				|

		52013PC0116

			Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo Čekijai ir Lenkijai leidžiama taikyti specialias priemones, kuriomis nukrypstama nuo Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 5 straipsnio /* COM/2013/0116 final - 2013/0069 (NLE) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
Pasiūlymo pagrindas ir tikslai
Pagal 2006 m. lapkričio 28 d.
Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio
bendros sistemos (toliau – PVM direktyva) 395 straipsnio 1 dalį
Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali vieningai leisti bet kuriai
valstybei narei imtis specialių priemonių, kurias taikant nukrypstama
nuo šios direktyvos nuostatų, kad būtų supaprastinta
pridėtinės vertės mokesčio (PVM) surinkimo procedūra
arba užkirstas kelias tam tikrų formų mokesčių
slėpimui arba vengimui.
2011 m. rugsėjo 26 d. ir 2012 m.
birželio 8 d. Komisijoje užregistruotais raštais Čekija ir Lenkija
paprašė leidimo taikyti priemones, kuriomis nukrypstama nuo PVM direktyvos
5 straipsnio nuostatų. 2012 m. lapkričio 5 d. užregistruotu
raštu Čekija papildė savo pradinį prašymą, sutikdama su
Lenkijos prašyme pateiktais tam tikrais papildymais. Vadovaudamasi PVM
direktyvos 395 straipsnio 2 dalimi, Komisija 2012 m. gruodžio 5 d.
raštais pranešė kitoms valstybėms narėms apie Čekijos ir
Lenkijos prašymus. 2012 m. gruodžio 10 d. raštu Komisija pranešė
Čekijai ir Lenkijai, kad turi visą prašymui įvertinti
būtiną informaciją.
Bendrosios aplinkybės
Siekdamos palengvinti kelių
transportą tarp Čekijos ir Lenkijos ir reglamentuoti Čekijos ir
Lenkijos valstybiniame pasienyje vykdomą kelių infrastruktūros
statybą ir priežiūrą, abi valstybės susitarė sudaryti
susitarimą dėl tiltų statybos ir priežiūros ir bendrų
kelio ruožų priežiūros Čekijos ir Lenkijos valstybiniame
pasienyje. Į šio susitarimo projektą įtrauktos supaprastinimo
priemonės, kurias taikant nukrypstama nuo PVM direktyvos teritoriškumo
principo nuostatų.
Pagal susitarimo projektą Čekija ir
Lenkija kiekviena atskirai taptų atsakingos už pasienio tiltų ir
bendrų kelių ruožų priežiūrą, pasidalydamos
atsakomybę, kaip nurodyta susitarimo A priede.
Čekija ir Lenkija kiekviena atskirai
taptų atsakingos už pasienio tiltų statybą ir tolesnę
priežiūrą, pasidalydamos atsakomybę, kaip nurodyta susitarimo B
priede.
PVM mokėjimo tikslais už prekių arba
paslaugų tiekimą ir Bendrijos teritorijoje įsigyjamas prekes,
skirtas statyti arba prižiūrėti pasienio tiltus ir bendrus kelio
ruožus pagal susitarimo A ir B priedus, laikoma, kad minėtieji tiltai ir
bendri kelio ruožai bei jų statybos aikštelės yra tos valstybės
narės teritorijoje, kuri atsakinga už jų statybą ir
priežiūrą, kaip nustatyta susitarimo A ir B prieduose.
Laikantis įprastinių taisyklių,
pagal PVM direktyvoje nustatytą teritoriškumo principą Čekijoje
tiekiamas prekes ir teikiamas paslaugas ir Bendrijos teritorijoje
įsigyjamas prekes reikėtų apmokestinti Čekijos PVM. Taip
pat Lenkijoje tiekiamas prekes ir teikiamas paslaugas bei Bendrijos
teritorijoje įsigyjamas prekes reikėtų apmokestinti Lenkijos
PVM. Jei būtų taikomos šios nuostatos, reikėtų vykdomus
darbus skirstyti pagal teritorijas, kuriose yra atliekama tam tikra darbų
dalis.
Čekijos ir Lenkijos manymu, taikant
tokias taisykles už minėtus darbus atsakingas įmones labai
apsunkintų mokesčių mokėjimas. Šių valstybių
manymu, į susitarimo projektą įtrauktos mokesčių
nuostatos, dėl kurių išsiųstas šis prašymas dėl
leidžiančios nukrypti nuostatos, yra pagrįstos, kad būtų
palengvinta šių įmonių administracinė našta. Komisija
pripažįsta, kad šiuo atveju vienodai apmokestinti statybos ir
priežiūros darbus bus paprasčiau, todėl susijusioms
įmonėms bus lengviau taikyti mokesčių taisykles nei tuo
atveju, jei būtų taikomos įprastinės mokesčių
taisyklės.
Pasiūlymo srityje galiojančios
nuostatos
Taryba jau keletą kartų yra leidusi
valstybėms narėms nukrypti nuo teritoriškumo principo pasienio
teritorijose vykdant transporto infrastruktūros projektus.
2.           KONSULTACIJŲ SU
SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Konsultacijos su suinteresuotosiomis
šalimis
Neaktualu.
Tiriamųjų duomenų rinkimas
ir naudojimas
Nepriklausomo tyrimo neprireikė.
Poveikio vertinimas
Siūlomu sprendimu siekiama supaprastinti
su tiltų ir bendrų kelio ruožų tarp Čekijos ir Lenkijos
statymu ir priežiūra susijusią apmokestinimo PVM procedūrą,
todėl jis gali turėti teigiamą poveikį ekonomikai.
Vis dėlto, dėl siauros
leidžiančios nukrypti nuostatos taikymo srities bet kuriuo atveju poveikis
bus ribotas.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO
ASPEKTAI
Siūlomų veiksmų santrauka
Leidimas Čekijai ir Lenkijai nukrypti nuo
teritorinio PVM taikymo pasienio tiltų ir bendrų kelio ruožų
statybai ir priežiūrai.
Teisinis pagrindas
PVM direktyvos 395 straipsnis.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Pasiūlymas neturi poveikio Sąjungos
biudžetui.
2013/0069 (NLE)
Pasiūlymas
TARYBOS SPRENDIMAS
kuriuo Čekijai ir Lenkijai leidžiama
taikyti specialias priemones, kuriomis nukrypstama nuo Direktyvos 2006/112/EB
dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 5 straipsnio
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2006 m.
lapkričio 28 d. Tarybos direktyvą 2006/112/EB dėl
pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos[1], ypač į jos 395
straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
pasiūlymą,
kadangi:
(1)       2011 m. rugsėjo 26 d.
ir lapkričio 5 d. Komisijoje užregistruotais raštais Čekija ir 2012 m.
birželio 8 d. Komisijoje užregistruotu raštu Lenkija paprašė leisti
taikyti specialias priemones, kuriomis būtų galima nukrypti nuo
Direktyvos 2006/112/EB nuostatų, susijusių su pasienio tiltų ir
bendrų kelio ruožų tarp dviejų valstybių narių statymu
ir priežiūra;
(2)       pagal Direktyvos 2006/112/EB 395
straipsnio 2 dalį 2012 m. gruodžio 5 d. raštu Komisija
pranešė kitoms valstybėms narėms apie Čekijos ir Lenkijos
prašymus. 2012 m. gruodžio 10 d. raštu Komisija pranešė
Čekijai ir Lenkijai, kad turi visą prašymams įvertinti
būtiną informaciją;
(3)       specialios priemonės,
jas taikant prekių tiekimui ir paslaugų teikimui ir Bendrijos
teritorijoje įsigyjant prekes, skirtas I priede išvardytų pasienio
tiltų ir bendrų kelio ruožų priežiūrai ir II priede
išvardytų pasienio tiltų statybai ir tolesnei priežiūrai,
reikalingos tam, kad būtų laikoma, jog tiltai ir bendri kelio ruožai,
taip pat ir jų statybos aikštelės, yra išimtinai tik Čekijos
arba tik Lenkijos teritorijoje pagal susitarimą, kurį šios šalys
sudarys dėl tiltų statymo ir priežiūros ir bendrų kelio
ruožų priežiūros Čekijos ir Lenkijos valstybiniame pasienyje;
(4)       jeigu specialios
priemonės nebūtų taikomos, reikėtų kiekvienu
prekių tiekimo, paslaugų teikimo ar prekių įsigijimo
Bendrijos teritorijoje atveju nustatyti, ar apmokestinimo vieta yra
Čekija, ar Lenkija. Darbai, atliekami statant ir prižiūrint pasienio
tiltus ir bendrus kelio ruožus Čekijos teritorijoje, būtų
apmokestinti pridėtinės vertės mokesčiu Čekijoje, o
Lenkijos teritorijoje vykdomi darbai – pridėtinės vertės
mokesčiu Lenkijoje;
(5)       todėl nukrypti
leidžiančios nuostatos tikslas – supaprastinti mokesčio
surinkimo procedūrą, taikomą minėtų pasienio
tiltų ir bendrų kelio ruožų statybai ir priežiūrai;
(6)       leidžianti nukrypti nuostata
neturi neigiamo poveikio Sąjungos nuosaviems ištekliams, sukauptiems iš
pridėtinės vertės mokesčio,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Įsigaliojus Čekijos ir Lenkijos
sudarytam susitarimui dėl tiltų ir bendrų kelio ruožų
priežiūros Čekijos ir Lenkijos valstybiniame pasienyje, kaip nurodyta
šio sprendimo I priede, ir dėl tiltų statybos ir tolesnės
priežiūros Čekijos ir Lenkijos valstybiniame pasienyje, kaip nurodyta
šio sprendimo II priede, šiuo sprendimu Čekijai ir Lenkijai pagal 2 ir 3
straipsnius leidžiama taikyti priemones, kuriomis leidžiama nukrypti nuo
Direktyvos 2006/112/EB, taikomos šių tiltų ir bendrų kelio
ruožų, kurie iš dalies yra Čekijos ir iš dalies Lenkijos
teritorijoje, statybai ir priežiūrai.
2 straipsnis
Nukrypstant nuo Direktyvos 2006/112/EB 5
straipsnio, laikoma, kad pasienio tiltai ir bendri kelio ruožai, už kurių
statybą ir priežiūrą atsakinga Čekija, ir prireikus
atitinkamos statybos aikštelės, jei jų dalis yra Lenkijos
teritorijoje, yra Čekijos teritorijos dalis prekių tiekimo ir paslaugų
teikimo ir Bendrijos teritorijoje prekių, skirtų šių tiltų
ir bendrų kelio ruožų statybai ir priežiūrai, įsigijimo
tikslais.
3 straipsnis
Nukrypstant nuo Direktyvos 2006/112/EB 5
straipsnio, laikoma, kad pasienio tiltai ir bendri kelio ruožai, už kurių
statybą ir priežiūrą atsakinga Lenkija, ir prireikus atitinkamos
statybos aikštelės, jei jų dalis yra Čekijos teritorijoje, yra
Lenkijos teritorijos dalis prekių tiekimo ir paslaugų teikimo ir
Bendrijos teritorijoje prekių, skirtų šių tiltų ir
bendrų kelio ruožų statybai ir priežiūrai, įsigijimo tikslais.

4 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Čekijos
Respublikai ir Lenkijos Respublikai.
Priimta Briuselyje

                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
I PRIEDAS
Čekija yra atsakinga už šių
tiltų konstrukcijų ir bendrų kelio ruožų
priežiūrą Čekijos ir Lenkijos valstybiniame pasienyje:
(1)
tiltą per Alėckos upelį tarp
Jasnovicių ir Bukoveco I pasienio ruože tarp 12/6 ir I/13
riboženklių,
(2)
tiltą („Laisvės“) per Olzos (Olšės)
upę tarp Cešyno ir Česky Tešyno I pasienio ruože tarp I/86 ir 86/1
riboženklių,
(3)
tiltą („Draugystės“) per Olzos
(Olšės) upę tarp Cešyno ir Česky Tešyno I pasienio ruože tarp 87/2
ir I/88 riboženklių,
(4)
tiltą per Piotruvkos (Petrūvkos)
upelį tarp Golkovicių ir Zavados I pasienio ruože tarp I/156 ir 156/1
riboženklių,
(5)
tiltą (betoninę seno tilto
konstrukciją) per Odros (Oderio) upę tarp Chalupkų ir Bohumyno
II pasienio ruože tarp 7/4 ir 7/5 riboženklių,
(6)
tiltą (naują tiltą) per Odros
(Oderio) upę tarp Chalupkų ir Bohumyno II pasienio ruože tarp 8/1 ir 8/2
riboženklių,
(7)
tiltą per Opavos upę tarp Vechovicių
ir Vavrovicių II pasienio ruože tarp 71/4 ir II/72 riboženklių,
(8)
tiltą per Opavos upę tarp
Džeškovicių ir Držkovcų II pasienio ruože tarp 74/1 ir 74/2
riboženklių,
(9)
tiltą per Opavos upę tarp Branicių
ir Ūvalno II pasienio ruože tarp 85/4 ir 85/5 riboženklių,
(10)
tiltą per Opavicos (Opavicės) upę
tarp Krasne Polės ir Krnovo miesto Krasne Loučkų rajono II
pasienio ruože tarp 97/11 ir II/98 riboženklių,
(11)
tiltą per Opavicos (Opavicės) upę
tarp Lenarcicių ir Linhartovo II pasienio ruože tarp 99/8 ir 99/9
riboženklių,
(12)
tiltą per Olesnicos (Olešnicės)
upelį tarp Podlesės ir Ondržejovicių (šalia sporto aikštės)
II pasienio ruože tarp 155/3a ir 155/3b riboženklių,
(13)
tiltą per Olesnicos (Olešnicės)
upelį tarp Podlesės ir Ondržejovicių (šalia sankirtos su keliu
į Reivyzą) II pasienio ruože tarp 155/9 ir 155/10 riboženklių,
(14)
tiltą per Olesnicos (Olešnicės)
upelį tarp Podlesės ir Ondržejovicių (šalia Ondržejovicių
mašinų gamyklos) II pasienio ruože tarp 157/8 ir II/158a riboženklių,
(15)
tiltą per Orlicos (Divoka Orlicės)
upę tarp Nemojuvo ir Bartošovicių Orlicės kalnuose III pasienio
ruože tarp III/102 ir III/103 riboženklių,
(16)
tiltą per Orlicos (Divoka Orlicės)
upę tarp Mostovicių ir Orlicke Zahoržio III pasienio ruože tarp III/113
ir III/114 riboženklių,
(17)
tiltą per Orlicos (Divoka Orlicės)
upę tarp Liasuvkos ir Orlicke Zahoržio Bedržichovkos kadastriniame rajone
III pasienio ruože tarp 117/8 ir III/118 riboženklių,
(18)
tiltą per Lubotos (Oldržichovo) upelį
tarp Kopačuvo ir Pasienio Oldržichovo IV pasienio ruože tarp IV/144 ir 144/1
riboženklių,
(19)
tiltą per Lubotos (Oldržichovo) upelį
tarp Porajuvo ir Hradeko prie Nisos IV pasienio ruože tarp 145/16 ir IV/146
riboženklių,
(20)
kelią tarp Aukštutinės Lešnos ir
Kalnų Lištnos I pasienio ruože tarp I/60 ir 60/3a, 60/3b riboženklių
(0,333 km kelio atkarpa),
(21)
kelią tarp Chalupkų ir Šilheržovicių
II pasienio ruože tarp 11/4a, 11/4b ir II/12 riboženklių (0,671 km kelio
atkarpa),
(22)
kelią tarp Kopačuvo ir Pasienio
Oldržichovo IV pasienio ruože tarp IV/142 ir 142/14a, 142/14b riboženklių
(0,867 km kelio atkarpa),
Lenkija yra atsakinga už šių
tiltų konstrukcijų ir bendrų kelio ruožų
priežiūrą Čekijos ir Lenkijos valstybiniame pasienyje:
(1)
tiltą per Olzos (Olšės) upę tarp
Cešyno ir Chotebuzo I pasienio ruože tarp 91/3 ir 91/4 riboženklių,
(2)
tiltą (plieninę seno tilto
konstrukciją) per Odros (Oderio) upę tarp Chalupkų ir Bohumyno
II pasienio ruože tarp 7/4 ir 7/5 riboženklių,
(3)
tiltą per Strachovicių upelį tarp
Kšanovicių ir Rohovo II pasienio ruože tarp 35/12 ir I/13
riboženklių,
(4)
tiltą per Opavos upę tarp Boboliuškų
ir Skrochovicių II pasienio ruože tarp 81/8 ir 81/9 riboženklių,
(5)
tiltą per Opavicos (Opavicės) upę
tarp Chomionžos ir Chomyžo II pasienio ruože tarp II/96 ir 96/1
riboženklių,
(6)
tiltą per Velkio (Hrozovos) upelį tarp
Pelgžymuvo ir Pelhržimovų II pasienio ruože tarp 108/2 ir 108/3
riboženklių,
(7)
tiltą per Cekleco (Hrozovos) upelį tarp
Ruvno ir Silezijos Rodulticių II pasienio ruože tarp 110/7 ir 110/8
riboženklių,
(8)
tiltą (pralaidą) per Pasienio upelį
tarp Tšebinos ir Bartultovicių II pasienio ruože tarp II/135 ir 135/1
riboženklių,
(9)
tiltą (pralaidą) per Lužicos upelį
tarp Černiava Zdrujaus ir Nove Mesto prie Smrko IV pasienio ruože tarp 66/23
ir IV/67 riboženklių,
(10)
kelią tarp Puncuvo ir Koikovicių prie
Tršineco I pasienio ruože tarp I/65a, I/65b ir I/67a, I/67b (0,968 km kelio
atkarpa),
(11)
kelią tarp Chalupkų/Rudyšvaldo ir
Šilheržovicių II pasienio ruože tarp II/12 ir 12/8, 8/14b riboženklių
(0,917 km kelio atkarpa).
Tiltų konstrukcijų ir bendrų
kelio ruožų vietas žyminčių riboženklių numeriai atitinka
sienos nustatymo dokumentus, parengtus pagal 1995 m. sausio 17 d.
Prahoje pasirašyto Lenkijos Respublikos ir Čekijos Respublikos susitarimo
dėl bendros valstybinės sienos 10 straipsnio 4 dalį.
II PRIEDAS
Čekija yra atsakinga už šių
tiltų konstrukcijų statybą ir tolesnę priežiūrą
Čekijos ir Lenkijos valstybiniame pasienyje:
(1)
tiltą (sportinį
pėsčiųjų tiltą) per Olzos (Olšės) upę tarp
Cešyno ir Česky Tešyno I pasienio ruože tarp I/85 ir 84/4
riboženklių,
(2)
tiltą (pėsčiųjų tiltą
šalia geležinkelių tilto) per Olzos (Olšės) upę tarp Cešyno ir
Česky Tešyno I pasienio ruože ties 88/7 riboženkliu,
(3)
tiltą (pėsčiųjų
tiltą) per Olzos (Olšės) upę tarp Olzos ir Bohumyno miesto
Kopitovo rajono I pasienio ruože tarp I/182 ir 182/1 riboženklių,
(4)
tiltą per Orlicos (Divoka Orlicės)
upę tarp Nemojuvo ir Bartošovicių Orlicės kalnuose III pasienio
ruože ties 101/32 riboženkliu,
(5)
tiltą (pėsčiųjų
tiltą) per Orlicos (Divoka Orlicės) upę tarp Poniatuvo ir
Bartošovicių Orlicės kalnuose Neratavo kadastriniame rajone III
pasienio ruože ties III/106 riboženkliu,
(6)
tiltą (pėsčiųjų
tiltą) per Orlicos (Divoka Orlicės) upę tarp Rudavos ir
Bartošovicių Orlicės kalnuose Podlesės kadastriniame rajone III
pasienio ruože tarp 107/9 ir 107/10 riboženkliais.
Lenkija atsakinga už šių tiltų
konstrukcijų statybą ir tolesnę priežiūrą Čekijos
ir Lenkijos valstybiniame pasienyje:
(1)
tiltą („Europos“ pėsčiųjų
tiltą) per Olzos (Olšės) upę tarp Cešyno ir Česky Tešyno I
pasienio ruože ties I/87 riboženkliu,
(2)
tiltą (pėsčiųjų
tiltą) per Olzos (Olšės) upę tarp Hažliacho-Pogvidzuvo ir
Karvinos miesto Loukų prie Olšės rajono I pasienio ruože tarp 98/6 ir
I/99 riboženklių,
(3)
tiltą (pėsčiųjų
tiltą) per Opavicos (Opavicės) upę tarp Chomionžos ir Chomyžo II
pasienio ruože tarp 95/2 ir 95/3 riboženklių,
(4)
tiltą (pėsčiųjų
tiltą) per Orlicos (Divoka Orlicės) upę tarp Nemojuvo ir
Bartošovicių Orlicės kalnuose Aukštutinės Orlicės
kadastriniame rajone III pasienio ruože tarp III/104 ir 104/1 riboženklių,
(5)
tiltą (pėsčiųjų
tiltą) per Orlicos (Divoka Orlicės) upę tarp Rudavos ir
Bartošovicių Orlicės kalnuose Nova Vesės kadastriniame rajone
III pasienio ruože tarp 108/2 ir 108/3 riboženklių.
Tiltų konstrukcijų vietas
žyminčių riboženklių numeriai atitinka sienos nustatymo
dokumentus, parengtus pagal 1995 m. sausio 17 d. Prahoje pasirašyto
Lenkijos Respublikos ir Čekijos Respublikos susitarimo dėl bendros
valstybinės sienos 10 straipsnio 4 dalį.
[1]               OL L 347, 2006 12 11, p. 1.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52008PC0320

Pasiūlymas Tarybos sprendimas kuriuo valstybės narės įgaliojamos Europos bendrijos interesų labui ratifikuoti Tarptautinės darbo organizacijos 2007 m. Darbo žvejybos sektoriuje konvenciją (konvenciją Nr. 188)  /* KOM/2008/0320 galutinis - CNS 2008/0107 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 27.5.2008KOM(2008) 320 galutinis2008/0107 (CNS)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASkuriuo valstybės narės įgaliojamos Europos bendrijos interesų labui ratifikuoti Tarptautinės darbo organizacijos 2007 m. Darbo žvejybos sektoriuje konvenciją (konvenciją Nr. 188)(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. PASIūLYMO APLINKYBėS |Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Tarptautinės darbo organizacijos (toliau – TDO) Darbo žvejybos sektoriuje konvencija Nr. 188 buvo priimta 2007 m. birželio mėn. per Tarptautinės darbo organizacijos 96–tąją sesiją (toliau – konvencija Nr. 188). Priimti konvenciją Nr. 188 prireikė po to, kai 2006 m. vasario mėn. TDO priėmė Konsoliduotąją darbo jūroje konvenciją (toliau – DJK)[1]. Žvejybos sektorius nėra įtrauktas į DJK taikymo sritį. 2003 m. TDO biuras ir TDO trišalė taryba (vyriausybės, darbdaviai, darbuotojai) pradėjo rengti atnaujintą ir išsamų tarptautinį žvejybos sektoriaus darbo standartą, kuris suteiktų tinkamą žvejų apsaugą visame pasaulyje ir būtų visuotinai ratifikuotas. Konvencijos Nr. 188 tikslas – nustatyti minimalius tarptautinius žvejybos sektoriaus standartus. Todėl joje persvarstomos 1959 m. Minimalaus amžiaus (žvejų) konvencija Nr. 112, 1959 m. Sveikatos patikrinimo (žvejų) konvencija Nr. 113, 1959 m. Žvejų darbo sutarčių sąlygų konvencija Nr. 114 ir 1966 m. Įgulos narių (žvejų) apgyvendinimo konvencija Nr. 126; ji taip pat apima kitus svarbius klausimus, pvz., sveikatą ir darbo saugą, įgulos komplektavimą ir poilsio valandas, įgulos sąrašą, repatriaciją, darbuotojų atranką ir įdarbinimo tarpininkavimą, socialinę apsaugą, reikalavimų laikymąsi ir įgyvendinimo užtikrinimą. Prie konvencijos Nr. 188 pridedama rekomendacija Nr. 199 dėl darbo žvejybos sektoriuje, kuri 2007 m. birželio mėn. buvo priimta Tarptautinėje darbo konferencijoje. Pagrindinis 2007 m. konvencijos tikslas – skatinant geras žvejų gyvenimo ir darbo sąlygas bei teisingesnę konkurenciją pasaulyje, sukurti ir išlaikyti vienodas sąlygas žvejybos sektoriuje ir tokiu būdu pasiekti, kad būtų ratifikuojama daugiau konvencijų dėl darbo jūroje. Europos Sąjunga per ES koordinavimą aktyviai dalyvavo derantis ir baigiant rengti konvenciją Nr. 188. TDO nuostatų nuoseklumą ir derėjimą su Bendrijos acquis tyrė ir koordinavo ES 2004, 2005 ir 2007 m. vykusiose diskusijose. Tai buvo ypač svarbu tam tikroms konvencijos sritims, kurios priskiriamos išimtinei Bendrijos kompetencijai, t. y. socialinės apsaugos sistemų koordinavimui, kuris nustatomas pagal 1971 m. liepos 14 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, priimtą remiantis EB sutarties 42 straipsniu. Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 13 straipsnio 2 dalies c punkte ir 14b straipsnyje nustatytos specifinės nuostatos dėl jūrininkų ir žvejų. Pagal 2003 m. gegužės 14 d. Reglamentą (EB) Nr. 859/2003 į Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 taikymo sritį buvo įtraukti trečiųjų šalių piliečiai. Šiame Reglamente nustatytos normos, taikytinos trečiųjų šalių piliečiams, ir numatytos tokios pat socialinės apsaugos teisės, kaip ir Europos Sąjungoje judantiems ES piliečiams. Reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 bus tinkamu laiku pakeistas 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo, kai bus priimtas naujas įgyvendinimo reglamento projektas. TDO tekste vėliavos ir gyvenamosios vietos valstybės atsakomybė apima skirtingas socialinės apsaugos sritis. Pagal ES teisę vėliavos valstybė paprastai apibrėžiama kaip valstybė, kurios socialinę apsaugą reglamentuojantys įstatymai turi būti taikomi pagal reglamentus (EEB) Nr. 1408/71 ir (EB) Nr. 883/2004. Siekiant reguliuoti galimų teisinių konfliktų tarp 2007 m. konvencijos ir ES acquis dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimą į tekstą buvo įtraukta apsaugos išlyga (37 straipsnis). Šios išlygos tikslas – apsaugoti ir užtikrinti EB teisės viršenybę socialinės apsaugos sistemų koordinavimo srityje tais atvejais, kai konvencijos nuostatos lemia rezultatus, kurie skiriasi nuo susijusių EB normų. Pagal Teisingumo Teismo nagrinėtą AETR precedentą dėl išorės kompetencijos valstybės narės negali ratifikuoti 2007 m. konvencijos neturėdamos Bendrijos leidimo, nes joje esančios nuostatos dėl socialinės apsaugos režimų koordinavimo turi įtakos Bendrijos išimtinei kompetencijai šioje srityje. Kad šiuo atveju būtų užtikrintas kompetencijų pasidalijimo tarp Bendrijos ir valstybių narių principas, pagal Sutarties nuostatas, Komisija siūlo Tarybai įgalioti valstybes nares ratifikuoti konvenciją Nr. 188 Bendrijos interesų labui. |Bendrosios aplinkybės Konvencija Nr. 188 atitinka TDO pagrindinį mandatą, kuriuo nustatomi tarptautiniai žvejybos sektoriaus darbo standartai, siekiant skatinti deramą žvejų darbą. Konvencijoje Nr. 188 atsižvelgiama į tai, kad reikia užtikrinti ypatingą žvejų apsaugą dėl sektoriaus pobūdžio, specifinių darbo ir gyvenimo sąlygų. Konvencijoje nustatytos devynios standartų grupės: (I) apibrėžtys ir taikymo sritis, (II) bendrieji principai, (III) minimalūs darbo žvejybos laivuose reikalavimai, (IV) teikimo sąlygos, (V) apgyvendinimas ir maitinimas, (VI) sveikatos priežiūra, sveikatos ir socialinė apsauga, (VII) reikalavimų laikymasis ir įgyvendinimo užtikrinimas, (VIII) I, II ir III priedų keitimai ir (IX) baigiamosios nuostatos. Kad konvencija Nr. 188 būtų įgyvendinta, iš vėliavų valstybių ir uostų valstybių reikalaujama sukurti reikalavimų laikymosi ir įgyvendinimo užtikrinimo sistemą. Konvencijoje taip pat numatyta išlyga dėl „palankesnių sąlygų netaikymo“, kuria užtikrinama, kad konvencijos neratifikavusių šalių laivams nebūtų taikomos palankesnės sąlygos negu konvenciją ratifikavusių šalių žvejybos laivams. Egzistuoja didžiulis Bendrijos acquis, pagrįstas Sutarties 42, 71, 137 ir 138 straipsniais dėl daugelio klausimų, kuriuos apima DJK. Bendros kompetencijos klausimai, kuriems turi įtakos 2007 m. konvencija, sudaro pagrindinę teksto nuostatų dalį. Bendrijos kompetencijai buvo priskiriama, inter alia, darbo teisė, darbo sąlygos, sauga ir sveikatos apsauga, apgyvendinimas ir žvejybos laivų statybos bei priežiūros reikalavimai. ES žuvininkystės partnerystės susitarimuose (ŽPS) su trečiosiomis valstybėmis taip pat yra socialinė išlyga, kurioje nurodomi TDO standartai. ES jūrų politikos mėlynojoje knygoje (integruota Europos Sąjungos jūrų politika) pritariama tarptautinių darbo jūrų sektoriuose konvencijų, įskaitant konvenciją Nr. 188, ratifikavimui ir taikymui. |Pasiūlymo srityje taikomos nuostatos Pasiūlymo srityje nėra galiojančių nuostatų. |Derėjimas su kitomis Europos Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Netaikoma |2. KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS |Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis |Netaikoma |Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas |Nepriklausomo tyrimo neprireikė. |Poveikio vertinimas Netaikoma Todėl nereikia svarstyti kelių galimybių. |3. TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI |Siūlomų veiksmų santrauka Toliau reikia taikyti Bendrijos taisykles srityse, kurias apima konvencija Nr. 188, o visam pasauliui turi būti aiškiai parodyta, kokią svarbą Bendrija teikia konvencijai Nr. 188 ir žvejų darbo bei gyvenimo sąlygoms. Skirtingai nei kituose tarptautiniuose forumuose, TDO veiklos taisyklėse nėra numatytas oficialaus pasirašymo procesas prieš ratifikavimą. Atsižvelgiant į TDO aplinkybes pasirašymą pakeičia balsavimo procedūra, po kurios priimamas dokumentas, ir tai yra prilyginama pasirašymui. Svarstoma konvencija buvo priimta 2007 m. birželio 14 d. balsuojant Tarptautinėje darbo konferencijoje, tačiau dar neįsigaliojo. Net jeigu tik valstybės gali prisijungti prie konvencijos, matyti, kad Komisija Europos bendrijos vardu per Europos Sąjungos koordinavimą aktyviai dalyvavo atliekant parengiamąjį darbą ir vedant derybas. Kadangi TDO turi trišalę struktūrą, vyriausybių, darbdavių ir darbuotojų atstovai dalyvavo derybose ir balsavo dėl konvencijos Nr. 188 priėmimo. Komisija taip pat palengvino ES koordinavimą, bendradarbiaudama su ES pirmininkaujančia valstybe organizavo valstybių narių ekspertų susitikimus ir konsultacijas su ES ir tarptautiniais socialiniais partneriais. Komisija dalyvavo kaip aktyvi stebėtoja. Pažymėtina, kad ši konvencija turi įsigalioti kuo greičiau. Atsižvelgiant į tai, kad socialinių sistemų koordinavimo kompetencija priklauso Bendrijai, valstybės narės negali ratifikuoti konvencijos be Bendrijos leidimo. Komisija siūlo Tarybai įgalioti valstybes nares ratifikuoti konvenciją Nr. 188 Bendrijos interesų labui. Siūlomas sprendimas suteiks valstybėms narėms galimybę ir paskatins jas nedelsiant imtis visų ratifikavimui reikalingų veiksmų. |Teisinis pagrindas EB sutarties 42 straipsnis. |Subsidiarumo principas Pasiūlymas priklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. |Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodytos (-ų) priežasties (-čių). |Netaikoma |Netaikoma |Pasirinkta priemonė |Siūlomos priemonės: kita |Kitos priemonės nebūtų tinkamos dėl toliau nurodytos (-ų) priežasties (-čių). Netaikoma |4. POVEIKIS BIUDžETUI |Pasiūlymas neturi jokio poveikio Bendrijos biudžetui. |5. PAPILDOMA INFORMACIJA |Išsamus pasiūlymo paaiškinimas Netaikoma |2008/0107 (CNS)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASkuriuo valstybės narės įgaliojamos Europos bendrijos interesų labui ratifikuoti Tarptautinės darbo organizacijos 2007 m. Darbo žvejybos sektoriuje konvenciją (konvenciją Nr. 188)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 42 straipsnį, siejant su 300 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos pirmu sakiniu ir 300 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[2],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[3],kadangi:(1) Tarptautinės darbo organizacijos Darbo žvejybos sektoriuje konvencija Nr. 188 (toliau atitinkamai – TDO ir konvencija) priimta 2007 m. birželio 14 d. Ženevoje vykusioje TDO Tarptautinės darbo konferencijos sesijoje, skirtoje jūrų klausimams, per kurią visos ES valstybių narių delegacijos balsavo už konvencijos priėmimą[4].(2) Ši konvencija yra didelis įnašas tarptautiniu lygmeniu į žvejybos sektorių – ja skatinamas deramas žvejų darbas ir sąžiningesnė žvejybos laivų savininkų konkurencija, todėl jos nuostatos turėtų būti įgyvendinamos kuo greičiau.(3) Komisija, Taryba ir Europos Parlamentas ragina ratifikuoti tarptautines darbo konvencijas, kurias TDO klasifikuoja kaip aktualias ir prisidedančias prie ES pastangų skatinti deramą darbą visiems ES ir už ES ribų[5].(4) TDO konstitucijos 19 straipsnio 8 pastraipoje nustatyta, kad „jokia konvencija arba rekomendacija, priimta konferencijoje, ar bet kokios narės ratifikuota konvencija neturi poveikio jokiam įstatymui, teismo sprendimui, įprastai praktikai ar susitarimui, kuriais atitinkamiems darbuotojams užtikrinamos palankesnės nei numatyta konvencijoje arba rekomendacijoje sąlygos.“(5) Tam tikros konvencijos nuostatos, susijusios su socialinio saugumo sistemų koordinavimu, priskiriamos išimtinei Bendrijos kompetencijai.(6) Bendrija negali ratifikuoti konvencijos, nes tik valstybės narės gali būti jos šalimis.(7) Todėl Taryba turėtų įgalioti valstybes nares, kurioms taikomos Bendrijos socialinės apsaugos sistemų koordinavimo taisyklės, grindžiamos Sutarties 42 straipsniu, ratifikuoti konvenciją Bendrijos interesų labui pagal šiame sprendime nustatytas sąlygas,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisValstybės narės įgaliojamos ratifikuoti Tarptautinės darbo organizacijos 2007 m. Darbo žvejybos sektoriuje konvencijos, priimtos 2007 m. birželio 14 d., Bendrijos kompetencijai priklausančias dalis.2 straipsnisValstybės narės imasi reikalingų veiksmų, kad galėtų kuo skubiau, pageidautina iki 2012 m. gruodžio 31 d., deponuoti konvencijos ratifikavimo dokumentus Tarptautinio darbo biuro generaliniam direktoriui. Taryba iki 2012 m. sausio mėn. peržiūrės ratifikavimo eigą.3 straipsnisŠis sprendimas skirtas valstybėms narėms pagal Europos bendrijos steigimo sutartį.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkas [1] 2007 m. birželio 7 d. Sprendimu Nr. 2007/431/EB Taryba įgaliojo valstybes nares ratifikuoti Darbo jūroje konvenciją (OL L 161, 2007 6 22, p. 63).[2] OL C p.[3] OL C p.[4] TDO, Tarptautinė darbo konferencija, preliminarus protokolas, devyniasdešimt šeštoji sesija, Ženeva, 2007 m., Nr. 12 ir Nr. 25.[5] COM(2006) 249 galutinis ir Sec(2006) 643; 2767-ojo susitikimo 2006 m. lapkričio 30 d.–gruodžio 1 d. Tarybos išvados; 2007 m. gegužės 23 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl deramo darbo visiems skatinimo.


title: Pasiūlymas Tarybos pamatinis sprendimas dėl Europos teisminės priežiūros orderio ikiteisminių procedūrų tarp Europos Sąjungos valstybių narių metu {SEC(2006)1079} {SEC(2006)1080}

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

52006PC0468

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 29.8.2006KOM(2006) 468 galutinis2006/0158 (CNS)PasiūlymasTARYBOS PAMATINIS SPRENDIMASdėl Europos teisminės priežiūros orderio ikiteisminių procedūrų tarp Europos Sąjungos valstybių narių metu {SEC(2006)1079}{SEC(2006)1080}(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. PASIūLYMO APLINKYBėSPasiūlymo pagrindas ir tikslaiVienas svarbiausių Sąjungos uždavinių yra plėtoti Sąjungą kaip laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę, kurioje užtikrinamas laisvas asmenų judėjimas.Remiantis Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencija bei bendraisiais teisės principais kardomasis kalinimas turi būti laikomas išimtine priemone, o su laisvės atėmimu nesusijusios kardomosios priemonės taikomos kuo plačiau.Tačiau šiuo metu ES piliečiams, negyvenantiems valstybės narės, kurioje jie įtariami padarę baudžiamąjį nusikaltimą, teritorijoje, t. y. (jiems) svetimoje aplinkoje, kartais – dažniausiai dėl socialinių ryšių stokos ar pabėgimo rizikos – skiriamas kardomasis kalinimas arba ilgalaikės kardomosios priemonės, nesusijusios su laisvės atėmimu. Įtariamajam (-ai), gyvenančiam (-ai) šalyje, kurioje jis arba ji įtariami padarę nusikaltimą, panašiu atveju dažnai taikoma švelnesnė kardomoji priemonė, pavyzdžiui, įpareigojimas periodiškai registruotis policijos įstaigoje arba draudimas išvykti.Paprastai įtariamojo iš užsienio padėtis yra labiau pažeidžiama nei nuolat šalyje gyvenančio asmens. Akivaizdu, kad šalyje nuolat negyvenantis įtariamasis rizikuoja daugiau ar mažiau ne tik prarasti ryšius su šeima ir draugais, bet ir netekti darbo, nes valstybės, kurioje turi vykti teismas, teisminės institucijos įtariamojo atžvilgiu priimta prievartos priemonė (pavyzdžiui, draudimas išvykti) sulaiko jį nuo grįžimo į šalį, kurioje jis nuolat gyvena. Apskritai kalbant, egzistuoja akivaizdus pavojus, kuris taip pat gali būti laikomas kliūtimi laisvam asmenų judėjimui Sąjungoje, kad abiem asmenų kategorijoms gali būti taikomos nevienodos sąlygos.Išlaidas patiria ne tik susijęs įtariamasis. Kardomasis kalinimas gerokai atsiliepia ir susijusių valdžios institucijų biudžetui. Be to, perdėtas ar nereikalingas kardomojo kalinimo taikymas ir trukmė prisideda prie kalėjimų perpildymo – reiškinio, kuris ir toliau drumsčia Europos kalinimo sistemų veiklą ir itin trikdo įkalinimo sąlygų gerinimą.Problemiška tai, kad įvairios kardomojo kalinimo ir kitų kardomųjų priemonių (pavyzdžiui, įpareigojimo periodiškai registruotis policijos įstaigoje) alternatyvos šiuo metu negali būti perkeltos ar pritaikytos kitų valstybių teisėje, nes šios valstybės nepripažįsta užsienio teismų sprendimų šioje srityje. Tai reiškia, kad ir teisės į laisvę, ir nekaltumo prezumpcijos įgyvendinimas Europos Sąjungoje turi būti ir toliau laikomas nepakankamu.Įpareigojimas pateikti šį pamatinio sprendimo dėl Europos priežiūros tvarkos ikiteisminių procedūrų tarp Europos Sąjungos valstybių narių metu pasiūlymą aiškiai nurodytas 2000 m. lapkričio mėn. „Priemonių, skirtų sprendimų baudžiamosiose bylose tarpusavio pripažinimo principui įgyvendinti, programoje“ (10 priemonė)[1]. Europos Vadovų Taryba Tamperėje (1999 m.) pareiškė, kad didesnis teismo sprendimų tarpusavio pripažinimas palengvintų institucijų bendradarbiavimą ir teisminę asmens teisių apsaugą. Taigi ji patvirtino, kad tarpusavio pripažinimo principas yra kertinis teisminio bendradarbiavimo civilinėse bei baudžiamosiose bylose akmuo ir taip pat turėtų būti taikomas ikiteisminiams sprendimams. Pasiūlymas dėl kardomųjų priemonių tarpusavio pripažinimo numatytas 2005 m. Komisijos darbo programoje (2005/JLS/035) ir apibūdinamas kaip prioritetas Komisijos komunikate dėl Hagos programos (2004 m.)[2] bei Tarybos ir Komisijos veiksmų plane, įgyvendinančiame Hagos programą dėl laisvės, saugumo ir teisingumo stiprinimo Europos Sąjungoje (2005 m.)[3].Bendrosios aplinkybėsTarpusavio pripažinimo programoje paminėta, kad tam tikri tarpusavio pripažinimo aspektai, pavyzdžiui, susiję su ikiteisminiais sprendimais, dar nebuvo nagrinėti tarptautiniu lygiu. Kol kas nenagrinėtas ir kardomųjų priemonių tarpusavio pripažinimas.Tačiau kai kurie tyrimai rodo, kad kardomasis kalinimas kelia rimtų problemų Europos Sąjungoje. Ataskaitoje apie pagrindinių teisių padėtį Europos Sąjungoje ir jos valstybėse narėse 2002 m. ES pagrindinių teisių nepriklausomų ekspertų tinklas mini Europos Tarybos statistinius duomenis, kurie rodo didelį asmenų, kuriems paskirtas kardomasis kalinimas, skaičių tam tikrose valstybėse narėse. Be to, atsakymai į 2003 metais tuo metu pirmininkavusios Italijos prašymu Komisijos parengtus klausimus, susijusius su statistiniais duomenimis apie kalinių, įskaitant tuos, kuriems paskirtas kardomasis kalinimas, skaičių, rodo, kad 100 000 gyventojų tenkantis asmenų, kuriems paskirtas kardomasis kalinimas, skaičius ir procentinė savų piliečių, palyginti su kitų valstybių sulaikytaisiais, dalis gerokai skiriasi ES valstybėse narėse. Apskritai pastebima dažnesnio kardomojo kalinimo taikymo tendencija.Šiuo atžvilgiu reikėtų taip pat pažymėti, kad Europos Parlamentas rezoliucijose dėl pagrindinių teisių padėties Europos Sąjungoje Komisiją ragino imtis veiksmų įvairiems su kardomuoju kalinimu susijusiems klausimams spręsti ir ieškoti jo alternatyvų. 2001 m. Europos Parlamentas pareikalavo, kad valstybės narės šioje srityje dėtų daugiau pastangų: kuo labiau ribotų įkalinimą ir visiškai vengtų įkalinti vaikus, išskyrus išimtiniais atvejais. Europos Parlamentas paragino Tarybą priimti pamatinį sprendimą dėl bendrų procesinės teisės standartų, pavyzdžiui, dėl ikiteisminius sprendimus reglamentuojančių taisyklių, kad būtų užtikrintas bendras pagrindinių teisių apsaugos lygis visoje Europos Sąjungoje. Šis prašymas pakartotas kitais metais. 2002 m. rezoliucijoje Europos Parlamentas pareiškė, kad valstybės narės, norėdamos, jog žmogaus teisės nebūtų pažeistos, jog įkalinimo laikotarpis nebūtų nereikalingai ilgas ir jog įkalinimo pagrindas būtų nuolat persvarstomas, privalo išnagrinėti įkalinimo tvarką.Leidinyje „CPT standartai“ (2003 m.) Europos Tarybos Europos komitetas prieš kankinimą ir kitokį žiaurų, nežmonišką ar žeminantį elgesį ir baudimą (CPT komitetas) pažymėjo, kad kalėjimų perpildymas – ypač aštri problema kardomojo kalinimo įstaigose. CPT komitetas pažymėjo, kad tokiomis aplinkybėmis investuoti vis daugiau lėšų į kalėjimus nėra išeitis. Verčiau reikėtų persvarstyti dabartinius kardomąjį kalinimą reglamentuojančius teisės aktus ir metodus. Ši problema pakankamai rimta, todėl turėtų būti bendradarbiaujama visos Europos lygiu.Pasiūlymo srityje taikomos nuostatosKaip jau minėta, šiuo metu nėra nė vieno tarptautinio teisės akto, kuris sudarytų sąlygas būtent kardomųjų priemonių perkėlimui iš vienos valstybės narės į kitą.Tačiau akivaizdu, kad kardomųjų priemonių tarpusavio pripažinimo sistemos diegimą reikėtų svarstyti atsižvelgiant į bendrą kardomąjį kalinimą reglamentuojantį teisinį pagrindą. Be to, tai numatyta Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis ) 6 straipsnio nuostatose.Visos ES valstybės narės ratifikavo Europos žmogaus teisių konvenciją (EŽTK) bei Tarptautinį pilietinių ir politinių teisių paktą (TPPTP). Todėl jos turi gerbti teisę į laisvę, nekaltumo prezumpciją, šiose teisinėse priemonėse numatytus teisinius įkalinimo pagrindus, sprendimus dėl įkalinimo įgaliotas priimti valdžios institucijas, teisę užginčyti teisme įkalinimo teisėtumą ir apytikslius įvairiais ikiteisminio bylos nagrinėjimo etapais galiojančius terminus.Be to, šiose tarptautinėse priemonėse numatyta, kad asmuo gali netekti laisvės, jei yra pagrįstų priežasčių jį įtarti padarius baudžiamąjį nusikaltimą, ir kad viena ar daugiau įkalinimo priežasčių turi būti susijusios su recidyvo rizika, įkalčių sunaikinimu ir pabėgimu. Be to, asmuo iš kardomojo kalinimo vietos gali būti paleidžiamas tik tuomet, kai yra garantijų, kad jis atvyks į teismą.Tačiau reikėtų pažymėti, kad tarptautinėse priemonėse nėra kardomojo kalinimo ribą atsižvelgiant į bausmę, numatytą už atitinkamą nusikaltimą, reglamentuojančių nuostatų. Kalinimo riba apibrėžta nacionalinėje teisėje, todėl ji skiriasi atskirose valstybėse narėse. Kai kuriose valstybėse narėse priimant sprendimą dėl kardomojo kalinimo, neatsižvelgiama į bausmę, numatytą už atitinkamą nusikaltimą. Tam tikros valstybės narės leidžia skirti kardomąjį kalinimą neatsižvelgiant į bausmę, numatytą už nusikaltimą, jei įtariamasis neturi nuolatinės gyvenamosios vietos šalyje ir jei yra pavojus, kad šis asmuo pabėgs, nors bendroji kardomojo kalinimo riba gali būti daug aukštesnė.Kai kuriose valstybėse narėse kardomųjų priemonių, nesusijusių su laisvės atėmimu, riba žemesnė nei kardomojo kalinimo. Tačiau ir kardomosioms priemonėms, nesusijusioms su laisvės atėmimu, ir kardomajam kalinimui galioja tie patys bendrieji principai. Pavyzdžiui, remiantis proporcingumo principu prievartos priemonės turėtų būti taikomos tik tuomet, kai to būtinai reikia, ir ne ilgiau nei reikia.Pagaliau, būtų galima pažymėti, kad Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijoje nėra daug nuostatų, bent netiesiogiai apibrėžiančių ekstradiciją ir kitus tarpvalstybinius klausimus. Kaip pavyzdį galima paminėti EŽTK 5 straipsnio 1 dalies f punktą, kuriame nustatyta, kad asmuo gali būti sulaikomas, kai yra pradėtas jo deportavimo ar išdavimo kitai valstybei procesas. Taip atsitiko iš dalies todėl, kad EŽTK buvo rengiama ne bendrai Europos Tarybos valstybių narių teisminei erdvei sukurti, o veikiau minimaliems kiekvienoje nacionalinių teisinių sistemų taikytiniems standartams nustatyti.Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslaisBendras šio pamatinio sprendimo pasiūlymo tikslas – sustiprinti teisę į laisvę bei nekaltumo prezumpciją visoje Europos Sąjungoje ir skatinti vienodą požiūrį į visus piliečius bendroje laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje.Šis tikslas atitinka 2004 m. lapkričio 5 d. Europos Vadovų Tarybos patvirtintą Hagos programą dėl laisvės, saugumo ir teisingumo stiprinimo Europos Sąjungoje. Tarp kitko, Hagos programoje paminėta, kad laisvė ir teisingumas nuo šiol turėtų būti laikoma[s] neatskiriama visos Sąjungos dalimi .Reikėtų pabrėžti, kad šis pamatinio sprendimo pasiūlymas yra dalis tarpusavio pripažinimo baudžiamosiose bylose programos, kuri, kaip siūloma Hagos programoje, turėtų būti įgyvendinta. Tarpusavio pripažinimo programoje nurodytos konkrečios pripažinimo priemonės. Šios programos priemonės yra neatskiriamos ir skirtos vienai kitą veikti. Šis pasiūlymas turėtų būti suvokiamas atsižvelgiant į Komisijos pasiūlymą dėl Tarybos pagrindų sprendimo dėl tam tikrų procesinių teisių baudžiamuosiuose procesuose visoje Europos Sąjungoje (2004 m.)[4], kurioje be kitų numatytos ir nuostatos, reglamentuojančios teisę į teisinę pagalbą ir teisę naudotis vertėjo paslaugomis.2. KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMASKonsultacijos su suinteresuotosiomis šalimisPirmuoju konsultacijų etapu buvo parengtas klausimynas, kurio tikslas – nustatyti galimas valstybių narių bendradarbiavimo kardomojo kalinimo srityje kliūtis ir pateikti kardomojo kalinimo alternatyvų. Buvo klausiama apie teisėtus kardomojo kalinimo pagrindus – taip pat ir apie kardomojo kalinimo ribas (priklausančias nuo bausmės, numatytos už nusikaltimą); apie tai, ar numatyta didžiausia kardomojo kalinimo trukmė; apie kardomojo kalinimo pagrindus (įtarimo laipsnį ir „specialius pagrindus“); apie tai, ar numatyta prezumpcija sunkų nusikaltimą padariusiems įtariamiesiems paskirti kardomąjį kalinimą; apie įvairias „alternatyviąsias“ kardomojo kalinimo priemones; apie tai, ar kardomosios priemonės numatyto įsipareigojimo nesilaikymas yra baudžiamasis nusikaltimas; apie šioje srityje kompetentingas teisines institucijas; konkrečias sulaikytųjų kategorijas ir elgesį su jais. Visos 15 tuometinių ES valstybių narių pateikė atsakymus į klausimyną. Iš atsakymų sudarytas dokumentas, kuris buvo išplatintas valstybėms narėms.Remdamasi atsakymais į klausimyną Komisija parengė dokumentą aptarimui. Šiame dokumente, kuris buvo išsiųstas ES valstybių narių (ir tuomečių šalių kandidačių) šios srities ekspertams, pavyzdžiui, siūloma įdiegti vadinamąjį europinį įpareigojimą registruotis valdžios institucijoje, kuris būtų Europos Sąjungos mastu taikoma kardomoji priemonė, nesusijusi su laisvės atėmimu. Toliau dokumente aptarimui svarstomos bendros veiksmų kardomojo kalinimo srityje ribos ir galimybės.Siekiant išnagrinėti būsimosios teisinės priemonės taikymo sritį 2003 m. gegužės 12 d. Briuselyje buvo surengtas pirmasis ekspertų susitikimas. Keletas ekspertų, tarp jų ir nevyriausybinių organizacijų atstovai, buvo pakviesti asmeniškai, kiti ekspertai atstovavo savo valstybėms narėms. Buvo atstovų ir iš Eurojusto. Šiame susitikime aptarti įvairūs kardomojo kalinimo ir jo alternatyvų aspektai, ypač Komisijos pasiūlymas dėl europinio įpareigojimo registruotis. Susitikimo ir po jo vykusių diskusijų išdava – tai, kad daugiausia dirbti reikėtų su kardomojo kalinimo priemonėmis, nesusijusiomis su laisvės atėmimu, o procesinių apsaugos priemonių, kurios aptartos atskiroje žaliojoje knygoje, ir kalinimo sąlygų klausimą palikti nuošalyje.2004 m. rugpjūčio 17 d. Komisija priėmė Žaliąją knygą dėl abipusio ikiteisminių kardomųjų priemonių, netaikant laisvės atėmimo, pripažinimo[5] ir susijusį Komisijos tarnybų darbo dokumentą[6], kuriuose atsižvelgiama į visus pirmojo (parengiamojo) ekspertų susitikimo rezultatus ir atsakymuose į (minėtą) pirmąjį klausimyną pateiktą informaciją. Atsakymų į klausimus, pavyzdžiui, apie priežiūros priemones (kardomojo kalinimo alternatyvas) ir jų nesilaikymo atveju taikytinas bausmes (kaip reikalaujama tarpusavio pripažinimo programos 9 priemonėje) santrauka pateikiama su žaliąja knyga susijusio Komisijos tarnybų darbo dokumento 2 priede. Be to, Komisijos tarnybų darbo dokumento 3 priede pateikiama valstybių narių ir tuomečių 10 šalių kandidačių atsakymų į 2003 metais pirmininkavusios Italijos prašymu Komisijos parengtus klausimus, susijusius su statistiniais duomenimis apie kalinių, įskaitant tuos, kuriems paskirtas kardomasis kalinimas, skaičių, santrauka (žr. pirmiau).Be to, rengdama žaliąją knygą Komisija turėjo galimybę naudotis Europos Tarybos kardomojo kalinimo ir jo pasekmių kalinimo įstaigų valdymui ekspertų komiteto (PC-DP) (kuriame Komisija dalyvavo stebėtojos teisėmis) dokumentais, ypač klausimynu apie kardomąjį kalinimą reglamentuojančius valstybių narių teisės aktus bei metodus ir atsakymais į šį klausimyną.Žaliojoje knygoje iškelti klausimai buvo aptarti ir antrajame 2004 m. lapkričio 4–5 d. ekspertų susitikime. Išnagrinėjusi raštiškus atsakymus[7] į žaliąją knygą 2005 m. balandžio 8 d. Komisija surengė trečiąjį ekspertų susitikimą. Siekdamos pastūmėti reikalus į priekį Komisijos tarnybos parengė susitikimo dalyvių (valstybių narių, NVO, tarptautinių organizacijų, teisininkų atstovų) aptartą darbo dokumentą. Dauguma valstybių narių palankiai įvertino siūlymą tarpusavio pripažinimo principą taikyti kardomosioms priemonėms, nesusijusioms su laisvės atėmimu. Dėl teisinės priemonės taikymo srities (ar ji turėtų apimti ir ne tokius sunkius nusikaltimus, kurių, pavyzdžiui, pamatinis sprendimas dėl Europos arešto orderio nereglamentuoja), dėl atsisakymo vykdyti orderį pagrindų, dėl to, kuri valstybė narė – išduodančioji ar vykdančioji – turėtų spręsti iš esmės dėl asmens teisminės priežiūros ir asmens perdavimo iki teismo atgal į valstybę, kurioje turi vykti teismas, tvarkos (ar numatomos priemonės atveju turėtų būti taikomas Europos arešto orderis, ar įvedamas specialus mechanizmas) – nuomonių būta įvairių.Kelios valstybės narės suabejojo, ar reikalinga priimti naują teisinę priemonę šioje srityje Europos mastu. Jų nuomone, tokia priemonė būtų pritaikyta tik labai siaurai asmenų grupei.Poveikio vertinimasTodėl, siekiant aprūpinti Komisiją papildomais statistiniais duomenimis, kurie padėtų jai nustatyti, ar pamatinis sprendimas šioje srityje reikalingas, nuspręsta prašyti nepriklausomo rangovo konsultacijų. Šie duomenys pateikiami prie šio pasiūlymo pridedame poveikio įvertinime ( http://europa.eu.int/comm/dgs/justice_home/evaluation/dg_coordination_evaluation_annexe_en.htm ).Be to, nepriklausomas rangovas, atsižvelgdamas į Komisijos parengtas poveikio vertinimo gaires ir vadovą, išnagrinėjo šiuos penkis (Komisijos tarnybų nustatytus) veiksmų variantus:1. Nieko nedaryti (status quo): kadangi šiuo metu valstybės narės nepripažįsta užsienio teismų sprendimų dėl kardomųjų priemonių status quo atveju kaltinamojo grąžinimas į valstybę, kurioje turi vykti teismas, būtų reglamentuojamas (ir tai tik tam tikra dalimi) taikant Europos arešto orderį. Asmens teisminė priežiūra nebūtų vykdoma. Galiotų pamatinio sprendimo dėl Europos arešto orderio taikymo sritis ir atsisakymo vykdyti orderį pagrindai.2. Priimti naują teisinę priemonę, reglamentuojančią kardomųjų priemonių tarpusavio pripažinimą: valstybės narės pripažintų viena kitos kardomąsias priemones, o įtariamajam, užuot paskyrus kardomąjį kalinimą ar taikant ne tokią griežtą prievartos priemonę valstybėje, kurioje turi vykti teismas, tokia priemonė būtų taikoma valstybėje narėje, kurioje jis turi nuolatinę gyvenamąją vietą. Teisinė priemonė galėtų būti taikoma ir ne tokiems sunkiems nusikaltimams (nesiekiantiems Europos arešto orderyje numatytos vienerių metų ribos). Atsisakymo vykdyti orderį pagrindai galėtų būti labiau apriboti nei Europos arešto orderyje. Be to, ši teisinė priemonė apimtų specialų su teisėsauga nebendradarbiaujančių asmenų grąžinimo į valstybę, kurioje turi vykti teismas, mechanizmą (kai neįmanoma priimti teismo sprendimo kaltinamajam nedalyvaujant). Grąžinimo terminai būtų labai trumpi.3. Priimti naują teisinę priemonę, reglamentuojančią kardomųjų priemonių tarpusavio pripažinimą ir Europos arešto orderio taikymą visiems nusikaltimams: šis variantas apimtų tokius pačius elementus kaip ir 2 variantas. Skirtumas tik toks, kad į jį nebūtų įtrauktas specialus grąžinimo mechanizmas. Su teisėsauga nebendradarbiaujantys asmenys turėtų būti perduoti atgal valstybei, kurioje turi vykti teismas, vadovaujantis Europos arešto orderio nuostatomis. Kad teisinė priemonė galėtų reglamentuoti ir ne tokius sunkius nusikaltimus (nesiekiančius minėtos vienerių metų ribos, numatytos Europos arešto orderyje), turėtų būti sukurta nauja „baustino nusikaltimo“ kategorija (pavyzdžiui, kai asmuo, siekiantis išvengti teisingumo, nesilaiko kardomosios priemonės numatytų įsipareigojimų ar nesutinka atvykti į teismą, kai to reikalaujama).4. Priimti bendradarbiavimo programas: kelios valstybės narės diegtų bandomąsias bendradarbiavimo ikiteisminių procedūrų srityje programas.5. Įtariamojo paleidimas už užstatą („Eurobail“): šis modelis grindžiamas funkcijų padalijimu tarp teismo, kuriame nagrinėjama byla, ir šalies, kurioje įtariamasis turi nuolatinę gyvenamąją vietą, teismo. Teismas, kuriame nagrinėjama byla, pirmiausia svarsto, ar padaryto nusikaltimo atveju įtariamasis gali būti paleistas už užstatą. Jei taip, įtariamasis grąžinamas į šalį, kurioje jis turi nuolatinę gyvenamąją vietą ir kurios teismas priima galutinį sprendimą dėl laikino paleidimo. Valstybė, kurioje įtariamasis turi nuolatinę gyvenamąją vietą, atsako už jo grąžinimą valstybei, kurioje turi vykti teismas (jei reikia).Pirmenybė teikiama antram variantui ( priimti naują teisinę priemonę, reglamentuojančią kardomųjų priemonių tarpusavio pripažinimą , kuri apima specialų grąžinimo mechanizmą). Šis variantas užtikrintų, kad ES piliečiai, neturintys nuolatinės gyvenamosios vietos valstybėje, kurioje turi vykti teismas, nebūtų diskriminuojami ikiteisminio proceso metu. Be to, jis užtikrintų teisę į laisvę ir nekaltumo prezumpciją visoje Sąjungoje, būtų suderinamas su bendraisiais šioje srityje galiojančiais principais (ypač su proporcingumo principu) ir sumažintų kalinimo išlaidas.Žr. daugiau informacijos nepriklausomo rangovo ataskaitoje ir poveikio vertinime adresuhttp://europa.eu.int/comm/dgs/justice_home/evaluation/dg_coordination_evaluation_annexe_en.htm .3. TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAISiūlomų veiksmų santraukaEuropos teisminės priežiūros orderis yra valstybės narės teisminės institucijos (t. y. teismo, teisėjo, tardytojo ar prokuroro) priimtas sprendimas, kurį turi pripažinti kitos valstybės narės kompetentinga institucija. Jo tikslas – siekti, kad kardomoji priemonė įtariamajam būtų skiriama jam įprastoje aplinkoje (gyvenamojoje vietoje). Kalbant apie kalinimo ribas, Europos teisminės priežiūros orderį galima išduoti kaskart, kai jį išduodančios valstybės narės teisėje numatoma galimybė įtariamajam paskirti kardomąjį kalinimą – nesvarbu, kokias ribas numačiusios skirtingos valstybės narės. Tačiau Europos teisminės priežiūros orderis – ne tik kardomojo kalinimo alternatyva. Jis taip pat gali būti išduodamas nusikaltimo, už kurį galima skirti tik už kardomąjį kalinimą švelnesnes prievartos priemones (pavyzdžiui, drausti išvykti) atveju, t. y. tokias priemones, kurių ribos gali būti žemesnės už kardomojo kalinimo.Pamatinio sprendimo pasiūlymas neįpareigoja teisminės institucijos išduoti Europos teisminės priežiūros orderį. Ji tiesiog „gali“ tai daryti, o tai reiškia, kad pati išduodančioji institucija sprendžia, ar nori šia galimybe pasinaudoti. Nors įtariamasis gali prašyti, kad būtų išduotas Europos teisminės priežiūros orderis, tiesą sakant, tai nesudaro jo „teisės“. Tačiau išduodančioji institucija visada privalo vertinti bylos aplinkybes, atsižvelgdama į bendruosius principus: teisę į laisvę, nekaltumo prezumpciją ir proporcingumo principą. Kardomosios priemonės taikymas valstybėje, kurioje įtariamasis turi nuolatinę gyvenamąją vietą, dažnai laikomas paprastesniu nei šios priemonės taikymas valstybėje, kurioje tariamai padarytas nusikaltimas, nekalbant apie kardomąjį kalinimą pastarojoje valstybėje.Europos arešto orderis įpareigotų įtariamąjį vykdyti vieną ar daugiau reikalavimų, kurių tikslas – sumažinti trejopą „tradicinę“ riziką, lemiančią kardomojo kalinimo skyrimą nacionalinėje teisėje, t. y. recidyvo, įkalčių sunaikinimo ir pabėgimo riziką. Tam tikra dalimi šie reikalavimai atitinka Europos Tarybos rekomendacijas dėl kardomojo kalinimo. Išduodančioji institucija gali pasirinkti, kokius taikyti reikalavimus, išskyrus du – privalomus – atvejus: (i) turi reikalauti, kad įtariamasis imtųsi priemonių užtikrinti, jog gali gauti teismo šaukimą (tačiau, kai pagal išduodančiosios valstybės teisę įmanoma priimti sprendimą įtariamajam nedalyvaujant, negalima reikalauti, kad jis dalyvautų teismo procese) ir (ii) turi reikalauti, kad įtariamasis netrukdytų vykdyti teisingumą ar nesiimtų nusikalstamos veiklos. Kiti (neprivalomi) reikalavimai atitinka Europos Tarybos rekomendacijas ir nacionalinę teisę (pvz., draudimas išvykti, periodinė registracija policijos įstaigoje, komendanto valanda ir namų areštas).Valstybė narė, kurioje įtariamasis turi nuolatinę gyvenamąją vietą, atsako už jo teisminę priežiūrą ir privalo pranešti apie bet kokius pažeidimus išduodančiajai teisminei institucijai, kuri gali nuspręsti suimti ir perduoti įtariamąjį išduodančiajai valstybei, jei laiko tai reikalinga. Nustatyti griežti terminai. Kol toks sprendimas nepriimtas, įtariamasis turi teisę būti išklausytas išduodančiosios institucijos. Šiam reikalavimui tenkinti tarp išduodančiųjų ir vykdančiųjų valstybių gali būti rengiamos vaizdo konferencijos[8]. Perdavimo procedūra atitinka pasiūlymo tikslą, t. y. kuo labiau sumažinti kardomojo kalinimo taikymą, ir todėl yra suderinamas su EŽTK 5 straipsnio 1 dalies (ypač b punkto) reikalavimais.Pasiūlymas iš esmės grindžiamas valstybės, kurioje įtariamasis turi nuolatinę gyvenamąją vietą, įsipareigojimu vykdyti valstybės, kurioje turi vykti teismas, išduotą Europos teisminės priežiūros orderį. Tačiau vykdančioji valstybė gali vadovautis tam tikrais, nors ir ne visais, atsisakymo vykdyti orderį pagrindais.Be to, pasiūlymas grindžiamas tiesioginiais ryšiais tarp išduodančiųjų ir vykdančiųjų institucijų.Teisinis pagrindasES sutarties 31 straipsnio 1 dalies a bei c punktai ir 34 straipsnio 2 dalies b punktas.Subsidiarumo ir proporcingumo principaiŠiuo metu valstybės narės nepripažįsta užsienio teismų sprendimų dėl kardomųjų priemonių, nesusijusių su laisvės atėmimu. Todėl, kadangi nėra bendrų veiksmų ir siekiant pažangos tarpusavio pripažinimo srityje, valstybės narės turėtų veikti vienašališkai, kad jų nacionalinėje teisėje būtų numatyta tokias priemones pripažinti. Tačiau manoma, kad šis metodas sunkiai įgyvendinamas, nes reikėtų suderinti visų atskirai veikiančių 25 valstybių narių nacionalines nuostatas. Suderinti šias nuostatas (turinio ir taikymo laiko atžvilgiu) būtų paprasčiau, jei būtų imamasi bendrų veiksmų – priimant Tarybos pamatinį sprendimą. Šiuo pamatiniu sprendimu nesiekiama daugiau negu reikia šiam tikslui pasiekti. Be to, jis nepažeidžia ES sutarties 33 straipsnio.Pasirinkta priemonėPamatinis sprendimas grindžiamas ES sutarties 34 straipsnio 2 dalies b punktu.4. POVEIKIS BIUDžETUISiūlomo pamatinio sprendimo įgyvendinimas nepareikalaus papildomų veiklos išlaidų iš valstybių narių biudžetų ar iš bendrojo Europos Sąjungos biudžeto.2006/0158 (CNS)PasiūlymasTARYBOS PAMATINIS SPRENDIMASdėl Europos teisminės priežiūros orderio ikiteisminių procedūrų tarp Europos Sąjungos valstybių narių metuEUROPOS SAJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 31 straipsnio 1 dalies a bei c punktus ir 34 straipsnio 2 dalies b punktą,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[9],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[10],kadangi:(1) Europos Sąjunga užsibrėžė tikslą puoselėti ir plėtoti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę.(2) Remiantis 1999 m. spalio 15–16 d. Europos Vadovų Tarybos Tamperėje išvadomis, ypač jų 36 punktu, tarpusavio pripažinimo principas turėtų būti taikomas ikiteisminiams sprendimams. Tarpusavio pripažinimo principo įgyvendinimo baudžiamosiose bylose priemonių programoje (10 priemonėje) nagrinėjamas kardomųjų priemonių tarpusavio pripažinimas.(3) Šiame pamatiniame sprendime numatytų priemonių tikslas visų pirma turėtų būti teisės į laisvę bei nekaltumo prezumpcijos stiprinimas visoje Europos Sąjungoje ir valstybių narių bendradarbiavimo, kai asmuo turi vykdyti įsipareigojimus arba jam paskirta teisminė priežiūra iki teismo sprendimo priėmimo, užtikrinimas.(4) Kardomojo kalinimo atžvilgiu egzistuoja nevienodo požiūrio į įtariamuosius rizika – atsižvelgiant į tai, ar jie nuolat gyvena valstybėje, kurioje turi vykti teismas, ar kitoje valstybėje: įtariamajam, kuris nėra nuolatinis tokios valstybės gyventojas, kardomasis kalinimas gali būti skiriamas net tokiu atveju, kai panašiomis aplinkybėmis nuolatiniam gyventojui tokia priemonė nebūtų skiriama. Tai lemia manymas, kad dėl to, kad įtariamasis nuolat negyvena valstybėje, kurioje turi vykti teismas, jis galėtų bėgti į savo valstybę ir taip trukdytų vykdyti teisingumą. Bendroje vidaus sienų neturinčioje Europos teisingumo erdvėje būtina imtis veiksmų siekiant užtikrinti, kad su įtariamuoju, nuolat negyvenančiu valstybėje, kurioje turi vykti teismas, nebūtų elgiamasi kitaip nei su įtariamuoju, kuris nuolat joje gyvena.(5) Siekiant išvengti nereikalingų išlaidų ir sunkumų, susijusių su įtariamojo pristatymu į parengtinį teismo posėdį ar teismą, reikėtų leisti valstybėms narėms rengti vaizdo konferencijas.(6) Šis pamatinis sprendimas turėtų būti taikomas nepažeidžiant 2002 m. birželio 13 d. Tarybos pamatinio sprendimo 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos[11]ir atsižvelgiant į trečiųjų šalių ekstradicijos prašymus ar Tarptautinio baudžiamojo teismo įstatus. Be to, jis neturėtų kliudyti vykdančiajai valstybei narei savo nuožiūra iškelti baudžiamąsias bylas ar tęsti pradėtą teisminį nagrinėjimą.(7) Kadangi valstybės narės vienos negali tinkamai įgyvendinti kardomųjų priemonių tarpusavio pripažinimo ir todėl, atsižvelgiant į šios užduoties mastą ir poveikį, ją geriau vykdyti Sąjungos lygiu, Taryba gali imtis priemonių, laikydamasi subsidiarumo principo, kaip tai numatyta Europos Sąjungos sutarties 2 straipsnyje ir Europos Bendrijos steigimo sutarties 5 straipsnyje. Vadovaujantis pastarajame straipsnyje nurodytu proporcingumo principu, šiuo pamatiniu sprendimu nesiekiama daugiau negu reikia šiam tikslui pasiekti.(8) Šiame pamatiniame sprendime gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi Europos Sąjungos sutarties 6 straipsniu pripažintų bei Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje patvirtintų principų,PRIĖMĖ ŠĮ PAMATINĮ SPRENDIMĄ:1 SKYRIUS – BENDRIEJI PRINCIPAI1 straipsnisDalykas ir taikymo sritisŠiuo pamatiniu sprendimu sukuriamas Europos teisminės priežiūros orderis ir nustatoma ikiteisminio perdavimo tvarka tarp valstybių narių.Europos teisminės priežiūros orderis yra valstybės narės kompetentingos institucijos priimtas teismo sprendimas, kuriuo remiantis nuolat valstybėje negyvenantis įtariamasis gali grįžti į valstybę, kurioje jis nuolat gyvena, su sąlyga, kad jis laikosi kardomųjų priemonių, ir kurio tikslas – užtikrinti tinkamą teisingumo eigą ir visų pirma asmens dalyvavimą orderį išduodančios valstybės narės teisme.2 straipsnisSąvokų apibrėžtysŠiame pamatiniame sprendime:(a) „išduodančioji valstybė“ – tai valstybė narė, kurios teritorijoje išduodamas Europos teisminės priežiūros orderis;(b) „vykdančioji valstybė“ – tai valstybė narė, kurios teritorijoje vykdomas Europos teisminės priežiūros orderis;c) „išduodančioji institucija“ – tai teismas, teisėjas, tardytojas ar prokuroras, pagal nacionalinę teisę kompetentingi išduoti Europos teisminės priežiūros orderį;(d) „vykdančioji institucija“ – tai teismas, teisėjas, tardytojas ar prokuroras, pagal nacionalinę teisę kompetentingi vykdyti Europos teisminės priežiūros orderį.3 straipsnisĮpareigojimas vykdyti Europos teisminės priežiūros orderįValstybės narės vykdo Europos teisminės priežiūros orderį, remdamosi tarpusavio pripažinimo principu ir vadovaudamosi šio pamatinio sprendimo nuostatomis.4 straipsnisKompetentingų institucijų skyrimasKiekviena valstybė narė praneša Tarybai apie institucijas, kurios pagal jos teisę kompetentingos išduoti ir vykdyti Europos teisminės priežiūros orderį.Tarybos Generalinis sekretoriatas gautą informaciją pateikia visoms valstybėms narėms bei Komisijai ir paskelbia ją Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .2 SKYRIUS – EUROPOS TEISMINĖS PRIEŽIŪROS ORDERIS5 straipsnisĮtariamojo informavimas1. Išduodančioji institucija gali išduoti Europos teisminės priežiūros orderį, prieš tai informavusi įtariamąjį apie visus įsipareigojimus, nustatytus pagal 6 straipsnį, ir pasekmes, pirmiausia numatytas 17 ir 18 straipsniuose.2. Išduodančioji institucija registruoja įtariamajam pateiktą informaciją išduodančiosios valstybės teisės nustatyta tvarka.6 straipsnisKardomųjų priemonių skyrimas ir įtariamojo įsipareigojimai1. Išduodančioji institucija įpareigoja įtariamąjį imtis priemonių užtikrinti, jog gali gauti teismo šaukimą ir dalyvauti teismo procese, kai to reikalaujama.Trukdymas vykdyti teisingumą arba užsiėmimas nusikalstama veikla gali būti laikomas Europos teisminės priežiūros orderio pažeidimu.Išduodančioji institucija gali taikyti įtariamajam vieną ar daugiau reikalavimų:(a) dalyvauti parengtiniame teismo posėdyje, kuriame svarstoma byla dėl pažeidimo (-ų), kuriuo (-iais) jis kaltinamas;(b) nesilankyti tam tikrose išduodančiosios valstybės vietose be leidimo; arba(c) padengti jo atvedimo į parengtinį teismo posėdį ar teismą išlaidas.2. Atsižvelgiant į išduodančiosios ir vykdančiosios institucijų susitarimą išduodančioji institucija gali taikyti įtariamajam vieną ar daugiau reikalavimų, tarp jų šiuos (tačiau galimi ir kiti):(a) vykti tam tikrą dieną ir valandą į nurodytą vietą vykdančiojoje valstybėje;(b) registruotis nurodytoje vykdančiosios institucijos vietoje ar vietose nurodytu laiku;(c) pateikti savo pasą (-us) ar kitus tapatybės dokumentus vykdančiajai institucijai;(d) būti nurodytu laiku nurodytoje gyvenamojoje vietoje, įskaitant globos namus ar specializuotas nepilnamečių pataisos įstaigas, vykdančiojoje valstybėje;(e) būti nurodytu laiku nurodytoje darbo vietoje vykdančiojoje valstybėje;(f) neišvykti iš nurodytų vykdančiosios valstybės vietų ar apylinkių arba nesilankyti jose be leidimo;(g) neužsiimti tam tikra veikla, pavyzdžiui, nevykdyti tam tikros profesinės veiklos arba nevykdyti veiklos tam tikroje srityje;(h) sutikti, kad būtų taikomas tam tikras medicininis gydymas.3. Visi išduodančiosios institucijos taikomi reikalavimai, nustatyti šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse, turi būti nurodyti Europos teisminės priežiūros orderyje.4. Kalbant apie Europos teisminės priežiūros orderyje numatytus reikalavimus, vykdančioji institucija, remdamasi vykdančiosios valstybės teisės nuostatomis, gali keisti Europos priežiūros orderyje nurodytus reikalavimus, tačiau tik tiek, kiek būtina Europos priežiūros orderiui vykdyti.7 straipsnisEuropos teisminės priežiūros orderio forma ir turinys1. Europos teisminės priežiūros orderis išduodamas priede pateikiama A forma. Formą užpildo, pasirašo ir jos tikslumą patvirtina išduodančioji institucija. Kartu su Europos teisminės priežiūros orderiu pateikiamas įrašas apie 5 straipsnio 2 dalyje minėtą informaciją.2. Išduodančioji valstybė narė Europos teisminės priežiūros orderį išverčia į valstybinę ar vieną iš valstybinių vykdančiosios valstybės narės kalbų.3. Bet kuri valstybė narė Tarybos Generaliniam sekretoriatui įteiktame pareiškime gali nurodyti, kad sutinka su Europos teisminės priežiūros orderio vertimu į vieną ar daugiau kitų oficialių Europos Bendrijų institucijų kalbų.3 SKYRIUS – PROCEDŪRA8 straipsnisPerdavimas1. Išduodančioji institucija Europos teisminės priežiūros orderį perduoda tiesiogiai vykdančiajai institucijai bet kuriuo būdu, kuris leistų tai fiksuoti raštu, ir tokiomis sąlygomis, kuriomis vykdančioji valstybė galėtų nustatyti jo autentiškumą.2. Jei išduodančioji institucija nežino, kuri institucija yra vykdančioji, ji vykdančiosios institucijos duomenų teiraujasi vykdančiosios valstybės visais įmanomais būdais, tarp jų – kreipdamasi į Europos teisminio tinklo informacinius punktus.3. Jei vykdančiosios valstybės institucija, gavusi Europos teisminės priežiūros orderį, nėra pagal 4 straipsnį kompetentinga vykdančioji institucija, ji automatiškai Europos teisminės priežiūros orderį perduoda vykdyti kompetentingai institucijai ir apie tai praneša išduodančiajai institucijai.9 straipsnisPripažinimas ir vykdymasJeigu šiame pamatiniame sprendime kitaip nenumatyta, vykdančioji institucija pagal 8 straipsnį perduotą Europos teisminės priežiūros orderį pripažįsta be jokių papildomų formalumų ir nedelsdama imasi jam vykdyti būtinų priemonių.10 straipsnisNepripažinimo ir nevykdymo pagrindai1. Valstybės, į kurią kreipiamasi, teismas, teisėjas, tardytojas arba prokuroras nesutinka pripažinti ir vykdyti Europos teisminės priežiūros orderio, jei akivaizdu, kad už nusikaltimą, kurio pagrindu išduotas šis orderis, iškelta baudžiamoji byla pažeistų ne bis in idem principą.2. Valstybės, į kurią kreipiamasi, teismas, teisėjas, tardytojas arba prokuroras gali nesutikti pripažinti ir vykdyti Europos teisminės priežiūros orderio dėl vieno ar daugiau šių pagrindų:(a) jei pagal valstybės, į kurią kreipiamasi, teisę įtariamajam dėl jo amžiaus negali būti taikoma baudžiamoji atsakomybė už veiksmus, kurių pagrindu išduotas Europos arešto orderis;(b) jei pagal valstybės, į kurią kreipiamasi, teisę įtariamasis naudojasi imunitetu ar privilegijomis, kurios trukdytų vykdyti Europos teisminės priežiūros orderį;(c) jei nusikaltimo, kurio pagrindu išduotas Europos arešto orderis, atveju valstybė, į kurią kreipiamasi, numato amnestiją, kai ji pagal savo pačios baudžiamąją teisę turėjo jurisdikciją iškelti baudžiamąją bylą dėl šio nusikaltimo.11 straipsnisIšduodančiosios valstybės garantijos ypatingais atvejaisKai asmuo, kurio atžvilgiu išduotas Europos teisminės priežiūros orderis, yra vykdančiosios valstybės pilietis arba gyventojas, orderis gali būti vykdomas su sąlyga, kad po teismo asmuo perduodamas vykdančiajai valstybei atlikti išduodančiojoje valstybėje jo atžvilgiu priimtą laisvės atėmimo bausmę arba vykdyti sprendimą dėl įkalinimo.12 straipsnisSprendimas dėl vykdymo1. Valstybės, į kurią kreipiamasi, teismas, teisėjas, tardytojas arba prokuroras kuo greičiau ir bet kokiu atveju per 5 dienas nuo Europos teisminės priežiūros orderio gavimo sprendžia, ar jį pripažinti ir vykdyti, ar vadovautis nepripažinimo ir nevykdymo pagrindais. Valstybės, į kurią kreipiamasi, kompetentinga institucija praneša išduodančiajai valstybei apie šį sprendimą bet kuriuo būdu, kuris leistų tai fiksuoti raštu.2. Kai išimtiniais atvejais sprendimo dėl Europos teisminės priežiūros orderio pripažinimo ir vykdymo neįmanoma priimti per 1 dalyje nustatytą laikotarpį, valstybės, į kurią kreipiamasi, kompetentinga institucija nedelsdama praneša išduodančiajai institucijai apie to priežastis ir dienų, reikalingų sprendimui priimti, skaičių.3. Kai Europos teisminės priežiūros orderyje trūksta duomenų, valstybės, į kurią kreipiamasi, teismas, teisėjas, tardytojas arba prokuroras gali atidėti sprendimo dėl orderio pripažinimo ir vykdymo priėmimą tol, kol išduodančioji institucija jo nepapildė.4. Jei pagal 3 dalį Europos teisminės priežiūros orderio pripažinimas ir vykdymas atidedamas, valstybės, į kurią kreipiamasi, teismas, teisėjas, tardytojas arba prokuroras nedelsdamas perduoda pranešimą, kuriame nurodomos visos atidėjimo priežastys, tiesiogiai išduodančiajai institucijai bet kuriuo būdu, kuris leistų tai fiksuoti raštu.5. Kai tik nebelieka priežasčių atidėti, kompetentinga institucija nedelsdama imasi priemonių, būtinų Europos teisminės priežiūros orderiui vykdyti.13 straipsnisPrašymai dėl peržiūros1. Pagal išduodančiosios valstybės teisę įtariamajam suteikiamos tokios pačios su Europos teisminės priežiūros orderio peržiūra susijusios teisės, tarsi jame numatyti reikalavimai būtų jam taikomi kaip išduodančiojoje valstybėje vykdytina kardomoji priemonė. Tačiau įtariamasis turi teisę išduodančiosios valstybės prašyti peržiūrėti Europos teisminės priežiūros orderį ne vėliau kaip 60 dienų po jo išdavimo ar paskutinės peržiūros.2. Vykdančioji institucija gali išduodančiosios valstybės prašyti peržiūrėti Europos teisminės priežiūros orderį praėjus 60 dienų po jo išdavimo ar paskutinės peržiūros.3. Gavusi prašymą dėl peržiūros, kaip numatyta 1 ir 2 dalyse, išduodančioji institucija kuo greičiau ir bet kokiu atveju per 15 dienų nuo prašymo gavimo peržiūri Europos teisminės priežiūros orderį, remdamasi išduodančiosios valstybės teise.4. Įtariamasis turi teisę būti išklausytas išduodančiosios institucijos, kaip numatyta išduodančiosios valstybės teisėje. Šiam reikalavimui tenkinti su išduodančiąja valstybe gali būti palaikomi ryšiai panaudojant vaizdo priemones ir telefonu (posėdžių rengimas pasitelkiant vaizdo konferencijas ar telefonu). Be to, išduodančioji institucija konsultuojasi su vykdančiąja institucija dėl Europos teisminės priežiūros orderio peržiūros.5. Vykdančioji valstybė gali numatyti, kad pagal šios valstybės teisę paskirtas asmuo gali dalyvauti teismo posėdyje.6. Išduodančioji institucija, remdamasi išduodančiosios valstybės teise, gali nuspręsti:(a) patvirtinti Europos teisminės priežiūros orderį tokios formos, kokia jis išduotas pirmąjį kartą;(b) patvirtinti Europos teisminės priežiūros orderį, tačiau pakeisti vieną ar daugiau 5 ir 6 straipsniuose numatytų jo reikalavimų;(c) patvirtinti Europos teisminės priežiūros orderį, tačiau panaikinti vieną ar daugiau jame numatytų reikalavimų; arba(d) panaikinti visą Europos teisminės priežiūros orderį.7. Išduodančioji institucija nedelsdama praneša apie savo sprendimą įtariamajam ir vykdančiajai institucijai.8. Kai Europos teisminės priežiūros orderis peržiūrimas remiantis šiuo straipsniu, įtariamasis turi teisę į teisinę pagalbą ir teisę naudotis vertėjo paslaugomis.14 straipsnisPanaikinimas1. Pagal išduodančiosios valstybės teisę išduodančioji institucija:(a) bet kuriuo metu gali nuspręsti ex officio panaikinti Europos teisminės priežiūros orderį įtariamojo naudai;(b) panaikina Europos teisminės priežiūros orderį, jei įtariamasis tenkina visus jame numatytus reikalavimus.2. Išduodančioji institucija nedelsdama praneša apie sprendimą panaikinti Europos teisminės priežiūros orderį įtariamajam ir vykdančiajai institucijai4 SKYRIUS – KONKREČIOS SITUACIJOS15 straipsnisPrieštaravimas tarp vykdančiajai valstybei tenkančių įsipareigojimų perduoti ar išduoti įtariamąjįEuropos teisminės priežiūros orderio išdavimas nepažeidžia vykdančiosios valstybės įsipareigojimų, numatytų:(a) Europos arešto orderyje, kuris išduodamas pagal Tarybos pamatinį sprendimą 2002/584/TVR;(b) trečiosios šalies pateiktame ekstradicijos prašyme;(c) Tarptautinio baudžiamojo teismo įstatuose.Jis neturi kliudyti vykdančiajai valstybei narei savo nuožiūra iškelti baudžiamąsias bylas ar tęsti pradėtą teisminį nagrinėjimą.5 SKYRIUS – EUROPOS TEISMINĖS PRIEŽIŪROS ORDERIO PAŽEIDIMAS16 straipsnisĮpareigojimas pranešti apie bet kokį pažeidimą1. Vykdančioji institucija nedelsdama praneša išduodančiajai institucijai apie bet kokį Europos teisminės priežiūros orderyje numatytų reikalavimų nesilaikymą, apie kurį ji sužino. Tam naudojama priede pateikiama B forma. Formą pasirašo ir jos tikslumą patvirtina vykdančioji institucija.2. Vykdančioji institucija pranešimą perduoda tiesiogiai išduodančiajai institucijai bet kuriuo būdu, kuris leistų tai fiksuoti raštu, ir tokiomis sąlygomis, kuriomis išduodančioji valstybė galėtų nustatyti jo autentiškumą. Išduodančiosios institucijos pagal 7 straipsnį išduotos A formos (Europos teisminės priežiūros orderio) kopija pateikiama kartu su pranešimu.17 straipsnisPažeidimo pasekmės1. Jei nesilaikoma Europos teisminės priežiūros orderyje nustatytų reikalavimų, išduodančioji institucija, remdamasi išduodančiosios valstybės teise, gali priimti sprendimą:(a) panaikinti Europos teisminės priežiūros orderį;(b) pakeisti arba panaikinti vieną ar daugiau Europos teisminės priežiūros orderyje numatytų reikalavimų;(c) suimti ir perduoti įtariamąjį, jei Europos teisminės priežiūros orderis išduotas nusikaltimo, kurio atveju pagal išduodančiosios valstybės teisę kardomasis kalinimas yra pateisinamas, pagrindu, ypač tuomet, kai jis būtinas užtikrinti, kad įtariamasis dalyvaus parengtiniame teismo posėdyje arba teisme;(d) suimti ir perduoti įtariamąjį šiomis aplinkybėmis:(i) jei Europos teisminės priežiūros orderis išduotas nusikaltimo, kurio atveju pagal išduodančiosios valstybės teisę kardomasis kalinimas iš pradžių nebuvo pateisinamas, pagrindu; ir(ii) jei Europos teisminės priežiūros orderyje numatyta jo laisvės apribojimų, kurie galėtų prilygti laisvės atėmimui; ir(iii) jei suimti ir perduoti įtariamąjį reikia, kad jis dalyvautų parengtiniame teismo posėdyje arba teisme.2. Prieš priimdama sprendimą dėl suėmimo ir perdavimo, išduodančioji institucija atsižvelgia į visas svarbias aplinkybes, įskaitant konkrečią numatomą bausmę, pažeidimo pasekmes ir ypač įtariamojo pageidavimą savo noru grįžti į išduodančiąją valstybę.3. Jei išduodančioji institucija nusprendžia, kad įtariamasis turi būti suimtas ir perduotas, tačiau sprendimo priėmimo metu įtariamasis yra kitos valstybės narės teritorijoje, ši valstybė suima ir perduoda įtariamąjį 18 straipsnyje nustatytomis sąlygomis.4. Kol 1 dalyje minėtas sprendimas nepriimtas, įtariamasis turi teisę būti išklausytas išduodančiosios institucijos, kaip numatyta išduodančiosios valstybės teisėje. Šiam reikalavimui tenkinti vykdančioji valstybė gali palaikyti ryšius su išduodančiąja valstybe, panaudodama vaizdo priemones, ir telefonu (posėdžių rengimas pasitelkiant vaizdo konferencijas ar telefonu). Be to, išduodančioji institucija konsultuojasi su vykdančiąja institucija.18 straipsnisĮtariamojo sulaikymo ir perdavimo sąlygos1. Jei išduodančioji institucija nusprendžia, kad įtariamasis turi būti suimtas ir perduotas išduodančiajai valstybei, įtariamasis duoda parodymus valstybės narės, kurios teritorijoje jis suimtas, teisminei institucijai.2. Jei įtariamasis sutinka būti perduotas, valstybė narė, kurios teritorijoje įtariamasis suimtas, nedelsdama perduoda jį išduodančiajai valstybei.3. Jei įtariamasis nesutinka būti perduotas, valstybė narė, kurios teritorijoje jis suimtas, nedelsdama perduoda jį išduodančiajai valstybei. Ji gali nesutikti suimti ir perduoti, tik jei:-  akivaizdu, kad už nusikaltimą, kurio pagrindu išduotas šis orderis, iškelta baudžiamoji byla pažeistų ne bis in idem principą;-  įtariamasis persekiojamas vykdančiojoje valstybėje narėje dėl tų pačių faktų, kuriais remiantis išduotas Europos teisminės priežiūros orderis;-  įtariamasis negali būti persekiojamas baudžiamąja tvarka arba baudžiamas pagal vykdančiosios valstybės narės teisę ir veikos priklauso tos valstybės narės jurisdikcijai pagal jos baudžiamąją teisę;-  sprendimas suimti ir perduoti susijęs su naujais faktais, nenumatytais Europos teisminės priežiūros orderyje.4. Valstybė narė, kuri nėra vykdančioji valstybė, taip pat gali nesutikti suimti ir perduoti įtariamąjį, vadovaudamasi vienu ar daugiau 10 straipsnyje nustatytų pagrindų.19 straipsnisPranešimas apie sprendimusIšduodančioji institucija nedelsdama praneša vykdančiajai institucijai apie visus pagal 17 straipsnį priimtus sprendimus.20 straipsnisPerdavimo terminai1. Remiantis 18 straipsniu įtariamasis perduodamas išduodančiajai valstybei susijusių valstybių narių bendrai sutartą dieną ir bet kokiu atveju ne vėliau kaip per 3 dienas nuo suėmimo.2. Išimtiniais atvejais įtariamojo perdavimas gali būti laikinai atidėtas dėl rimtų humanitarinių priežasčių, pavyzdžiui, jei yra pagrįstų priežasčių manyti, kad perdavimas gali kelti akivaizdų pavojų įtariamojo gyvybei ar sveikatai. Išduodančiajai institucijai nedelsiant pranešama apie atidėjimą ir jo priežastis. Kai tik nebelieka priežasčių atidėti, įtariamasis perduodamas susijusių valstybių narių bendrai sutartą dieną.21 straipsnisTranzitas1. Pagal šį pamatinį sprendimą kiekviena valstybė narė leidžia tranzitu per savo teritoriją pervežti perduodamą asmenį, jei jai pranešta apie:(a) asmens, kurio atžvilgiu išduotas Europos teisminės priežiūros orderis, tapatybę ir pilietybę;(b) Europos teisminės priežiūros orderio išdavimą;(c) nusikaltimo pobūdį ir teisinę kvalifikaciją;(d) nusikaltimo padarymo aplinkybes, tarp jų – datą ir vietą.2. Kiekviena valstybė narė paskiria instituciją, atsakingą už tranzito prašymų, reikiamų dokumentų ir kitos oficialios su tranzito prašymais susijusios korespondencijos priėmimą. Valstybės narės praneša apie paskyrimą Tarybai.3. Tranzito prašymas ir 1 dalyje nurodyta informacija gali būti siunčiami pagal 2 dalį paskirtai institucijai bet kuriuo būdu, kuris leistų tai fiksuoti raštu. Tranzito valstybė narė apie savo sprendimą praneša tokia pat tvarka.4. Šis pamatinis sprendimas netaikomas, kai pervežama oro transportu be numatyto sustojimo. Tačiau nenumatyto nusileidimo atveju išduodančioji valstybė pagal 2 dalį paskirtai institucijai pateikia 1 dalyje nurodytą informaciją.22 straipsnisLaisvės atėmimo bausmės laiko išskaičiavimasIšduodančioji valstybė išskaičiuoja visus dėl įtariamojo suėmimo ir perdavimo pagal 17 ir 18 straipsnius atsiradusius laisvės atėmimo laikotarpius iš bendro išduodančiojoje valstybėje dėl laisvės atėmimo bausmės arba sprendimo dėl įkalinimo vykdymo nelaisvėje praleisto laiko.Tam valstybė narė, kurios teritorijoje suimtas įtariamasis, perduoda visą informaciją apie įtariamojo kalėjimo pagal šio skyriaus nuostatas trukmę institucijai, kuri perdavimo metu yra išduodančioji.6 SKYRIUS – BENDROSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS23 straipsnisPamatinio sprendimo veiksmingumo priežiūra1. Valstybė narė, nuolat dėl kitos valstybės narės patirianti problemų, susijusių su Europos teisminės priežiūros orderių vykdymu, apie tai praneša Tarybai, kad būtų įvertintas šio pamatinio sprendimo įgyvendinimas atskirose valstybėse narėse.2. Taryba atlieka patikrinimą, ypatingą dėmesį skirdama praktiniam šio pamatinio sprendimo nuostatų taikymui valstybėse narėse.24 straipsnisRyšys su kitomis sutartimis ir susitarimais1. Kadangi šios sutartys ir susitarimai leidžia patikslinti ar papildyti šio pamatinio sprendimo tikslus ir dar labiau supaprastinti ar palengvinti ikiteisminio perdavimo procedūrų tarpusavio pripažinimą, valstybės narės gali:(a) toliau taikyti šio pamatinio sprendimo įsigaliojimo metu galiojančias dvišales ar daugiašales sutartis ar susitarimus.(b) sudaryti dvišales ar daugiašales sutartis ar susitarimus po šio pamatinio sprendimo įsigaliojimo.2. 1 dalyje minėtos sutartys ir susitarimai neturi jokio poveikio santykiams su valstybėmis narėmis, kurios nėra jų šalys.3. Per tris mėnesius nuo šio pamatinio sprendimo įsigaliojimo valstybės narės Tarybai ir Komisijai praneša apie 1 dalies a punkte minėtas galiojančias sutartis ir susitarimus, kuriuos jos nori ir toliau taikyti.Be to, per tris mėnesius nuo jų pasirašymo valstybės narės Tarybai ir Komisijai praneša apie 1 dalies b punkte minėtas naujas sutartis ir susitarimus.25 straipsnisĮgyvendinimasValstybės narės imasi priemonių, būtinų šio pamatinio sprendimo nuostatoms įgyvendinti iki [data].Iki tos pačios datos valstybės narės perduoda Tarybai ir Komisijai pagal šį pamatinį sprendimą joms taikomų reikalavimų perkėlimo į nacionalinę teisę nuostatų tekstus ir šių nuostatų bei pamatinio sprendimo koreliacijos lentelę.26 straipsnisAtaskaitaIki [data] Komisija pateikia, prireikus kartu su teisės aktų pasiūlymais, Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą, kurioje įvertinama, ar valstybės narės ėmėsi priemonių, būtinų šiam pamatiniam sprendimui įgyvendinti.27 straipsnisĮsigaliojimasŠis pamatinis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Priimta Liuksemburge / Briuselyje, [data]Tarybos varduPirmininkas N.N.PRIEDASA formaEUROPOS TEISMINĖS PRIEŽIŪROS ORDERIS[12] Šis orderis išduotas išduodančiosios institucijos. Prašau šio orderio A dalyje minėtam asmeniui paskirti šio orderio D dalyje išvardytas kardomąsias priemones. PARAŠAS: ……………………………………………………………………………………... DATA: ………………………………………………………………………………………... |A DALIS Asmens, kuriam turi būti skiriamos kardomosios priemonės, tapatybės duomenys Vardas:………………………………………………………………………………………... Pavardė………………………………………………………………………………………… Mergautinė pavardė (jei yra):……………………………………………………………….. Slapyvardis (jei yra):………………………………………………………………………...... Lytis:…………………………………………………………………………………………… Pilietybė:…………………………………………….…………………………………………. Gimimo data:………………………………………………………………………………… Gimimo vieta:………………………………………………………………………………….. Gyvenamosios vietos ir (arba) žinomas adresas:.......................................................................... Kalba (-os), kurią (-ias) asmuo supranta: ……………………………………………………...................................................... Ypatingos žymės / fizinės savybės:………………………………………………...................... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... ………………………………………………………………………………………………….. Turima nuotrauka ir pirštų atspaudai, kurie gali būti perduoti; reikiamo asmens, iš kurio būtų galima gauti tokią informaciją, kontaktiniai duomenys arba DNR kodas (kai tokie įrodymai gali būti pateikti, tačiau nenurodyti): |B DALIS Informacija apie išduodančiąją instituciją Oficialus išduodančiosios institucijos pavadinimas:…………………………………………..... ……………………………………………………………………………………………… Asmens ryšiams pavardė:…………………………………………………………………....... Pareigybė (lygis / pavadinimas): Adresas:……………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… Tel. (šalies kodas) (rajono / miesto kodas):………………………………………………....... Faksas (šalies kodas) (rajono / miesto kodas):……………………………………………….. El. pašto adresas:…………………………..………………………………………………....... Bylos duomenys:………………………………………………………………………………... |C DALIS Nusikaltimas, kurio pagrindu išduodamas Europos teisminės priežiūros orderis Ilgiausias laisvės atėmimo bausmės arba įkalinimo terminas, kurį galima skirti už nusikaltimą (-us), su kuriuo (-iais) susijęs šis orderis: ………………………………………………………………………………………………....... …………………………………………………………………………………………………... Aplinkybių, kuriomis padarytas (-i) nusikaltimas (-ai), su kuriuo (-iais) susijęs šis orderis, įskaitant A dalyje minėto asmens dalyvavimo jį (-uos) darant laiką, vietą ir laipsnį, aprašas: …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... Nusikaltimo (-ų), su kuriuo (-iais) susijęs šis orderis, pobūdis, teisinė kvalifikacija ir taikytina įstatymo nuostata / kodeksas: …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... Išsamus nusikaltimo (-ų), su kuriuo (-iais) susijęs šis orderis, aprašas: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . |D DALIS Kardomosios priemonės Šie reikalavimai yra kardomosios priemonės, kurios taikomos šio orderio A dalyje minėtam asmeniui. A dalyje minėtas asmuo: imasi priemonių užtikrinti, jog gali gauti teismo šaukimą ir dalyvauti teismo procese, kai to reikalaujama; netrukdo vykdyti teisingumą ar neužsiima nusikalstama veikla; ir (atitinkamai pažymėti ir užpildyti): dalyvauja parengtiniame teismo posėdyje, kuriame svarstoma byla dėl nusikaltimo (-ų), kuriuo (-iais) jis kaltinamas; nesilanko be leidimo nurodytomis dienomis ir valandomis šioje (-iose) išduodančiosios valstybės vietoje (-ose): ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… neišvyksta be leidimo nurodytomis dienomis ir valandomis iš šios (-ų) išduodančiosios valstybės vietos (-ų): ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… padengia jo priverstinio grąžinimo į parengtinį teismo posėdį ar teismą išlaidas. vyksta tam tikrą dieną ir valandą į šią vietą vykdančiojoje valstybėje narėje: ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ……………………………………………………………………………………………… registruojasi nurodytomis dienomis ir valandomis šioje (-iose) vykdančiosios institucijos vietoje (-ose): ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… pateikia savo pasą (-us) ar kitus tapatybės dokumentus vykdančiajai institucijai; būna šioje gyvenamojoje vietoje nurodytomis dienomis ir valandomis; ………………………………………………………………………………………………....... …………………………………………………………………………………………………... ………………………………………………………………………………………………….. būna nurodytomis dienomis ir valandomis šioje (-iose) darbo vietoje (-ose): ……………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… nesilanko be leidimo nurodytomis dienomis ir valandomis šioje (-iose) vykdančiosios valstybės vietoje (-ose): ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… neišvyksta be leidimo nurodytomis dienomis ir valandomis iš šios (-ų) vykdančiosios valstybės vietos (-ų): ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… neužsiima šia veikla (pavyzdžiui, nevykdo tam tikros profesinės veiklos arba nevykdo veiklos tam tikroje srityje): ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… sutinka, kad būtų taikomas šis medicininis gydymas: ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… kita: …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... |E DALIS Informavimas Pirmiau A dalyje minėtas asmuo buvo informuotas apie Europos teisminės priežiūros orderį remiantis 5 straipsniu. Prie šio dokumento pridedamas įrašas apie tai. |PRIEDASB formaPRANEŠIMAS APIE EUROPOS TEISMINĖS PRIEŽIŪROS ORDERIO PAŽEIDIMĄ ARBA NESILAIKYMĄ[13] Šis pranešimas parengtas vykdančiosios institucijos. Pranešu, kad šio pranešimo A dalyje minėtas asmuo pažeidė C dalyje išvardytas kardomąsias priemones. Europos teisminės priežiūros orderio kopija pateikiama su pranešimu. PARAŠAS: …………………………………………………………………………………... DATA: ....……………………………………………………………………………………... |A DALIS Asmens, kurio atžvilgiu išduodamas Europos teisminės priežiūros orderis, tapatybės duomenys (išsamesnė informacija nurodyta pridedamame Europos teisminės priežiūros orderyje) Vardas:………………………………………………………………………………………... Pavardė………………………………………………………………………………………… Mergautinė pavardė (jei yra):……………………………………………………………….... Lytis:…………………………………………………………………………………………… Pilietybė:…………………………………………….………………………………………….. |B DALIS Informacija apie vykdančiąją instituciją Oficialus vykdančiosios institucijos pavadinimas:…………………………………………....... ……………………………………………………………………………………………… Asmens ryšiams pavardė: ……………………………………………………………………... Pareigybė (lygis / pavadinimas): …………………………………………………………………................................................. Adresas:…………………………………………………………………………………………. …………………………………………………………………………………………………... Tel. (šalies kodas) (rajono / miesto kodas):…………………………………………………….. Faksas (šalies kodas) (rajono / miesto kodas):…………………………………………….......... El. pašto adresas:…………………………..……………………………………………………. Bylos duomenys:………………………………………………………………………………... |C DALIS Kardomosios priemonės A dalyje minėtas asmuo nesilaikė šių reikalavimų, jam taikomų pagal pridedamą Europos teisminės priežiūros orderį: imtis priemonių užtikrinti, jog gali gauti teismo šaukimą ir dalyvauti teismo procese, kai to reikalaujama; netrukdyti vykdyti teisingumą ar neužsiimti nusikalstama veikla; dalyvauti parengtiniame teismo posėdyje, kuriame svarstoma byla dėl nusikaltimo (-ų), kuriuo (-iais) jis kaltinamas; padengti jo priverstinio atvedimo į parengtinį teismo posėdį ar teismą išlaidas. vykti tam tikrą dieną ir valandą į nurodytą vietą vykdančiojoje valstybėje; registruotis nurodytomis dienomis ir valandomis nurodytoje (-ose) vykdančiosios institucijos vietoje (-ose): pateikti savo pasą (-us) ar kitus tapatybės dokumentus vykdančiajai institucijai; būti nurodytomis dienomis ir valandomis nurodytoje (-ose) gyvenamojoje (-osiose) ir (arba) darbo vietoje (-ose) vykdančiojoje valstybėje; neišvykti iš nurodytų vykdančiosios valstybės vietų ar apylinkių arba nesilankyti jose be leidimo; neužsiimti nurodyta veikla; sutikti, kad būtų taikomas tam tikras medicininis gydymas; kita …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... Išsamus aplinkybių (įskaitant laiką ir vietą), kuriomis įvyko pažeidimas (-ai), aprašas: …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... ………………………………………………………………………………………………….. …………………………………………………………………………………………………. ………………………………………………………………………………………………….. |[1] OL C 12, 2001 1 15, p. 10.[2] KOM (2005) 184 galutinis, p. 27.[3] OL C 198, 2005 8 12, p. 1 (p. 18, g dalis).[4] KOM (2004) 328 galutinis.[5] KOM (2004) 562 galutinis.[6] SEK (2004) 1046.[7] Pateikiamus adresu http://europa.eu.int/comm/justice_home/news/consulting_public/news_consulting_public_en.htm.[8] Jau Konvencijos dėl Europos Sąjungos valstybių narių tarpusavio pagalbos baudžiamosiose bylose (OL C 197, 2000 7 12, p. 3) 10 straipsnyje nustatyta, kad šalys gali būti išklausomos per vaizdo konferencijas.[9] OJ C XXX E, [data], p. 000.[10] [data] nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje ).[11] OL L 190, 2002 7 18, p. 1.[12] Šis orderis turi būti sudarytas ar išverstas į oficialiąją ar vieną iš oficialiųjų vykdančiosios valstybės narės kalbų arba į bet kokią kitą šiai valstybei priimtiną kalbą.[13] Šis pranešimas turi būti sudarytas ar išverstas į oficialiąją ar vieną iš oficialiųjų vykdančiosios valstybės narės kalbų arba į bet kokią kitą šiai valstybei priimtiną kalbą.