir, jei įmanoma, gali būti apskaitomi kiti
požymiai, kaip antai pašarų sąnaudos ir skerdenos savybės.
2.           Tyrimas ūkyje
Tyrimo metodą ir tyrimo rezultatų
patvirtinimo metodą nurodo 29 straipsnio 1 dalyje nustatyta
paskirtoji institucija.
Atliekant tyrimą turi būti apskaitomi
gyvojo svorio ir amžiaus požymiai ir, jei įmanoma, gali būti apskaitomi
kiti požymiai, kaip antai mėsingumas.
3.           Tyrimas pagal tyrimo duomenis
ūkiuose, pardavimo ir skerdimo punktuose
Jei įmanoma, grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacija apskaito gyvąjį ir skerdenos
svorį, pardavimo kainas, skerdenos kategoriją pagal Tarybos
reglamento (EB) Nr. 1234/2007 42 straipsnyje nustatytą Sąjungos
skerdenų klasifikavimo schemą, mėsos kokybę ir kitus
mėsingumo požymius.
2 skirsnis
Pieningumo požymiai
Grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijos pieno produktyvumo duomenis apskaito
pagal taisykles ir standartus, kuriuos bendradarbiaudamas su ICAR nustato
atitinkamas 31 straipsnio 1 dalyje nustatytas Europos Sąjungos
etaloninis centras.
3 skirsnis
Su produktyvumu nesusiję požymiai
1.           Jeigu grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijos į genetinį
vertinimą įtraukia vaisingumą, veršiavimosi lengvumą ir
ilgaamžiškumą, tie požymiai vertinami remiantis nepasikartojamumo lygiu ar
kitais apvaisinimo duomenimis, veršiavimosi rezultatais ir produktyviojo
amžiaus trukme bei išbrokavimo amžiumi.
2.           Galimybė į genetinį
vertinimą įtraukti temperamento, eksterjero vertinimo ir atsparumo
ligoms duomenis turi būti svarstoma tik tuo atveju, jeigu duomenys renkami
naudojantis 29 straipsnio 1 dalyje nustatytos paskirtosios institucijos
patvirtinta vertinimo sistema.
II skyrius
Genetinis vertinimas
1.           Veislinių gyvūnų
genetinį vertinimą atlieka 29 straipsnio 1 dalyje nustatyta
paskirtoji institucija ir į tą vertinimą, atsižvelgiant į
selekcijos tikslus, nustatytus pagal 8 straipsnio 1 dalį ir 9 straipsnį
patvirtintoje veisimo programoje, įtraukiami tokie produktyvumo požymiai:
a)      pieninių veislių veislinių
galvijų – pieningumo požymiai;
b)      mėsinių veislinių
galvijų – mėsingumo požymiai;
c)      dvigubos paskirties veislių
galvijų – pieningumo ir mėsingumo požymiai.
2.           I skyriaus 3 skirsnyje
nurodyti su produktyvumu nesusiję požymiai įtraukiami į
veislių genetinį vertinimą, jeigu grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijos pagal savo veisimo
programas, patvirtintas pagal 8 straipsnio 1 dalį ir 9 straipsnį,
paprastai apskaito šiuos tų veislių požymius.
Veislinio gyvūno veislinė vertė
apskaičiuojama remiantis jo paties arba jo giminaičių produktyvumo
tyrimų rezultatais, o veislinės vertės patikimumas gali
būti padidintas naudojant genomų informaciją arba gali būti
grindžiama kitu 31 straipsnio 1 dalyje nurodyto Europos Sąjungos
etaloninio centro patvirtintu metodu.
3.           Statistiniai metodai, taikomi
atliekant genetinį vertinimą, turi atitikti taisykles ir standartus,
kuriuos bendradarbiaudamas su ICAR nustato atitinkamas 31 straipsnio 1 dalyje
nustatytas Europos Sąjungos etaloninis centras, ir turi užtikrinti, kad
genetinis vertinimas būtų nepriklausomas nuo pagrindinių
aplinkos veiksnių įtakos ir duomenų struktūros.
Genetinio vertinimo patikimumas nustatomas kaip
patikimumo koeficientas, kuris nustatomas pagal taisykles ir standartus,
kuriuos bendradarbiaudamas su ICAR nustato atitinkamas 31 straipsnio 1 dalyje
nurodytas Europos Sąjungos etaloninis centras. Skelbiant vertinimo
rezultatus, nurodomas jų patikimumas ir vertinimo data.
4.           Turi būti paskelbti veislinio
gyvūno ypatingi genetiniai požymiai ir genetiniai trūkumai, kaip juos
apibrėžia grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo
organizacija.
5.           Dirbtiniam sėklinimui skirti
buliai, išskyrus veislėms, kurioms gresia išnykimas, priklausančius
bulius, turi būti genetiškai įvertinti pagal privalomus požymius,
kaip apibūdinta 6 ar 7 punktuose. Grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacija turi paskelbti tas veislines vertes.
Grynaveislių veislinių gyvūnų
veisimo organizacija turi paskelbti ir kitus turimus dirbtiniam sėklinimui
skirtų bulių veislinės vertės duomenis.
6.           Atliekant dirbtiniam sėklinimui
skirtų bulių genetinį vertinimą pagal pieno produktyvumo
požymius turi būti vertinama:
a)      pieno išeiga ir pieno riebalų bei
baltymų kiekis;
b)      kiti turimi ir tinkami produktyvumo ir su
produktyvumu nesusiję požymiai.
Dirbtiniam sėklinimui skirtų
pieninių veislių bulių būtiniausias pieno išeigos, pieno
riebalų ir baltymų kiekio požymių genetinio vertinimo
patikimumas pagal pagrindinių produktyvumo požymių vertinimo
taisykles ir standartus, kuriuos bendradarbiaudamas su ICAR nustato atitinkamas
31 straipsnio 1 dalyje nustatytas Europos Sąjungos etaloninis
centras, atsižvelgiant į visą turimą informaciją apie
jauniklius ir šoninės giminystės linijos atstovus, turi būti ne
mažesnis kaip 0,5.
Genomiškai įvertinti jauni buliai, apie
kuriuos nėra jokių įrašų apie jauniklių
produktyvumą, turi būti laikomi tinkamais dirbtiniam sėklinimui,
jeigu jų genomo vertinimas patvirtinamas pagal taisykles ir standartus,
kuriuos bendradarbiaudamas su ICAR nustato atitinkamas 31 straipsnio 1 dalyje
nustatytas Europos Sąjungos etaloninis centras.
7.           Dirbtiniam sėklinimui
skirtų bulių genetinis vertinimas pagal mėsingumo požymius
atliekamas remiantis vienu iš šių tyrimo metodų:
a)      paties buliaus produktyvumo tyrimas
stotyje;
b)      jauniklių arba šoninės
giminystės linijos atstovų produktyvumo tyrimas tyrimų stotyje
arba specializuotuose padaliniuose;
c)      jauniklių arba šoninės
giminystės linijos atstovų tyrimas ūkyje; tokiu atveju
jaunikliai po atskiras apskaitomas bandas turėtų būti
paskirstyti taip, kad bulius būtų galima tinkamai palyginti;
d)      jauniklių arba šoninės
giminystės linijos atstovų produktyvumo tyrimas duomenis ūkiuose,
aukcionuose arba skerdyklose renkant taip, kad bulius būtų galima
tinkamai palyginti;
e)      genomo vertinimas arba bet koks kitas
metodas, įskaitant šių metodų derinį, patvirtintas pagal
taisykles ir standartus, kuriuos bendradarbiaudamas su ICAR nustato atitinkamas
31 straipsnio 1 dalyje nustatytas Europos Sąjungos etaloninis
centras.
Jeigu apskaitomas skerdenų svoris ir,
prireikus, mėsos kokybės, augimo, veršiavimosi požymiai, tie
požymiai, taip pat bet kokie kiti svarbūs požymiai įtraukiami į
bulių genetinį vertinimą.
Dirbtiniam sėklinimui skirtų
mėsinių veislių bulių būtiniausias priaugto gyvojo
svorio ir raumenų išsivystymo (mėsingumo) požymių genetinio
vertinimo patikimumas pagal pagrindinių produktyvumo požymių
vertinimo taisykles ir standartus, kuriuos bendradarbiaudamas su ICAR nustato
atitinkamas 31 straipsnio 1 dalyje nustatytas Europos Sąjungos
etaloninis centras, turi būti ne mažesnis kaip 0,5.
Jeigu apskaičiuojamos genomo analize
pagrįstos veislinės vertės, tos vertės pagal atitinkamus
požymius patvirtinamos pagal taisykles ir standartus, kuriuos
bendradarbiaudamas su ICAR nustato atitinkamas 31 straipsnio 1 dalyje
nustatytas Europos Sąjungos etaloninis centras.
Turi būti reikalaujama reguliariai
pakartotinai patvirtinti šias vertes arba pakartotinai jas patvirtinti bet
kuriuo metu, kai gerokai pasikeistų genomo įvertinimas,
įprastinis įvertinimas arba etaloninė populiacija.
2 dalis
Kiaulės
I skyrius
Produktyvumo tyrimai
1.           Produktyvumo tyrimai tyrimų
stotyje
Veislinio gyvūno ar jo jauniklių (toliau
– tiriami gyvūnai) produktyvumo tyrimus atliekant tyrimų stotyje,
pateikiama tokia informacija:
a)      už tyrimų stotį atsakingos
grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos,
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacijos arba
kompetentingos institucijos pavadinimas;
b)      tyrimo metodas ir tiriamų
gyvūnų skaičius;
c)      tyrimo protokolas, kuriame pateikiami šie
išsamūs duomenys:
i)       tiriamų gyvūnų
priėmimo į tyrimų stotį sąlygos;
ii)      didžiausias į tyrimų
stotį atvežamų tiriamų gyvūnų amžius ir tyrimų
stotyje esančių panašių grupių gyvūnų amžiaus
intervalas;
iii)     tyrimo laikotarpio tyrimų stotyje
trukmė;
iv)     atliekant tyrimą taikomas raciono
tipas ir šėrimo sistema;
v)      tiriamų gyvūnų savininko
tapatybė, jeigu atliekami individualaus produktyvumo tyrimai;
d)      apskaitomi požymiai – turi būti
nurodomas gyvasis svoris, pašarų sąnaudos ir kūno sudėjimo
įvertinimas ir gali būti nurodomi kiti svarbūs duomenys;
e)      genetinei vertei nustatyti taikomas
metodas, pagal kurį ta vertė turi būti nurodoma kaip veislinė
vertė arba palyginimas su to paties amžiaus gyvūnu pagal
kiekvieną požymį, turi būti moksliškai priimtinas atsižvelgiant
į nustatytus zootechnikos principus.
2.           Produktyvumo tyrimai ūkyje
Jeigu produktyvumo tyrimas atliekamas ūkyje,
grynaveislių veislinių gyvūnų arba hibridinių
veislinių kiaulių veisimo organizacija turi užtikrinti, kad tyrimo
pabaigoje būtų galima pagal nustatytus zootechnikos principus
apskaičiuoti veislinę vertę atsižvelgiant į Tarybos
reglamento (EB) Nr. 1234/2007 42 straipsnyje nustatytą Sąjungos
skerdenų klasifikavimo schemą.
II skyrius
Genetinis vertinimas
1.           Jauniklių arba tolimesnių
giminaičių tyrimai
a)      veislinio gyvūno genetinė
vertė apskaičiuojama įvertinant tinkamo skaičiaus
jauniklių arba tolimesnių giminaičių savybes, susijusias su
produktyvumu:
i)       turi būti pateiktas arba nurodytas
išsamus tyrimo metodo aprašymas;
ii)      jaunikliai arba šoninės
giminystės linijos atstovai turi būti vertinami neselektyviai;
iii)     turi būti pripažinti trys
jauniklių arba tolimesnių giminaičių tyrimų tipai:
–
centralizuotas jauniklių arba tolimesnių
giminaičių tyrimas tyrimų stotyje;
–
planinis jauniklių arba tolimesnių
giminaičių tyrimas ūkyje, jeigu jaunikliai arba tolimesni
giminaičiai po atskiras bandas buvo paskirstyti taip, kad veislinius
gyvūnus buvo galima tinkamai palyginti;
–
duomenų apie identifikuotas jauniklių
arba tolimesnių giminaičių skerdenas rinkimas;
b)      jaunikliai arba tolimesni
giminaičiai turi būti pasirenkami nešališkai. Vertinant
veislinių gyvūnų veislinę vertę turi būti
naudojami visi svarbūs duomenys. Nustatant veislinę vertę
taikomos atitinkamos procedūros bet kokiems įtakos veiksniams,
išskyrus genetinę vertę, pašalinti;
c)      turi būti nurodyti apskaitomi
požymiai, kaip antai priaugtas gyvasis svoris, pašarų sąnaudos,
skerdenų kokybė, reprodukcinės savybės, vaisingumas,
vislumas, jauniklių arba tolimesnių giminaičių gyvybingumas
arba bet kokie kiti svarbūs duomenys;
d)      genetinei vertei apskaičiuoti
taikomas metodas turi būti moksliškai priimtinas atsižvelgiant į
nustatytus zootechnikos principus.
2.           Hibridinių veislinių
kiaulių bendraamžių tyrimai
Jeigu zootechniniame pažymėjime, kuris
pridedamas prie hibridinių veislinių kiaulių arba jų
genetinės medžiagos produktų, nurodyti produktyvumo duomenys arba
genetinės vertės, hibridinių linijų hibridinių
veislinių kiaulių bendraamžiams taikomi atitinkamai pakeisti 1 punkto
a–d papunkčiuose nustatyti jaunikliams arba tolimesniems
giminaičiams taikomi reikalavimai.
3 skyrius
Avys ir ožkos
I skyrius
Produktyvumo tyrimai
1.           Produktyvumo tyrimas stotyje
a)      genetinei vertei apskaičiuoti
taikomas metodas turi būti moksliškai priimtinas atsižvelgiant į
nustatytus zootechnikos principus. Ištirtų veislinių gyvūnų
genetinė vertė turi būti nurodoma kaip veislinė vertė
arba palyginimas su to paties amžiaus gyvūnu pagal kiekvieną
požymį.
b)      turi būti aiškiai nurodyti šie
duomenys:
i)       priėmimo į stotį
sąlygos;
ii)      didžiausias jaunų veislinių
gyvūnų amžius ar didžiausias svoris tyrimo pradžioje ir
gyvūnų skaičius;
iii)     tyrimo laikotarpio stotyje trukmė
arba galutinis svoris;
iv)     atliekant tyrimą taikomas raciono
tipas ir šėrimo sistema.
2.           Produktyvumo tyrimas ūkyje
Jeigu produktyvumo tyrimas atliekamas ūkyje,
grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacija turi
užtikrinti, kad tyrimo pabaigoje būtų galima pagal nustatytus
zootechnikos principus apskaičiuoti veislinę vertę atsižvelgiant
į Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 42 straipsnyje nustatytą Sąjungos
skerdenų klasifikavimo schemą.
3.           Patelių pieno apskaita ir
genetinės vertės vertinimas pagal pieningumo požymius atliekamas taip:
a)      turi būti nurodyti požymiai,
apskaitomi laikantis ICAR suderintų principų, kaip antai pieno
produktyvumas, pieno sudėtis arba bet kokie kiti svarbūs duomenys;
b)      pieno apskaitos duomenys, naudojami
nustatant patelių genetinę vertę, turi būti:
i)       rinkti ICAR pieninių
gyvūnų produktyvumo apskaitos standarte nurodytą laiką;
ii)      suderinti su visais svarbiais
aplinkos įtakos veiksniais.
II skyrius
Genetinis vertinimas
Veislinio gyvūno genetinė vertė
apskaičiuojama įvertinant tinkamo skaičiaus palikuonių ir,
jei tinkama, tolimesnių giminaičių savybes, susijusias su:
a)      mėsingumo savybėmis:
i)       turi būti pateiktas arba nurodytas
išsamus tyrimo metodo aprašymas;
ii)      jaunikliai arba tolimesni
giminaičiai turi būti tiriami vienodai;
iii)     turi būti pripažinti trys
jauniklių arba tolimesnių giminaičių tyrimų tipai:
–
centralizuotas jauniklių arba tolimesnių
giminaičių tyrimas tyrimų stotyje;
–
planinis jauniklių arba šoninės
giminystės linijos atstovų tyrimas ūkyje, jeigu jaunikliai arba
tolimesni giminaičiai po atskiras bandas buvo paskirstyti taip, kad
veislinius gyvūnus buvo galima tinkamai palyginti;
–
duomenų apie identifikuotas jauniklių
arba šoninės giminystės linijos atstovų skerdenas rinkimas;
b)      pieningumo savybėmis:
i)       turi būti nurodytas tyrimo modelis;
ii)      patelės turi būti vertinamos neselektyviai;
iii)     apskaičiuojant genetinę
vertę turi būti atsižvelgiama į pieningumą ir pieno
sudėtį;
c)      jaunikliai arba šoninės
giminystės linijos atstovai turi būti pasirenkami nešališkai.
Vertinant veislinių gyvūnų veislinę vertę turi
būti naudojami visi svarbūs duomenys. Nustatant veislinę
vertę taikomos atitinkamos procedūros bet kokiems įtakos
veiksniams, išskyrus genetinius privalumus, pašalinti;
d)      turi būti nurodyti apskaitomi
požymiai, kaip antai priaugtas gyvasis svoris, pašarų sąnaudos,
skerdenų kokybė atsižvelgiant į Tarybos reglamente (EB) Nr. 1234/2007
nustatytą Sąjungos skerdenų klasifikavimo schemą,
pieningumas, pieno sudėtis, vilnos kokybė, reprodukcinės
savybės, vaisingumas, vislumas, jauniklių ir (arba) tolimesnių
giminaičių gyvybingumas arba bet kokie kiti svarbūs duomenys;
e)      genetinei vertei apskaičiuoti
taikomas metodas turi būti moksliškai priimtinas atsižvelgiant į
nustatytus zootechnikos principus.
IV PRIEDAS
EUROPOS SĄJUNGOS ETALONINIAI CENTRAI
1.           Pagal 31 straipsnio 1 dalį
paskirti Europos Sąjungos etaloniniai centrai privalo turėti:
a)      tinkamai kvalifikuotus darbuotojus,
deramai išmokytus atlikti grynaveislių veislinių gyvūnų
produktyvumo tyrimus ir genetinį vertinimą;
b)      tinkamą administracinę
infrastruktūrą;
c)      darbuotojus, kuriems nurodyta paisyti tam
tikrų temų, rezultatų ar pranešimų slaptumo;
d)      pakankamai žinių apie mokslinių
tyrimų veiklą nacionaliniu, Sąjungos ir tarptautiniu lygmeniu
turinčius darbuotojus;
e)      įrangą ir priemones,
reikalingas 2 dalyje nurodytoms pareigoms ir funkcijoms atlikti.
2.           Pagal 31 straipsnio 1 dalį
paskirtų Europos Sąjungos etaloninių centrų pareigos ir
funkcijos yra tokios:
a)      pranešti valstybėms narėms apie
grynaveislių veislinių gyvūnų produktyvumo tyrimų ir
genetinio vertinimo metodus:
i)       reguliariai gaunant ir tikrinant grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijų atliktų
produktyvumo tyrimų ir genetinių vertinimų rezultatus ir
duomenis, kuriais tie tyrimai ir vertinimai buvo pagrįsti;
ii)      lyginant įvairius grynaveislių
veislinių gyvūnų produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo
metodus;
b)      Komisijai arba kuriai nors valstybei
narei paprašius teikti pagalbą:
i)       siekiant suderinti įvairius
grynaveislių veislinių gyvūnų produktyvumo tyrimų ir
genetinio vertinimo metodus, visų pirma rekomenduoti taikytinus apskaičiavimo
metodus;
ii)      nustatant platformą, kurioje
būtų galima lyginti grynaveislių veislinių gyvūnų
produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo metodų rezultatus
valstybėse narėse, visų pirma:
–
rengiant valstybėse narėse atliekamų
grynaveislių veislinių gyvūnų produktyvumo tyrimų ir
genetinio vertinimo kontrolės protokolus siekiant pagerinti rezultatų
palyginamumą ir veisimo programų veiksmingumą;
–
atliekant tarptautinį gyvulių įvertinimą
remiantis bendrais valstybėse narėse atliekamų grynaveislių
veislinių gyvūnų produktyvumo tyrimų ir genetinio vertinimo
rezultatais;
–
platinant atskirus tarptautinių
įvertinimų rezultatus;
–
skelbiant perskaičiavimo formules ir
informaciją apie visą susijusį darbą genetikos srityje;
iii)     teikiant duomenis apie grynaveislių
veislinių gyvūnų genetinį vertinimą ir mokymą 29 straipsnio
1 dalyje nustatytai paskirtajai institucijai, dalyvaujančiai
tarptautiniu mastu lyginant genetinių vertinimų rezultatus, paremti;
iv)     padedant spręsti valstybėse
narėse kylančias su grynaveislių veislinių gyvūnų
genetiniu vertinimu susijusias problemas;
v)      Komisijai paprašius, dalytis praktine
patirtimi su Zootechnikos nuolatiniu komitetu.
v PRIEDAS
INFORMACIJA, KURI TURI BŪTI TEIKIAMA
ZOOTECHNINIUOSE PAŽYMĖJIMUOSE, KAIP NURODYTA VI IR VII SKYRIUOSE
1 dalis
Bendrieji reikalavimai
1.           Jeigu veislinio gyvūno
genetinio vertinimo rezultatai yra viešai prieinami internete, 2 ir 3 dalyse
nurodytuose zootechniniuose pažymėjimuose pakanka pateikti nuorodą
į interneto svetainę, kurioje galima rasti tuos rezultatus.
2.           Jeigu informacija, kuri pagal šio
priedo 2 arba 3 dalies I ir II skyrius turi būti teikiama
zootechniniuose pažymėjimuose, pateikiama kituose prie veislinio
gyvūno ar jo genetinės medžiagos produktų pridedamuose
dokumentuose, grynaveislių veislinių gyvūnų arba
hibridinių veislinių kiaulių veisimo organizacija:
a)      patvirtina to dokumento turinį
pareiškimu, kad dokumente pateikiama informacija, kurią reikalaujama
pateikti pagal 33 straipsnio 4 dalį priimtu įgyvendinimo
aktu;
b)      prie to pareiškimo prideda išsamų
atitinkamų priedų sąrašą.
3.           Zootechninio pažymėjimo
pavadinime:
a)      pateikiama nuoroda į veislinių
gyvūnų ar jų spermos, oocitų ar embrionų
taksonominę rūšį;
b)      nurodoma, ar siunta skirta Sąjungos
vidaus prekybai, ar importui į Sąjungą.
2 dalis
Grynaveislių veislinių gyvūnų, jų spermos, oocitų
ir embrionų zootechniniai pažymėjimai
I skyrius
Grynaveislių veislinių gyvūnų zootechniniai
pažymėjimai
1.           Grynaveislių veislinių gyvūnų
zootechniniuose pažymėjimuose pateikiama tokia informacija:
a)      pažymėjimą išduodančios
grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo organizacijos arba, jei
gyvūnas importuojamas į Sąjungą, veisimo įstaigos
pavadinimas;
b)      kilmės knygos pavadinimas;
c)      veislė;
d)      lytis;
e)      įrašo kilmės knygoje numeris
(kilmės knygos Nr.);
f)       grynaveislio veislinio gyvūno
identifikavimo sistema;
g)      identifikacinis numeris, grynaveisliam
veisliniam gyvūnui priskirtas pagal Sąjungos gyvūnų
sveikatos teisės aktus, taikomus konkrečios rūšies, kuriai šis
zootechninis pažymėjimas išduodamas, gyvūnų identifikavimui,
arba, jei gyvūnas importuojamas į Sąjungą, pagal
nacionalinės teisės aktus;
h)      grynaveislio veislinio gyvūno gimimo
data;
i)       veisėjo pavadinimas (vardas,
pavardė), adresas ir e. pašto adresas;
j)       savininko pavadinimas (vardas,
pavardė) ir adresas;
k)      kilmė:
 Tėvas || Tėvo tėvas || Tėvo motina
 Kilmės knygos Nr. || Kilmės knygos Nr. || Kilmės knygos Nr.
 Motina || Motinos tėvas || Motinos motina
 Kilmės knygos Nr. || Kilmės knygos Nr. || Kilmės knygos Nr.
l)       visi turimi produktyvumo tyrimų
rezultatai ir naujausi genetinio vertinimo rezultatai, įskaitant paties
grynaveislio veislinio gyvūno, jo tėvų ir
tėvų tėvų genetines ypatybes ir genetinius
trūkumus, kaip reikalaujama atitinkamo grynaveislio veislinio gyvūno
ir jo kategorijos veisimo programoje, patvirtintoje pagal 8 straipsnio 1 dalį
arba 9 straipsnį;
m)     apvaisintų patelių atveju
nurodoma sėklinimo arba kergimo data ir apvaisinusio patino
identifikacinis numeris;
n)      pažymėjimą pasirašiusio asmens
vardas, pavardė ir pareigos, pažymėjimo išdavimo data ir vieta ir
pažymėjimą išduodančios grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijos arba, jeigu gyvūnas importuojamas
į Sąjungą, veisimo įstaigos įgalioto asmens parašas.
2.           Nukrypstant nuo šio skyriaus 1 punkto,
kaip zootechninis pažymėjimas, skirtas prekybai grynaveisliais veisliniais
arklinių šeimos gyvūnais, gali būti naudojamas tapatybės
nustatymo dokumentas, išduotas pagal Sąjungos gyvūnų sveikatos
teisės aktus, jeigu:
a)      be informacijos, reikalaujamos pagal
Sąjungos gyvūnų sveikatos ir visuomenės sveikatos
teisės aktus, jame pateikiama bent informacija, nurodyta 1 punkto a–k
ir n papunkčiuose;
b)      jį išdavė grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacija, kuriai kompetentinga
institucija pavedė išduoti tapatybės nustatymo dokumentą;
c)      kompetentingos veterinarijos institucijos
su informacija apie grynaveislių veislinių arklinių šeimos
gyvūnų tapatybę ir apie tapatybės nustatymo dokumentų
išdavimą gali susipažinti centrinėje duomenų bazėje, sukurtoje
pagal Sąjungos gyvūnų sveikatos teisės aktus.
II skyrius
Grynaveislių veislinių gyvūnų spermos zootechninis
pažymėjimas
Spermos zootechniniuose pažymėjimuose
pateikiama tokia informacija:
a)           visa šio priedo I skyriuje
nurodyta informacija apie grynaveislį veislinį gyvūną, iš
kurio paimta sperma, taip pat jo kraujo grupė ar tyrimų rezultatai,
kurie suteiktų lygiavertę mokslinę jo tapatybės ir
kilmės įrodymo garantiją pagal bet kokius pagal 22 straipsnio
2 dalį priimtus įgyvendinimo aktus;
b)           informacija, pagal kurią galima
identifikuoti spermą, spermos paėmimo data, spermos surinkimo arba
saugojimo centro pavadinimas ir adresas bei spermos gavėjo pavadinimas
(vardas, pavardė) ir adresas;
c)           jeigu sperma yra skirta oficialiems
grynaveislių veislinių gyvūnų tyrimams, –grynaveislių
veislinių gyvūnų veisimo organizacijos arba pagal 29 straipsnio
1 dalį paskirtos institucijos, pagal 27 straipsnį
atsakingos už produktyvumo tyrimų vykdymą, pavadinimas ir adresas;
d)           zootechninį
pažymėjimą pasirašiusio asmens vardas, pavardė ir pareigos,
pažymėjimo išdavimo data ir vieta ir pažymėjimą
išduodančios grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo
organizacijos arba, jeigu gyvūnas importuojamas į Sąjungą,
veisimo įstaigos įgalioto asmens parašas.
III skyrius
Grynaveislių veislinių gyvūnų oocitų zootechniniai
pažymėjimai
Grynaveislių veislinių
gyvūnų oocitų zootechniniuose pažymėjimuose pateikiama
tokia informacija:
a)           visa I skyriuje nurodyta
informacija apie patelę donorę, iš kurios buvo paimti oocitai, taip
pat jos kraujo grupė ar tyrimų rezultatai, kurie suteiktų
lygiavertę mokslinę jos tapatybės ir kilmės įrodymo
garantiją;
b)           informacija, pagal kurią galima
identifikuoti oocitus, jų paėmimo data, embrionų surinkimo ir
gamybos grupės pavadinimas ir adresas bei oocitų gavėjo
pavadinimas (vardas, pavardė) ir adresas;
c)           jeigu šiaudelyje yra daugiau negu
vienas oocitas, nurodomas tikslus oocitų, kurie visi buvo paimti iš tos
pačios grynaveislės veislinės patelės, skaičius;
d)           zootechninį
pažymėjimą pasirašiusio asmens vardas, pavardė ir pareigos,
pažymėjimo išdavimo data ir vieta ir pažymėjimą
išduodančios grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo
organizacijos arba, jeigu gyvūnas importuojamas į Sąjungą,
veisimo įstaigos įgalioto asmens parašas.
IV skyrius
Grynaveislių veislinių gyvūnų embrionų zootechniniai
pažymėjimai
Embrionų zootechniniuose
pažymėjimuose pateikiama tokia informacija:
a)           visa I skyriuje nurodyta
informacija apie patelę donorę ir ją apvaisinusį
patiną, taip pat jų abiejų kraujo grupė ar tyrimų
rezultatai, kurie suteiktų lygiavertę mokslinę jų
tapatybės ir kilmės įrodymo garantiją;
b)           informacija, pagal kurią galima
identifikuoti embrionus, jų paėmimo ar gamybos data, embrionų
surinkimo ar gamybos grupės pavadinimas ir adresas bei embrionų
gavėjo pavadinimas (vardas, pavardė) ir adresas;
c)           jeigu šiaudelyje yra daugiau negu
vienas embrionas, nurodomas tikslus embrionų, kurie visi turi būti
tų pačių tėvų, skaičius;
d)           zootechninį
pažymėjimą pasirašiusio asmens vardas, pavardė ir pareigos,
pažymėjimo išdavimo data ir vieta ir pažymėjimą
išduodančios grynaveislių veislinių gyvūnų veisimo
organizacijos arba, jeigu gyvūnas importuojamas į Sąjungą,
veisimo įstaigos įgalioto asmens parašas.
3 dalis
Hibridinių veislinių kiaulių ir jų spermos, oocitų ir
embrionų zootechniniai pažymėjimai
I skyrius
Hibridinių veislinių kiaulių zootechniniai pažymėjimai
Hibridinių veislinių kiaulių
zootechniniuose pažymėjimuose pateikiama tokia informacija:
a)           pažymėjimą
išduodančios hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos pavadinimas arba, jei gyvūnas importuojamas į
Sąjungą, – veisimo įstaigos pavadinimas;
b)           kilmės registro pavadinimas;
c)           genetinis tipas arba linija;
d)           lytis;
e)           įrašo kilmės registre
numeris;
f)            gyvūno identifikavimo sistema;
g)           identifikacinis numeris, hibridinei
veislinei kiaulei priskirtas pagal Sąjungos gyvūnų sveikatos
teisės aktus, taikomus kiaulių identifikavimui, arba, jei
gyvūnas importuojamas į Sąjungą, pagal nacionalinės
teisės aktus;
h)           gyvūno gimimo data;
(i)           veisėjo pavadinimas (vardas,
pavardė) ir adresas;
j)            savininko pavadinimas (vardas,
pavardė) ir adresas;
(k)          pažymėjimą pasirašiusio
asmens vardas, pavardė ir pareigos, pažymėjimo išdavimo data ir vieta
ir pažymėjimą išduodančios grynaveislių veislinių
gyvūnų veisimo organizacijos arba, jeigu gyvūnas importuojamas
į Sąjungą, veisimo įstaigos įgalioto asmens parašas.
II skyrius
Hibridinių veislinių kiaulių spermos zootechniniai
pažymėjimai
Hibridinių veislinių kiaulių
spermos zootechniniuose pažymėjimuose pateikiama tokia informacija:
a)           visa I skyriuje nurodyta informacija
apie hibridinį veislinį kuilį, iš kurio paimta sperma;
b)           informacija, pagal kurią galima
identifikuoti spermą, spermos paėmimo data, spermos surinkimo centro
pavadinimas ir adresas bei spermos gavėjo pavadinimas (vardas, pavardė)
ir adresas;
c)           zootechninį
pažymėjimą pasirašiusio asmens vardas, pavardė ir pareigos,
pažymėjimo išdavimo data ir vieta ir pažymėjimą
išduodančios hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos arba, jeigu sperma importuojama į Sąjungą, veisimo
įstaigos įgalioto asmens parašas.
III skyrius
Hibridinių veislinių kiaulių oocitų zootechniniai
pažymėjimai
Hibridinių veislinių kiaulių
oocitų zootechniniuose pažymėjimuose pateikiama tokia informacija:
a)           visa I skyriuje nurodyta
informacija apie hibridinę veislinę kiaulę, iš kurios buvo
paimti oocitai;
b)           informacija, pagal kurią galima
identifikuoti oocitus, jų paėmimo data, embrionų surinkimo ar
gamybos grupės pavadinimas ir adresas ir oocitų gavėjo
pavadinimas (vardas, pavardė) ir adresas;
c)           zootechninį
pažymėjimą pasirašiusio asmens vardas, pavardė ir pareigos,
pažymėjimo išdavimo data ir vieta ir pažymėjimą
išduodančios hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos arba, jeigu oocitai importuojami į Sąjungą,
veisimo įstaigos įgalioto asmens parašas.
IV skyrius
Hibridinių veislinių kiaulių embrionų zootechniniai
pažymėjimai
Iš hibridinių veislinių kiaulių
surinktų ar pagamintų embrionų zootechniniuose
pažymėjimuose pateikiama tokia informacija:
a)           visa I skyriuje nurodyta
informacija apie patelę donorę ir ją apvaisinusį
patiną;
b)           embrionų arba oocitų surinkimo
ar gamybos data, embrionų surinkimo ar gamybos grupės pavadinimas ir
adresas bei embrionų gavėjo pavadinimas (vardas, pavardė) ir
adresas; dirbtiniam apvaisinimui arba oocitų apvaisinimui naudotos spermos
identifikaciniai duomenys;
c)           jeigu šiaudelyje yra daugiau negu
vienas embrionas, nurodomas tikslus embrionų, kurie visi turi būti
tų pačių tėvų, skaičius;
d)           zootechninį
pažymėjimą pasirašiusio asmens vardas, pavardė ir pareigos,
pažymėjimo išdavimo data ir vieta ir pažymėjimą
išduodančios hibridinių veislinių kiaulių veisimo
organizacijos arba, jeigu embrionai importuojami į Sąjungą,
veisimo įstaigos įgalioto asmens parašas.
VI PRIEDAS
2 STRAIPSNIO
U PUNKTE NURODYTOS TERITORIJOS
1.           Belgijos Karalystės teritorija
2.           Bulgarijos Respublikos teritorija
3.           Čekijos Respublikos teritorija
4.           Danijos Karalystės teritorija,
išskyrus Farerų salas ir Grenlandiją
5.           Vokietijos Federacinės
Respublikos teritorija
6.           Estijos Respublikos teritorija
7.           Airijos teritorija
8.           Graikijos Respublikos teritorija
9.           Ispanijos Karalystės
teritorija, išskyrus Seutą ir Meliliją
10.         Prancūzijos Respublikos
teritorija
11.         Kroatijos Respublikos teritorija
12.         Italijos Respublikos teritorija
13.         Kipro Respublikos teritorija
14.         Latvijos Respublikos teritorija
15.         Lietuvos Respublikos teritorija
16.         Liuksemburgo Didžiosios
Hercogystės teritorija
17.         Vengrijos teritorija
18.         Maltos Respublikos teritorija
19.         Nyderlandų Karalystės
teritorija Europoje
20.         Austrijos Respublikos teritorija
21.         Lenkijos Respublikos teritorija
22.         Portugalijos Respublikos teritorija
23.         Rumunijos teritorija
24.         Slovėnijos Respublikos teritorija
25.         Slovakijos Respublikos teritorija
26.         Suomijos Respublikos teritorija
27.         Švedijos Karalystės teritorija
28.         Jungtinės Didžiosios Britanijos
ir Šiaurės Airijos Karalystės teritorija
VII PRIEDAS
ATITIKTIES
LENTELĖ
 Teisės aktas || Nuostatos || Atitinkamos šio reglamento nuostatos
 Tarybos direktyva 2009/157/EB (ex 77/504/EEB) (galvijai) || 1 straipsnis || 2 straipsnis
 2 straipsnio a, b ir e punktai || 3 straipsnio pirma pastraipa
 2 straipsnio c punktas || 8 straipsnio 1 dalis
 2 straipsnio d punktas || 4 straipsnio 2 dalis
 3 straipsnis || 19 straipsnio 1 dalis
 4 straipsnio 1 dalis || 7 straipsnio 1 dalis
 4 straipsnio 2 dalis || 7 straipsnio 5 dalis
 5 straipsnis || 33 straipsnio 1 dalis ir II priedo 1 dalies I skyriaus 1 punkto d papunktis
 6 straipsnis || 28 straipsnio 1 dalis, 4 straipsnio 3 dalis, 8 straipsnio 3 dalis, 17 straipsnio 4 dalis, 19 straipsnio 4 dalis, 20 straipsnio 2 dalis ir 24 straipsnio 2 dalis
 7 straipsnio 1 dalis || 72 straipsnio 1 dalis
 7 straipsnio 2 dalis || 72 straipsnio 2 dalis
 8 straipsnis || Nėra
 9 straipsnis || Nėra
 10 straipsnis || Nėra
 11 straipsnis || Nėra
 Tarybos direktyva 87/328/EEB (pripažinimas tinkamais veisimui) || 1 straipsnis || 21 straipsnis
 2 straipsnio 1 dalis || 23 straipsnio 1 ir 2 dalys
 2 straipsnio 2 dalis || 12, 13 straipsniai ir 28 straipsnio 2 dalis
 2 straipsnio 3 dalis || –
 3 straipsnis || 22 straipsnis
 4 straipsnis || 23 straipsnio 3 dalis
 5 straipsnis || 31 straipsnio 1 dalis
 6 straipsnis || Nėra
 7 straipsnis || Nėra
 Tarybos sprendimas 96/463/EB (Interbull) || 1 straipsnio 2 dalis || 32 straipsnio 1 dalis
 2 straipsnis || -
 II priedas || IV priedas
 Tarybos direktyva 88/661/EEB (kiaulės) || 1 straipsnis || 2 straipsnis
 2 straipsnio 1 dalis || 3 straipsnio pirma pastraipa, 4 straipsnio 2 dalis ir 8 straipsnio 1 dalis
 2 straipsnio 2 dalis || 1 straipsnio 3 dalis
 3 straipsnis || 21 straipsnio 2 dalis
 4 straipsnio 1 dalis || 19 straipsnio 1 dalis
 4 straipsnio 2 dalis || 18 straipsnio 1 dalis
 4a straipsnio pirma pastraipa || 7 straipsnio 1 dalis
 4a straipsnio antra pastraipa || 7 straipsnio 5 dalis
 5 straipsnis || 33 straipsnio 1 dalis ir II priedo 1 dalies I skyriaus 1 punkto d papunktis
 6 straipsnio 1 dalis || 28 straipsnio 1 dalis, 8 straipsnio 3 dalis, 17 straipsnio 4 dalis, 19 straipsnio 4 dalis, 4 straipsnio 3 dalis ir 33 straipsnio 3 dalis
 6 straipsnio 2 dalis || Nėra
 7 straipsnio 1 dalis || 3 straipsnis, 8 straipsnio 1 dalis ir 4 straipsnio 2 dalis
 7 straipsnio 2 dalis || 1 straipsnio 3 dalis
 7a straipsnis || 7 straipsnio 1 dalis
 8 straipsnis || 25 straipsnio 2 dalis
 9 straipsnis || 33 straipsnio 1 dalis ir II priedo 2 dalies 1 punkto c papunktis
 10 straipsnio 1 dalis || 28 straipsnio 1 dalis, 8 straipsnio 3 dalis, 17 straipsnio 4 dalis, 19 straipsnio 4 dalis, 4 straipsnio 3 dalis ir 33 straipsnio 3 dalis
 10 straipsnio 2 dalis || Nėra
 11 straipsnio 1 dalis || 72 straipsnio 1 dalis
 11 straipsnio 2 dalis || 72 straipsnio 2 dalis
 11 straipsnio 3 dalis || 72 straipsnio 2 dalis
 12 straipsnis || 1 straipsnio 3 dalis
 13 straipsnis || Nėra
 14 straipsnis || Nėra
 Tarybos direktyva 90/118/EEB (pripažinimas tinkamais veisimui – grynaveisliai veisliniai gyvūnai) || 1 straipsnis || 21 straipsnio 1 dalis
 2 straipsnio 1 dalis || 23 straipsnio 1 ir 2 dalys
 2 straipsnio 2 dalis || 12, 13 straipsniai ir 28 straipsnio 2 dalis
 2 straipsnio 3 dalis || 14 straipsnis ir 28 straipsnio 2 dalis
 3 straipsnis || 23 straipsnio 3 dalis
 4 straipsnis || 72 straipsnio 1 dalis
 5 straipsnis || Nėra
 6 straipsnis || Nėra
 Tarybos direktyva 90/119/EEB (pripažinimas tinkamais veisimui – hibridinės veislinės kiaulės) || 1 straipsnis || 25 straipsnio 1 dalis ir 26 straipsnio 1 ir 2 dalys
 2 straipsnis || 23 straipsnio 3 dalis
 3 straipsnis || Nėra
 4 straipsnis || Nėra
 Tarybos direktyva 89/361/EEB (avys ir ožkos) || 1 straipsnio 1 dalis || 1 straipsnio 1 dalis
 1 straipsnio 2 dalis || 1 straipsnio 3 dalis
 2 straipsnis || 2 straipsnis
 3 straipsnio 1 dalis || 3 straipsnio pirma pastraipa ir 4 straipsnio 2 dalis
 3 straipsnio 2 dalis || 1 straipsnio 3 dalis
 4 straipsnis || 4 straipsnio 3 dalis, 19 straipsnio 4 dalis, 28 straipsnio 1 dalis ir 21 straipsnio 2 dalis
 5 straipsnis || 7 straipsnio 1 dalis
 6 straipsnis || 33 straipsnio 1 dalis ir II priedo 1 dalies I skyriaus 1 punkto d papunktis
 7 straipsnis || 1 straipsnio 3 dalis
 8 straipsnis || 72 straipsnio 1 dalis
 9 straipsnis || Nėra
 10 straipsnis || Nėra
 Tarybos direktyva 90/427/EEB (arkliniai) || 1 straipsnis || 1 straipsnio 1 dalis
 2 straipsnis || 2 straipsnis
 3 straipsnio pirma pastraipa || 3 straipsnio pirma pastraipa
 3 straipsnio antra pastraipa || 1 straipsnio 3 dalis
 4 straipsnio 1 dalies a punktas || I priedo 1 dalis ir 3 dalies 1 punkto a papunktis
 4 straipsnio 1 dalies b punktas || II priedo 1 dalies I skyriaus 1 punkto c papunktis
 4 straipsnio 2 dalis || 4 straipsnio 3 dalis, 19 straipsnio 4 dalis, nėra, 33 straipsnis, 34 straipsnio 1 dalies c punktas, 14 straipsnis ir II priedo 1 dalies I skyriaus 1 punkto c papunktis
 5 straipsnis || 7 straipsnio 1 dalis
 6 straipsnis || II priedo 1 dalies I skyriaus 3 punktas
 7 straipsnis || 28 straipsnio 1 dalis ir 21 straipsnio 2 dalis
 8 straipsnio 1 dalis || II priedo 1 dalies I skyriaus 1 punkto c papunktis
 8 straipsnio 2 dalis || 33 straipsnio 1 dalis
 9 straipsnis || 1 straipsnio 3 dalis
 10 straipsnis || 72 straipsnio 1 dalis
 11 straipsnis || Nėra
 12 straipsnis || Nėra
 Priedas || Nėra
 Tarybos direktyva 91/174/EEB (visi) || 1 straipsnis || 2 straipsnis
 2 straipsnis || 3 straipsnis, 35 straipsnio 1 dalis ir 45 straipsnio 1 dalis
 3 straipsnis || Nėra
 4 straipsnis || Nėra
 5 straipsnis || Nėra
 6 straipsnis || Nėra
 7 straipsnis || Nėra
 8 straipsnis || Nėra
 Tarybos direktyva 94/28/EB Importas || 1 straipsnis || 1 straipsnis
 2 straipsnis || 2 straipsnis
 3 straipsnis || 37 straipsnis
 4 straipsnis || 39 straipsnio 1 dalies a punktas ir 40 straipsnio 1 dalis
 5 straipsnis || 39 straipsnio 1 dalies b punktas ir 40 straipsnio 1 dalis
 6 straipsnis || 39 straipsnio 1 dalies c punktas ir 40 straipsnio 1 dalis
 7 straipsnis || 39 straipsnio 1 dalies c punktas ir 40 straipsnio 1 dalis
 8 straipsnis || 39 straipsnio 2 dalis
 9 straipsnio 1 ir 2 dalys || 42 straipsnis
 9 straipsnio 3 dalis || –
 10 straipsnis || 67 ir 70 straipsniai
 11 straipsnis || Nėra
 12 straipsnis || 72 straipsnio 1 dalis
 13 straipsnis || Nėra
 14 straipsnis || Nėra
 15 straipsnis || Nėra
[1]               OL C […], [metai, mėnuo, diena], p. […].
[2]               OL C […], [metai, mėnuo, diena], p. […].
[3]               OL C […], [metai, mėnuo, diena], p. […].
[4]               OL L 382, 1988 12 31, p. 36.
[5]               OL L 153, 1989 6 6, p. 30.
[6]               OL L 224, 1990 8 18, p. 55.
[7]               OL L 85, 1991 4 5, p. 37.
[8]               OL L 178, 1994 7 12, p. 66.
[9]               OL L 323, 2009 12 10, p. 1.
[10]             OL L 167, 1987 6 26, p. 54.
[11]             OL L 71, 1990 3 17, p. 34.
[12]             OL L 71, 1990 3 17, p. 36.
[13]             OL L 206, 1977 8 12, p. 11.
[14]             OL L 299, 2007 11 16, p. 1.
[15]             OL L 155, 2009 6 18, p. 30.
[16]             OL L 192, 1996 8 2, p. 19.
[17]             OL L 256, 1987 9 7, p. 1.
[18]             OL L 268, 1991 9 24, p. 56.
[19]             OL L 24, 1998 1 30, p. 9.
[20]             COM/2013/0265 final, 2013/0140 (COD).
[21]             OL L 165, 2004 4 30, p. 1.
[22]             OL L 224, 1990 8 18, p. 29.
[23]             OL L 55, 2011 2 28, p. 13.
[24]             OL L 125, 1984 5 12, p. 58.
[25]             OL L 237, 1984 9 5, p. 11.
[26]             OL L 169, 2006 6 22, p. 56.
[27]             OL L 247, 1989 8 23, p. 19.
[28]             OL L 247, 1989 8 23, p. 21.
[29]             OL L 247, 1989 8 23, p. 31.
[30]             OL L 247, 1989 8 23, p. 33.
[31]             OL L 247, 1989 8 23, p. 43.
[32]             OL L 145, 1990 6 8, p. 30.
[33]             OL L 145, 1990 6 8, p. 32.
[34]             OL L 145, 1990 6 8, p. 35.
[35]             OL L 145, 1990 6 8, p. 38.
[36]             OL L 192, 1992 7 11, p. 63.
[37]             OL L 19, 1996 1 25, p. 39.
[38]             OL L 192, 1992 7 11, p. 66.
[39]             OL L 247, 1989 8 23, p. 22.
[40]             OL L 247, 1989 8 23, p. 34.
[41]             OL L 145, 1990 6 8, p. 39.
[42]             OL L 19, 1996 1 25, p. 41.
[43]             OL L 125, 2005 5 18, p. 15.
[44]             OL L 149, 2008 6 7, p. 3.
[45]             OL L 210, 1996 8 20, p. 47.
[46]             http://www.ueln.net/