				|

		52012PC0650

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus /* COM/2012/0650 final - 2012/0309 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1. Pasiūlymo bendrosios aplinkybės
ir pagrindas
Remdamasi Europos bendrijos steigimo sutarties
62 straipsnio 2 dalies b punkto i papunkčiu, Taryba priėmė
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 539/2001[1],
nustatantį trečiųjų šalių, kurių piliečiai,
kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas (vadinamasis neigiamas
sąrašas, I priedas), ir trečiųjų šalių, kurių
piliečiams toks reikalavimas netaikomas (vadinamasis teigiamas
sąrašas, II priedas), sąrašus. EB sutarties 61 straipsnyje nurodyta,
kad šie sąrašai yra viena iš gretutinių priemonių, tiesiogiai
susijusių su laisvu asmenų judėjimu laisvės, saugumo ir
teisingumo erdvėje. Atitinkamas teisinis pagrindas – Sutarties dėl
Europos Sąjungos veikimo (SESV) 77 straipsnio 2 dalies a punktas.
Nustatant tas trečiąsias šalis,
kurių piliečiams taikomas vizų reikalavimas, ir tas šalis,
kurių piliečiams jis netaikomas, kiekvienas atvejis nagrinėjamas
individualiai ir įvertinamas pagal įvairius kriterijus, kurie, inter
alia, susiję su neteisėta imigracija, viešąja tvarka bei
saugumu ir Europos Sąjungos išorės santykiais su trečiosiomis
šalimis, taip pat atsižvelgiama į nuoseklumo regiono lygmeniu bei
abipusiškumo reikšmę. Atsižvelgiant į viešosios tvarkos ir neteisėtos
imigracijos kriterijus, ypatingą dėmesį reikėtų skirti
ir atitinkamos trečiosios šalies išduotų kelionės dokumentų
saugumui.
Kadangi šie Reglamente (EB) Nr. 539/2001
išdėstyti kriterijai, susiję su trečiosiomis šalimis, ilgainiui
gali keistis, turėtų būti reguliariai peržiūrima neigiamo
ir teigiamo sąrašų sudėtis. 2009 m. gruodžio mėn.
priimtoje Stokholmo programoje Europos Vadovų Taryba paprašė
Komisijos reguliariai peržiūrėti trečiųjų šalių,
kurių piliečiams vizų reikalavimas taikomas, ir tų, kurių
piliečiams jis netaikomas, sąrašus, remiantis atitinkamais
kriterijais, susijusiais, pavyzdžiui, su neteisėta imigracija,
viešąja tvarka ir saugumu, ir atsižvelgiant į Sąjungos vidaus ir
užsienio politikos tikslus.
Dėl šios priežasties Reglamentas (EB)
Nr. 539/2001 nuo jo priėmimo iš dalies keistas aštuonis kartus[2], paskutinį kartą – 2010 m.,
kai į teigiamą sąrašą buvo perkeltas Taivanas ir,
atsižvelgiant į dialogų dėl vizų režimo liberalizavimo
rezultatus, Albanija ir Bosnija ir Hercegovina.
Europos Parlamentas ir Taryba derasi dėl
įvairių Komisijos pasiūlytų Reglamento (EB) Nr. 539/2001
nuostatų pakeitimų[3]:
nustatyti vizų apsaugos sąlygą, kuria remiantis būtų
galima laikinai sustabdyti bevizio režimo taikymą į teigiamą
sąrašą įtrauktai trečiajai šaliai, susidarius nepaprastajai
padėčiai, padidinti teisinį tikrumą nustatant taisykles,
kurių reikia laikytis tam tikrose reglamente dar neapibūdintose
situacijose, ir patikslinti kai kurias apibrėžtis, atsižvelgiant į
naujausius pakeitimus, padarytus Lisabonos sutartimi ir antrinės
teisės aktais, pavyzdžiui, Vizų kodeksu (Tarybos reglamentas (EB) Nr. 810/2009)[4].
Prie Reglamento (EB) Nr. 539/2001
pridėti sąrašai turi būti reguliariai bendrai įvertinami iš
naujo, atsižvelgiant į tinkamus pirmiau minėtus kriterijus,
apibrėžtus reglamente.
Šia prie reglamento pridėtų
sąrašų peržiūra siekiama užtikrinti, kad:
·
trečiųjų šalių sąrašų
sudėtis atitiktų reglamento 5 konstatuojamojoje dalyje
išdėstytus kriterijus, visų pirma susijusius su neteisėta
imigracija ir viešąja tvarka, ir kad prireikus šalys būtų
perkeltos iš vieno priedo į kitą;
·
atsižvelgiant į SESV 77 straipsnio 2 dalies a punktą,
reglamente būtų išsamiai nustatyta, ar trečiosios šalies
piliečiams taikomas vizų režimas, ar ne.
2. Pasiūlymo aspektai
2.1 Trečiųjų šalių
perkėlimas iš neigiamo sąrašo (I priedas) į teigiamą
sąrašą (II priedas)
Laikydamasi požiūrio dėl
anksčiau padarytų Reglamento (EB) Nr. 539/2001 pakeitimų,
ir siekdama reguliariai peržiūrėti sąrašus, Komisija
paprašė valstybių narių patikrinti, ar, jų nuomone,
dabartinė reglamento priedų redakcija vis dar atitinka reglamentu
nustatytus kriterijus. Valstybės narės nesiūlė perkelti
trečiąsias šalis iš teigiamo sąrašo į neigiamą.
Komisijai buvo pasiūlyta tam tikras trečiąsias šalis perkelti iš
neigiamo sąrašo į teigiamą. Kai kurios trečiosios šalys
kreipėsi tiesiogiai į Komisiją prašydamos perkelti jas į
teigiamą sąrašą. Išnagrinėta valstybių narių
pateikta informacija (Komisija gavo 20 atsakymų), taip pat iš kitų
šaltinių, įskaitant ES atstovybes, atsakingas už atitinkamas
trečiąsias šalis, gauta informacija ir Eurostato pateikti
statistiniai duomenys dėl imigrantų srautų ir prieglobsčio
bei kovos su neteisėta migracija priemonių[5].Išnagrinėjusi
informaciją Komisija priėjo išvadą, kad šiuo etapu tolesniuose
skirsniuose nurodytos šalys ir Britanijos piliečiai turėtų
būti perkelti į teigiamą sąrašą.
2.1.1. Karibų jūros salų
valstybės
Komisija
išnagrinėjo turimą informaciją, įskaitant statistinius
duomenis, apie kiekvieną valstybių narių pasiūlytą
trečiąją šalį. Daugiausia dėmesio ji skyrė šalies
ekonominio ir socialinio išsivystymo lygiui, neteisėtos imigracijos į
Europos Sąjungą iš tos šalies rizikai, išorės santykių
klausimams ir nuoseklumui regiono lygmeniu.
Komisija
priėjo prie išvados, kad nebėra pateisinamų priežasčių
vizų reikalavimą taikyti Dominikos, Grenados, Sent Lusijos, Sent
Vinsento ir Grenadinų bei Trinidado ir Tobago piliečiams. Daug
valstybių narių pasiūlė perkelti šias šalis iš neigiamo
sąrašo į teigiamą. Šios penkios šalys nekelia neteisėtos
imigracijos pavojaus ar pavojaus Sąjungos valstybių narių
viešajai tvarkai ir visuomenės saugumui, kaip nustatyta reglamento 5 konstatuojamojoje
dalyje. Be to, šiose trečiosiose šalyse demokratinė santvarka yra
tvirta. Jų gyvenimo lygis geras, o regiono ekonomikos augimas stabilus.
Jos įrodė, kad gali įveikti dabartinę pasaulinę
ekonomikos krizę ir dar labiau pagerinti ir taip gerus santykius su
Sąjunga ir tarptautinėmis finansų įstaigomis. 2006 m.
persvarstant Reglamentą (EB) Nr. 539/2001[6] keturios to regiono šalys buvo
perkeltos į teigiamą sąrašą. Šių šalių
piliečiams taikyto vizų režimo panaikinimas neturėjo jokios
neigiamos įtakos neteisėtos migracijos ar saugumo srityse. Todėl
siūloma Dominiką, Grenadą, Sent Lusiją, Sent Vinsentą
ir Grenadinus bei Trinidadą ir Tobagą iš neigiamo sąrašo
perkelti į teigiamą sąrašą.
Taip pat verta
paminėti, kad keturios valstybės narės turi savo atstovybes
Trinidade ir Tobage (Prancūzija, Vokietija, Nyderlandai ir Ispanija). Tik
viena valstybė narė (Prancūzija) turi konsulatą Sent Lusijoje,
kuri labai mėgstama turistų. Kadangi nė viena valstybė
narė neturi savo atstovybės Grenadoje, Dominikoje ar Sent Vinsente ir
Grenadinuose, šių šalių piliečiai prašymus Šengeno vizai gauti
priversti teikti užsienyje ir dėl to patiria didelių išlaidų.
Grenada ir Sent Lusija turi tik po vieną atstovybę Šengeno
valstybėse narėse ir ambasadą Jungtinėje Karalystėje.
Šiuo metu
Trinidadas ir Tobagas ES piliečiams vizų reikalavimo netaiko,
tačiau buvimo be vizos sąlygos ir leidžiamas buvimo laikas skiriasi
(Slovakijos, Slovėnijos, Čekijos, Lenkijos, Bulgarijos, Rumunijos,
Vengrijos, Lietuvos, Latvijos ir Estijos piliečiams leidžiama būti
tik vieną mėnesį). Kitose keturiose Karibų jūros
regiono šalyse Sąjungos valstybių narių piliečiams
vizų reikalavimas netaikomas, jeigu būnama iki 180 dienų.
Kalbant apie
viešosios tvarkos ir neteisėtos imigracijos kriterijus, ypatingą
dėmesį reikėtų skirti atitinkamų
trečiųjų šalių išduotų kelionės dokumentų
saugumui. Per paskutinįjį reglamento keitimą Komisija
paskelbė, kad ateityje perkėlimas į teigiamą sąrašą
gali priklausyti nuo to, ar įvykdomos konkrečios sąlygos,
susijusios su kelionių dokumentų saugumu. Todėl buvo nustatyta
sąlyga, kad Vakarų Balkanų šalys iš neigiamo sąrašo į
teigiamą bus perkeltos, tik jei išduos biometrinius pasus: anksčiau
regione naudotos pasų išdavimo sistemos turėjo trūkumų,
dėl kurių kildavo problemų. Tačiau dėl aukšto CARICOM
kelionių dokumentų, kuriuos išduoda šiame dokumente nurodytos šalys,
saugumo lygio, taip pat siekiant nuoseklumo regiono lygmeniu – atsižvelgiant
į kitą šalių, neseniai iš dalies pakeitus Reglamentą (EB)
Nr. 539/2001 (Reglamentu (EB) Nr. 1932/2006) perkeltų į
teigiamą sąrašą, grupę – Dominikai, Grenadai, Sent Lusijai,
Sent Vinsentui ir Grenadinams bei Trinidadui ir Tobagui reikalavimas išduoti
biometrinius pasus neturėtų būti taikomas. Šios trečiosios
šalys išduoda labai saugius CARICOM automatizuotai nuskaitomus pasus ir ketina
artimiausiu metu šiuos pasus pakeisti biometriniais.
Kad būtų
užtikrintas suderinamumas su ankstesniais vizų reikalavimo netaikymo to
paties Karibų jūros regiono šalims atvejais ir atsižvelgiant į
tai, kad tokiais atvejais nebuvo neigiamų pasekmių, taip pat siekiant
ateityje užtikrinti visišką abipusiškumą bevizio trumpalaikio buvimo
ne ilgiau kaip tris mėnesius per šešių mėnesių laikotarpį
srityje (šiuo metu Trinidade ir Tobage taikoma šiek tiek kitokia tvarka),
vizų reikalavimas tų šalių piliečiams neturėtų
būti panaikintas tol, kol bus sudaryti ir įsigalios Europos
Sąjungos ir atitinkamų šalių susitarimai dėl bevizio
režimo.
2.1.2. Ramiojo vandenyno salų
valstybės
Išnagrinėjusi kriterijus, susijusius su
neteisėta imigracija, viešąja tvarka bei saugumu ir Sąjungos
išorės santykiais, Komisija mano, kad Kiribatis, Maršalo Salos,
Mikronezija, Nauru, Palau, Rytų Timoras, Saliamono Salos, Samoa, Tonga,
Tuvalu ir Vanuatu turėtų būti perkeltos į Reglamento (EB)
Nr. 539/2001 teigiamą sąrašą.
Pagal naujus statistinius duomenimis galima
spręsti, kad nė viena šių šalių nekelia ES neteisėtos
migracijos pavojaus.
Šių šalių išduodami pasai nuskaitomi
automatizuotai[7]
ir turi pakankamai apsauginių požymių. Kaip paaiškinta Karibų
jūros salų valstybių atveju, sprendžiant dėl vizų
reikalavimo panaikinimo Ramiojo vandenyno salų valstybių
piliečiams neturėtų būti taikoma išankstinė
sąlyga išduoti biometrinius pasus.
Tik dvi valstybės narės turi savo
atstovybes šiose šalyse: Portugalija – Rytų Timore ir Prancūzija –
Vanuatu. Dėl to, kad valstybių narių atstovybių regione
labai mažai, Šengeno vizos prašančių asmenų išlaidos gali
būti labai didelės.
Fidžis priklauso šiam regionui, tačiau
dėl dabartinės politinės padėties šalyje ir dėl menkos
pažangos užtikrinant pagrindinių Kotonu susitarimo elementų
vykdymą, manoma, kad būtų netinkama siūlyti perkelti
jį į teigiamą sąrašą.
Papua Naujoji Gvinėja taip pat yra šiame
regione, tačiau ji labai skiriasi gyventojų skaičiumi ir
teritorijos dydžiu. Be to, šiuo metu joje susidariusi sudėtinga
politinė padėtis, dėl kurios ji šiuo etapu negali būti
įtraukta į šalių, kurių piliečiams vizų
reikalavimas netaikomas, sąrašą.
Dauguma iš
šių Ramiojo vandenyno salų valstybių daugumos valstybių
narių piliečiams taiko bevizį režimą. Vis dėlto, kad
būtų užtikrintas suderinamumas su ankstesniais vizų reikalavimo
netaikymo atvejais ir siekiant ateityje užtikrinti visišką
abipusiškumą su Ramiojo vandenyno salų valstybėmis bevizio
trumpalaikio buvimo ne ilgiau kaip tris mėnesius per šešių
mėnesių laikotarpį srityje, vizų reikalavimas šių
šalių piliečiams neturėtų būti panaikintas tol, kol
bus sudarytas ir įsigalios Europos Sąjungos ir atitinkamų
šalių susitarimas dėl bevizio režimo.
2.1.3. Specialios Britanijos
piliečių kategorijos
2006 m. persvarstant Reglamentą (EB)
Nr. 539/2001[8]
siekta aiškiau išdėstyti Britanijos piliečių, kurie pagal
Sąjungos teisę nėra Jungtinės Didžiosios Britanijos ir
Šiaurės Airijos Karalystės piliečiai, padėtį. Kai
kurie iš jų (Britanijos piliečiai (užjūrio)) buvo įtraukti
į naują II priedo skirsnį, o likusieji (Britanijos
užjūrio teritorijų piliečiai, neturintys teisės apsigyventi
Jungtinėje Karalystėje, Britanijos užjūrio piliečiai,
Britanijai pavaldūs subjektai, neturintys teisės apsigyventi
Jungtinėje Karalystėje, ir Britanijos saugomi asmenys) buvo
įtraukti į naują I priedo skirsnį. Tuo metu manyta,
kad toks skirstymas būtinas, be kita ko, dėl neteisėtos
imigracijos pavojaus.
Vis dėlto iš pastarųjų
trejų metų statistinių duomenų, susijusių su pasienyje
nurodytu atsisakymu leisti asmenims atvykti ir neteisėtų
migrantų sulaikymais, matyti, kad Britanijos piliečiai, kuriems
taikomas vizų reikalavimas, nekelia neteisėtos migracijos į
Šengeno erdvę pavojaus, nes nurodyti skaičiai labai maži. Kai kurie
iš šių asmenų turi teisę apsigyventi Jungtinėje
Karalystėje. Be to, daugelis iš jų gyvena Karibų jūros
regiono salose (Bermudos, Terkso ir Kaikoso, Monserato salose ir kt.), kurios
labai panašios į to regiono šalis, palaipsniui perkeliamas į II priedą
(žr. 2.1.1. skirsnį). Todėl, siekiant nuoseklumo regiono
lygmeniu, šiems asmenims turėtų būti taikomos panašios
sąlygos. Apskaičiuota, kad šioms keturioms Britanijos
piliečių grupėms, kurios šiuo metu įtrauktos į I priedą,
priklauso mažiau kaip 300 000 asmenų.
Britanijos piliečių kelionės
dokumentų saugumas užtikrintas, nes šie dokumentai gaminami
Jungtinėje Karalystėje, laikantis griežtų techninių
reikalavimų. Jie nuskaitomi automatizuotai ir turi daug apsauginių
požymių.
2.2. Neigiamo sąrašo (I priedas)
atnaujinimas – į sąrašą įtraukiamas Pietų Sudanas
2011 m. liepos 9 d. Pietų
Sudanas paskelbė apie oficialią nepriklausomybę nuo Sudano,
kuris įtrauktas į neigiamą sąrašą. 2011 m. liepos
14 d. Pietų Sudanas priimtas į Jungtinių Tautų
Organizaciją. Todėl I priedas turėtų būti iš
dalies pakeistas į sąrašą įtraukiant Pietų
Sudaną.
3. Pagrindinės organizacijos ir (arba)
ekspertai, su kuriais konsultuotasi
Konsultuotasi su valstybėmis
narėmis.
4. Poveikio vertinimas
Nereikalingas.
5. Teisinis pagrindas
Iš pradžių Reglamentas (EB) Nr. 539/2001
buvo grindžiamas Europos bendrijos steigimo sutarties 62 straipsnio 2 dalies b punkto
i papunkčiu. Tačiau dabar, atsižvelgiant į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo (SESV), šiuo pasiūlymu plėtojama bendra
vizų politika pagal SESV 77 straipsnio 2 dalies a punktą.
6. Proporcingumo ir subsidiarumo principai
Reglamente (EB) Nr. 539/2001 nustatomi
trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami
išorės sienas, privalo turėti vizas (neigiamas sąrašas), ir
trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks
reikalavimas netaikomas (teigiamas sąrašas), sąrašai.
Bet koks sprendimas keisti sąrašus, iš
neigiamo sąrašo perkelti šalis į teigiamą sąrašą arba
atvirkščiai, priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai pagal SESV 77
straipsnio 2 dalies a punktą.
7. Pasirinkta priemonė
Reglamentas (EB) Nr. 539/2001 turi
būti iš dalies keičiamas reglamentu.
8. Poveikis biudžetui
Siūlomu keitimu Sąjungos biudžetui
poveikio nedaroma.
2012/0309 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas
(EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių,
kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas,
ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks
reikalavimas netaikomas, sąrašus
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalies a punktą,
atsižvelgdami į Komisijos
pasiūlymą,
perdavę įstatymo galią
turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
taikydami įprastą
teisėkūros procedūrą,
kadangi:
(1)       2001 m. kovo 15 d.
Tarybos reglamento (EB) Nr. 539/2001[9]
I ir II prieduose pateikiamų trečiųjų šalių
sąrašų sudėtis ir dabar, ir vėliau turėtų
atitikti to reglamento 5 konstatuojamojoje dalyje išdėstytus kriterijus.
Trečiosios šalys, kurių padėtis, susijusi su šiais kriterijais,
pasikeitė, turėtų būti perkeltos iš vieno priedo į
kitą;
(2)       vizų reikalavimo
taikymas Dominikos, Grenados, Kiribačio, Maršalo Salų, Mikronezijos,
Nauru, Palau, Rytų Timoro, Saliamono Salų, Samoa, Sent Lusijos, Sent Vinsento
ir Grenadinų, Trinidado ir Tobago, Tongos, Tuvalu ir Vanuatu
piliečiams nebėra pagrįstas. Šios šalys nekelia jokio
neteisėtos imigracijos pavojaus ar pavojaus Sąjungos viešajai tvarkai
pagal Reglamento (EB) Nr. 539/2001 5 konstatuojamojoje dalyje nustatytus
kriterijus. Todėl tų šalių piliečiams vizų
reikalavimas, kai bendra buvimo trukmė neviršija trijų
mėnesių, turėtų būti panaikintas ir tos šalys
turėtų būti perkeltos į II priedą;
(3)       vizų reikalavimas
Dominikos, Grenados, Kiribačio, Maršalo Salų, Mikronezijos, Nauru,
Palau, Rytų Timoro, Saliamono Salų, Samoa, Sent Lusijos, Sent
Vinsento ir Grenadinų, Trinidado ir Tobago, Tongos, Tuvalu ir Vanuatu
piliečiams neturėtų būti panaikintas tol, kol bus sudaryti
Sąjungos ir atitinkamų šalių dvišaliai susitarimai dėl
bevizio režimo, taip siekiant užtikrinti visišką abipusiškumą;
(4)       iš statistinių
duomenų matyti, kad šiuo metu I priedo 3 punkte nurodytoms grupėms
priskiriami Britanijos piliečiai nekelia neteisėtos imigracijos
į Šengeno erdvę pavojaus ir daugelis jų gyvena Karibų
jūros regiono salose, kurios glaudžiai susijusios ir turi daug
panašumų su kaimyninėmis šalimis, kurioms vizų reikalavimas
netaikomas. Todėl šioms grupėms priklausantiems Britanijos
piliečiams vizų reikalavimas, kai bendra buvimo trukmė neviršija
trijų mėnesių, turėtų būti panaikintas ir šios
grupės turėtų būti perkeltos į II priedą;
(5)       Reglamento (EB) Nr. 539/2001
prieduose turėtų būti atsižvelgiama į tarptautinės
teisės raidą, dėl kurios keičiasi tam tikrų
valstybių ar subjektų statusas arba pavadinimas. Į to reglamento
I priedą turėtų būti įtrauktas Pietų Sudanas,
kadangi ši šalis 2011 m. liepos 9 d. paskelbė apie savo
nepriklausomybę ir 2011 m. liepos 14 d. buvo priimta į
Jungtinių Tautų Organizaciją;
(6)       Islandijos ir Norvegijos
atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip
apibrėžta Europos Sąjungos Tarybos, Islandijos Respublikos ir
Norvegijos Karalystės sudarytame susitarime dėl pastarųjų
asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis[10], patenkančios į 1999 m.
gegužės 17 d. Tarybos sprendimo 1999/437/EB dėl tam tikrų
minėtojo susitarimo taikymo priemonių[11] 1 straipsnio B punkte
nurodytą sritį;
(7)       Šveicarijos atžvilgiu šiuo
reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta
Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos
susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant,
taikant ir plėtojant Šengeno acquis[12], kurios patenka į Tarybos
sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio B ir C punktuose nurodytą sritį,
minėtą sprendimą taikant kartu su Tarybos sprendimo 2008/146/EB[13] 3 straipsniu;
(8)       Lichtenšteino atžvilgiu šiuo
reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta
Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir
Lichtenšteino Kunigaikštystės pasirašytame protokole dėl
Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos,
Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos
Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno
acquis, kurios patenka į Tarybos sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio
B ir C punktuose nurodytą sritį, minėtą taikant kartu su
Tarybos sprendimo 2008/261/EB[14]
3 straipsniu;
(9)       šis reglamentas yra Šengeno acquis
nuostatų, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė
nedalyvauja pagal 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimą 2000/365/EB
dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos
Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis
nuostatas[15],
plėtojimas; todėl Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant
šį reglamentą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;
(10)     šis reglamentas yra Šengeno acquis
nuostatų, kurias įgyvendinant Airija nedalyvauja pagal 2002 m.
vasario 28 d. Tarybos sprendimą 2002/192/EB dėl Airijos prašymo
dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas[16], plėtojimas; todėl
Airija nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jis nėra jai
privalomas ar taikomas;
(11)     Kipro atžvilgiu šis
reglamentas yra aktas, grindžiamas Šengeno acquis arba kitaip su juo
susijęs, kaip apibrėžta 2003 m. Stojimo akto 3 straipsnio 1
dalyje;
(12)     šis reglamentas yra aktas,
grindžiamas Šengeno acquis arba kitaip su juo susijęs, kaip
apibrėžta 2005 m. Stojimo akto 4 straipsnio 1 dalyje,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 539/2001 iš dalies
keičiamas taip:
1.
I priedas iš dalies keičiamas taip:
a)           iš 1 punkto išbraukiama Dominika,
Grenada, Kiribatis, Maršalo salos, Mikronezija, Nauru, Palau, Rytų
Timoras, Saliamono salos, Samoa, Sent Lusija, Sent Vinsentas ir Grenadinai,
Tonga, Trinidadas ir Tobagas, Tuvalu ir Vanuatu ir įtraukiamas Pietų
Sudanas;
b)           3 punktas išbraukiamas.
2.
II priedas iš dalies keičiamas taip:
a)           1 punkte įterpiama:
„Dominika*“,
„Grenada*“,
„Kiribatis*“
„Maršalo salos*“,
„Mikronezija*“,
„Nauru*“,
„Palau*“
„Sent Lusija*“,
„Sent Vinsentas ir Grenadinai*“,
„Samoa*“
„Saliamono salos*“,
„Rytų Timoras*“,
„Tonga*“,
„Trinidadas ir Tobagas*“
„Tuvalu*“ ir
„Vanuatu*“.
_________________
* „Vizų reikalavimas netaikomas nuo su
Europos Sąjunga sudarytino susitarimo dėl bevizio režimo
įsigaliojimo dienos“.
b)           3 punktas pakeičiamas taip:
„3. Britanijos piliečiai, kurie pagal
Sąjungos teisę nėra Jungtinės Didžiosios Britanijos ir
Šiaurės Airijos Karalystės piliečiai:
         Britanijos piliečiai (užjūrio
teritorijų)
         Britanijos užjūrio teritorijų
piliečiai (BOTC)
         Britanijos užjūrio piliečiai
(BOC)
         Britanijos saugomi asmenys (BPP)
         Britanijai pavaldūs subjektai“
2
straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja
dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas pagal Sutartis privalomas
visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Tarybos vardu                                               Europos
Parlamento vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
[1]               OL L 81, 2001 3 21, p. 1.
[2]               2001 m. gruod˛io 7 d. Tarybos reglamentu
(EB) Nr. 2414/2001 (OL L 327, 2001 12 12, p. 1), 2003 m.
kovo 6 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 453/2003 (OL L 69, 2003 3 13,
p. 10), 2005 m. bir˛elio 2 d. Tarybos reglamentu (EB)
Nr. 851/2005 (OL L 141, 2005 6 4, p. 3), 2006 m.
lapkričio 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1791/2006
(OL L 363, 2006 12 20, p. 1), 2006 m. gruodžio 21 d.
Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1932/2006 (OL L 405, 2006 12 30,
p. 23), 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentu (EB)
Nr. 1244/2009 (OL L 336, 2009 12 18, p. 1), 2010 m.
lapkričio 24 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1091/2010 (OL L
329, 2010 12 14, p. 1) ir 2010 m. gruodžio 15 d. Tarybos
reglamentu (ES) Nr. 1211/2010 (OL L 339, 2010 12 22, p. 9).
[3]               COM(2011) 290 galutinis.
[4]               OL L 243, 2009 9 15, p. 1.
[5]               Atsižvelgiant į 2007 m. liepos 11 d. Europos Parlamento
ir Tarybos Reglamentą (EB) Nr. 862/2007 (OL L 199, 2007 7 31,
p. 23).
[6]               2006 m. gruod˛io 21 d. Reglamentas (EB)
Nr. 1932/2006 (OL L 405, 2006 12 30, p. 23).
[7]               Kiribatis, kuriam paramą teikia Australijos
imigracijos departamentas, šiuo metu modernizuoja savo pasus, kad juos
būtų galima nuskaityti automatizuotai.
[8]               2006 m. gruod˛io 21 d. Reglamentas (EB)
Nr. 1932/2006 (OL L 405, 2006 12 30, p. 23).
[9]               OL L 81, 2001 3 21, p. 1.
[10]             OL L 176, 1999 7 10, p. 36.
[11]             OL L 176, 1999 7 10, p. 31.
[12]             OL L 53, 2008 2 27, p. 52.
[13]             OL L 53, 2008 2 27, p. 1.
[14]             OL L 83, 2008 3 26, p. 3.
[15]             OL L 131, 2000 6 1, p. 43.
[16]             OL L 64, 2002 3 7, p. 20.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52008PC0467

Pasiūlymas Tarybos reglamentas dėl Bendrijos teisinio Europos mokslinių tyrimų infrastruktūros (ERI) pagrindo {SEK(2008) 2278} {SEK(2008) 2279}  /* KOM/2008/0467 galutinis - CNS 2008/0148 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 25.7.2008KOM(2008) 467 galutinis2008/0148 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASdėl Bendrijos teisinio Europos mokslinių tyrimų infrastruktūros (ERI) pagrindo{SEK(2008) 2278}{SEK(2008) 2279}(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. PASIūLYMO APLINKYBėS |Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Teisinis Europos mokslinių tyrimų infrastruktūros pagrindas skirtas tam, kad kelioms valstybėms narėms ir Bendrijos mokslinių tyrimų ir plėtros bendrosios programos asocijuotosioms valstybėms būtų lengviau bendrai steigti mokslinių tyrimų infrastruktūras ir jomis naudotis. Šis teisinis pagrindas kuriamas valstybėms narėms ir mokslo bendruomenei prašant, kadangi esamos nacionalinės ir tarptautinės teisinės organizavimo formos nėra visiškai tinkamos. |Bendrosios aplinkybės 2000 m. sausio mėn. paskelbus ES Komisijos komunikatą „Kuriant Europos mokslinių tyrimų erdvę“, bendros Europos mokslinių tyrimų erdvės (EMTE) idėja buvo visų Bendrijos mokslinių tyrimų ir plėtros priemonių pagrindinis principas ir vienas iš pagrindinių ramsčių siekiant Lisabonos strategijos mokslinių tyrimų tikslų. 2007 m. EMTE žaliojoje knygoje „Europos mokslinių tyrimų erdvė. Naujos perspektyvos“ nustatytos kelios pagrindinės sritys, kuriose efektyvūs bendradarbiaujančių valstybių narių veiksmai gali būti ypač naudingi Europos mokslinių tyrimų sistemai ir padėtų Europoje sukurti „penktąją laisvę“ – laisvą žinių judėjimą. Šiame kontekste pasiūlytas vienas iš pagrindinių plačios EMTE koncepcijos ramsčių yra susijęs su „Pasaulinio lygio mokslinių tyrimų infrastruktūros kūrimu“, savo ruožtu tai užtikrina augimą, darbo vietas ir suteikia pagrindą dinamiškai Europos žinių ekonomikai. Mokslinių tyrimų infrastruktūros tampa vis svarbesnės siekiant žinių ir technologijų pažangos. Pavyzdžiui, gilinant žinias ypač svarbūs aplinkos mokslų stebėjimo centrai, genomų tyrimo duomenų bankai ir socialinių mokslų duomenų bazės, vizualizavimo sistemos ir švariosios patalpos nanoelektronikai, švitinimo priemonės medžiagų tyrimui arba superkompiuteriai. Mokslinių tyrimų infrastruktūros sudaro sąlygas teikti išskirtines mokslinių tyrimų paslaugas, jos skatina jaunus žmones imtis mokslinės veiklos ir suteikia galimybių sudaryti mokslinių tyrimų institucijų tinklus, todėl padeda sisteminti mokslo bendruomenę, joms tenka vienas iš pagrindinių vaidmenų kuriant produktyvių mokslinių tyrimų ir inovacijų aplinką. Kadangi tos infrastruktūros padeda sukaupti lemiamus žmogiškuosius ir finansinius išteklius, jos naudingos valstybių, regionų ir Europos ekonominei plėtrai. Todėl šios infrastruktūros – tai iš mokslinių tyrimų, švietimo ir inovacijų sudaryto „žinių trikampio“ esmė. Kadangi mokslinių tyrimų sritys nuolat kinta ir plečiasi, o mūsų technologijos tampa vis pažangesnės, mokslinių tyrimų infrastruktūros sudėtingėja ir brangsta, todėl jos vis dažniau tampa neprieinamos pavienei mokslinių tyrimų grupei, regionui, valstybei arba net visam kontinentui. Tai pripažinta 2004 m. liepos 1–3 d. ir 2004 m. lapkričio 25–26 d. Konkurencingumo taryboje, sutarusioje, kad toliau kuriant Europos mokslinių tyrimų erdvę būtina remti konkurencingus mokslinius tyrimus, užkirsti kelią susiskaidymui ir remti bendradarbiavimą mokslinių tyrimų infrastruktūrų srityje. Taryba nurodė, kad ypač svarbu sukurti mokslinių tyrimų infrastruktūrų Europos strategiją, ir įgaliojo Europos mokslinių tyrimų infrastruktūros strategijos forumą (EMTISF) parengti strateginį Europos naujos kartos mokslinių tyrimų infrastruktūrų planą. 2008 m. gegužės 30 d. Konkurencingumo taryboje pakartotas poreikis Europos lygiu kurti mokslinių tyrimų infrastruktūras, remiantis veiksmingu koordinavimu, tinkamu teisiniu pagrindu bei kitais dalykais. 2006 m. spalio mėn. EMTISF paskelbė patį pirmą Europos mokslinių tyrimų infrastruktūrų planą, kuriame numatyti 35 pagrindiniai visai Europai svarbūs projektai, kurie bus vykdomi artimiausius 10–20 metų. Dabar uždavinys – tuos projektus įgyvendinti. Tačiau Europos mokslinių tyrimų infrastruktūras labiausiai trukdo steigti ne vien tai, kad trūksta išteklių ir tenka spręsti sudėtingus techninius ir organizavimo klausimus, bet ir tai, kad partneriai iš įvairių valstybių neturi tinkamo teisinio pagrindo, kuriuo remdamiesi galėtų užmegzti reikiamus ryšius. |Pasiūlymo srityje taikomos nuostatos Neseniai atlikus EMTISF remiamą tyrimą pripažinta, kad nacionalinėje teisėje nustatytos galiojančios teisinės organizavimo formos (pavyzdžiui, société civile Prancūzijoje, Gesellschaft mit beschränkter Haftung (GmbH) Vokietijoje, limited liability company Jungtinėje Karalystėje arba stichting (fondas) Nyderlanduose) neatitinka šių naujų mokslinių tyrimų infrastruktūrų poreikių. Panašūs ir tarptautinėje arba Bendrijos teisėje nustatytų teisinių organizavimo formų analizės (pavyzdžiui, tarptautinės arba tarpvyriausybinės organizacijos, Europos ekonominių interesų grupės) rezultatai. Todėl EMTISF padarė išvadą, kad kelias valstybes nares apimančių Europos mokslinių tyrimų infrastruktūrų steigimui būtinas specialus Bendrijos teisinis pagrindas. Siūlomu teisės aktu siekiama palengvinti kelias valstybes nares bei Bendrijos mokslinių tyrimų ir plėtros bendrosios programos asocijuotąsias valstybes apimančių mokslinių tyrimo infrastruktūrų bendrą steigimą ir naudojimą, taip pat padėti toliau plėtoti mokslinių tyrimų infrastruktūrų Europos politiką. Taip būtų prisidėta prie pažangos, kurios pasiekta nuo 2004 m., visų pirma Europos mokslinių tyrimų infrastruktūros strategijos forume. Rengiant iniciatyvą visapusiškai tartasi: atsižvelgta į ekspertų atliktą analizę, konsultuotasi su suinteresuotosiomis šalimis. |Derėjimas su kitomis Europos Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Sparčiai steigiant naujas Europos mokslinių tyrimų infrastruktūras, kaip rodo EMTISF pavyzdys, būtų lengviau ir greičiau pasiekti šie Europos Sąjungos horizontalieji tikslai: Augimas ir darbo vietos. Sudarant, naudojant ir prižiūrint tokias infrastruktūras būtų sukurtas svarbus pasiūlos ir paklausos efektas. Pavyzdžiui, dabartinė fotoaparatų su šviesai jautriais elementais (angl. Charge-Coupled Device, CCD) karta (plataus vartojimo prekės) arba oftalmologiniams tyrimams naudojama speciali programinė įranga sukurta remiantis pastarųjų dvidešimties metų technologine plėtra didelėse optinėse astronominėse observatorijose; „Tvari Europa“. Europos mokslinių tyrimų infrastruktūros padėtų geriau suprasti mūsų aplinką arba sukurti naujus energetikos principus. Kaip nurodė 2008 m. vasario 28 d. Energetikos taryba, mokslinių tyrimų infrastruktūros padėtų pagerinti ir išplėsti Bendrijos tyrėjų ir tyrimų įstaigų žinių bazę. Jos sumažintų mobilumo kliūtis, būtų patrauklios pasaulinio lygio žmogiškajam kapitalui ir padėtų pagerinti mokslinį švietimą atsinaujinančios energijos technologijų srityje (SET planas); „Žinių visuomenė“. Europos mokslinių tyrimų infrastruktūros būtinos didelių tyrėjų ir vartotojų bendruomenių efektyviai prieigai prie pasaulinio lygio mokslo žinių. Vertėtų priminti, kad prieš daugelį metų Europos branduolinių tyrimų organizacijoje (pranc. Conseil Européen pour la Recherche Nucléaire, CERN) sukurtas internetas. Šiandien įvairius mokslinius kompetencijos centrus, mokslinių tyrimų centrus ir universitetus jungia milijonai kilometrų optinio pluošto kabelio, kuris sudaro efektyvios, sparčios ir patikimos mokslinės komunikacinės ir informacijos sistemos pagrindą; Europa – pasaulinės reikšmės partnerė. Sparti Europos mokslinių tyrimų infrastruktūrų plėtra turės didelį poveikį Europos mokslinių tyrimų erdvės patrauklumui. Australija, Indija, Rusija ir JAV jau pareiškė nemažą susidomėjimą dalyvauti įgyvendinant EMTISF nurodytus projektus; Geresnis reglamentavimas (supaprastinimas). Galiausiai, optimizavus teisinį pagrindą Europos lygiu, Taryba galėtų sudaryti galimybių įvairius su Europos mokslinių tyrimų infrastruktūrų dokumentus tvarkyti greičiau ir efektyviau remiantis vienu bendru teisiniu pagrindu, o ne keliais nacionalinės teisės pagrindais. Reglamentas papildo kitas Bendrijos iniciatyvas, kuriamas atsižvelgiant į Europos mokslinių tyrimų erdvę, pavyzdžiui, Komunikatą dėl bendro mokslinių tyrimų programavimo[1]. Jis taip pat bus naudingas Europos inovacijų ir technologijos institutui, kursiančiam žinių ir naujovių bendruomenes, kurios padės geriausiems aukštojo mokslo, mokslinių tyrimų ir verslo atstovams užmegzti ryšius. |2. KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS |Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis ir tiriamųjų duomenų naudojimas |Rengdama šį pasiūlymą Komisija atsižvelgė į daugelio suinteresuotųjų šalių pareikštas nuomones. Bendradarbiaudamas su Mokslinių tyrimų generaliniu direktoratu, Europos mokslinių tyrimų infrastruktūros strategijos forumas 2006 m. surengė du pagrindinių suinteresuotųjų šalių seminarus. Šiuose dviejuose seminaruose įsitikinta, kad galiojančios nacionalinio, Bendrijos arba tarptautinio lygio teisinės Europos mokslinių tyrimų infrastruktūrų organizavimo formos yra nepakankamos. 2007 m. teisės ekspertų grupė išnagrinėjo galimybes Europos mokslinių tyrimų infrastruktūroms sukurti Europos teisinę priemonę. Grupė nutarė, kad ši problema galėtų būti išspręsta priėmus EB sutarties 171 straipsniu pagrįstą EB reglamentą. 2008 m. kovo 3 d. surengtas suinteresuotųjų šalių susitikimas. Jame dalyvavo EMTISF strateginiame plane numatytų projektų atstovai, Europos mokslinių tyrimų infrastruktūrų atstovai bei gilių šios srities žinių turintys teisės ekspertai. Dauguma ekspertų sutiko, kad nauja Bendrijos lygio teisinė organizavimo forma būtų naudinga ir pritarė bendrai Komisijos iniciatyvos krypčiai. 2008 m. Komisija taip pat sudarė patariamąją ekspertų grupę (diskusijų forumą) ir su ja konsultavosi. Diskusijų forume tvirtai paremtas pasirinkimas kurti naują Bendrijos teisinę priemonę Europos mokslinių tyrimų infrastruktūroms. Forumo dalyvių nuomone, tokia teisinė priemonė, papildanti kitas galiojančias teisines organizavimo formas, palengvintų sprendimų, susijusių su naujomis infrastruktūromis, priėmimo procesą ir jį pagreitintų. |Poveikio vertinimas Komisija atliko šio Tarybos reglamento pasiūlymo poveikio vertinimą, kuriame palygino galimą siūlomo pagrindų reglamento poveikį ir kitas alternatyvas, įskaitant galimybę „Nieko nekeisti“ (angl. business as usual) ir šias 3 kitas galimybes: 1 galimybė – „jokių specialių ES veiksmų“. Ji atitinka dabartinę situaciją, kai kiekvienas konsorciumas laikydamasi ad hoc tvarkos iš galiojančių teisinių organizavimo formų bando išsirinkti geriausiai projektui tinkančią formą; 2 galimybė – „lengva“ Europos Komisijos dalyvavimo forma; pasirinkus šią galimybę Europos mokslinių tyrimų infrastruktūras steigiančioms šalims būtų padedama nustatyti problemas ir poreikius, keistis informacija, kaip spręsti tas problemas, ir kurti pavyzdinius darbo metodus; 3 galimybė – pagal EB sutarties 171 straipsnį kiekvienu konkrečiu atveju, kai atsiranda toks poreikis, Bendrija steigia bendras įmones. 4 galimybė – tiesioginis nagrinėjamos problemos sprendimas. Siūloma imtis teisinių veiksmų, kad būtų sukurta nauja Europos mokslinių tyrimų infrastruktūroms pritaikyta teisinė priemonė, papildanti galiojančias nacionalinio ir Europos lygio teisines organizavimo formas; be to numatoma, kad įstatymų leidėjas įgalios Europos Komisiją suteikti „Europos mokslinių tyrimų infrastruktūros“ statusą. Atlikus įvairių politikos galimybių lyginamąją analizę, aiškiai nustatyta, kad 4 galimybė yra veiksmingiausia ir būtų efektyviausias būdas pasiekti politinius pasiūlymo tikslus. Svarbiausia, kad siūlomas pagrindų reglamentas turi aiškių pranašumų, palyginti su kitomis galimybėmis. Juo būtų nustatytas lengvesnis, spartesnis ir ekonomiškesnis naujų Europos mokslinių tyrimų infrastruktūrų steigimo procesas. Jame būtų numatytos visos būtinos Europos mokslinių tyrimų infrastruktūrų teisinės organizavimo formos charakteristikos. Todėl jį taikant atsirastų daugiau Europos mokslinių tyrimų infrastruktūrų ir būtų padedama siekti socialinis ir ekonomikos, aplinkos ir visuomenės tikslų. Be to, reglamentas padėtų toliau plėtoti Europos mokslinių tyrimų infrastruktūrų politiką. Galiausiai, siūlomu pagrindų reglamentu sustiprinus Europos mokslinių tyrimų erdvę, Europos Sąjunga tarptautiniu mastu taptų patrauklesnė vieta moksliniams tyrimams vykdyti. Tačiau kurdamos naujas visai Europai svarbias mokslinių tyrimų infrastruktūras, valstybės narės galėtų taip pat naudotis ir galiojančiomis tarptautinio, nacionalinio arba Europos lygio teisinėmis organizavimo formomis (pavyzdžiui, Europos teritorinio bendradarbiavimo grupė ir Europos ekonominių interesų grupė). |3. TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI |Siūlomų veiksmų santrauka Siūlomas pagrindų reglamentas papildytų nacionalines ir tarpvyriausybines schemas ir suteiktų bendrą teisinį pagrindą pagal EB sutarties 171 straipsnį. Reglamente bus nustatytos pagrindinės Europos mokslinių tyrimų infrastruktūrų (angl. European Research Infrastructure, ERI) charakteristikos bei aiški tvarka, pagal kurią teisės aktų leidėjas suteiks šį statusą. ERI – tai visose valstybėse narėse pripažįstamas teisės subjekto statusą turintis visiškai veiksnus juridinis asmuo. Jis sudaromas narystės pagrindu: jo nariai (valstybės narės, trečiosios valstybės ir tarpvyriausybinės organizacijos) bendrai prisideda, kad būtų įvykdyti ERI uždaviniai, visų pirma, kad būtų sukurta ir veiktų visai Europai svarbi mokslinių tyrimų infrastruktūra. Jo vidaus struktūra labai lanksti – statute valstybės narės nustato narių teises ir pareigas, organus ir kompetenciją bei kitą vidaus tvarką. Narių atsakomybė už ERI skolas bus iš esmės apribota jų atitinkamais įnašais, tačiau bus leidžiama lanksčiai tokią tvarką keisti statute. Taikoma Bendrijos teisė, valstybės, kurioje yra ERI buveinė, teisė arba valstybės, kurioje vykdoma veikla, teisė atsižvelgiant į tam tikrus saugos ir techninius dalykus. Statutas ir jo įgyvendinimo taisyklės turi atitikti taikomą teisę. Be to, ERI laikoma tarptautine institucija arba organizacija taikant direktyvas dėl pridėtinės vertės mokesčio, akcizų ir viešųjų pirkimų, todėl ji atleista nuo PVM ir akcizų, jos prikimo procedūroms direktyva dėl viešųjų pirkimų netaikoma. Laikantis EB sutarties 171 straipsnio teisinio pagrindo ERI įsteigiama Komisijos sprendimu, kurį ji priima remdamasi Tarybos suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais (EB sutarties 202 straipsnis). Komisija veikia gavusi prašymą, kurį pateikia ERI nariais steigėjais pageidaujančios būti šalys. Sprendimas įsteigti ERI priimamas po patariamosios procedūros. Šia procedūra turėtų būti skatinamas efektyviems moksliniams tyrimams Europoje būtinų struktūrų steigimas, įskaitant struktūras, kurioms parama teikiama pagal Bendrijos mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos programas. Be to, procesas būtų spartesnis nei tuo atveju, jei pavienius sprendimus priimtų Taryba; sudėtingas tarptautinių mokslinių tyrimų infrastruktūrų kūrimo procesas būtų paprastesnis, ir būtų išvengta nekoordinuojamų veiksmų. Europos Komisija užtikrins bendrą naujojo teisinio pagrindo valdymą bei kontrolę, kaip ERI laikosi reglamento. Praėjus penkeriems metams nuo teisinio pagrindo priėmimo, Komisijos ekspertų grupė atliks jo įvertinimą, kurio ataskaitą Komisija pateiks Europos Parlamentui ir Tarybai. |Teisinis pagrindas Pasiūlymo teisinis pagrindas yra Europos bendrijos steigimo sutarties 171 straipsnis. |Subsidiarumo principas Subsidiarumo principas taikomas tiek, kiek pasiūlymas nepriklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai. |Kad Bendrijos veiksmai būtų pagrįsti, būtina taip pat laikytis subsidiarumo principo. Būtina įvertinti du aspektus. Pirma, svarbu įsitikinti, kad siūlomų veiksmų tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti remdamosi nacionalinėmis konstitucinėmis sistemomis (būtinumo įvertinimas). Siūlomi trys nustatytos problemos – Europos mokslinių tyrimų infrastruktūrai nėra tinkamo teisinio pagrindo – sprendimo būdai: 1) Europos lygio koordinavimo veiksmai pavyzdiniams darbo metodams sukurti, 2) bendrų įmonių plėtra ir 3) specialaus teisinio pagrindo kūrimas Bendrijos lygiu. Šias galimybes geriausiai įgyvendintų Bendrija remdamasi 165 straipsniu pirmos galimybės atveju ir 171 straipsniu kitų dviejų galimybių atveju. Antras svarstytinas aspektas – ar tikslai galėtų būti geriau pasiekti Bendrijos veiksmais, ir kaip tie tikslai galėtų būti geriau pasiekti Bendrijos veiksmais (Europos papildomos naudos įvertinimas). Europos veiksmų loginį pagrindą sudaro tarpvalstybinis problemos (teisinio pagrindo tarp valstybių narių nustatymas) pobūdis. Sudarius tarpvyriausybinius susitarimus problema gali būti sprendžiama alternatyviais būdais, tačiau administraciniai ir teisiniai procesai, kurių paprastai būtina laikytis taikant tokias tarpvyriausybines schemas, laikomi pernelyg ištęstais, sunkiais ir sudėtingais. |Todėl pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą. |Proporcingumo principas |Reglamento projektas labai glaustas, dėl daugumos numatomos infrastruktūros vidaus tvarkos spręs Europos mokslinių tyrimų infrastruktūros nariai, t. y. valstybės narės, trečiosios valstybės ir tarpvyriausybinės organizacijos. Daugiausia taikoma valstybės, kurioje yra buveinė, arba valstybės, kurioje vykdoma veikla, nacionalinė teisė. ERI ir jos nariai turi pateikti Komisijai tik tiek informacijos, kad Komisija galėtų patikrinti, ar ERI atitinka pagrindų reglamentą. Dėl šių priežasčių pasiūlymas atitinka proporcingumo principą. |Pasirinktos priemonės |Greičiausiai dideliam skaičiui juridinių asmenų (ERI, sukurtų remiantis EB sutarties 171 straipsniu kaip teisiniu pagrindu) galiosiančiam teisiniam pagrindui būtinas reglamentas. |4. POVEIKIS BIUDžETUI |Pagal siūlomą reglamentą kelios valstybės narės ir asocijuotosios valstybės galės lengviau bendrai steigti Europos mokslinių tyrimų infrastruktūras ir jomis naudotis. Šia veikla papildomas 7-osios bendrosios mokslinių tyrimų programos teisiniuose pagrinduose numatytas mokslinių infrastruktūrų priemonės įgyvendinimas, šioms skatinimo pastangoms vidutiniuoju laikotarpiu reikės skirti papildomų išteklių. |5. PAPILDOMA INFORMACIJA |Paprastinimas |Pasiūlyme numatyta, kad (Bendrijos ir nacionalinės) valdžios institucijos paprastins administracinę tvarką. |Optimizavusi teisinį pagrindą Europos lygiu Taryba sudarytų galimybių greičiau ir efektyviau tvarkyti įvairius dokumentus, susijusius su Europos mokslinių tyrimų infrastruktūrų steigimu remiantis bendru teisiniu pagrindu, o ne keliais nacionalinės teisės pagrindais. |2008/0148 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASdėl Bendrijos teisinio Europos mokslinių tyrimų infrastruktūros (ERI) pagrindoEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 171 straipsnį ir 172 straipsnio antrą pastraipą,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[2],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[3],atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[4],kadangi:(1) Pagal EB sutarties 171 straipsnį Bendrija gali steigti bendras įmones arba kitas struktūras, būtinas efektyviai vykdyti Bendrijos mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstravimo programas.(2) Parama mokslinių tyrimų infrastruktūroms Europoje ir tų infrastruktūrų plėtra yra nuolatinis Bendrijos uždavinys, paskutinį kartą aptartas 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendime Nr. 1982/2006/EB dėl Europos bendrijos mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos septintosios bendrosios programos (2007–2013 m.)[5] ir ypač 2006 m. gruodžio 19 d. Tarybos sprendime Nr. 2006/974/EB dėl specialiosios programos „Pajėgumai“[6].(3) Paprastai parama Europos mokslinių tyrimų infrastruktūrų kūrimui ir naudojimui iš esmės teikiama subsidijomis valstybėse narėse įkurtoms mokslinių tyrimų infrastruktūroms, tačiau pastaraisiais metais įsitikinta, kad reikia papildomų priemonių siekiant paskatinti naujų struktūrų plėtrą, sukuriant tinkamą teisinį pagrindą, kuriuo remiantis būtų lengviau Bendrijos lygiu steigti tas struktūras ir jas naudoti.(4) Šį poreikį ne kartą pareiškė politiniu lygiu valstybės narės ir Bendrijos institucijos, taip pat įvairūs Europos mokslinių tyrimų bendruomenės atstovai, pavyzdžiui, įmonės, mokslinių tyrimų centrai ir universitetai.(5) Nors Bendrijos mokslinių tyrimų ir plėtros bendrosiose programose jau seniai pripažįstama, kad siekiant Sutarties trečiosios dalies XVIII antraštinėje dalyje nustatytų Bendrijos mokslinių tyrimų ir plėtros tikslų didžiausia svarba tenka pasaulinio lygio mokslinių tyrimų infrastruktūroms, tų struktūrų steigimo, finansavimo ir naudojimo taisyklės vis dar suskaidytos ir skirtos pavieniams regionams. Atsižvelgiant į tai, kad Europos mokslinių tyrimų infrastruktūros konkuruoja su Bendrijos pasaulinių daug į šiuolaikines plataus masto infrastruktūras investuojančių ir investuosiančių partnerių infrastruktūromis, ir į tai, kad dėl nuolat didėjančio sudėtingumo ir kainos tokios infrastruktūros dažnai tampa neprieinamos vienai valstybei narei arba net kontinentui, dabar būtina visapusiškai pasinaudoti Sutarties 171 straipsnio galimybėmis ir jas plėtoti kuriant teisinį pagrindą, nustatantį procedūras ir sąlygas, pagal kurias Bendrijos lygiu būtų steigiamos ir naudojamos Europos mokslinių tyrimų infrastruktūros, būtinos efektyviam Bendrijos mokslinių tyrimų ir plėtros programų vykdymui. Šis teisinis pagrindas papildytų kitas mažiau specializuotas nacionalinės, tarptautinės arba Bendrijos teisės galiojančias teisines organizavimo formas, pavyzdžiui, Europos ekonominių interesų grupė arba Europos teritorinio bendradarbiavimo grupė.(6) Terminas „mokslinių tyrimų infrastruktūra“ reiškia priemones, išteklius ir susijusias paslaugas, kuriomis naudojasi atitinkamų sričių mokslo bendruomenės atlikdamos aukščiausio lygio mokslinius tyrimus. Apibrėžtis apima pagrindinę mokslinę įrangą arba instrumentų rinkinius, žinių šaltinius, pavyzdžiui, kolekcijas, archyvus arba struktūrizuotą mokslinę informaciją, pagalbines informacinėmis ir komunikacinėmis technologijomis pagrįstas infrastruktūras, pavyzdžiui, lygiagrečiųjų ir paskirstytų skaičiavimų tinklus, programinę įranga ir ryšius, bet kuriuos kitus unikalius objektus, būtinus aukštam mokslinių tyrimų lygiui pasiekti. Tokios mokslinių tyrimų infrastruktūros gali būti „vietinės“ arba „paskirstytosios“ (iš jų gali būti sudaromi išteklių tinklai).(7) Kitaip nei Bendros technologijų iniciatyvos, steigiamos kaip bendros įmonės, kuriose Bendrija yra vienas iš narių ir kurioms ji teikia finansinius įnašus, Europos mokslinių tyrimų infrastruktūra (toliau – ERI) turėtų būti suprantama ne kaip Bendrijos organizacija pagal Finansinio reglamento[7] 185 straipsnį, o kaip juridinis asmuo, kurio nariu Bendrija gali nebūti ir kuriam ji neteikia finansinių įnašų Finansinio reglamento 108 straipsnio 2 dalies f punkte nustatyta prasme.(8) Atsižvelgiant į tai, kad programavimą ir atitinkamą mokslinių tyrimų veiklą valstybės narės ir Bendrija vykdo glaudžiai bendradarbiaudamos ir papildydamos viena kitą, kaip nustatyta Sutarties 164 ir 165 straipsniuose, suinteresuotosios valstybės narės vienos arba drauge su kitais reikalavimus atitinkančiais subjektais turėtų nustatyti poreikį kurti savo mokslo tyrimų infrastruktūras pagal savo mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros veiklą ir Bendrijos reikalavimus. Dėl tų pačių priežasčių ERI turėtų būti atvira visų suinteresuotųjų valstybių narių bei galimam reikalavimus atitinkančių trečiųjų valstybių ir specialių tarpvyriausybinių organizacijų dalyvavimui.(9) Pagal šį reglamentą įsteigtai Europos mokslinių tyrimų infrastruktūrai turėtų būti nustatyta užduotis sukurti ir naudoti mokslinių tyrimų infrastruktūrą. Ta užduotis turėtų būti vykdoma remiantis ne ekonominiu pagrindu, kad nebūtų iškreipta konkurencija. Siekiant paskatinti inovacijas ir keitimąsi žiniomis bei technologijomis, ERI turėtų būti leista laikantis tam tikrų sąlygų vykdyti ribotą ekonominę veiklą. Tai, kad kuriamos tokios mokslinių tyrimų infrastruktūros kaip ERI, nesudaro kliūčių pripažinti, kad įgyvendinant Europos mokslinių tyrimų infrastruktūros strategijos forumo (EMTISF) parengtą strateginį planą ir siekiant Europos mokslinių tyrimų pažangos naudingos ir kitokių teisinių organizavimo formų visai Europai svarbios mokslinių tyrimų infrastruktūros. Komisija užtikrins, kad EMTISF nariai ir kitos suinteresuotosios šalys būtų informuoti apie šias alternatyvias teisines organizavimo formas.(10) Veiksminga mokslinių tyrimų infrastruktūrų parama Europos mokslinių tyrimų veiklai turėtų padėti užtikrinti aukštą Bendrijos mokslinių tyrimų lygį ir jos ekonomikos konkurencingumą, kaip numatyta vidutiniojo ir ilgojo laikotarpio prognozėse. Dėl to šios infrastruktūros turėtų būti faktiškai atviros visai Europos mokslinių tyrimų bendruomenei, remiantis jomis turi būti siekiama, kad Europos moksliniai pajėgumai būtų didesni už dabartinius pažangiausius pajėgumus, ir taip būtų prisidėta prie Europos mokslinių tyrimų erdvės plėtros.(11) Kad ERI steigimo procesas būtų efektyvus, ERI steigti ketinantys subjektai turi pateikti prašymą Komisijai, kad ši, padedama nepriklausomų ekspertų, įvertintų, ar siūloma mokslinių tyrimų infrastruktūra atitinka reglamentą.(12) ERI steigiamasis sprendimas turėtų būti skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dėl skaidrumo tikslų. Dėl tos pačios priežasties prie sprendimo turi būti pridedamas statuto išrašas, kuriame pateikiami esminiai statuto elementai.(13) Kad nustatytas užduotis ERI vykdytų kuo efektyviau, jai turėtų būti suteiktas juridinio asmens statusas ir plačiausia veiksnumo sritis nuo pat tos dienos, kurią įsigalioja jos steigiamasis sprendimas. Taikytinos teisės nustatymo tikslais ERI buveinė turėtų būti vieno iš jos narių, t. y. valstybės narės arba su Bendrijos bendrosios mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos programos asocijuotosios valstybės, teritorijoje.(14) ERI nariais turi būti mažiausiai trys valstybės narės, taip pat jos nariais gali būti reikalavimus atitinkančios trečiosios valstybės ir specialios tarpvyriausybinės organizacijos. Todėl, laikantis valstybės pagalbos teikimo taisyklių, ERI turėtų būti laikoma tarptautine institucija arba organizacija taikant 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvą 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos[8], 1992 m. vasario 25 d. Tarybos direktyvą 92/12/EEB dėl bendros tvarkos, susijusios su akcizais apmokestinamais produktais ir jų laikymu, judėjimu ir kontrole[9], ir 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo[10]. Siekdamos veiksmingiau remti ERI mokslinių tyrimų veiklą valstybės narės ir dalyvaujančios trečiosios valstybės turėtų imtis visų priemonių, kad tokiai ERI būtų suteikiamos kuo didesnės kitų mokesčių lengvatos.(15) Atsižvelgiant į šios teisinės priemonės svarbą Bendrijai, valstybės narės drauge turėtų turėti balsų daugumą ERI narių susirinkime.(16) Išsamios šio pagrindo įgyvendinimo nuostatos turėtų būti įtrauktos į statutą, kuriuo remdamasi Komisija turėtų patikrinti, ar prašymas atitinka šiuo reglamentu nustatytą pagrindą.(17) Viena vertus, Europos mokslinių tyrimų infrastruktūroms būtina užtikrinti lanksčias statutų keitimo sąlygas, kita vertus, ERI įsteigusi Bendrija turi išlaikyti tam tikrų esminių elementų kontrolę. Kad įsigaliotų pataisymas, susijęs su dalyku, esančiu prie ERI steigiamojo sprendimo pridedamame statuto išraše, tas pataisymas turi būti patvirtintas Komisijos sprendimu, priimtu laikantis tokios pačios kaip ERI steigimo procedūros, kadangi informacija statuto išraše laikoma esmine. Apie kitus pakeitimus turėtų būti pranešama Komisijai, kuriai suteikiama teisė prieštarauti, jei tuos pakeitimus ji laiko neatitinkančiais šio reglamento. Nesant prieštaravimų, turėtų būti paskelbtas atitinkamas pranešimas, prie kurio pridedama glausta pakeitimo santrauka.(18) Efektyviam veiklos valdymui ERI būtina įsteigti valdymo organus. Statute turėtų būti nustatoma, kaip valdymo organai teisiškai atstovauja ERI.(19) ERI privalo veikti laikydamasi patikimų biudžeto principų, kad vykdytų finansines pareigas.(20) Europos mokslinių tyrimų infrastruktūros gali būti bendrai finansuojamos sanglaudos politikos finansinėmis priemonėmis pagal 2006 m. liepos 11 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1083/2006, nustatantį bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo bei panaikinantį Reglamentą (EB) Nr. 1260/1999[11].(21) Siekiant, kad ERI nustatytas užduotis vykdytų kuo efektyviau, ir atsižvelgiant į jai suteiktą juridinio asmens statusą, ERI turėtų būti atsakinga už savo skolas. Turi būti leidžiama statute nustatyti įvairias atsakomybės taisykles, kurių taikymo sritis būtų platesnė nei narių įnašais ribojama atsakomybė, kad nariai patys priimtų su jų atsakomybe susijusius sprendimus.(22) Kadangi ERI steigiama pagal Bendrijos teisę, ERI turėtų būti taikoma Bendrijos teisė ir tos valstybės, kurioje yra ERI buveinė, teisė. Tačiau ERI veikla gali būti vykdoma kitos valstybės teritorijoje. Tokiu atveju turėtų būti taikoma tos valstybės visuomenės ir profesinės sveikatos bei darbo saugos, aplinkos apsaugos, pavojingų medžiagų tvarkymo ir būtinų leidimų išdavimo teisė. Be to, ERI turėtų būti valdoma laikantis jos statuto, priimto atsižvelgiant į pirmiau išvardytus teisės šaltinius, ir statutą atitinkančių įgyvendinimo taisyklių.(23) Siekiant užtikrinti pakankamą šio reglamento laikymosi kontrolę, ERI turėtų teikti Komisijai metines ERI ataskaitas ir visą informaciją apie aplinkybes, keliančias rimtą grėsmę ERI užduočių įvykdymui. Jei remdamasi metinėmis ataskaitomis arba kitais šaltiniais Komisija nustato požymių, kad ERI veikia sunkiai pažeisdama šį reglamentą arba kitą taikytiną teisę, Komisija reikalauja, kad ERI ir (arba) jos nariai pasiaiškintų ir (arba) imtųsi veiksmų. Ypatingais atvejais ir nesiimant taisomųjų veiksmų, Komisija gali panaikinti steigiamąjį ERI sprendimą; dėl to būtų pradėtas ERI likvidavimas.(24) Kadangi tikslų, kurių ketinama siekti numatytomis priemonėmis, t. y. sukurti kelias valstybes nares apimančią Europos mokslinių tyrimų infrastruktūrų sistemą, valstybės narės remdamosi savo nacionalinėmis konstitucinėmis sistemomis deramai nepasiektų, todėl atsižvelgiant į tarpvalstybinį problemos pobūdį tie tikslai būtų geriau pasiekti Bendrijos lygiu. Vadinasi, Bendrija gali priimti priemones vadovaudamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatytu subsidiarumo principu. Laikantis tame straipsnyje nustatyto proporcingumo principo, šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina tiems tikslams pasiekti.(25) Šiam reglamentui įgyvendinti būtinos priemonės turėtų būti priimamos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką[12].PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:1 straipsnis Dalykas ir taikymo sritis1. Šiuo reglamentu nustatomi pagrindiniai Europos mokslinių tyrimų infrastruktūros (toliau – ERI) steigimo reikalavimai ir procedūros bei jos steigimo pasekmės.2. Jis taikomas visai Europai svarbioms mokslinių tyrimų infrastruktūroms.2 straipsnisUžduotys ir kita veikla1. ERI užduotis – sukurti ir naudoti mokslinių tyrimų infrastruktūrą.2. ERI vykdo užduotis ne ekonominiu pagrindu. Tačiau ji gali vykdyti ribotą ekonominę veiklą, glaudžiai susijusią su jos užduotimis, jei dėl tos veiklos nekyla grėsmė, kad jos užduotys nebus įvykdytos.3. Ekonominės veiklos išlaidas ir pajamas ERI registruoja atskirai, nustato tokios veiklos kainas pagal rinkos kainas arba, jei rinkos kainos nežinomos, veiklos kainas nustato prie visų išlaidų pridėdama pagrįstą maržą.3 straipsnisInfrastruktūros reikalavimaiERI kuriama mokslinių tyrimų infrastruktūra atitinka šiuos reikalavimus:1.  ji būtina Europos moksliniams tyrimams vykdyti ir ypač Bendrijos mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos programoms veiksmingai įgyvendinti;2.  ji teikia papildomą naudą kuriant Europos mokslinių tyrimų erdvę ir sudaro sąlygas esminiams teigiamiems poslinkiams atitinkamose mokslo ir technologijų srityse tarptautiniu lygiu;3.  ji yra iš esmės prieinama Europos mokslinių tyrimų bendruomenei, kurią sudaro valstybių narių ir Bendrijos mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos programų asocijuotųjų valstybių tyrėjai; ir4.  ja prisidedama prie Bendrijos mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos srityse pasiektų rezultatų skleidimo ir optimizavimo.4 straipsnis ERI steigimo prašymas1. Dėl ERI steigimo besikreipiantys subjektai (toliau – pareiškėjai) pateikia Komisijai prašymą. Į viena iš Bendrijos oficialiųjų kalbų pateikiamą rašytinį prašymą įtraukiama:5.  kreipimasis į Komisiją dėl ERI steigimo;6.  siūlomas ERI statutas pagal 9 straipsnį;7.  mokslinių tyrimų infrastruktūros, kurią įsteigs ir naudos ERI, techninis ir mokslinis aprašymas, kuriame nagrinėjami visų pirma 3 straipsnyje nustatyti reikalavimai;8.  statuto išrašas, į kurį įtraukiami šio reglamento priede nurodyti dalykai.2. Komisija įvertina prašymą. Vertindama ji gali kreiptis nepriklausomų ekspertų, ypač tos srities, kurioje ketinama vykdyti ERI veiklą, nuomonės. Įvertinimo rezultatas pranešamas pareiškėjams, kuriems, jei reikia, nurodoma per pagrįstą laikotarpį papildyti arba pataisyti prašymą.5 straipsnisSprendimas dėl prašymo1. Atsižvelgdama į 4 straipsnio 2 dalyje nustatyto įvertinimo rezultatus ir laikydamasi 21 straipsnyje nustatytos tvarkos Komisija:9.  įsitikinusi, kad šiame reglamente nustatyti reikalavimai įvykdyti, priima ERI steigiamąjį sprendimą; arba10.  nusprendusi, kad šiame reglamente nustatyti reikalavimai neįvykdyti, prašymą atmeta.2. Sprendimas dėl prašymo pranešamas pareiškėjams. ERI steigiamasis sprendimas taip pat skelbiamas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio L serijoje.3. Prie ERI steigiamojo sprendimo pridedamas į prašymą įtrauktas statuto išrašas.6 straipsnis ERI statusas1. Nuo ERI steigiamojo sprendimo įsigaliojimo datos ERI turi juridinio asmens statusą.2. Kiekvienoje valstybėje narėje ERI turi didžiausią pagal tos valstybės narės teisę juridiniams asmenims suteikiamą veiksnumą. Visų pirma ERI gali įsigyti kilnojamąjį ir nekilnojamąjį turtą bei intelektinę nuosavybę, jai gali priklausyti toks turtas ir nuosavybė, ji gali tokį turtą ir nuosavybę perleisti, taip pat ji gali sudaryti sutartis ir būti teisinio proceso šalimi.3. ERI yra tarptautinė organizacija pagal Direktyvos 2006/112/EB 151 straipsnio 1 dalies b punktą bei tarptautinė organizacija pagal Direktyvos 92/12/EEB 23 straipsnio 1 dalies antrą įtrauką ir Direktyvos 2004/18/EB 15 straipsnio c punktą.4. Valstybės narės imasi visų galimų veiksmų, kad laikantis valstybės pagalbos teikimo taisyklių ERI būtų suteiktos kuo didesnės mokesčių lengvatos papildomai prie 3 dalyje nustatytų lengvatų.7 straipsnisBuveinė ir pavadinimas1. ERI buveinė yra vieno iš narių, kuris yra valstybė narė arba Bendrijos mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos programos asocijuotoji valstybė, teritorijoje.2. ERI pavadinime yra žodžiai „Europos mokslinių tyrimų infrastruktūra“ arba santrumpa ERI.8 straipsnisNarystė1. ERI nariais gali tapti:11.  valstybės narės;12.  trečiosios valstybės;13.  tarpvyriausybinės organizacijos.2. ERI narėmis visada turi būti mažiausiai trys valstybės narės. Pagal nešališkas ir pagrįstas statuto sąlygas ERI narėmis gali bet kuriuo metu tapti daugiau valstybių narių.3. 12 straipsnio a punkte nurodytame narių susirinkime valstybės narės drauge turi balsavimo teisių daugumą.4. Įgyvendinant tam tikras nustatytas teises ir vykdant tam tikrus nustatytus ERI nario įpareigojimus, valstybei narei arba trečiajai valstybei gali atstovauti vienas arba daugiau viešųjų subjektų, įskaitant regionus, arba viešąsias paslaugas teikiantys privatieji subjektai.5. ERI narystės prašančios trečiosios valstybės ir tarpvyriausybinės organizacijos pripažįsta, kad ERI juridinio asmens statusas ir galios nustatomi pagal 6 straipsnio 1 ir 2 dalis, ir kad jai taikomos taisyklės, nustatytos taikant 16 straipsnį.6. ERI narystės prašančios trečiosios valstybės traktuoja ERI taip, kaip nustatyta 6 straipsnio 3 ir 4 dalyse.9 straipsnisStatutasĮ statutą įtraukiami mažiausiai šie dalykai:14.  narių sąrašas ir, jei taikytina, jiems atstovaujančių subjektų sąrašas, taip pat narystės ir atstovavimo keitimo sąlygos ir tvarka pagal 8 straipsnį;15.  ERI užduotys ir veikla;16.  buveinė pagal 7 straipsnio 1 dalį;17.  ERI pavadinimas pagal 7 straipsnio 2 dalį;18.  narių teisės ir pareigos, įskaitant pareigą atlikti įmokas į subalansuotą biudžetą;19.  ERI organai pagal 10, 11 ir 12 straipsnius, jų kompetencija, sudarymo būdai ir sprendimų priėmimo tvarka, įskaitant statuto keitimo sprendimus;20.  likvidavimo pagal 17 straipsnį trukmė ir tvarka;21.  šie pagrindiniai principai:i) naudotojų prieigos politika;ii) duomenų politika;iii) mokslinio vertinimo politika;iv) intelektinės nuosavybės teisių politika;v) rezultatų sklaidos politika;vi) įdarbinimo politika;vii) skaidrumo, nediskriminavimo ir konkurencijos principus atitinkanti pirkimų politika;viii) eksploatavimo nutraukimas, jei reikia;22.  Nustatyta (-os) darbo kalba (-os);23.  nuorodos į statuto įgyvendinimo taisykles.Statutas viešai prieinamas ERI interneto svetainėje ir jos buveinėje.10 straipsnisStatuto pakeitimai, dėl kurių reikia keisti statuto išrašą1. ERI pateikia Komisijai patvirtinti visus statuto pakeitimus, dėl kurių reikia keisti statuto išrašą. Toks pakeitimas neįsigalioja anksčiau, nei įsigalioja patvirtinamasis sprendimas. Komisija taiko, mutatis mutandis , 4 straipsnio 2 dalį ir 5 straipsnį.2. Į pakeitimo prašymą įtraukiama:24.  siūlomo pakeitimo tekstas ir data, kurią pakeitimas įsigalioja;25.  pakeista konsoliduota statuto redakcija;26.  pakeista statuto ištrauka.11 straipsnisKiti statuto pakeitimai1. Kitus nei 10 straipsnyje nustatytus statuto pakeitimus ERI pateikia Komisijai per dešimt dienų po jų priėmimo.2. Per šešiasdešimt dienų po pateikimo Komisija gali prieštarauti tokiems pakeitimams, nurodydama priežastis, kodėl pakeitimai neatitinka šiame reglamente nustatytų reikalavimų.3. Jei prieštaravimų nepareiškiama, Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje Komisija paskelbia pakeitimų pranešimą ir glaustą tų pakeitimų santrauką.4. Pakeitimas įsigalioja tik po to, kai pasibaigia terminas prieštaravimui pareikšti arba kai Komisijai nereikalauja laikytis to termino arba kai pareikštas prieštaravimas panaikinamas.5. Į pakeitimo prašymą įtraukiama:27.  priimto pakeitimo tekstas ir data, kurią pakeitimas įsigalioja;28.  pakeista konsoliduota statuto redakcija;29.  glausta pakeitimų santrauka.12 straipsnis ERI struktūraStatute nustatomi mažiausiai toliau išvardyti organai ir jų kompetencija:30.  narių susirinkimas – neribotą sprendimų priėmimo, įskaitant biudžeto sprendimus, kompetenciją turintis organas;31.  narių susirinkimo skiriamas direktorius arba direktorių valdyba – vykdomasis organas ir ERI teisinis atstovas.Statute nustatoma, kaip direktorių valdyba nariai teisiškai atstovauja ERI.13 straipsnisBiudžeto principai, finansinės ataskaitos, auditas ir draudimas1. Visi pajamų ir išlaidų straipsniai įtraukiami į kiekvienais metais sudaromas sąmatas ir nurodomi biudžete. Biudžeto pajamos ir išlaidos turi būti subalansuotos.2. ERI nariai užtikrina, kad asignavimai būtų naudojami pagal patikimo finansų valdymo principus.3. Biudžetas sudaromas ir vykdomas bei finansinės ataskaitos pateikiamos laikantis skaidrumo principo.4. ERI finansinės ataskaitos pateikiamos kartu su finansinių metų biudžeto ir finansų valdymo ataskaita.5. ERI galioja taikomos teisės reikalavimai, susiję su finansinių ataskaitų rengimu, pateikimu, auditu ir skelbimu.6. ERI tinkamai apdraudžia visą jos veiklai būdingą riziką.14 straipsnis Bendrijos lėšosBendrijos lėšos ERI gali būti teikiamos tik pagal 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento VI antraštinę dalį.Laikantis atitinkamų Bendrijos teisės aktų, lėšų galima skirti ir pagal sanglaudos politiką.15 straipsnisAtsakomybė1. ERI atsako už savo skolas.2. Narių finansinė atsakomybė už ERI skolas ribojama jų atitinkamais įnašais, suteiktais ERI. Statute nariai gali nustatyti, kad jie prisiims tam tikro dydžio skolas, viršijančias jų atitinkamus įnašus, arba neriboto dydžio skolas.3. Bendrija už ERI skolas neatsako.16 straipsnisTaikoma teisė ir jurisdikcija1. ERI taikoma:32.  Bendrijos teisė, visų pirma šis reglamentas bei 5 straipsnio 1 dalies a punkte ir 10 straipsnio 1 dalyje nurodyti sprendimai;33.  valstybės narės, kurioje yra ERI buveinė, teisė tiems dalykams, kurių nereglamentuoja arba tiks iš dalies reglamentuoja a punkte nurodyti teisės aktai;34.  laikantis a ir b punktuose nurodytų teisės šaltinių priimtas jos statutas;35.  jos statutą atitinkančios įgyvendinimo taisyklės;36.  nukrypstant nuo b punkto, ERI taikoma valstybės, kurioje ERI vykdo veiklą, toliau išvardytų sričių teisė:i) visuomenės ir profesinė sveikata, visuomenės saugumas ir darbų sauga;ii) aplinkos apsauga;iii) pavojingų medžiagų tvarkymas;iv) ERI veiklai būtinų leidimų išdavimas.2. Narių, narių ir ERI teisiniai ginčai taip pat teisiniai, ginčai, kuriuose viena iš šalių yra Bendrija, priklauso Europos Bendrijų Teisingumo Teismo jurisdikcijai.3. ERI ir trečiųjų šalių ginčams taikomi Bendrijos teisės aktai dėl jurisdikcijos. Tokiuose Bendrijos teisės aktuose nenumatytais atvejais ginčų sprendimo teismų jurisdikcija nustatoma pagal valstybės, kurioje yra ERI buveinė, teisę.17 straipsnisLikvidavimas, nemokumas1. Statute nustatoma tvarka, taikoma narių susirinkimo sprendimu likviduojant ERI.2. ERI nedelsdama ir ne vėliau kaip per dešimt dienų po to, kai narių susirinkimas priima likvidavimo sprendimą, praneša likvidavimo sprendimą Komisijai. Atitinkamą pranešimą Komisija paskelbia Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje.3. ERI nedelsdama ir ne vėliau kaip per dešimt dienų po likvidavimo procedūros baigimo praneša apie užbaigtą likvidavimo procedūrą Komisijai. Atitinkamą pranešimą Komisija paskelbia Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje. ERI nustoja veikti to pranešimo paskelbimo dieną.4. Jei ERI negali sumokėti savo skolų, apie tai ji nedelsdama praneša Komisijai. Atitinkamą pranešimą Komisija paskelbia Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje.18 straipsnisAtaskaitos ir kontrolė1. Per šešis mėnesius nuo atitinkamų finansinių metų pabaigos ERI parengia metinę veiklos ataskaitą ir pateikia ją Komisijai. Ši ataskaita skelbiama viešai.2. ERI ir susijusios valstybės narės praneša Komisijai aplinkybes, dėl kurių kyla grėsmė, kad ERI užduotys nebus įvykdytos.3. Jei Komisija gauna žinių, kad ERI veikla rimtai pažeidžiamas šis reglamentas, jo pagrindu priimti sprendimai arba kita taikytina teisė, ji reikalauja ERI ir (arba) ERI narių pasiaiškinti.4. Jei Komisija, suteikusi ERI ir (arba) ERI nariams pakankamai laiko pastaboms pateikti, nusprendžia, kad ERI veikla rimtai pažeidžiamas šis reglamentas, jo pagrindu priimti sprendimai arba kita taikytina teisė, ji gali pasiūlyti ERI ir ERI nariams taisomųjų veiksmų.5. Jei taisomųjų veiksmų nesiimama, Komisija gali panaikinti ERI steigiamąjį sprendimą. Toks sprendimas pranešamas ERI ir paskelbiamas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio L serijoje. Taip pradedamas ERI likvidavimas.19 straipsnisBūtinos nuostatosValstybės narės priima nuostatas, būtinas veiksmingam šio reglamento taikymui užtikrinti.20 straipsnisAtaskaita ir persvarstymasPraėjus penkeriems metams po šio reglamento įsigaliojimo, jo taikymo ataskaitą ir, jei būtina, pakeitimų pasiūlymus Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai.21 straipsnisKomitologijos procedūra1. Komisijai padeda patariamasis komitetas.2. Darant nuorodą į šį straipsnį, taikomas Sprendimo 1999/468/EB 3 ir 7 straipsniai.22 straipsnisĮsigaliojimasŠis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkasPRIEDASSTATUTO IšRAšAS37.  ERI pavadinimas (7 straipsnio 2 dalis ir 9 straipsnio d punktas): [statute nustatytas pavadinimas, įskaitant žodžius „Europos mokslinių tyrimų infrastruktūra“ arba santrumpą ERI]38.  Užduotis (2 straipsnio 1 dalis ir 9 straipsnio b punktas): [statute nustatyta užduotis – sukurti ir naudoti mokslinių tyrimų infrastruktūrą]39.  Buveinė (7 straipsnio 1 dalis ir 9 straipsnio c punktas): [pageidautina, kad būtų nurodomas mažiausias administracinis savivaldos teritorinis vienetas, pavyzdžiui, komuna]40.  Trukmė (9 straipsnio g punktas): [pavyzdžiui, „nenustatyta“ arba galutinė data, arba metų skaičius nuo įsteigimo]41.  Pagrindiniai naudotojų prieigos politikos principai (9 straipsnio h punkto pirma įtrauka): [pagal statutą]42.  Pagrindiniai mokslinio įvertinimo politikos principai (9 straipsnio h punkto trečia įtrauka): [pagal statutą]43.  Pagrindiniai rezultatų sklaidos politikos principai (9 straipsnio h punkto penkta įtrauka): [pagal statutą]44.  Pagrindiniai įdarbinimo politikos principai (9 straipsnio h punkto šešta įtrauka): [pagal statutą]45.  Pagrindiniai pirkimų politikos principai, atitinkantys skaidrumo, nediskriminavimo ir konkurencijos principus (9 straipsnio h punkto septinta įtrauka): [pagal statutą]46.  Atsakomybės tvarka (15 straipsnio 2 dalis): [pagal statutą ir (arba) pirmą 15 straipsnio 2 dalies sakinį]FINANSINĖ TEISĖS AKTO PASIŪLYMO PAŽYMA1. PASIŪLYMO PAVADINIMAS:Tarybos reglamentas dėl Bendrijos teisinio Europos mokslinių tyrimų infrastruktūros pagrindo2. VALDYMO IR BIUDŽETO SUDARYMO PAGAL VEIKLOS RŪŠIS SISTEMAAtitinkama (-os) politikos sritis (-ys) ir susijusi (-ios) veiklos rūšis (-ys):Moksliniai tyrimai – mokslinių tyrimų infrastruktūros3. BIUDŽETO EILUTĖS3.1. Biudžeto eilutės (veiklos eilutės ir atitinkamos techninės bei administracinės pagalbos eilutės (buvusios BA eilutės)) su pavadinimais:-  08.01.05.01 : mokslinių tyrimų pareigūnai ir laikinieji darbuotojai-  08.01.05.02 : išorės darbuotojai (pagal sutartis dirbantys darbuotojai, deleguotieji nacionaliniai ekspertai ir kt.)3.2. Priemonės ir jos finansinio poveikio trukmė:Ilgalaikiai veiksmai – siūlomu teisės aktu siekiama, kad kelioms valstybėms narėms ir asocijuotosioms valstybėms būtų lengviau bendrai kurti mokslinių tyrimų infrastruktūras, taip pat, atitinkamai įgaliojus Europos Komisiją, remiantis šiuo reglamentu bus galima laikytis paprastesnės tvarkos nei tuo atveju, jei pavienius sprendimus priimtų Taryba.Trumpuoju laikotarpiu tam nereikės daugiau išteklių nei dabar skiriama naujų mokslinių tyrimų infrastruktūrų projektams parengiamuoju etapu (7-osios bendrosios programos ištekliai). Tačiau vidutiniuoju ir ilguoju laikotarpiu reikėtų papildomų žmogiškųjų išteklių reglamento politiniam poveikiui, dėl kurio, reglamentas, pavyzdžiui, būtų persvarstytas po 5 metų, stebėti.3.3. Biudžeto ypatybės:Biudžeto eilutė | Išlaidų rūšis | Nauja | ELPA įnašas | Šalių kandidačių įnašai | Finansinės perspektyvos išlaidų kategorija |08.01 05 01 | NPI | NDIF | NE | TAIP | TAIP | Nr. 1A |08.01 05 02 | NPI | NDIF | NE | TAIP | TAIP | Nr. 1A |08.01.05.03 | NPI | NDIF | NE | TAIP | TAIP | Nr. 1A |4. IŠTEKLIŲ APŽVALGA4.1. Finansiniai ištekliai4.1.1. Įsipareigojimų asignavimų (ĮA) ir mokėjimų asignavimų (MA) suvestinėMln. eurų (tūkstantųjų tikslumu)Išlaidų rūšis | Skirsnio Nr. | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 m. ir vėliau |Į orientacinę sumą neįskaičiuotos administracinės išlaidos |Žmogiškieji ištekliai arba susijusios išlaidos (NDIF) | 8.2.5. | a | 0.423 | 0.657 | 0.711 | 0.828 | 0.828 | 1.062 |Administracinės išlaidos (NDIF) | 8.2.6. | b | 0.080 | 0.250 | 0.280 | 0.250 | 0.250 | 0.250 |Iš viso orientacinių priemonės finansinių išlaidų |Iš viso ĮA, įskaitant išlaidas žmogiškiesiems ištekliams | a+b | 0.503 | 0.907 | 0.991 | 1.078 | 1.078 | 1.312 |Iš viso MA, įskaitant išlaidas žmogiškiesiems ištekliams | a+b | 0.503 | 0.907 | 0.991 | 1.078 | 1.078 | 1.312 |4.1.2. Suderinamumas su finansiniu programavimu (1 kategorija)X Pasiūlymas atitinka esamą finansinį programavimą.( Atsižvelgiant į pasiūlymą, reikės pakeisti atitinkamų finansinės perspektyvos išlaidų kategorijų programas.( Įgyvendinant pasiūlymą, gali tekti taikyti Tarpinstitucinio susitarimo nuostatas (t. y. taikyti lankstumo priemonę arba patikslinti finansinę perspektyvą).4.1.3. Finansinis poveikis įplaukoms:X Pasiūlymas neturi finansinio poveikio įplaukoms.( Pasiūlymas įplaukoms turi tokį finansinį poveikį:4.2. Žmogiškųjų išteklių visos darbo dienos ekvivalentas – išsami informacija pateikta 8.2.1 punkteNetaikoma5. YPATYBĖS IR TIKSLAI5.1. Trumpalaikiai ir ilgalaikiai poreikiaiKadangi mokslinių tyrimų sritys nuolat kinta ir plečiasi, o mūsų technologijos tampa vis pažangesnės, mokslinių tyrimų infrastruktūros sudėtingėja ir brangsta, todėl jos vis dažniau tampa neprieinamos pavienei mokslinių tyrimų grupei, regionui, valstybei arba net visam kontinentui. Tačiau kurti Europos mokslinių tyrimų infrastruktūras labiausiai trukdo tai, kad partneriai iš įvairių valstybių neturi tinkamo teisinio pagrindo, kuriuo remdamiesi galėtų užmegzti reikiamus ryšius. Vadinasi, reikia suteikti Bendrijos teisinį pagrindą visai Europai svarbių mokslinių tyrimų infrastruktūrų steigimui ir naudojimui.5.2. Papildoma Bendrijos dalyvavimo nauda ir pasiūlymo suderinamumas su kitomis finansinėmis priemonėmis ir galima sinergijaSiūlomu teisės aktu siekiama, kad kelioms valstybėms narėms ir asocijuotosioms valstybėms būtų lengviau bendrai kurti mokslinių tyrimų infrastruktūras, ir paremti tolesnę mokslinių tyrimų infrastruktūrų srityje įgyvendinamos Europos politikos plėtrą. Siūlomas pagrindų reglamentas papildytų nacionalines ir tarpvyriausybines schemas ir suteiktų bendrą teisinį pagrindą pagal EB sutarties 171 straipsnį. Jame būtų nustatytos pagrindinės Europos mokslinių tyrimų infrastruktūros (ERI) ypatybės bei aiškios procedūros, pagal kurias įstatymų leidėjas suteikia šį statusą. Suteikus įgaliojimus Europos Komisijai, remiantis šiuo reglamentu bus galima laikytis paprastesnės tvarkos nei tuo atveju, jei pavienius sprendimus priimtų Taryba.5.3. Pasiūlymo tikslai, numatomi rezultatai ir susiję rodikliai atsižvelgiant į valdymo pagal veiklos rūšis sistemąBendrai šiuo reglamentu siekiama padėti spręsti Europoje kylančias problemas, laiku sukuriant efektyvias Europos mokslinių tyrimų infrastruktūras (ERI), kurios savo ruožtu:-  sustiprintų efektyviai veikiančios Europos mokslinių tyrimų erdvės plėtrą, kadangi būtų geriau integruojamos valstybių pastangos, išvengiama problemų dėl nepakankamų priemonių ir sudaromos galimybės Europai tapti pasauline aukšto lygio mokslinių tyrimų paslaugų lydere;-  padėtų telkti Europos išteklius naujos kartos didelio masto priemonėms, kurios artimiausiais dešimtmečiais yra būtinos siekiant pirmenybės mokslinių tyrimų srityje, kadangi tyrėjams būtų suteiktos būtinos priemonės ir tokiu būdu būtų padidintas Europos patrauklumas ir potencialas;-  padėtų geriau spręsti socialinius ir aplinkos klausimus, pavyzdžiui, klimato kaitos, energijos gamybos, vandens tiekimo, aplinkos kokybės arba gyvenimo kokybės problemas, kadangi būtų teikiamos naujų Europos mokslinių tyrimų infrastruktūrų, įskaitant e. infrastruktūras, aukščiausio lygio mokslinių tyrimų paslaugos;-  būtų naudingos ilgalaikiam ekonominiam konkurencingumui, kadangi šių naujųjų Europos infrastruktūrų skatinama mokslo pažanga ir žiniomis pagrįstas augimas būtų spartesni.Šiuo reglamentu tikimasi padėti kurti palankesnes sąlygas pagrindinių mokslinių tyrimų infrastruktūrų Europoje plėtrai . Kadangi palankesnės teisinės sąlygos bus nustatytos Bendrijos lygiu, ši iniciatyva padės laiku sukurti naujas Europos mokslinių tyrimų infrastruktūras (pavyzdžiui, tas, kurias nurodė EMTISF). Be to, tai padėtų kuriant platesnę mokslinių tyrimų infrastruktūrų srityje taikomą Europos politiką. Susiję rodikliai:-  bendradarbiaujant Europos mastu sukurtų naujų Europos mokslinių tyrimų infrastruktūrų (pavyzdžiui, tokių, kokias nurodė EMTISF) skaičius;-  tokių infrastruktūrų kūrimo sparta;-  šiam procesui būtini ištekliai;-  tvirtesnė ir labiau pripažįstama mokslinių tyrimų srityje taikoma Europos politika.5.4. Įgyvendinimo metodai( Centralizuotas valdymas (tiesioginis, vykdomas Komisijos, arba netiesioginis, deleguojant valdymą vykdomosioms agentūroms, Bendrijų įsteigtoms įstaigoms arba nacionalinei (-ėms) viešojo sektoriaus įstaigai (-oms) ar įstaigai (-oms), teikiančiai (-čioms) viešąsias paslaugas)X Pasidalijamasis arba decentralizuotas valdymas:X kartu su valstybėmis narėmis( kartu su trečiosiomis šalimis( Bendras valdymas su tarptautinėmis organizacijomis (nurodyti)Pastabos. ERI nariais gali būti tik valstybės narės, trečiosios valstybės ir tarpvyriausybinės organizacijos; dalyvaujančioms valstybėms leidžiama įgalioti viešojo arba privačiojo sektoriaus subjektus, teikiančius viešąsias paslaugas, tų valstybių vardu naudotis jų teisėmis ir vykdyti jų pareigas. Europos Komisija užtikrins bendrą iniciatyvos koordinavimą. Komitetas padės Europos Komisijai valdyti naująjį teisinį pagrindą.6. STEBĖSENA IR VERTINIMAS6.1. Stebėsenos sistemaĮsteigtų Europos mokslinių tyrimų infrastruktūrų stebėjimui, taip pat tam, kad būtų įvertinta, kokiu mastu naujasis teisinis pagrindas atitiko juo siektus tikslus, bus sukurta stebėsenos ir vertinimo sistema.Europos Komisija užtikrins bendrą šios iniciatyvos koordinavimą, o patariamasis komitetas padės Europos Komisijai valdyti naująjį teisinį pagrindą.Be to, oficialiai patvirtintų ERI bus reikalaujama teikti metines ataskaitas bei siųsti jas Europos Komisijai ir finansinius išteklius teikiančioms valstybėms narėms. Šiose ataskaitose apžvelgiama atitinkamų metų veikla, taip pat pateikiama išsami informacija apie biudžeto dalykus; remdamosi jomis Europos Komisija ir valstybės narės turėtų galėti patikrinti, ar infrastruktūra vis dar atitinka Europos statusui nustatytas sąlygas.6.2. Vertinimas6.2.1. Ex-ante vertinimasParengta ex-ante vertinimo ataskaita.6.2.2. Būsimų vertinimų sąlygos ir dažnumasPraėjus penkeriems metams po teisinio pagrindo priėmimo, valstybėms narėms ir Europos Komisijai atskaitinga ekspertų grupė parengs įvertinimą tam, kad:-  būtų nustatytas teisinio pagrindo taikymo mastas (t. y. kiek naujų arba atnaujintų Europos infrastruktūrų naudojasi šiuo pagrindu);-  būtų nustatyta, kokiu mastu pasiekta laukta teisinio pagrindo nauda, ypač jo taikymo paprastumas, ir ar jis naudingas spartinant Europos mokslinių tyrimų infrastruktūrų steigimą;-  būtų nustatytas poreikis persvarstyti teisinį pagrindą arba jį pritaikyti.7. KOVOS SU SUKČIAVIMU PRIEMONĖSOficialiai patvirtintų ERI bus reikalaujama teikti metines ataskaitas ir siųsti jas Europos Komisijai ir finansinius išteklius teikiančioms valstybėms narėms. Šiose ataskaitose apžvelgiama atitinkamų metų veikla, taip pat pateikiama išsami informacija apie biudžeto dalykus; remdamosi jomis Europos Komisija ir valstybės narės turėtų galėti patikrinti, ar infrastruktūra atitinka Europos statuso sąlygas. Be to, kiekviena mokslinių tyrimų paslaugas teikianti ERI bus automatiškai kontroliuojama per kartotines mokslinių tyrimų priemones, remiamas pagal nacionalines, Europos arba tarptautines programas.8. IŠSAMI INFORMACIJA APIE IŠTEKLIUS8.1. Pasiūlymo tikslai, vertinant pagal finansines išlaidasSu šiuo reglamentu nesusijęs joks veiklos biudžetas.8.2. Administracinės išlaidos8.2.1. Žmogiškųjų išteklių skaičius ir rūšisNetaikoma8.2.2. Užduočių, susijusių su priemone, aprašymasPaskesnėms politinėms priemonėms reikės kelių AD rango darbuotojų, vykdysiančių politines užduotis, kurioms nuo 2010 m. bus priskirtas reglamento taikymo stebėjimas ir galimas jo persvarstymas po 5 metų.8.2.3. Žmogiškųjų išteklių (numatytų teisės aktais) šaltiniai( šiuo metu paskirtos darbo vietos, kurias reikia pakeisti arba pratęsti( darbo vietos, pagal MPS (metinę politikos strategiją)/PBP (preliminarų biudžeto projektą) iš anksto skirtos n-tiesiems metams( darbo vietos, kurių bus prašoma kitos MPS/PBP procedūros metux darbo vietų, kurios bus perskirstytos naudojant valdymo tarnybų išteklius (vidinis perskirstymas)( darbo vietos, reikalingos n-tiesiems metams, tačiau nenumatytos tų metų MPS/PBP8.2.4. Kitos administracinės išlaidos, įskaičiuotos į orientacinę sumą (XX 01 04/05 – Administracinės valdymo išlaidos)Netaikoma8.2.5. Finansinės išlaidos žmogiškiesiems ištekliams ir susijusios išlaidos, neįskaičiuotos į orientacinę sumąMln. eurų (tūkstantųjų tikslumu)Žmogiškųjų išteklių rūšis | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 m. ir vėliau |Pareigūnai ir laikinieji darbuotojai (08 01 05 01) – esami | 0.234 | 0.468 | 0.585 | 0.702 | 0.702 | 0.936 |Darbuotojai, finansuojami pagal 08 01 05 02 str. (pvz., deleguotieji nacionaliniai ekspertai, pagal sutartis dirbantys darbuotojai) – esami | 0.189 | 0.189 | 0.126 | 0.126 | 0.126 | 0.126 |Iš viso žmogiškųjų išteklių ir susijusių išlaidų (NEĮSKAIČIUOTŲ į orientacinę sumą) | 0.423 | 0.657 | 0.711 | 0.828 | 0.828 | 1.062 |2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 m. ir vėliau |08 01 02 11 01 + 08 01 05 03 – Komandiruotės | 0.03 | 0.03 | 0.03 | 0.03 | 0.03 | 0.03 |08 01 02 11 02 + 08 01 05 03 – Posėdžiai ir konferencijos | 0.02 | 0.1 | 0.1 | 0.06 | 0.06 | 0.06 |08 01 02 11 03 + 08 01 05 03 – Komitetai | 0 | 0.06 | 0.09 | 0.09 | 0.09 | 0.09 |08 01 02 11 04 + 08 01 05 03 – Tyrimai ir konsultacijos | 0.03 | 0.03 | 0.03 | 0.05 | 0.06 | 0.06 |08 01 02 11 05 + 08 01 05 03 – Informacinės sistemos | 0 | 0.03 | 0.03 | 0.02 | 0.01 | 0.01 |Iš viso administracinių išlaidų, nepriskiriamų žmogiškiesiems ištekliams ir susijusioms išlaidoms (NEĮSKAIČIUOTŲ į orientacinę sumą) | 0.08 | 0.25 | 0.28 | 0.25 | 0.25 | 0.25 |Apskaičiuota – Pareigūnai ir laikinieji darbuotojai, įskaitant pagal 08 01 02 straipsnį finansuojamus darbuotojus |Metinės išlaidos pareigūnui apskaičiuotos remiantis 117 000 EUR suma. Metinės išlaidos kitiems darbuotojams (pagal sutartis dirbantiems darbuotojams, deleguotiesiems nacionaliniams ekspertams) apskaičiuotos remiantis 63 000 EUR suma. |Užduočių, susijusių su priemone, aprašymas Pirmaisiais mėnesiais po reglamento priėmimo bus kuriamos ERI prašymų teikimo procedūros ir gairės. Vėliau, nuo 2009 m. vidurio, bus palaipsniui imamasi šių užduočių: prašymų, kuriuos greičiausiai pateiks nariai steigėjai (valstybės narės), kontrolė, bylų tvarkymas (tinkamumas, mokslinis įvertinimas, administravimo, teisinių ir finansinių duomenų analizė), tarpžinybiniai pasitarimai ir Komiteto posėdžiai, galimų EB sprendimų rengimas, ERI registravimas ir būsima metinė jų kontrolė. Trumpuoju laikotarpiu būtinas darbuotojų skaičius būtų skiriamas iš dabartinių išteklių. Tačiau nuo 2010 m. politiniam darbui, kurį Komisijai deleguotų Taryba (t. y. Komiteto posėdžiai, Komisijos sprendimų dokumentų kontrolė, reglamento taikymo kontrolė ir reglamento persvarstymas po 5 metų), atlikti turėtų būti paskirti keli pareigūnai: |2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 m. ir vėliau |AD* / AST (žr. 8.2.5) | 2 | 4 | 5 | 6 | 6 | 8 |Deleguotieji nacionaliniai ekspertai* arba pagal sutartis dirbantys darbuotojai (žr. 8.2.5) | 3 | 3 | 2 | 2 | 2 | 2 |Iš viso | 5 | 7 | 7 | 8 | 8 | 10 |* iš jų vienas A/AD ir vienas deleguotasis nacionalinis ekspertas teisininkas[1] COM(2008) ***, 2008 ** **.[2] OL C , , p. .[3] OL C , , p. .[4] OL C , , p. .[5] OL L 412, 2006 m. gruodžio 30 d., p. 1.[6] OL L 54, 2007 2 22, p. 101.[7] OL L 248, 2002 9 16, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 1995/2006 (OL L 390, 2006 12 30, p. 1).[8] OL L 347, 2006 12 11, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2008 m. vasario 12 d. Tarybos direktyva dėl PVM 2008/8/EB (OL L 44, 2008 2 20, p. 11).[9] OL L 76, 1992 3 23, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2004 m. lapkričio 16 d. Tarybos direktyva 2004/106/EB (OL L 359, 2004 12 4, p. 30).[10] OL L 134, 2004 4 30, p. 114. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2007 m. lapkričio 28 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 213/2008 (OL L 74, 2008 3 15, p. 1).[11] OL L 210, 2006 7 31, p. 25.[12] OL L 184, 1999 7 17, p. 23.


title: Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais

text:
|

52011PC0137

	[pic] | EUROPOS KOMISIJA |Briuselis, 2011.3.21KOM(2011) 137 galutinis2008/0090 (COD)PasiūlymasEUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTASkuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentaisAIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1.  2008 m. balandžio 30 d. Komisija pateikė pasiūlymą dėl Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 išdėstymo nauja redakcija[1]. Europos Parlamentas balsavo dėl ataskaitos, kurioje numatyta labai daug pakeitimų, bet nusprendė nebalsuoti dėl pridėtos teisėkūros rezoliucijos. Todėl per pirmąjį svarstymą Europos Parlamentas pozicijos nepateikė.2.  Po 2009 m. birželio mėn. rinkimų naujasis Parlamentas atnaujino savo darbą dėl teisės akto pasiūlymo pagal savo darbo tvarkos taisyklių 214-ąją taisyklę. Iš dalies pakeistos ataskaitos projektas 2010 m. gegužės mėn. išplatintas Europos Parlamente. Europos Parlamento Konstitucinių reikalų komitetas ir Peticijų komitetas savo nuomones dėl Komisijos pasiūlymo pateikė atitinkamai 2010 m. lapkričio 30 d. ir gruodžio 1 d. Piliečių laisvių komitetas ataskaitos projekto dar nepriėmė. Per pirmąjį svarstymą nenustatyta jokia data, kada Europos Parlamentas turėtų priimti poziciją.3.  Lisabonos sutartis įsigaliojo 2009 m. gruodžio 1 d. Dabar visuomenės susipažinimo su dokumentais teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo suvestinės redakcijos 15 straipsnio 3 dalis. Šia nauja nuostata visuomenės teisė išplečiama suteikiant teisę susipažinti su visų Sąjungos institucijų, įstaigų, organų ir agentūrų dokumentais. Teisingumo Teismui, Europos centriniam bankui ir Europos investicijų bankui ši nuostata taikoma tik jiems vykdant administracinio pobūdžio užduotis. Šis reglamentas tiesiogiai taikomas tik Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai. Tačiau jo taikymas išplėstas, kad apimtų agentūras, kaip numatyta pagal konkrečią atitinkamų jų įsteigimo teisės aktų nuostatą. Be to, kai kurios institucijos ir įstaigos priėmė neprivalomus teisės aktus, kuriais nustatė susipažinimo su jų dokumentais taisykles, kurios atitinka Reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 arba yra į jį panašios.4.  Siekdama atsižvelgti į šią visuomenės teisės susipažinti su dokumentais institucinės apimties išplėtimą, Komisija savo 2008 m. balandžio 30 d. pasiūlymą dėl Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 išdėstymo nauja redakcija įtraukė į Komunikatą dėl Lisabonos sutarties įsigaliojimo poveikio šiuo metu vykdomoms tarpinstitucinėms sprendimų priėmimo procedūroms[2]. Todėl teisės aktų leidėjai šį pataisymą galėtų įtraukti į naująją Sutartį taikydami vykstančią įprastą teisėkūros procedūrą.5.  Praėjus daugiau kaip metams po Lisabonos sutarties įsigaliojimo vis dar neaišku, kada bus priimtas naujas reglamentas dėl visuomenės susipažinimo su dokumentais, kuriuo būtų pakeistas Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001. Per diskusijas Europos Parlamente ir Taryboje išsakytos labai nevienodos nuomonės dėl reglamento keitimo.6.  Net jeigu praktiškai dauguma Europos Sąjungos institucijų, įstaigų, organų ir agentūrų savanoriškai taiko Reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 arba panašias taisykles, Sutartyje nustatyta teisinė prievolė išplėsti teisės susipažinti su dokumentais apimtį, kad ji būtų taikoma visoms šioms institucijoms, įstaigoms, organams ir agentūroms.7.  Kadangi dauguma Europos Sąjungos institucijų, įstaigų, organų ir agentūrų taiko reglamentą arba panašias taisykles, dabartinio reglamento institucinė apimtis gali būti išplėsta ir taikoma visoms institucijoms, įstaigoms, organams ir agentūroms, laikantis Sutartyje nustatytų apribojimų dėl Teisingumo Teismo, Europos centrinio banko ir Europos investicijų banko.8.  Todėl, Komisijos nuomone, Reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 reikėtų iš dalies pakeisti, kad nedelsiant būtų išplėsta jo institucinė apimtis pagal naują Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 15 straipsnio 3 dalyje nustatytą teisinį pagrindą, taikomą susipažinimui su dokumentais. Šiuo pakeitimu nedaroma įtakos vykdomai procedūrai dėl Reglamento Nr. 1049/2001 išdėstymo nauja redakcija pagal 2008 m. balandžio mėn. Komisijos pasiūlymą.2008/0090 (COD)PasiūlymasEUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTASkuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentaisEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 15 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,teisės akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,kadangi:9.  Visuomenės teisės susipažinti su dokumentais bendrieji principai ir viešaisiais ar privačiaisiais interesais grindžiami apribojimai nustatyti 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais[3], kuris priimtas remiantis Europos bendrijos steigimo sutarties 255 straipsnio 2 dalimi.10.  Pagal tą straipsnį Reglamentu (EB) Nr. 1049/2001 nustatyta visuomenės teisė susipažinti tik su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais.11.  Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, Europos bendrijos steigimo sutarties 255 straipsnis pakeistas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 15 straipsnio 3 dalimi.12.  Pagal naują nuostatą visi Sąjungos piliečiai ir visi fiziniai ar juridiniai asmenys, gyvenantys ar turintys registruotą buveinę valstybėje narėje, turi teisę, laikydamiesi pagal tą straipsnį teisės aktų leidėjo nustatytų principų bei sąlygų, susipažinti su Sąjungos institucijų, įstaigų, organų ir agentūrų dokumentais bet kokiu pavidalu. Tačiau Europos Sąjungos Teisingumo Teismui, Europos centriniam bankui ir Europos investicijų bankui ši visuomenės teisė susipažinti su dokumentais taikoma tik jiems vykdant administracinio pobūdžio užduotis.13.  Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:1 straipsnisReglamentas (EB) Nr. 1049/2001 iš dalies keičiamas taip:1. 1 straipsnio a punktas pakeičiamas taip:„a) nustatyti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 15 straipsnio 3 dalyje numatytos visuomenės teisės susipažinti su Europos Sąjungos institucijų, kaip apibrėžta 3 straipsnio c punkte, dokumentais principus, sąlygas ir viešaisiais ar privačiaisiais interesais grindžiamus apribojimus, kad visuomenei būtų užtikrinta kuo platesnė susipažinimo su dokumentais galimybė,“2. 2 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:„3. Šis reglamentas taikomas visiems institucijos, kaip apibrėžta 3 straipsnio c punkte, turimiems dokumentams, t. y. jos parengtiems arba gautiems ir esantiems jos žinioje, susijusiems su visomis Europos Sąjungos veiklos sritimis. Tačiau Europos Sąjungos Teisingumo Teismui, Europos centriniam bankui ir Europos investicijų bankui šis reglamentas taikomas tik jiems vykdant administracinio pobūdžio užduotis.“3. 3 straipsnis papildomas c punktu:„c) „institucijos“ – Europos Sąjungos institucijos, įstaigos, organai ir agentūros, įskaitant Europos išorės veiksmų tarnybą.“2 straipsnisŠis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta BriuselyjeEuropos Parlamento vardu Tarybos varduPirmininkas Pirmininkas [1] COM(2008) 229.[2] COM(2009) 665.[3] OL L 145, 2001 5 31, p. 43.