Svarbus teisinis pranešimas

|

52007PC0508(02)

Pasiūlymas Europos parlamento ir Tarybos sprendimas iš dalies keičiantis Sprendimą Nr. 896/2006/EB, nustatantį supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku valstybių narių tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotų leidimų gyventi pripažinimu tranzito per jų teritoriją tikslu.  /* KOM/2007/0508 galutinis - COD 2007/0186 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 11.9.2007KOM(2007) 508 galutinis2007/0185 (COD)2007/0186 (COD)PasiūlymasEUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMASnustatantis supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku Bulgarijos, Čekijos, Kipro, Vengrijos, Latvijos, Maltos, Lenkijos, Rumunijos, Slovėnijos ir Slovakijos tam tikrų dokumentų pripažinimu lygiaverčiais jų išduodamoms nacionalinėms vizoms tranzito per jų teritoriją tiksluPasiūlymasEUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMASiš dalies keičiantis Sprendimą Nr. 896/2006/EB, nustatantį supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku valstybių narių tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotų leidimų gyventi pripažinimu tranzito per jų teritoriją tikslu.(pateiktos Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. ĮVADAS2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamentas ir Taryba priėmė du sprendimus, kuriais nustatomas supaprastintas trečiųjų šalių piliečių, kuriems pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 593/2001[1] taikomas vizų reikalavimas, kontrolės prie Europos Sąjungos išorės sienų režimas:-  Sprendimas Nr. 895/2006/EB, nustatantis supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku Čekijos Respublikos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos, Slovakijos tam tikrų dokumentų pripažinimu lygiaverčiais jų išduodamoms nacionalinėms vizoms tranzito per jų teritoriją tikslu[2], ir-  Sprendimas Nr. 896/2006/EB, nustatantis supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku valstybių narių tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotų leidimų gyventi pripažinimu tranzito per jų teritoriją tikslu[3].Tokiu būdu pirmą kartą Bendrijos acquis vizų srityje buvo nustatytos pagrindinės bendrosios taisyklės, reglamentuojančios vienašališką vizų ir leidimų gyventi pripažinimą.Sprendime Nr. 895/2006/EB atsižvelgiama į konkrečius valstybių narių, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2004 m., poreikius vizų politikos srityje, visų pirma į jų vizų reikalavimus pereinamuoju laikotarpiu iki jų visiškos integracijos į Šengeno erdvę. Iš esmės sprendimu siekiama išvengti didelės papildomos administracinės naštos, tekusios šių šalių konsulinėms įstaigoms, privalėjusioms išduoti nacionalines tranzitines vizas jokio pavojaus valstybėms narėms nekeliantiems asmenims.Sprendimu Nr. 895/2006/EB nenustatant papildomų įpareigojimų, išskyrus 2003 m. Stojimo akte išvardytus įpareigojimus, nustatomas neprivalomas bendrosiomis taisyklėmis grindžiamas supaprastintas trečiųjų šalių piliečių, turinčių tam tikrus Šengeno acquis visapusiškai įgyvendinančių valstybių narių išduotus dokumentus, taip pat panašius valstybių narių, įgyvendinančių ne visas Šengeno acquis nuostatas, išduotus dokumentus, kontrolės režimas prie išorės sienų. Bendrosios taisyklės taikomos iki pereinamojo laikotarpio pabaigos, t. y. iki tos dienos, kai šios valstybės narės taps visateisėmis erdvės be vidaus sienų narėmis – nuo tos dienos abipusis tokių dokumentų pripažinimas yra privalomas.Šis vienašališko pripažinimo režimas taikomas tik penkių dienų neviršijančio tranzito tikslu. Buvo nuspręsta, kad toks apribojimas būtinas siekiant išvengti painiavos ir neteisingo galiojančių Šengeno taisyklių vizų srityje, kuriomis nustatoma už prašymų išduoti vizą tvarkymą atsakinga valstybė narė (tai gali būti valstybė, kurios teritorijoje yra pagrindinė apsilankymo paskirties vieta, arba pirmojo atvykimo valstybė), įgyvendinimo.Tokios pat pozicijos laikomasi Sprendime Nr. 896/2006/EB, kuriame atsižvelgiama į administracinius sunkumus, su kuriais susiduria valstybės narės, kai jos turi išduoti vizas Šveicarijoje ir Lichtenšteine teisėtai gyvenantiems trečiųjų šalių piliečiams. Dėl didelio sezoninio judumo (vasaros atostogų laikotarpiu) tam tikrų valstybių narių, kurioms dėl jų geografinės padėties ypač aktualūs šie gyventojų judėjimai, konsulinėms įstaigoms Šveicarijoje ir Lichtenšteine teko didelė administracinė našta, kadangi minėtu laikotarpiu jos privalėjo laiku išduoti vizas, kurioms gauti buvo pateikti prašymai.Sprendime Nr. 896/2006/EB nustatytos bendrosios taisyklės dėl vienašališko valstybių narių tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotų leidimų gyventi pripažinimo lygiaverčiais jų tranzitinėms vizoms. Naujosios taisyklės privalomos valstybėms narėms, kurios visapusiškai dalyvauja erdvėje be vidaus sienų, bet neprivalomos valstybėms narėms, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2004 m. Buvo nuspręsta, kad toks atskyrimas būtinas siekiant išvengti papildomų įpareigojimų naujosioms valstybėms narėms pereinamuoju laikotarpiu iki jų visapusiškos integracijos į Šengeno erdvę.Atsižvelgdamos į Sprendimo Nr. 895/2006/EB 5 straipsnį ir į Sprendimo Nr. 896/2006/EB 4 straipsnį[4], Čekija, Kipras, Vengrija, Latvija, Malta, Lenkija, Slovėnija ir Slovakija pranešė Komisijai apie savo sprendimą įgyvendinti bendrą šiais dviem sprendimais nustatytą režimą. Visų pirma, kalbant apie Sprendimą Nr. 895/2006/EB, šios šalys nusprendė vienašališkai pripažinti visus priede nurodytus kitų valstybių narių, įgyvendinančių ne visas Šengeno acquis nuostatas, išduodamus dokumentus.Komisija pateiktą informaciją paskelbė Oficialiajame leidinyje [5]. Data, nuo kurios turi būti pradėtos įgyvendinti bendrosios taisyklės, skiriasi priklausomai nuo valstybės narės. Sprendimų tekstuose nėra specialių nuostatų, todėl kai kurios valstybės narės nusprendė bendrąsias taisykles pradėti įgyvendinti iš karto (Slovėnija ir Kipras), o kitos valstybės narės – dėl administracinių priežasčių – nusprendė, kad jas pradės įgyvendinti vėliau. Nuo 2006 m. gruodžio 1 d. bendrąsias taisykles taiko Čekija, Kipras, Vengrija, Latvija, Malta, Lenkija, Slovėnija ir Slovakija.Siekdamos užtikrinti veiksmingą bendrųjų taisyklių įgyvendinimą, valstybės narės teikė klausimus (susijusiai Tarybos darbo grupei) dėl konkrečių su Sprendimu Nr. 895/2006/EB susijusių aspektų, taip pat prašė Komisijos tarnybų pateikti patarimų ir paaiškinimų, susijusių su tam tikrų nuostatų taikymo sritimi.Atsakydamos į klausimus, Komisijos tarnybos dar kartą priminė, kokiu tikslu pradėtos taikyti bendrosios taisyklės, ir pabrėžė, kad jos taikomos tik tranzito tikslu. Šis bendras režimas taikomas pereinamuoju laikotarpiu iki visiškos susijusių valstybių narių integracijos į Šengeno erdvę (pirmasis sprendimas) ir iki tos dienos, kai Šveicarija ir Lichtenšteinas visapusiškai įgyvendins Šengeno acquis (antrasis sprendimas).Komisijos tarnybos pabrėžė, kad bendrosiomis taisyklėmis siekiama supaprastinti tam tikrų kategorijų asmenų tranzitą ir išvengti nepagrįstos konsulinėms įstaigoms tenkančios administracinės naštos, susijusios su vizų prašančiais asmenimis, kurie nekelia jokio pavojaus valstybėms narėms.Šių naujųjų taisyklių taikymas neturi poveikio valstybių narių įgyvendinamoms visoms kitoms Bendrijos acquis nuostatoms vizų ir išorės sienų srityse, kurios ir toliau taikomos. Visų pirma šios bendrosios taisyklės neturi poveikio acquis nuostatoms, susijusioms su riboto teritorinio galiojimo vizomis, oro uosto tranzitinėmis vizomis ar asmenų patikrinimais prie išorės sienų.Kalbant apie pastarąjį aspektą, Komisija pabrėžė, kad asmenų patikrinimai prie išorės sienų turėtų būti atliekami pagal Reglamento (EB) Nr. 562/2006[6] 5–13 ir 18–19 straipsnius. Pasienio pareigūnai patikrinimus prie išorės sienų turi vykdyti pagal bendrosiomis taisyklėmis nustatytą supaprastintą režimą ir teisingai įgyvendindami Sprendimo Nr. 895/2006/EB nuostatas. Todėl tokie patikrinimai turi būti suderinti su siekiamais tikslais ir jiems proporcingi. Kiekvienu konkrečiu atveju pasienio pareigūnai turėtų įvertinti, ar trečiosios šalies piliečiams gali būti taikomos supaprastinto režimo taisyklės ir ar jie įvykdo atvykimo sąlygas bei Sprendime Nr. 895/2006/EB nurodytą tranzito trukmės sąlygą. Jeigu pasienio pareigūnas nusprendžia, kad asmuo pažeidė leistinos tranzito trukmės sąlygą, tokiam asmeniui gali būti neleista atvykti į šalį. Taip pat būtų galima taikyti kitas konkrečiam atvejui labiau tinkančias administracines priemones (pvz., baudas).Atsižvelgdama į teigiamus dėl šių sprendimų pasiektus rezultatus, ES turėtų išplėsti supaprastinto režimo taikymą į Bulgariją ir Rumuniją, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2007 m. sausio 1 d. ir kuriose galiojančios bendrosios taisyklės kol kas netaikomos. Iš esmės, priežastys, kuriomis grindžiami minėtieji sprendimai, taip pat tinka Bulgarijai ir Rumunijai.Šios dvi valstybės narės, kaip ir po 2004 m. plėtros, su vizų acquis susijusiose srityse vykdo vadinamąjį „Šengeno dviejų etapų įgyvendinimo procesą“ (Akto dėl Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos stojimo sąlygų ir Sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos sąjunga, pritaikomųjų pataisų (toliau – 2005 m. Stojimo aktas) 4 straipsnis). Tai reiškia, kad Bulgarija ir Rumunija nuo įstojimo dienos (2007 m. sausio 1 d.) privalo taikyti Reglamento (EB) Nr. 539/2001 nuostatas ir todėl atitinkamai taikyti vizų reikalavimą reglamento I priede išvardytų trečiųjų šalių piliečiams, taip pat jos privalo ir toliau išduoti nacionalines vizas iki tos dienos, kai Taryba priims sprendimą, įteisinantį jų visapusišką integraciją į Šengeno erdvę. Šengeno abipusio pripažinimo taisyklės, taikytinos tranzito ir trumpo lankymosi tikslais, Bulgarijai ir Rumunijai nėra taikomos nuo jų įstojimo dienos, todėl šios valstybės narės privalo nuo 2007 m. sausio 1 d. išduoti nacionalines atvykimo ir tranzito per jų teritoriją vizas trečiųjų šalių piliečiams, kuriems remiantis Reglamentu (EB) Nr. 539/2001 taikomas vizų reikalavimas, net jei tie asmenys turi Šengeno vizą ar leidimą gyventi Šengeno erdvėje arba Šengeno valstybės išduotą nacionalinę ilgalaikę vizą. Tokia pati tvarka taikytina panašiems valstybių narių, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2004 m. ir kurios dar iki galo neįgyvendino viso Šengeno acquis , išduotiems dokumentams.Be to, Čekija, Kipras, Vengrija, Latvija, Malta, Lenkija, Slovėnija ir Slovakija, kurios nuo 2006 m. gruodžio 1 d. įgyvendino Sprendime Nr. 895/2006/EB numatytą bendrąją tvarką, tačiau dar nėra visapusiškai integruotos į Šengeno erdvę, neturėjo galimybės vienašališkai pripažinti Bulgarijos ir Rumunijos išduodamų leidimų gyventi ir tranzito per jų teritoriją tikslu išduodamų vizų.Pagal galiojančias taisykles Bulgarija ir Rumunija negali pripažinti Šveicarijos ir Lichtenšteino išduodamų leidimų gyventi.2. DU PASIŪLYMAIKomisija mano, kad nesant specialių nuostatų, dėl kurių būtų galima sumažinti Bulgarijos ir Rumunijos konsulatams tenkančią administracinę naštą, ir siekiant tenkinti specifinius kitų valstybių narių poreikius, atsiradusius po Bulgarijos ir Rumunijos įstojimo į Europos Sąjungą, būtina peržiūrėti sprendimais Nr. 895/2006/EB ir 896/2006/EB nustatytas bendrąsias taisykles.Tuo tikslu Komisija atsižvelgė į:-  specifinius Bulgarijos ir Rumunijos poreikius vizų politikos srityje, naujas problemas, su kuriomis valstybės narės susiduria po paskutinio plėtros etapo ir laikotarpiu iki visapusiškos 2004 m. ir 2007 m. į Europos Sąjungą įstojusių valstybių narių integracijos į Šengeno erdvę, ir-  tai, kad valstybės narės, prieš išduodamos trumpalaikes vizas arba leidimus gyventi susijusiems trečiųjų šalių piliečiams, juos griežtai ir nuodugniai patikrino, ir į tai, kad šios kategorijos asmenų kitoms valstybėms narėms keliamas pavojus yra nedidelis.Todėl siūlomi du teisės aktai:2.1. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas, nustatantis supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku Bulgarijos, Čekijos, Kipro, Vengrijos, Latvijos, Maltos, Lenkijos, Rumunijos, Slovėnijos ir Slovakijos tam tikrų dokumentų pripažinimu lygiaverčiais jų išduodamoms nacionalinėms vizoms tranzito per jų teritoriją tikslu.Siūlomas sprendimas grindžiamas Europos bendrijos steigimo sutarties 62 straipsnio 2 dalimi ir yra skirtas Bulgarijai bei Rumunijai, taip pat valstybėms narėms, nusprendusioms įgyvendinti Sprendimą Nr. 895/2006/EB.Kadangi Sprendimo Nr. 895/2006/EB tekste nėra nuostatos, pagal kurią po paskutinio Europos Sąjungos plėtros etapo būtų leidžiama taikyti supaprastintą tam tikrų kategorijų asmenų, turinčių tam tikrus dokumentus, kontrolės prie išorės sienų režimą, nuspręsta peržiūrėti galiojančias bendrąsias taisykles siekiant patenkinti specifinius poreikius, atsiradusius dėl Bulgarijos ir Rumunijos įstojimo 2007 m. sausio 1 d.Vienašališko pripažinimo režimo taikymo sritį išplėtus Bendrijos teisės aktu, valstybėms narėms neatsirastų naujų papildomų įpareigojimų be tų, kurie numatyti 2003 m. Stojimo akte ir 2005 m. Stojimo akte. Todėl tai nebūtų nukrypimas nuo šių dviejų Stojimo sutarčių.Siūlomas režimas nebus privalomas – susijusios valstybės narės gali pasirinkti įgyvendinti naująjį teisės aktą arba toliau tęsti nacionalinių vizų išdavimą, kaip reikalaujama pagal Stojimo sutartis.Naujuoju pasiūlymu Bulgarijai ir Rumunijai, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2007 m., būtų sudarytos sąlygos vienašališkai pripažinti Šengeno valstybių išduodamas vizas ir leidimus gyventi, taip pat panašius dokumentus, kuriuos išduoda šios dvi šalys ir 2004 m. į Europos Sąjungą įstojusios valstybės narės, kurios dar nėra visapusiškai integruotos į Šengeno erdvę, lygiaverčiais jų nacionalinėms vizoms.Be to, Sprendimą Nr. 895/2006/EB įgyvendinti nusprendusioms valstybėms narėms, kurios dar nėra visapusiškai integruotos į erdvę be vidaus sienų, turėtų būti leista vienašališkai pripažinti Bulgarijos ir Rumunijos išduodamas vizas bei leidimus gyventi. Sprendimo Nr. 895/2006/EB neįgyvendinti nusprendusioms valstybėms narėms neturėtų būti leista įgyvendinti siūlomą sprendimą, nes jos mano, kad tik visapusiškai Šengeno acquis įgyvendinančių valstybių narių išduotus leidimus gyventi ir vizas galima laikyti lygiaverčiais jų nacionalinėms tranzito tikslu išduodamoms vizoms.Supaprastinto režimo taikymas grindžiamas tuo, kad trečiosios šalies piliečius, kuriems būtų taikoma sistema, jau griežtai patikrino valstybė narė ir jie nekelia grėsmės viešajai tvarkai, nei su nelegalia imigracija susijusio pavojaus.Šis režimas taikomas iki pereinamojo laikotarpio pabaigos, t. y. iki tos dienos, kai susijusios valstybės narės tampa visateisėmis erdvės be vidaus sienų narėmis – nuo tos dienos abipusis tokių dokumentų pripažinimas yra privalomas.Kaip nustatyta Sprendime Nr. 895/2006/EB, pripažinimo režimas bus ribojamas tranzito per susijusių valstybių narių teritoriją tikslu. Tranzito trukmė negali viršyti penkių dienų. Šiuo režimu nesiekiama pakeisti susijusių valstybių narių nacionalinių trumpalaikių vizų išdavimo tvarkos. Be to, pagal galiojančias taisykles šios valstybės narės, siekdamos palengvinti Šengeno dokumentus turinčių trečiųjų šalių piliečių, kurie turi dažnai keliauti į šių valstybių narių teritoriją, judumą, gali išduoti nacionalines daugkartinio atvykimo trumpalaikio buvimo šalyje vizas, galiojančias vienerius metus ar ilgiau.Pripažinimo režimas turėtų būti taikomas šiems dokumentams:-  vienodoms vizoms, Šengeno valstybės išduodamoms pagal Bendrosiose konsulinėse instrukcijose nustatytas taisykles (tranzitinėms, trumpalaikėms arba kelionių ir grupinėms vizoms);-  nacionalinėms ilgalaikėms vizoms, Šengeno valstybės išduodamoms pagal jos nacionalinę teisę;-  Šengeno valstybės išduodamiems leidimams gyventi, jeigu jie nurodyti Bendrųjų konsulinių instrukcijų IV priede, kuriame išvardyti dokumentai, kuriuos turintys asmenys gali atvykti į Šengeno erdvę be vizos;-  nacionalinėms trumpalaikėms ir ilgalaikėms vizoms, taip pat leidimams gyventi, išduodamiems 2004 m. į Europos Sąjungą įstojusios valstybės narės ir nurodytiems Sprendimo Nr. 895/2006/EB priede;-  nacionalinėms trumpalaikėms ir ilgalaikėms vizoms bei leidimams gyventi, išduodamiems Bulgarijos ir Rumunijos.Jeigu Bulgarija ir Rumunija nuspręstų taikyti bendrąjį režimą, jos turėtų pripažinti visus valstybių narių, visapusiškai įgyvendinančių Šengeno acquis , išduodamus dokumentus ir tokiu būdu išvengti dokumentus išduodančių institucijų diferenciacijos.Susijusios valstybės narės turi pranešti Komisijai apie savo sprendimą. Komisija šią informaciją paskelbs Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir tokiu būdu užtikrins visos sistemos skaidrumą. Vis dėlto, valstybės narės gali neįleisti į šalį trečiųjų šalių piliečių, įtrauktų į nacionalinį neįleistinų asmenų sąrašą.Šis dokumentas bus priimtas pagal bendro sprendimo procedūrą.2.2 . Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas, iš dalies keičiantis Sprendimą Nr. 896/2006/EB, nustatantį supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku valstybių narių tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotų leidimų gyventi pripažinimu tranzito per jų teritoriją tikslu.Siūlomas sprendimas grindžiamas Europos bendrijos steigimo sutarties 62 straipsnio 2 dalies a punktu.Siūlomame sprendime atsižvelgiama į tai, kad 2007 m. sausio mėn. Bulgarija ir Rumunija įstojo į Europos Sąjungą; sprendimu siekiama iš dalies pakeisti Sprendimą Nr. 896/2006/EB, kad Bulgarija ir Rumunija galėtų taikyti supaprastintą asmenų kontrolės prie savo išorės sienų režimą, grindžiamą šių valstybių narių vienašališku tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotų leidimų gyventi, nurodytų Sprendimo Nr. 896/2006/EB priede, pripažinimu. Siūlomas sprendimas grindžiamas tuo, kad Šveicarijos arba Lichtenšteino išduotą leidimą gyventi turintys trečiųjų šalių piliečiai nekelia grėsmės viešajai tvarkai, nei su nelegalia imigracija susijusio pavojaus.Pripažinimo režimas taikomas tik tranzito tikslu. Jeigu Bulgarija ir Rumunija nuspręs taikyti Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą, pagal kurį jos gali vienašališkai pripažinti Šengeno valstybių arba kitų valstybių narių išduodamus dokumentus lygiaverčiais nacionalinėms tranzito tikslu išduodamoms vizoms, jos galės pasirinkti, ar įgyvendinti šį dokumentą pereinamuoju laikotarpiu iki tos dienos, kai Taryba priims sprendimą dėl jų visapusiškos integracijos į Šengeno erdvę.Bulgarija ir Rumunija gali nuspręsti, ar jos taikys pripažinimo režimą, o apie savo sprendimą jos turi pranešti Europos Komisijai. Komisija užtikrins, kad susijusi informacija būtų paskelbta.Siūloma sistema neturi jokios įtakos Šengeno acquis taisyklėms, susijusioms su procedūromis ir patikrinimais, kurie turi būti atlikti, kai kertama išorės siena.Kadangi siūloma sistema apsiriboja tranzitu, ji neturi įtakos Bulgarijos ir Rumunijos galimybei išduoti daugkartinio įvažiavimo trumpalaikio buvimo šalyje vizas, galiojančias vienerius metus arba ilgiau, siekiant palengvinti Šengeno dokumentus turinčių trečiųjų šalių piliečių judumą.Šis dokumentas bus priimtas pagal bendro sprendimo procedūrą.3. SUBSIDIARUMAS IR PROPORCINGUMASEB sutarties 5 straipsnyje nurodyta, kad „Bendrija nesiima jokių veiksmų, kurie nėra būtini siekiant šios Sutarties nustatytų tikslų“. Bendrija turi imtis tokių veiksmų, kurie būtų kuo paprastesni ir užtikrintų, kad būtų pasiekti pasiūlymo tikslai, o pasiūlymas įgyvendintas kuo veiksmingiau. Todėl siekiant peržiūrėti sprendimais Nr. 895/2006/EB ir 896/2006/EB nustatytas vienašališko pripažinimo režimą reglamentuojančias bendrąsias taisykles, pasirinkta siūlyti šias teisines priemones:-  Sprendimą, leidžiantį Bulgarijai, Čekijai, Kiprui, Vengrijai, Latvijai, Maltai, Lenkijai, Rumunijai, Slovėnijai ir Slovakijai ir vienašališkai pripažinti tam tikrus dokumentus lygiaverčiais jų išduodamoms nacionalinėms vizoms tranzito per jų teritoriją tikslu pereinamuoju laikotarpiu iki visiškos šių valstybių integracijos į bendrą erdvę be vidaus sienų. Taikyti šį režimą neprivaloma;-  Iš dalies pakeistą Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 896/2006/EB, nustatantį supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku valstybių narių tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduodamų leidimų gyventi pripažinimu tranzito per jų teritoriją tikslu. Siūlomu pakeitimu siekiama, kad Bulgarija ir Rumunija galėtų taikyti supaprastintą režimą tranzito per jų teritoriją tikslu, panaikinant tranzitinių vizų reikalavimą Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotų leidimų gyventi turėtojams.Valstybės narės, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2004 m. arba 2007 m., neprivalo taikyti pripažinimo režimo pereinamuoju laikotarpiu iki jų visapusiškos integracijos į bendrąją erdvę be vidaus sienų – nuo tos dienos abipusio pripažinimo režimą privalo taikyti visos erdvėje be vidaus sienų dalyvaujančios valstybės narės.Minėtais pasiūlymais siekiami tikslai, t. y. pradėti laikinai taikyti bendrąsias taisykles, reglamentuojančias Bulgarijos, Rumunijos ir valstybių narių, kurios jau įgyvendina Sprendimą Nr. 895/2006/EB, vienašališką tam tikrų dokumentų pripažinimą, taip pat Bulgarijoje ir Rumunijoje pradėti taikyti bendrąjį vienašališko tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduodamų leidimų gyventi pripažinimo režimą, gali būti pasiekti tik imantis veiksmų Bendrijos lygmeniu, nes jokia valstybė narė negali tik nacionaliniu lygmeniu priimtomis priemonėmis pasiekti norimo rezultato.Nuspręsta Bendrijos lygmeniu įgyvendinti priemones, dėl kurių būtų pasiekti pasiūlymo tikslai, o pasiūlymas įgyvendintas kuo veiksmingiau. Todėl, remiantis dviem 2006 m. birželio 14 d. priimtais sprendimais, pasirinktos dvi atskiros teisinės priemonės, kuriomis atsižvelgiama į numatytus tikslus. Dėl pirmojo pasiūlymo – Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas yra tinkama teisinė priemonė, kad susijusios valstybės narės galėtų pasirinkti, ar įgyvendinti bendras vienodas pripažinimo taisykles, kurios leidžia laikinai nukrypti nuo galiojančių abipusio pripažinimo taisyklių. Dėl antrojo pasiūlymo – Sprendimas Nr. 896/2006/EB iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu siekiant išplėsti bendrųjų taisyklių taikymo sritį leidžiant Bulgarijai ir Rumunijai vienašališkai pripažinti tam tikrus Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotus leidimus gyventi.4. SU ĮVAIRIAIS PRIE SUTARČIŲ PRIDEDAMAIS PROTOKOLAIS SIEJAMI PADARINIAIPirmasis Europos Parlamento ir Tarybos siūlomas sprendimas skirtas tik Bulgarijai, Čekijai, Kiprui, Vengrijai, Latvijai, Maltai, Lenkijai, Rumunijai, Slovėnijai ir Slovakijai; juo nustatomas specialus pereinamuoju laikotarpiu taikomas režimas, leidžiantis šioms valstybėms narėms pripažinti tam tikrus valstybių narių išduodamus dokumentus lygiaverčiais jų nacionalinėms tranzitinėms vizoms. Siūlomas sprendimas nėra privalomas; susijusios valstybės narės jį turėtų taikyti iki tos dienos, kurią nustatys Taryba vadovaudamasi 2003 m. Stojimo akto 3 straipsnio 2 dalimi ir 2005 m. Stojimo akto 4 straipsnio 2 dalimi.Dėl savo pobūdžio šiuo pasiūlymu nustatytas režimas negali reikšti nevienodos padėties, kaip nustatyta protokoluose dėl Jungtinės Karalystės, Airijos ir Danijos pozicijos.Šiuo sprendimu, skirtu tik valstybėms narėms, kurios privalo taikyti Šengeno acquis , bet kurios dar nėra visapusiškai integruotos į bendrąją erdvę be vidaus sienų, nėra plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta 1999 m. gegužės 18 d. Tarybos pasirašytame Susitarime su Norvegija ir Islandija dėl šių dviejų šalių asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis [7]. Tačiau siekiant nuoseklumo ir deramo Šengeno sistemos veikimo, šis sprendimas taip pat taikomas Norvegijos ir Islandijos, kurios susiję su Šengeno acquis įgyvendinimu, taikymu ir plėtojimu ir kurios visapusiškai įgyvendina Šengeno acquis , išduodamoms vizoms ir leidimams gyventi.Šiuo sprendimu, skirtu tik valstybėms narėms, kurios privalo taikyti Šengeno acquis , bet kurios dar nėra visapusiškai integruotos į bendrąją erdvę be vidaus sienų, nėra plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos pasirašytame Susitarime dėl pastarosios asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis [8] ir patenkančios į Tarybos sprendimo dėl susitarimo pasirašymo Europos bendrijos vardu ir laikino jo taikymo 4 straipsnio 1 dalyje nurodytą sritį.Siūlomas Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas, iš dalies keičiantis Sprendimą Nr. 896/2006/EB, skirtas Bulgarijai ir Rumunijai, kad šios dvi valstybės narės galėtų vienašališkai pripažinti tam tikrus Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotus leidimus gyventi lygiaverčiais jų tranzitinėms vizoms. Dėl savo pobūdžio šiuo pasiūlymu nustatytas režimas negali reikšti nevienodos padėties, kaip nustatyta protokoluose dėl Jungtinės Karalystės, Airijos ir Danijos pozicijos.Sprendimu nėra plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta 1999 m. gegužės 18 d. Tarybos pasirašytame Susitarime su Norvegija ir Islandija dėl šių dviejų šalių asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis , nes šiuo sprendimu nustatomas naujasis elementas susijęs su tuo, kad Sprendime Nr. 896/2006/EB nustatytas supaprastintas režimas taip pat taikomas Bulgarijai ir Rumunijai nekeičiant pagrindinių taisyklių ir principų.2007/0185 (COD)PasiūlymasEUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMASnustatantis supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku Bulgarijos, Čekijos, Kipro, Vengrijos, Latvijos, Maltos, Lenkijos, Rumunijos, Slovėnijos ir Slovakijos tam tikrų dokumentų pripažinimu lygiaverčiais jų išduodamoms nacionalinėms vizoms tranzito per jų teritoriją tiksluEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 62 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą[9],laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos,kadangi:(1) Pagal Akto dėl Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos stojimo sąlygų ir sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų (toliau – 2005 m. Stojimo aktas) 4 straipsnio 1 dalį Bulgarija ir Rumunija, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2007 m. sausio 1 d., nuo tos dienos turi taikyti vizų reikalavimą 2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 539/2001, nustatančio trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus[10], I priede nurodytų trečiųjų šalių piliečiams.(2) Pagal 2005 m. Stojimo akto 4 straipsnio 2 dalį Šengeno acquis nuostatos dėl trumpalaikių vienodų vizų išdavimo sąlygų ir kriterijų, taip pat nuostatos dėl abipusio vizų pripažinimo ir leidimų gyventi bei vizų lygiavertiškumo Bulgarijoje ir Rumunijoje taikomos tik priėmus susijusį Tarybos sprendimą. Tačiau jos yra privalomos toms valstybėms narėms nuo įstojimo dienos.(3) Todėl Bulgarija ir Rumunija privalo išduoti nacionalines atvykimo ar tranzito per jų teritoriją vizas trečiųjų šalių piliečiams, turintiems vienodą vizą ar ilgalaikę vizą arba leidimą gyventi, išduotus visapusiškai Šengeno acquis įgyvendinančios valstybės narės, arba panašų valstybių narių, kurios dar iki galo neįgyvendino Šengeno acquis , išduotą dokumentą.(4) Visapusiškai Šengeno acquis įgyvendinančių valstybių narių išduotus dokumentus ir panašius valstybių narių, kurios dar nėra iki galo įgyvendinusios Šengeno acquis , išduotus dokumentus turintys asmenys Bulgarijai ir Rumunijai nekelia jokio pavojaus, nes juos tinkamai patikrino kitos valstybės narės. Siekiant išvengti nepagrįstos papildomos administracinės naštos Bulgarijai ir Rumunijai, šiose šalyse turėtų būti pradėtos taikyti 2006 m. birželio 14 d. priimtu Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 895/2006/EB, nustatančiu supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku Čekijos Respublikos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos, Slovakijos tam tikrų dokumentų pripažinimu lygiaverčiais jų išduodamoms nacionalinėms vizoms tranzito per jų teritoriją tikslu[11], nustatytos bendrosios taisyklės.(5) Naujos bendrosios taisyklės turėtų leisti Bulgarijai ir Rumunijai vienašališkai pripažinti tam tikrus Šengeno acquis visapusiškai įgyvendinančių valstybių narių išduodamus dokumentus, jų išduodamus panašius dokumentus ir 2004 m. į Europos Sąjungą įstojusių valstybių narių išduodamus dokumentus, nurodytus Sprendimo Nr. 895/2006/EB priede, lygiaverčiais jų išduodamoms nacionalinėms vizoms ir šio vienašališko lygiavertiškumo pagrindu nustatyti supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą.(6) Atsižvelgiant į tai, kad Čekija, Kipras, Vengrija, Latvija, Malta, Lenkija, Slovėnija ir Slovakija pranešė Komisijai apie savo sprendimą taikyti Sprendimu Nr. 895/2006/EB nustatytą supaprastintą režimą, šios naujos bendrosios taisyklės turėtų taip pat sudaryti galimybę šioms valstybėms narėms pripažinti Bulgarijos ir Rumunijos išduotas vizas ir leidimus gyventi lygiaverčiais jų nacionalinėms vizoms, išduotoms tranzito per jų teritoriją tikslu.(7) Naujos bendrosios taisyklės turėtų būti taikomos pereinamuoju laikotarpiu iki tos dienos, kurią Taryba nustatys savo sprendimu, kaip nurodyta 2003 m. Stojimo akto 3 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje ir 2005 m. Stojimo akto 4 straipsnio 2 dalyje.(8) Dokumento pripažinimas turėtų būti ribojamas tranzito per Bulgarijos, Čekijos, Kipro, Vengrijos, Latvijos, Maltos, Lenkijos, Rumunijos, Slovėnijos ir Slovakijos teritoriją tikslu. Dalyvavimas bendrojoje sistemoje neturėtų būti privalomas ir dėl jo neturėtų būti nustatyta papildomų įpareigojimų valstybėms narėms, kaip apibrėžta 2003 m. Stojimo akte ir 2005 m. Stojimo akte.(9) Bendrosios taisyklės turėtų būti taikomos visapusiškai Šengeno acquis įgyvendinančių valstybių narių išduodamoms vienodoms trumpalaikėms vizoms, ilgalaikėms vizoms ir leidimams gyventi, panašiems valstybių narių, dar iki galo neįgyvendinusių Šengeno acquis , išduodamiems dokumentams ir Bulgarijos bei Rumunijos išduodamoms trumpalaikėms vizoms, ilgalaikėms vizoms ir leidimams gyventi.(10) 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 562/2006, nustatančio taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas)[12], 5 straipsnio 1 dalyje nustatytos atvykimo sąlygos, išskyrus šio reglamento 5 straipsnio 1 dalies b punkte nustatytą išimtį, turi būti įgyvendintos, kadangi šiuo sprendimu, kuriuo išplečiamas Sprendime Nr. 895/2006/EB nustatytų bendrųjų taisyklių taikymas, Bulgarijai ir Rumunijai nustatomas visapusiškai Šengeno acquis įgyvendinančių valstybių narių išduotų tam tikrų dokumentų, valstybių narių, visapusiškai dar neįgyvendinančių Šengeno acquis , išduotų panašių dokumentų ir Bulgarijos bei Rumunijos trumpalaikių vizų, ilgalaikių vizų ir leidimų gyventi, išduotų tranzito tikslu, vienašališkas pripažinimas ir, be kita ko, leidžiama Čekijai, Kiprui, Vengrijai, Latvijai, Maltai, Lenkijai, Slovėnijai ir Slovakijai taikyti Sprendimu Nr. 895/2006/EB nustatytą supaprastintą režimą pripažįstant panašius Bulgarijos ir Rumunijos išduotus dokumentus.(11) Kadangi šio sprendimo tikslo, t. y. nustatyti tam tikrų dokumentų vienašališko pripažinimo, kurį privalės taikyti 2004 m. ir 2007 m. į Europos Sąjungą įstojusios valstybės narės, režimą, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi atsižvelgiant į šio veiksmo mastą bei poveikį to tikslo būtų geriau siekti Bendrijos lygmeniu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Bendrija gali imtis priemonių. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo sprendimu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti.(12) Šiuo sprendimu neplėtojamos Šengeno acquis nuostatos pagal Europos Sąjungos Tarybos ir Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės sudarytą susitarimą dėl šių dviejų valstybių asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis , kadangi jis skirtas tik valstybėms narėms, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2004 m. ir 2007 m. ir kurios dar iki galo neįgyvendino Šengeno acquis . Tačiau siekiant nuoseklumo ir deramo Šengeno sistemos veikimo, šis sprendimas taip pat taikomas vizoms ir leidimams gyventi, išduotiems trečiųjų šalių, susijusių su Šengeno acquis įgyvendinimu, taikymu ir plėtojimu, ir visapusiškai įgyvendinančių Šengeno acquis , pavyzdžiui, Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės.(13) Pagal Protokolo dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Airijos Karalystės pozicijos, pridedamo prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius šios valstybės narės nedalyvauja priimant šį sprendimą.(14) Pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridedamo prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisŠiuo sprendimu nustatomas supaprastintas asmenų kontrolės prie išorės sienų režimas, pagal kurį:-  Bulgarija ir Rumunija gali vienašališkai pripažinti 2 ir 3 straipsniuose nurodytus dokumentus, taip pat 4 straipsnyje nurodytus dokumentus, kuriuos šios dvi šalys išduoda trečiųjų šalių piliečiams, kuriems pagal Reglamentą (EB) Nr. 539/2001 taikomas vizų reikalavimas, lygiaverčiais jų nacionalinėms tranzito tikslu išduodamoms vizoms.-  Čekija, Kipras, Vengrija, Latvija, Malta, Lenkija, Slovėnija ir Slovakija, kurios pranešė Komisijai apie savo sprendimą taikyti Sprendimu Nr. 895/2006/EB nustatytą supaprastintą režimą, gali vienašališkai pripažinti 4 straipsnyje nurodytus dokumentus, kuriuos Bulgarija ir Rumunija išduoda trečiųjų šalių piliečiams, kuriems pagal Reglamentą (EB) Nr. 539/2001 taikomas vizų reikalavimas, lygiaverčiais jų nacionalinėms tranzito tikslu išduodamoms vizoms.2 straipsnis1. Nepriklausomai nuo dokumento turėtojo pilietybės, Bulgarija ir Rumunija gali pripažinti lygiaverčiais jų nacionalinei tranzito tikslu išduodamai vizai šiuos visapusiškai Šengeno acquis įgyvendinančių valstybių narių išduotus dokumentus:i) „vienodą vizą“, kaip nurodyta Šengeno susitarimą įgyvendinančios konvencijos 10 straipsnyje;ii) „ilgalaikę vizą“, kaip nurodyta Šengeno susitarimą įgyvendinančios konvencijos 18 straipsnyje;iii) „leidimą gyventi“, kaip įrašyta Bendrųjų konsulinių instrukcijų IV priede.2. Jei Bulgarija ir Rumunija nusprendžia taikyti šį sprendimą, jos pripažįsta visus šio straipsnio 1 dalyje nurodytus dokumentus nepriklausomai nuo juos išdavusios valstybės.3 straipsnisJeigu Bulgarija ir Rumunija nusprendžia taikyti 2 straipsnį, jos taip pat gali pripažinti vienos ar kelių kitų valstybių narių, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2004 m. ir kurios dar iki galo neįgyvendino viso Šengeno acquis , išduotas nacionalines trumpalaikes vizas, ilgalaikes vizas ir leidimus gyventi lygiaverčiais jos nacionalinei tranzito tikslu išduodamai vizai.Valstybių narių, kurios dar iki galo neįgyvendino Šengeno acquis , išduodamų dokumentų, kurie gali būti pripažįstami, sąrašas pateikiamas Sprendimo Nr. 895/2006/EB priede.4 straipsnisBe to, Bulgarija ir Rumunija taip pat gali pripažinti savo išduodamas nacionalines trumpalaikes vizas, ilgalaikes vizas ir leidimus gyventi lygiaverčiais savo nacionalinėms tranzito tikslu išduodamoms vizoms.Bulgarijos ir Rumunijos išduodami dokumentai, kurie gali būti pripažįstami pagal šį sprendimą, nurodyti priede.5 straipsnisČekija, Kipras, Vengrija, Latvija, Malta, Lenkija, Slovėnija ir Slovakija tranzito tikslu taip pat gali pripažinti šio sprendimo priede nurodytus Bulgarijos ir Rumunijos išduodamus dokumentus.6 straipsnisBulgarija, Čekija, Kipras, Vengrija, Latvija, Malta, Lenkija, Rumunija, Slovėnija ir Slovakija gali pripažinti dokumentus lygiaverčiais jų nacionalinei tranzito tikslu išduodamai vizai tik tuomet, jeigu trečiosios šalies piliečio tranzito per jų teritoriją trukmė neviršija penkių dienų.2, 3 ir 4 straipsniuose nurodytų dokumentų galiojimo laikas apima tranzito trukmę.7 straipsnisJeigu Bulgarija, Čekija, Kipras, Vengrija, Latvija, Malta, Lenkija, Rumunija, Slovėnija ir Slovakija nusprendžia taikyti šį sprendimą, jos apie tai praneša Komisijai per 10 darbo dienų nuo šio sprendimo įsigaliojimo dienos. Komisija šią valstybių narių pateiktą informaciją paskelbia Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .8 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Jis taikomas iki tos dienos, kuri bus nustatyta Tarybos sprendimu, priimtu pagal 2005 m. Stojimo akto 4 straipsnio 2 dalį.9 straipsnisŠis sprendimas skirtas Bulgarijai, Čekijai, Kiprui, Vengrijai, Latvijai, Maltai, Lenkijai, Rumunijai, Slovėnijai ir Slovakijai.Priimta Briuselyje […]Europos Parlamento vardu Tarybos varduPirmininkas Pirmininkas[…]  PRIEDASBULGARIJOS išduodamų dokumentų sąrašas- Vizos1. Виза за летищен транзит (виза вид "А") – oro uosto tranzitinė viza („A“ tipas)2. Визи за транзитно преминаване (виза вид "B") – tranzitinės vizos („B“ tipas)-  Еднократна транзитна виза – vienkartinė tranzitinė viza-  Двукратна транзитна виза – dvikartinė tranzitinė viza-  Многократна транзитна виза – daugkartinė tranzitinė viza3. Визи за краткосрочно пребиваване (виза вид "C") – trumpalaikės vizos („C“ tipas)-  Еднократна входна виза – vienkartinė trumpalaikė viza-  Многократна входна виза – daugkartinė trumpalaikė viza4. Виза за дългосрочно пребиваване (виза вид "D") – ilgalaikė viza („D“ tipas)- Leidimai gyventi1. Карта на продължително пребиваващ в Република България чужденец – ilgalaikis leidimas gyventi2. Карта на постоянно пребиваващ в Република България чужденец – nuolatinis leidimas gyventi3. Карта на бежанец – pabėgėliams išduodamas leidimas gyventi4. Удостоверение за пътуване зад граница на чужденец с хуманитарен статут – leidimas gyventi, išduodamas trečiosios šalies piliečiui, kuriam Bulgarijos Respublika yra suteikusi humanitarinės apsaugos statusąRUMUNIJOS išduodamų dokumentų sąrašas- Vizos-  viză de tranzit, identificată prin simbolul B (tranzitinė viza, žymima simboliu B)-  viză de scurtă şedere, identificată prin simbolul C (trumpalaikė viza, žymima simboliu C)-  viză de lungă şedere, identificată prin unul dintre următoarele simboluri, în funcţie de activitatea pe care urmează să o desfăşoare în România străinul căruia i-a fost acordată:(i) desfăşurarea de activităţi economice, identificată prin simbolul D/AE(ii) desfăşurarea de activităţi profesionale, identificată prin simbolul D/AP(iii) desfăşurarea de activităţi comerciale, identificată prin simbolul D/AC(iv) angajare în munca, identificată prin simbolul D/AM(v) studii, identificată prin simbolul D/SD(vi) reîntregirea familiei, identificată prin simbolul D/VF(vii) intrarea în România a străinilor căsătoriţi cu cetăţeni români, identificată prin simbolul D/CR(viii) activităţi religioase sau umanitare, identificată prin simbolul D/RU(ix) viză diplomatică şi viză de serviciu, identificată prin simbolul DS(x) alte scopuri, identificată prin simbolul D/AS(ilgalaikė viza, vienu iš toliau nurodytų simbolių žymima pagal tai, kokią veiklą vizą gaunantis užsienietis ketina vykdyti Rumunijoje:i) ekonominė veikla, žymima simboliu D/AEii) profesinė veikla, žymima simboliu D/APiii) komercinė veikla, žymima simboliu D/ACiv) darbas, žymima simboliu D/AMv) studijos, žymima simboliu D/SDvi) šeimos susijungimas, žymima simboliu D/VFvii) užsieniečių, susituokusių su Rumunijos piliečiais, atvykimas į Rumunijos teritoriją, žymima simboliu D/CRviii) religinė arba humanitarinė veikla, žymima simboliu D/RUix) diplomatinė viza ir tarnybinė viza, žymima simboliu DSx) kiti tikslai, žymima simboliu D/AS)- Leidimai gyventi- Permis de şedere temporară (laikinasis leidimas gyventi)- Permis de şedere permanentă (nuolatinis leidimas gyventi)- Carte de rezidenţă - pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români (gyventojo kortelė, išduodama užsieniečiams, kurie yra Rumunijos piliečių šeimos nariai)- Carte de rezidenţă permanentă - pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români (nuolatinio gyventojo kortelė, išduodama užsieniečiams, kurie yra Rumunijos piliečių šeimos nariai)2007/0186 (COD)PasiūlymasEUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMASiš dalies keičiantis Sprendimą Nr. 896/2006/EB, nustatantį supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku valstybių narių tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotų leidimų gyventi pripažinimu tranzito per jų teritoriją tikslu.EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 62 straipsnio 2 dalies a punktą,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą[13],laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos,kadangi:(1) Sprendimu Nr. 896/2006/EB nustatomos bendrosios taisyklės dėl vienašališko valstybių narių tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduodamų leidimų gyventi pripažinimo tranzito per jų teritoriją tikslu, dėl kurio galima taikyti supaprastintą šiuos dokumentus turinčių trečiųjų šalių piliečių kontrolės prie išorės sienų režimą.(2) Dėl Šengeno acquis įgyvendinimo dviem etapais valstybės narės, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2004 m. gegužės 1 d., nuo tos pačios dienos privalėjo išduoti nacionalines vizas trečiųjų šalių piliečiams, turintiems Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotus leidimus gyventi, kuriems pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 539/2001 taikomas vizų reikalavimas. Dėl šio įpareigojimo šių valstybių narių konsulatams Šveicarijoje ir Lichtenšteine teko papildoma administracinė našta.(3) Neatrodė, kad valstybėms narėms būtina reikalauti vizų iš šios kategorijos asmenų, nes jie nekelia didelio su nelegalia imigracija susijusio pavojaus valstybėms narėms.(4) Atsižvelgiant į tai, kad tie patys argumentai taikytini Bulgarijai ir Rumunijai, Sprendimu Nr. 896/2006/EB[14] nustatytas supaprastintas režimas taip pat turėtų būti taikomas Bulgarijoje ir Rumunijoje.(5) Taip iš dalies pakeitus Sprendimą Nr. 896/2006/EB, Bulgarija ir Rumunija, jeigu jos nuspręstų taikyti Sprendimą Nr. .../2007/EB, galėtų vienašališkai pripažinti Šveicarijos ir Lichtenšteino išduodamus leidimus gyventi, kurie nurodomi Sprendimo Nr. 896/2006/EB priede, lygiaverčiais savo nacionalinėms tranzito tikslu išduodamoms vizoms.(6) Dokumentų pripažinimas turėtų būti ribojamas tranzito per Bulgarijos ir Rumunijos teritoriją tikslu ir neturėtų turėti įtakos šių dviejų valstybių narių galimybei išduoti trumpalaikes vizas.(7) Bulgarija ir Rumunija galimybe netaikyti šio sprendimo galėtų naudotis ribotai, t. y. tik pereinamuoju laikotarpiu, iki dienos, kurią nustatys Taryba pagal 2005 m. Stojimo akto 4 straipsnio 2 dalį.(8) Turi būti įvykdytos 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 562/2006, nustatančio taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksą)[15], 5 straipsnio 1 dalyje nurodytos atvykimo sąlygos, išskyrus jo 5 straipsnio 1 dalies b punkte nustatytą sąlygą, kadangi šiuo sprendimu nustatomas Bulgarijos ir Rumunijos išduodamų tranzitinių vizų ir tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduodamų leidimų gyventi lygiavertiškumo režimas.(9) Kadangi siūlomų veiksmų tikslas turi tiesioginį poveikį Bendrijos acquis vizų srityje, o valstybės narės vienos negali deramai jo pasiekti, ir kadangi atsižvelgiant į šių veiksmų mastą bei poveikį to tikslo būtų geriau siekti Bendrijos lygmeniu, Bendrija gali imtis priemonių vadovaudamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatytu subsidiarumo principu. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo sprendimu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti.(10) Pagal Protokolo dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Airijos Karalystės pozicijos, pridedamo prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius šios valstybės narės nedalyvauja priimant šį sprendimą.(11) Pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridedamo prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą, nėra jo saistoma ir neprivalo jo taikyti,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisSprendimo Nr. 896/2006/EB 2 straipsnis papildomas šia pastraipa, kuri yra trečia šio straipsnio pastraipa:„Jeigu Bulgarija ir Rumunija nusprendžia taikyti Sprendimą Nr. .../2007/EB, jos gali iki dienos, kurią Taryba nustato pagal Akto dėl Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos stojimo sąlygų ir Sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų 4 straipsnio 2 dalį, vienašališkai pripažinti šio sprendimo priede nurodytus leidimus gyventi lygiaverčiais savo nacionalinei tranzitinei vizai.“2 straipsnisJeigu Bulgarija ir Rumunija nusprendžia taikyti šį sprendimą, jos apie tai praneša Komisijai per 10 darbo dienų nuo šio sprendimo įsigaliojimo dienos. Komisija jų pateiktą informaciją paskelbia Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .3 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .4 straipsnisŠis sprendimas skirtas Bulgarijai ir Rumunijai.Priimta Briuselyje […]Europos Parlamento vardu Tarybos varduPirmininkas Pirmininkas[…] [1] OL L 81, 2001 3 21, p. 1, Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1932/2006 (OL L 405, 2006 12 30, p. 23).[2] OL L 167, 2006 6 20, p. 1.[3] OL L 167, 2006 6 20, p. 8.[4] Valstybės narės, kurios į Europos Sąjungą įstojo 2004 m., turėjo iki 2006 m. rugpjūčio 1 d. pranešti Komisijai apie savo sprendimą taikyti bendrąsias taisykles.[5] OL C 251, 2006 10 17, p. 20.[6] 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 562/2006, nustatantis taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas), OL L 105, 2006 4 13, p. 1.[7] OL L 176, 1999 7 10, p. 35.[8] Tarybos dokumentas 13054/04.[9] OL C […], […], p. […].[10] OL L 81, 2001 3 21, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1932/2006 (OL L 405, 2006 12 30, p. 23).[11] OL L 167, 2006 6 20, p. 1.[12] OL L 105, 2006 4 13, p. 1.[13] OL C […], […], p. […].[14] OL L 167, 2006 6 20.[15] OL L 105, 2006 4 13, p. 1.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 04 08
            COM(2016) 192 final
            2016/0097(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Europos Sąjungos ir Mikronezijos Federacinių Valstijų susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino taikymo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               Tarybos reglamente (EB) Nr. 539/2001
                  1
                pateikti trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami valstybių narių išorės sienas, privalo turėti vizą, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašai. Reglamentą (EB) Nr. 539/2001 taiko visos valstybės narės, išskyrus Airiją ir Jungtinę Karalystę.

               Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 509/2014
                  2
                iš dalies pakeitus Reglamentą (EB) Nr. 539/2001 į II priedo sąrašą, kuriame nurodomos trečiosios šalys, kurių piliečiams netaikomas reikalavimas turėti vizą, įtraukta 19 šalių. Tos 19 šalių yra Dominika, Grenada, Jungtiniai Arabų Emyratai, Kiribatis, Kolumbija, Maršalo Salos, Mikronezija, Nauru, Palau, Peru, Rytų Timoras, Saliamono Salos, Samoa, Sent Lusija, Sent Vinsentas ir Grenadinai, Tonga, Trinidadas ir Tobagas, Tuvalu ir Vanuatu. Šalia kiekvienos iš tų II priede nurodytų šalių pavadinimų pateikiama nuoroda į išnašą, kurioje nustatyta, kad „vizų reikalavimas netaikomas nuo tos dienos, kai įsigalioja su Europos Sąjunga sudarytas susitarimas dėl bevizio režimo“.

               Reglamentas (ES) Nr. 509/2014 buvo priimtas 2014 m. gegužės 20 d. ir įsigaliojo 2014 m. birželio 9 d. 2014 m. liepos mėn. Komisija Tarybai pateikė rekomendaciją suteikti jai įgaliojimus pradėti derybas dėl bevizio režimo susitarimų su kiekviena iš toliau nurodytų 17 šalių: Dominika, Grenada, Jungtiniais Arabų Emyratais, Kiribačiu, Maršalo Salomis, Mikronezija, Nauru, Palau, Rytų Timoru, Saliamono Salomis, Samoa, Sent Lusija, Sent Vinsentu ir Grenadinais, Tonga, Trinidadu ir Tobagu, Tuvalu ir Vanuatu
                  3
               . 2014 m. spalio 9 d. Taryba pateikė Komisijai derybinius nurodymus.

               Pirmoji bevizio režimo susitarimų dalis pasirašyta 2015 m. gegužės 6 d. (su Jungtiniais Arabų Emyratais), 2015 m. gegužės 26 d. (su Rytų Timoru) ir 2015 m. gegužės 28 d. (su Dominika, Grenada, Samoa, Sent Lusija, Sent Vinsentu ir Grenadinais, Trinidadu ir Tobagu ir Vanuatu). Taryba leido pasirašyti antrąją bevizio režimo susitarimų dalį: su Tonga (pasirašytas 2015 m. lapkričio 20 d.), Kolumbija (pasirašytas 2015 m. gruodžio 2 d.), Kiribačiu (turi būti nustatyta pasirašymo data) ir Palau (pasirašytas 2015 m. gruodžio 7 d.). Iki įsigaliojimo šie keturi susitarimai laikinai taikomi nuo kitos dienos po jų pasirašymo.

               Derybos su Mikronezija pradėtos 2014 m. gruodžio 17 d. ir vyko keičiantis laiškais. Keičiantis laiškais susitarta dėl visų aspektų. Vyriausieji derybininkai susitarimą parafavo apsikeisdami 2015 m. gruodžio 16 d. Mikronezijos ir 2016 m. sausio 13 d. Sąjungos laiškais. Valstybėms narėms apie tai pranešta Tarybos Vizų darbo grupės posėdyje 2016 m. sausio 18 d.

               2.TEISINIS PAGRINDAS

               Sąjungos teisinis šio susitarimo pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 77 straipsnio 2 dalies a punktas kartu su jos 218 straipsniu.

               Pridedamas pasiūlymas yra susitarimo pasirašymo teisinė priemonė. Taryba sprendimą priims kvalifikuota balsų dauguma.

               Atsižvelgiant į tai, kad Mikronezija galės greitai užbaigti vidaus ratifikavimo procedūrą, ir į tai, kad praėjo daug laiko nuo pirmo Komisijos pasiūlymo netaikyti Mikronezijos piliečiams reikalavimo turėti vizą (2012 m. lapkričio mėn.), siūlomame sprendime dėl pasirašymo pagal SESV 218 straipsnio 5 dalį numatomas laikinas susitarimo taikymas nuo kitos dienos po jo pasirašymo. Atsižvelgdama į tai, kad prieš sudarant susitarimą jam turi pritarti Europos Parlamentas, Komisija informuos Europos Parlamentą apie laikiną susitarimo taikymą.

               3.DERYBŲ REZULTATAI

               Komisijos nuomone, Tarybos derybiniuose nurodymuose nustatyti tikslai pasiekti ir bevizio režimo susitarimo projektas Sąjungai yra priimtinas.

               Jo galutinis turinys apibendrintas taip, kaip išdėstyta toliau.

               Tikslas

               Susitarimu nustatomas bevizis režimas Europos Sąjungos ir Mikronezijos piliečiams, vykstantiems į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.

               Siekiant užtikrinti vienodas sąlygas visiems ES piliečiams, į susitarimą įtraukta nuostata, pagal kurią Mikronezija gali sustabdyti susitarimo galiojimą arba jį nutraukti tik visų Europos Sąjungos valstybių narių atžvilgiu, o Sąjunga gali sustabdyti susitarimo galiojimą arba jį nutraukti tik visų savo valstybių narių atžvilgiu.

               Apie ypatingą Jungtinės Karalystės ir Airijos padėtį kalbama preambulėje.

               Taikymo sritis

               Bevizis režimas taikomas visų kategorijų asmenims (paprastų, diplomatinių, tarnybinių ir (arba) pareiginių ir specialiųjų pasų turėtojams), keliaujantiems bet kokiais tikslais, išskyrus asmenis, vykstančius vykdyti apmokamą veiklą. Pastarosios kategorijos asmenims, kurie yra kitos Susitariančiosios Šalies piliečiai, visos valstybės narės ir Mikronezija gali toliau taikyti reikalavimą turėti vizą pagal galiojančią Sąjungos arba nacionalinę teisę. Siekiant užtikrinti darnų įgyvendinimą, prie susitarimo pridedama bendra deklaracija dėl asmenų, kurie vyksta vykdyti apmokamą veiklą, kategorijos aiškinimo.

               Buvimo trukmė

               Susitarimu nustatomas bevizis režimas Europos Sąjungos ir Mikronezijos piliečiams, vykstantiems į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį. Prie susitarimo pridedama bendra deklaracija dėl 90 dienų laikotarpio per bet kurį 180 dienų laikotarpį aiškinimo.

               Susitarime atsižvelgiama į valstybių narių, kurios dar netaiko viso Šengeno acquis, padėtį. Šengeno erdvei be vidaus sienų nepriklausančių valstybių narių (Bulgarijos, Kipro, Kroatijos ir Rumunijos) atveju beviziu režimu Mikronezijos piliečiams suteikiama teisė būti jų teritorijoje 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį, neskaičiuojant buvimo visoje Šengeno erdvėje trukmės.

               Teritorinis taikymas

               Susitarime yra nuostatų dėl jo teritorinio taikymo: Prancūzijos ir Nyderlandų atveju bevizis režimas Mikronezijos piliečiams taikomas tik šių valstybių narių europinėje teritorijoje.

               Deklaracija

               Be minėtų bendrų deklaracijų, prie susitarimo pridedamos dvi kitos bendros deklaracijos:

               –dėl Norvegijos, Islandijos, Šveicarijos ir Lichtenšteino asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis;

               –dėl informacijos apie bevizio režimo susitarimo turinį ir padarinius, taip pat apie kitus susijusius klausimus, kaip antai apie atvykimo sąlygas, visapusiškos sklaidos.

               4.IŠVADA

               Atsižvelgdama į minėtus rezultatus, Komisija siūlo Tarybai:

               –priimti sprendimą pasirašyti susitarimą Sąjungos vardu ir įgalioti Tarybos pirmininką paskirti asmenį (-is), tinkamai įgaliotą (-us) pasirašyti susitarimą Sąjungos vardu;

               –pritarti, kad iki įsigaliojimo susitarimas būtų taikomas laikinai.

               2016/0097 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Europos Sąjungos ir Mikronezijos Federacinių Valstijų susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino taikymo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalies a punktą kartu su 218 straipsnio 5 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 509/2014
                  4
                Mikronezijos Federacinės Valstijos perkeltos iš Tarybos reglamento (EB) Nr. 539/2001
                  5
                I priedo į II priedą;

               (2)šalia Mikronezijos Federacinių Valstijų pateikiama nuoroda į išnašą, kurioje nustatyta, kad vizų reikalavimas netaikomas nuo tos dienos, kai įsigalioja su Europos Sąjunga sudarytas susitarimas dėl bevizio režimo;

               (3)2014 m. spalio 9 d. sprendimu Taryba įgaliojo Komisiją derėtis dėl Europos Sąjungos ir Mikronezijos Federacinių Valstijų susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju (toliau – Susitarimas) sudarymo;

               (4)derybos dėl Susitarimo pradėtos 2014 m. gruodžio 17 d. ir sėkmingai baigtos 2016 m. sausio 13 d. parafavus Susitarimą;

               (5)Susitarimas turėtų būti pasirašytas, o prie jo pridedamos deklaracijos patvirtintos Sąjungos vardu. Susitarimas turėtų būti laikinai taikomas nuo kitos dienos po jo pasirašymo, kol bus baigtos jo oficialaus sudarymo procedūros;

               (6)šis sprendimas yra Šengeno acquis nuostatų, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2000/365/EB
                  6
               , plėtojimas. Todėl Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

               (7)šis sprendimas yra Šengeno acquis nuostatų, kurias įgyvendinant Airija nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2002/192/EB
                  7
               , plėtojimas. Todėl Airija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Europos Sąjungos ir Mikronezijos Federacinių Valstijų susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju (toliau – Susitarimas) pasirašymas patvirtinamas Sąjungos vardu su sąlyga, kad jis bus sudarytas.

               Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.

               2 straipsnis

               Sąjungos vardu patvirtinamos prie šio sprendimo pridedamos deklaracijos.

               3 straipsnis

               Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) pasirašyti Susitarimą Sąjungos vardu su sąlyga, kad jis bus sudarytas.

               4 straipsnis

               Susitarimas laikinai taikomas nuo kitos dienos po jo pasirašymo, kol bus baigtos jo sudarymo procedūros.

               5 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus, OL L 81, 2001 3 21, p. 1.

                     (2)
                  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 509/2014, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus, OL L 149, 2014 5 20, p. 67.

                     (3)
                  COM(2014) 467, 2014 7 17.

                     (4)
                  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 509/2014, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus, OL L 149, 2014 5 20, p. 67.

                     (5)
                  2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus, OL L 81, 2001 3 21, p. 1.

                     (6)
                  2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimas 2000/365/EB dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas, OL L 131, 2000 6 1, p. 43.

                     (7)
                  2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimas 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas, OL L 64, 2002 3 7, p. 20.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 04 08
            COM(2016) 192 final
            PRIEDAS
            prie
            Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
            dėl Europos Sąjungos ir Mikronezijos Federacinių Valstijų susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino taikymo

               PRIEDAS

               prie

               Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo

               dėl Europos Sąjungos ir Mikronezijos Federacinių Valstijų susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino taikymo

               SUSITARIMAS

               Europos Sąjungos ir Mikronezijos Federacinių Valstijų susitarimas dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju

               EUROPOS SĄJUNGA (toliau – Sąjunga arba ES) ir

               MIKRONEZIJOS FEDERACINĖS VALSTIJOS (toliau – Mikronezija),

               toliau kartu – Susitariančiosios Šalys,

               SIEKDAMOS toliau plėtoti draugiškus tarpusavio santykius ir sudaryti savo piliečiams palankesnes sąlygas keliauti užtikrinant bevizį atvykimą ir trumpalaikį buvimą,

               ATSIŽVELGDAMOS į 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 509/2014, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus
                  1
               , ir kuriuo, inter alia, į sąrašą, kuriame nurodomos trečiosios šalys, kurių piliečiams trumpalaikio buvimo valstybėse narėse atveju netaikomas reikalavimas turėti vizą, įtraukta 19 trečiųjų šalių, įskaitant Mikroneziją,

               ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad Reglamento (ES) Nr. 509/2014 1 straipsnyje nurodoma, kad toms 19 šalių vizų reikalavimas netaikomas nuo tos dienos, kai įsigalioja su Sąjunga sudarytas susitarimas dėl bevizio režimo,

               TROKŠDAMOS užtikrinti, kad būtų laikomasi vienodo požiūrio į visus ES piliečius principo,

               ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad asmenims, vykstantiems vykdyti apmokamą veiklą, trumpalaikio buvimo metu šis susitarimas netaikomas, todėl tos kategorijos asmenims toliau taikomos atitinkamos Sąjungos teisės bei valstybių narių nacionalinės teisės ir Mikronezijos nacionalinės teisės taisyklės, susijusios su reikalavimo turėti vizą taikymu ar netaikymu bei galimybe įsidarbinti,

               ATSIŽVELGDAMOS į prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėtus Protokolą dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės ir Protokolą dėl į Europos Sąjungos sistemą integruotos Šengeno acquis, ir patvirtindamos, kad šio susitarimo nuostatos Jungtinei Karalystei ir Airijai netaikomos,

               SUSITARĖ:

               1 STRAIPSNIS

               Tikslas

               Šiuo susitarimu nustatomas bevizis režimas Sąjungos ir Mikronezijos piliečiams, vykstantiems į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.

               2 STRAIPSNIS

               Terminų apibrėžtys

               Šiame susitarime:

               a)
                     valstybė narė – bet kuri Sąjungos valstybė narė, išskyrus Jungtinę Karalystę ir Airiją;

               b)
                     Sąjungos pilietis – a punkte apibrėžtos valstybės narės pilietis;

               c)
                     Mikronezijos pilietis – bet kuris Mikronezijos pilietybę turintis asmuo;

               d)
                     Šengeno erdvė – erdvė be vidaus sienų, kurią sudaro a punkte apibrėžtų valstybių narių, taikančių visą Šengeno acquis, teritorijos.

               3 STRAIPSNIS

               Taikymo sritis

               1.
                     Sąjungos piliečiai, turintys valstybės narės išduotus galiojančius paprastus, diplomatinius, tarnybinius, pareiginius arba specialiuosius pasus, gali neturėdami vizos atvykti į Mikronezijos teritoriją ir joje būti 4 straipsnio 1 dalyje apibrėžtą laikotarpį.

               Mikronezijos piliečiai, turintys valstybės narės išduotus galiojančius paprastus, diplomatinius, tarnybinius, pareiginius arba specialiuosius pasus, gali neturėdami vizos atvykti į valstybių narių teritoriją ir joje būti 4 straipsnio 2 dalyje apibrėžtą laikotarpį.

               2.
                     Šio straipsnio 1 dalis netaikoma asmenims, vykstantiems vykdyti apmokamą veiklą.

               Tos kategorijos asmenims, kurie yra Mikronezijos piliečiai, kiekviena valstybė narė gali pati nuspręsti taikyti reikalavimą turėti vizą arba jo netaikyti pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 539/2001
                  2
                4 straipsnio 3 dalį.

               Tos kategorijos asmenims – atskirai kiekvienos valstybės narės piliečiams – Mikronezija gali nuspręsti taikyti reikalavimą turėti vizą arba bevizį režimą pagal savo nacionalinę teisę.

               3.
                     Šiuo susitarimu nustatytas bevizis režimas taikomas nedarant poveikio Susitariančiųjų Šalių teisės aktams, susijusiems su atvykimo ir trumpalaikio buvimo sąlygomis. Jeigu nesilaikoma vienos ar kelių iš šių sąlygų, valstybės narės ir Mikronezija pasilieka teisę neleisti asmeniui atvykti į savo teritoriją ir trumpai joje būti.

               4.
                     Bevizis režimas taikomas nepriklausomai nuo to, kokia transporto priemone kertamos Susitariančiųjų Šalių sienos.

               5.
                     Šiuo susitarimu nereglamentuojami klausimai sprendžiami vadovaujantis Sąjungos teise, valstybių narių nacionaline teise ir Mikronezijos nacionaline teise.

               4 STRAIPSNIS

               Buvimo trukmė

               1.
                     Sąjungos piliečiai gali būti Mikronezijos teritorijoje ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.

               2.
                     Mikronezijos piliečiai gali būti valstybių narių, taikančių visą Šengeno acquis, teritorijoje ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį. Tas laikotarpis apskaičiuojamas neatsižvelgiant į buvimą valstybėje narėje, kuri dar netaiko viso Šengeno acquis.

               Mikronezijos piliečiai kiekvienos valstybės narės, kuri dar netaiko viso Šengeno acquis, teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį neatsižvelgiant į apskaičiuotą buvimo valstybių narių, kurios taiko visą Šengeno acquis, teritorijoje laikotarpį.

               3.
                     Šis susitarimas nedaro poveikio Mikronezijos ir valstybių narių galimybei praėjus 90 dienų pratęsti buvimo laikotarpį pagal savo atitinkamus nacionalinės teisės aktus ir Sąjungos teisę.

               5 STRAIPSNIS

               Teritorinis taikymas

               1.
                     Prancūzijos Respublikos atveju šis susitarimas taikomas tik europinėje Prancūzijos Respublikos teritorijoje.

               2.
                     Nyderlandų Karalystės atveju šis susitarimas taikomas tik europinėje Nyderlandų Karalystės teritorijoje.

               6 STRAIPSNIS

               Jungtinis susitarimo valdymo komitetas

               1.
                     Susitariančiosios Šalys įsteigia Jungtinį ekspertų komitetą (toliau – Komitetas), sudarytą iš Sąjungos ir Mikronezijos atstovų. Sąjungai atstovauja Europos Komisija.

               2.
                     Komiteto uždaviniai, inter alia, yra:

               a)
                     stebėti, kaip įgyvendinamas šis susitarimas;

               b)
                     siūlyti šio susitarimo pakeitimus arba papildymus;

               c)
                     spręsti ginčus dėl šio susitarimo aiškinimo ar taikymo.

               3.
                     Prireikus Komiteto posėdis sušaukiamas vienos iš Susitariančiųjų Šalių prašymu.

               4.
                     Komitetas nustato savo darbo tvarkos taisykles.

               7 STRAIPSNIS

               Šio susitarimo ryšys su valstybių narių ir Mikronezijos esamais dvišaliais bevizio režimo susitarimais

               Šis susitarimas turi viršenybę atskirų valstybių narių ir Mikronezijos sudarytų bet kokių dvišalių susitarimų ar sutarčių atžvilgiu, jeigu jie apima šio susitarimo taikymo sričiai priklausančius klausimus.

               8 STRAIPSNIS

               Baigiamosios nuostatos

               1.
                     Šį susitarimą Susitariančiosios Šalys ratifikuoja arba tvirtina pagal atitinkamas savo vidaus procedūras ir jis įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną praėjus vienam mėnesiui po to, kai išsiunčiamas vėlesnis iš dviejų pranešimų, kuriais Susitariančiosios Šalys praneša viena kitai, kad tos procedūros yra baigtos.

               Šis susitarimas laikinai taikomas nuo kitos dienos po jo pasirašymo.

               2.
                     Šis susitarimas yra neterminuotas, nebent būtų nutrauktas pagal 5 dalį.

               3.
                     Šis susitarimas gali būti iš dalies keičiamas raštišku Susitariančiųjų Šalių susitarimu. Pakeitimai įsigalioja po to, kai Susitariančiosios Šalys praneša viena kitai apie šiam tikslui būtinų jų vidaus procedūrų užbaigimą.

               4.
                     Bet kuri Susitariančioji Šalis visų pirma viešosios tvarkos, nacionalinio saugumo užtikrinimo arba visuomenės sveikatos apsaugos sumetimais, taip pat dėl neteisėtos imigracijos ar dėl kurios nors Susitariančiosios Šalies pakartotinai nustatyto reikalavimo turėti vizą gali visiškai arba iš dalies sustabdyti šio susitarimo taikymą. Apie sprendimą sustabdyti šio susitarimo taikymą kitai Susitariančiajai Šaliai pranešama iki jo planuojamo įsigaliojimo likus ne mažiau kaip dviem mėnesiams. Jei priežasčių, dėl kurių sustabdytas šio susitarimo taikymas, nebelieka, taikymą sustabdžiusi Susitariančioji Šalis nedelsdama informuoja apie tai kitą Susitariančiąją Šalį ir panaikina tą sustabdymą.

               5.
                     Bet kuri Susitariančioji Šalis gali nutraukti šį susitarimą raštu pranešdama apie tai kitai Susitariančiajai Šaliai. Šis susitarimas netenka galios po 90 dienų nuo tokio pranešimo dienos.

               6.
                     Mikronezija gali sustabdyti šio susitarimo taikymą arba jį nutraukti tik visų valstybių narių atžvilgiu.

               7.
                     Sąjunga gali sustabdyti šio susitarimo galiojimą arba jį nutraukti tik visų savo valstybių narių atžvilgiu.

               Priimta dviem egzemplioriais anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, kroatų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, nyderlandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis; visi tekstai yra vienodai autentiški.

               BENDRA DEKLARACIJA DĖL ISLANDIJOS, NORVEGIJOS, ŠVEICARIJOS
                  IR LICHTENŠTEINO

               Susitariančiosios Šalys atkreipia dėmesį į glaudžius Europos Sąjungos ir Norvegijos, Islandijos, Šveicarijos ir Lichtenšteino santykius, visų pirma į 1999 m. gegužės 18 d. ir 2004 m. spalio 26 d. susitarimus dėl tų šalių asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis.

               Tokiomis aplinkybėmis pageidautina, kad Norvegijos, Islandijos, Šveicarijos bei Lichtenšteino valdžios institucijos ir Mikronezijos valdžios institucijos nedelsdamos sudarytų dvišalius susitarimus dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju, kurių sąlygos būtų panašios į nustatytąsias šiame susitarime.

               BENDRA DEKLARACIJA DĖL ŠIO SUSITARIMO 3 STRAIPSNIO 2 DALYJE NURODYTOS ASMENŲ, KURIE VYKSTA VYKDYTI APMOKAMĄ VEIKLĄ, KATEGORIJOS AIŠKINIMO

               Siekdamos užtikrinti vienodą aiškinimą, Susitariančiosios Šalys sutaria, kad šiame susitarime apmokamą veiklą vykdančių asmenų kategorijai priklauso asmenys, kurie kaip darbuotojai ar paslaugų teikėjai atvyksta į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją vykdyti mokamos arba atlyginamos veiklos.

               Šiai kategorijai neturėtų priklausyti:

               –
                     verslininkai, t. y. verslo reikalais atvykstantys asmenys (neįdarbinti kitoje Susitariančiojoje Šalyje),

               –
                     sportininkai arba menininkai, atliekantys ad hoc veiklą,

               –
                     žurnalistai, kuriuos siunčia jų gyvenamosios šalies žiniasklaidos organizacijos, ir

               –
                     bendrovių stažuotojai.

               Jungtinis komitetas, vadovaudamasis šio susitarimo 6 straipsniu jam suteikta atsakomybe, stebi, kaip įgyvendinama ši deklaracija ir, atsižvelgdamas į Susitariančiųjų Šalių patirtį, prireikus gali pasiūlyti ją pakeisti.

               BENDRA DEKLARACIJA DĖL ŠIO SUSITARIMO 4 STRAIPSNYJE NUSTATYTO
                  90 DIENŲ LAIKOTARPIO PER BET KURĮ 180 DIENŲ LAIKOTARPĮ AIŠKINIMO

               Susitariančiosios Šalys sutaria, kad ne ilgesnis kaip 90 dienų laikotarpis per bet kurį 180 dienų laikotarpį, kaip nustatyta šio susitarimo 4 straipsnyje, reiškia nepertraukiamą buvimo laikotarpį arba kelis buvimo laikotarpius iš eilės, kurių bendra trukmė neviršija 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.

               Sąvoka „per bet kurį“ reiškia, kad taikomas „slenkantis“ 180 dienų ataskaitinis laikotarpis, kai, siekiant patikrinti, ar ir toliau tenkinamas 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį reikalavimas, atsižvelgiama į kiekvieną buvimo dieną per pastarąsias 180 dienų. Inter alia, tai reiškia, kad naujas buvimo iki 90 dienų laikotarpis leidžiamas, jei šalyje nebūta nepertraukiamą 90 dienų laikotarpį.

               BENDRA DEKLARACIJA DĖL PILIEČIŲ INFORMAVIMO APIE BEVIZIO REŽIMO SUSITARIMĄ

               Pripažindamos skaidrumo svarbą Europos Sąjungos ir Mikronezijos piliečiams, Susitariančiosios Šalys sutaria užtikrinti visapusišką informacijos apie bevizio režimo susitarimo turinį ir padarinius bei susijusius klausimus, kaip antai apie atvykimo sąlygas, sklaidą.

               _________________

                     (1)
                  OL L 149, 2014 5 20, p. 67.

                     (2)
                  2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus, OL L 81, 2001 3 21, p. 1.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 10 09
            COM(2017) 584 final
            2017/0257(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Prekybos komitete dėl Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Kolumbijos bei Peru prekybos susitarimo XII priedo, kuriame nustatytas Kolumbijos perkančiųjų subjektų sąrašas pagal VI antraštinę dalį (Viešieji pirkimai), dalinio pakeitimo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.Pasiūlymo dalykas

               Šis pasiūlymas susijęs su sprendimu, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Kolumbijos bei Peru prekybos susitarimo (toliau – Prekybos susitarimas)
                  1
                Prekybos komitete, dėl numatomo priimti sprendimo dėl Kolumbijos siūlomo Susitarimo XII priedo (Viešieji pirkimai) 1 priedėlio A skirsnio 2 poskirsnio pakeitimo.

               Susitarimo XII priedo (Viešieji pirkimai) 1 priedėlio A skirsnio 2 poskirsnyje nustatytas Kolumbijos centrinei valdžiai pavaldžių subjektų, kuriems taikomi įsipareigojimai dėl viešųjų pirkimų, sąrašas.

               Kolumbija siūlo pakeisti Susitarimo XII priedo (Viešieji pirkimai) 1 priedėlio A skirsnio 2 poskirsnį įtraukiant pastabą, kuria nurodoma, kad perkantieji subjektai yra visi centrinei valdžiai pavaldūs viešųjų pirkimų subjektai, kurie nėra pramoninio ar komercinio pobūdžio.

               Šalių atstovai susitarė, kad tokiam pakeitimui nereikėtų kompensacinių priemonių pagal 191 straipsnio 2 dalies a punktą, kadangi dėl šio pakeitimo nesumažėja taikymo sritis.

               2.Pasiūlymo aplinkybės

               2.1.Prekybos susitarimas

               Prekybos susitarimu siekiama atverti abiejų šalių rinkas ir padidinti prekybos santykių stabilumą.

               Vienas iš pagrindinių Prekybos susitarimo tikslų – veiksmingas ir abipusis šalių viešųjų pirkimų rinkų atvėrimas. Prekybos susitarimo VI antraštinės dalies dėl viešųjų pirkimų tikslai yra dvilypiai: nustatyti viešųjų pirkimų drausmės nuostatas, kuriomis siekiama užtikrinti, kad viešųjų pirkimų sutartys būtų sudarytos skaidriai, veiksmingai ir laikantis nediskriminavimo principo, ir abipusiai atverti viešųjų pirkimų rinkas konkursų dalyviams, prekėms bei paslaugoms iš kitos šalies. Taigi ES ir Kolumbija dvišaliu pagrindu susitarė dėl abipusės prieigos prie viena kitos konkursų, apibrėžtų skyriaus dėl viešųjų pirkimų taikymo srityje. Skyriaus dėl viešųjų pirkimų taikymo srityje apibrėžta, kokiems pavieniams viešiesiems pirkimams būtų taikomos derybomis sutartos procesinės ir materialinės taisyklės.

               Pradėjus laikinai taikyti Prekybos susitarimą
                  2
               , ES bendrovėms nebuvo suteikta prieiga prie Kolumbijos centrinei valdžiai pavaldžių viešųjų pirkimų subjektų. Šalys susitarė, kad Kolumbija pakeis patekimo į savo rinką planą ne centriniu lygmeniu ir išaiškino, kad dėl to nereikės kompensacinių priemonių.

               Prekybos susitarimas laikinai taikomas nuo 2013 m. kovo 1 d. (Peru atžvilgiu) ir nuo 2013 m. rugpjūčio 1 d. (Kolumbijos atžvilgiu). 2017 m. sausio 1 d. prie Susitarimo
                  3
                prisijungė Ekvadoras. Tačiau pagal Prekybos susitarimo 14 straipsnio 3 dalį, kadangi ES šalies ir Kolumbijos priimtas sprendimas taikomas tik šioms šalims, ES šalis ir Kolumbija gali sprendimą priimti dvišaliu lygiu.

               2.2.Prekybos komitetas

               Susitarimo 12 straipsniu įsteigtas Prekybos komitetas prižiūri ir palengvina Prekybos susitarimo įgyvendinimą ir tinkamą jo nuostatų taikymą; vertina šio Susitarimo taikymo rezultatus, visų pirma Šalių prekybos ir ekonomikos santykių raidą; prižiūri visų pagal Susitarimą įsteigtų specialiųjų organų darbą ir teikia veiklos rekomendacijas; vertina ir priima sprendimus bet kokiais klausimais, perduodamais specialiųjų organų; ir priima savo darbo tvarkos taisykles, posėdžių tvarkaraštį ir jų darbotvarkę. Prekybos komitetas sprendimus priima bendru sutarimu. Priimti sprendimai Šalims privalomi, jos imasi būtinų jų įgyvendinimo priemonių. Susitarimo 12 straipsnio 4 dalyje nustatytais atvejais visus sprendimus priima ES šalis ir atitinkama Susitarimą pasirašiusi Andų šalis ir tie sprendimai taikomi tik toms dviem Šalims su sąlyga, kad tie sprendimai nedaro poveikio kitos Susitarimą pasirašiusios Andų šalies teisėms ir įsipareigojimams (14 straipsnio 3 dalis).

               2.3.Numatomas Prekybos komiteto aktas

               2017 m. lapkričio 24 d. ketvirtojo posėdžio metu Prekybos komitetas turi priimti sprendimą dėl viešųjų pirkimų nuostatų taikymo Kolumbijai, būtent Susitarimo XII priedo (Viešieji pirkimai) 1 priedėlio A skirsnio 2 poskirsnio (toliau – numatomas aktas).

               Numatomo akto tikslas – pakeisti Prekybos susitarimo XII priedo (Viešieji pirkimai) 1 priedėlio A skirsnio 2 poskirsnį, kuriame nustatyti Kolumbijos centrinei valdžiai pavaldūs subjektai, kurių viešiesiems pirkimams taikoma VI antraštinė dalis. Kolumbijos pasiūlytas pakeitimas reiškia, kad į 2 poskirsnį turi būti įtraukta papildoma pastaba, kurioje turi būti nurodyta, kad perkantieji subjektai yra visi centrinei valdžiai pavaldūs viešųjų pirkimų subjektai, kurie nėra pramoninio ar komercinio pobūdžio.

               Numatomas aktas Šalims privalomas pagal Susitarimo 14 straipsnio 2 dalį, kurioje nustatyta: Prekybos komiteto sprendimai Šalims yra privalomi ir jos imasi visų reikiamų priemonių jiems įgyvendinti.

               3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu

               Tarybos prašoma priimti poziciją, kurios turi būti laikomasi Europos Sąjungos vardu, dėl Europos Sąjungos ir Kolumbijos bei Peru Prekybos komiteto sprendimo, kuriuo keičiamas Prekybos susitarimo XII priedo (Viešieji pirkimai) 1 priedėlio A skirsnio 2 poskirsnis, kuriame nustatyti Kolumbijos centrinei valdžiai pavaldūs subjektai, kurių viešiesiems pirkimams taikoma VI antraštinė dalis, projekto. Pozicija, kurios turi būti laikomasi Europos Sąjungos vardu, dėl siūlomo dalinio pakeitimo turi atitikti prie šio sprendimo pridedamą Prekybos komiteto sprendimo projektą.

               Minėtojo dalinio pakeitimo tikslas – į 2 poskirsnį įtraukti pastabą dėl Kolumbijai taikomų viešųjų pirkimų nuostatų, kurioje turi būti nurodyta, kad perkantieji subjektai yra visi centrinei valdžiai pavaldūs viešųjų pirkimų subjektai, kurie nėra pramoninio ar komercinio pobūdžio.

               Šio pakeitimo priežastis yra ta, kad ES ir Kolumbija skirtingai aiškina Kolumbijai taikomas viešųjų pirkimų nuostatas ne centriniu lygmeniu, dėl kurio Kolumbija ES bendrovėms nesuteikė prieigos prie viešųjų pirkimų, kuriuos vykdo ekonominiu požiūriu svarbūs viešieji subjektai ne centriniu lygmeniu. Padarius šį pakeitimą, būtų paaiškinta Kolumbijos centrinei valdžiai pavaldiems perkantiesiems subjektams taikomos nuostatos ir į taikymo sritį būtų įtraukti tokie subjektai kaip Instituto de Desarrollo Urbano (toliau – IDU), atsakingas už Bogotos infrastruktūros plėtrą.

               Susitarimo 191 straipsnyje (Taikymo srities pakeitimai ir taisymai) numatyta galimybė keisti VI antraštinės dalies dėl viešųjų pirkimų taikymo sritį, o Prekybos komitetui suteikti įgaliojimai pritarti tokiam Šalių pasiūlytam pakeitimui pakeisti susijusį priedą, t. y. Susitarimo XII priedą (Viešieji pirkimai), pagal 191 straipsnio 4 dalį.

               Atsižvelgiant į tai, kad sprendimas taikomas tik Europos Sąjungai ir Kolumbijai, sprendimą Europos Sąjunga ir Kolumbija gali priimti Prekybos komitete, kadangi jis yra išimtinai susijęs su jų dvišaliais santykiais pagal Susitarimo 14 straipsnio 3 dalį.

               Pasiūlymas priklauso išimtinei Europos Sąjungos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas.

               4.Teisinis pagrindas

               4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas

               4.1.1.Principai

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

               4.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Prekybos komitetas yra susitarimu, t. y. Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Kolumbijos bei Peru prekybos susitarimu, įsteigtas organas.

               Sprendimas, kurį priimti prašoma Prekybos komiteto, yra privalomų teisinių pasekmių turintis aktas pagal Prekybos susitarimo 14 straipsnio 2 dalį. Numatomu aktu susitarimo institucinė struktūra nėra nei papildoma, nei keičiama.

               Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.

               4.2.Materialinis teisinis pagrindas

               4.2.1.Principai

               Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu priimama pozicija, tikslo ir turinio.

               4.2.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Pagrindinis numatomo akto tikslas ir turinys, t. y. viešųjų pirkimų taikymo srities pagal Susitarimo VI antraštinę dalį išplėtimas, priskiriamas prie bendros prekybos politikos.

               Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra SESV 207 straipsnis ir visų pirma jo 4 dalis.

               4.3.Išvada

               Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 207 straipsnio 4 dalis kartu su SESV 218 straipsnio 9 dalimi.

               2017/0257 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Prekybos komitete dėl Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Kolumbijos bei Peru prekybos susitarimo XII priedo, kuriame nustatytas Kolumbijos perkančiųjų subjektų sąrašas pagal VI antraštinę dalį (Viešieji pirkimai), dalinio pakeitimo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Kolumbijos bei Peru prekybos susitarimas (toliau – Prekybos susitarimas) Kolumbijos atžvilgiu taikomas nuo 2013 m. rugpjūčio 1 d.
                  4
               ;

               (2)pagal Susitarimo 14 straipsnio 1 ir 3 dalis Prekybos komitetas bendru sutarimu gali priimti sprendimus, susijusius tik su ES šalimi ir atitinkama Susitarimą pasirašiusia Andų šalimi (t. y. Kolumbija), jei tokie sprendimai nedaro poveikio kitos Susitarimą pasirašiusios Andų šalies teisėms ir įsipareigojimams;

               (3)2017 m. lapkričio 24 d. ketvirtojo posėdžio metu Prekybos komitetas turi priimti sprendimą, kuriuo pritariama iš dalies pakeisti XII priedo (Viešieji pirkimai) 1 priedėlio A skirsnio 2 poskirsnį. Pakeitimą sudaro Kolumbijos centrinei valdžiai pavaldiems viešųjų pirkimų subjektams taikomų nuostatų išaiškinimas. Pakeitimas reiškia, kad į 2 poskirsnį įtraukiama pastaba dėl Kolumbijai taikomų viešųjų pirkimų nuostatų, kurioje turi būti nurodyta, kad perkantieji subjektai yra visi centrinei valdžiai pavaldūs viešųjų pirkimų subjektai, kurie nėra pramoninio ar komercinio pobūdžio. ES ir Kolumbija susitarė, kad tokiam pakeitimui nereikėtų kompensacinių priemonių;

               (4)tikslinga priimti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Prekybos komitete, nes sprendimas bus privalomas Sąjungai;

               (5)Prekybos komiteto sprendimu iš dalies keičiamas Susitarimo XII priedas, todėl po priėmimo jis turėtų būti paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje;

               (6)remiantis Europos Sąjungos sutarties 17 straipsnio 1 dalimi, Prekybos komitete Sąjungai turi atstovauti Komisija,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi 2017 m. lapkričio 24 d. ketvirtajame Prekybos komiteto posėdyje, grindžiama prie šio sprendimo pridedamu Prekybos komiteto sprendimo projektu.

               2 straipsnis

               Priimtas Prekybos komiteto sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 354, 2012 12 21, p. 3.

                     (2)
                  OL L 56, 2013 2 28, p. 1.

                     (3)
                  OL L 356, 2016 12 24, p. 3.

                     (4)
                  2012 m. gegužės 31 d. Tarybos sprendimas 2012/735/ES dėl Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Kolumbijos bei Peru prekybos susitarimo pasirašymo Sąjungos vardu ir laikino taikymo, (OL L 354, 2012 12 21, p. 3).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 10 09
            COM(2017) 584 final
            PRIEDAS
            prie
            pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Prekybos komitete dėl Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Kolumbijos bei Peru prekybos susitarimo XII priedo, kuriame nustatytas Kolumbijos perkančiųjų subjektų sąrašas pagal VI antraštinę dalį (Viešieji pirkimai), dalinio pakeitimo

               PRIEDĖLIS

               ES IR KOLUMBIJOS BEI PERU PREKYBOS KOMITETO SPRENDIMAS Nr. [...]/2017

               2017 m. ...

               kuriuo iš dalies keičiamas Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Kolumbijos bei Peru prekybos susitarimo XII priedo (Viešieji pirkimai) 1 priedėlis

               PREKYBOS KOMITETAS,

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos (toliau – Sąjunga) bei jos valstybių narių ir Kolumbijos bei Peru prekybos susitarimą (toliau – Prekybos susitarimas), ypač į jo 191 straipsnį,

               kadangi:

               (1)Prekybos sprendimo 191 straipsnyje išdėstytos procedūros, kuriomis vadovaudamasi Šalis gali keisti arba ištaisyti su ja susijusią viešųjų pirkimų taikymo sritį pagal Prekybos susitarimo VI antraštinę dalį;

               (2)Prekybos susitarimo XII priedo (Viešieji pirkimai) 1 priedėlio A skirsnio 2 poskirsnyje nustatyti Kolumbijos centrinei valdžiai pavaldūs subjektai, kurių viešiesiems pirkimams taikoma VI antraštinė dalis;

               (3)Sąjungai ir Kolumbijai pasikeitus informacija dėl Prekybos susitarimo įgyvendinimo, Kolumbija pranešė Sąjungai apie savo ketinimą į 2 poskirsnį įtraukti pastabą, kurioje būtų nurodyta, kad perkantieji subjektai yra visi centrinei valdžiai pavaldūs subjektai, kurie nėra pramoninio ar komercinio pobūdžio. Sąjunga ir Kolumbija susitarė dėl tokio pakeitimo ir dėl to, kad tokiam pakeitimui nereikėtų kompensacinių priemonių;

               (4)siekiant įtraukti šią pastabą, Prekybos susitarimo XII priedo 1 priedėlio A skirsnio 2 poskirsnis turi būti iš dalies pakeistas. Sprendimą iš dalies pakeisti priedą Europos Sąjunga ir Kolumbija (toliau – susijusi Andų šalis) gali priimti Prekybos susitarimu įsteigtame Prekybos komitete pagal Prekybos susitarimo 14 straipsnio 3 dalį, kadangi jis yra išimtinai susijęs su jų dvišaliais santykiais,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Prekybos susitarimo XII priedo (Viešieji pirkimai) 1 priedėlio A skirsnio 2 poskirsnyje esančios pastabos pakeičiamos taip:

               „Šio poskirsnio pastabos

               1.Šiame poskirsnyje perkantieji subjektai yra visi centrinei valdžiai pavaldūs viešųjų pirkimų subjektai, kurie nėra pramoninio ar komercinio pobūdžio.

               2.Šio susitarimo VI antraštinė dalis netaikoma:

               a)maisto produktų, žemės ūkio žaliavų / išteklių ir gyvų gyvūnų, susijusių su žemės ūkio paramos programomis ir pagalba maisto srityje, viešiesiems pirkimams ir

               b)prie CPC (1.0 redakcija) 2 skirsnio (Maisto gaminiai, gėrimai ir tabako gaminiai; tekstilė, drabužiai ir odos gaminiai) priskiriamų produktų, skirtų socialinės paramos programoms, viešiesiems pirkimams.“

               2 straipsnis

               1 straipsnyje išdėstytam pakeitimui netaikomos kompensacinės priemonės, nes dėl jo nesumažėja taikymo sritis.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta [...] 2017 m. [...]

               Prekybos komiteto vardu