				|

		52012PC0118

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS  dėl laivų perdirbimo /* COM/2012/0118 final - 2012/0055 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
1.1.        Pasiūlymo bendrosios
aplinkybės ir pagrindas
Aplinkai netinkamo ir nesaugaus laivų
išmontavimo praktika tebekelia didelį susirūpinimą. Dauguma
didelių komercinių jūros laivų pasibaigus jų
eksploatavimo trukmei yra išmontuojami kompleksuose naudojant metodus,
turinčius didelio poveikio aplinkai ir sveikatai. Dėl šių
neigiamų aspektų laivų perdirbimo sektorius negali tapti
pakankamai tvariu.
Padėtis greičiausiai dar
pablogės, nes dėl dabartinių pasaulio laivyno pajėgumų
perviršio, kuris turėtų išlikti dar bent 5–10 metų,
artimiausiais metais numatoma išmontuoti daug laivų. Be to, numatoma, kad
laivai bus intensyviausiai perdirbami maždaug tuomet, kai įsigalios draudimas
naudoti viengubo korpuso tanklaivius (2015 m.), ir tuo daugiausia
pasinaudos labiausiai standartų neatitinkantys kompleksai.
Bazelio konvencijos dėl pavojingų
atliekų tarpvalstybinių pervežimų bei jų tvarkymo
kontrolės reikalavimai Europos Sąjungoje įgyvendinami
Atliekų vežimo reglamentu[1]
. Juo taip pat įgyvendinama konvencijos pakeitimo (vadinamojo pakeitimo
dėl uždraudimo) nuostata, kuria uždraudžiamas pavojingų atliekų
išvežimas už Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (OECD)
valstybių ribų. Šį pakeitimą ratifikavo nepakankamai
valstybių, todėl jis tarptautiniu lygmeniu dar neįsigaliojo.
Pagal Atliekų vežimo reglamentą
išmontuoti plukdomi su ES vėliava plaukiojantys laivai priskiriami prie
pavojingų atliekų, nes juose yra pavojingųjų cheminių
medžiagų. Todėl jie gali būti išmontuojami tik OECD
valstybėse. Tačiau su ES vėliava plaukiojantys laivai šią
teisės nuostatą beveik sistemingai apeina[2], tad tiek tarptautinės
taisyklės, tiek Sąjungos teisės aktas tampa neveiksmingi.
Tokio masto nuostatų nesilaikymas
pirmiausia susijęs su laivų, ypač pačių
didžiausių, perdirbimo pajėgumų trūkumu OECD
valstybėse. Turimi Europos lygmens pajėgumai naudojami išmontuoti
mažiems ir valstybiniams laivams, o ne dideliems komerciniams jūros
laivams. Laivų išmontavimo, kaip ir laivų statybos, veikla
pastaraisiais dešimtmečiais dėl ekonominių priežasčių
(plieno paklausos, mažų darbo sąnaudų, netaikomo aplinkos
išlaidų internalizavimo) iš Europos valstybių persikėlė
į OECD nepriklausančias valstybes. Todėl plėtoti papildomus
išmontavimo pajėgumus Europoje ekonominiu požiūriu neapsimokėjo.
Didelių perdirbimo pajėgumų
esama OECD nepriklausančiose valstybėse – Kinijoje, Indijoje,
Pakistane ir Bangladeše. Tikimasi, kad OECD valstybėse ir Kinijoje esantys
perdirbimo kompleksai, o taip pat kai kurie Indijoje esantys perdirbimo
kompleksai 2015 m. jau atitiks Honkongo konvencijos reikalavimus.
Tiesą sakant, dabartinių Kinijos
turimų pajėgumų (2009 m. – 2,83 mln. LDT[3]) puikiai pakaktų visiems
su ES vėliava plaukiojusiems laivams išmontuoti iki 2030 m. (didžiausias
metinis kiekis 2012–2030 m. bus 1,88 mln. LDT), be to netrukus bus
pradėta naujo komplekso, kurio pajėgumas 1 mln. LDT, veikla. Tai
valdžios institucijų vykdomų veiksmų, kuriais siekiama remti tik
aplinkai saugaus laivų perdirbimo rinką ir uždaryti standartus
neatitinkančius kompleksus, ir atsakingai į aplinką
žiūrinčių Europos laivų savininkų investicijų
į saugius ir tinkamus perdirbimo kompleksus rezultatas.
Be to, dabartinė laivų perdirbimo
rinkos situacija palankiausia yra Bangladešo, Indijos ir kiek mažiau –
Pakistano perdirbimo kompleksams, o aukštesnių techninių
standartų besilaikantys jų konkurentai ES, Turkijoje ir Kinijoje gali
užimti tik nišines rinkas, kaip antai mažų laivų, valstybinių
laivų, įskaitant karo, arba atsakingai į aplinką žiūrinčių
savininkų laivų perdirbimo rinkas.
Galiausiai dabartiniai teisės aktai
nėra pritaikyti pagal laivų ypatumus. Nustatyti, kada laivas tampa
atliekomis, yra sudėtinga. Laivų savininkų sprendimai atiduoti
laivus perdirbti yra grindžiami ekonominiu tolesnio laivo eksploatavimo ir jo
atidavimo išmontuoti išlaidų ir naudos palyginimu.
Nusprendus laivą išmontuoti, kai jis yra
tarptautiniuose arba perdirbimo valstybės jurisdikcijai
priklausančiuose vandenyse, taikyti Atliekų vežimo reglamento
tvarką yra labai sunku arba apskritai neįmanoma. Be to, iš Europos
uostų ir vandenų išplaukiantys komerciniai laivai paprastai
optimaliai išnaudoja paskutinį reisą ir prieš išmontavimą veža
į Aziją prekes. Jei išplaukdamas iš ES uosto laivo savininkas
nepareiškia ketinimo išmontuoti laivą, atitinkamos institucijos apskritai
negali įsikišti. Atliekų vežimo reglamentu nustatomos
eksportuojančios ir importuojančios valstybių, o atitinkamais
atvejais – ir tranzito valstybių, teisės ir įpareigojimai.
Tačiau uostų valstybės ne visada informuojamos apie savininko
ketinimą išmontuoti laivą. Gana dažnai pasitaiko, kad laivas
parduodamas kitam veiklos vykdytojui neva toliau eksploatuoti, tačiau iš
tiesų jis atiduodamas į laivų išmontavimo kompleksą.
Siekdamos galimybės taikyti dabartines
teisės nuostatas ir visų pirma draudimą laivus, kurių
eksploatavimas baigiamas, išvežti už OECD valstybių ribų,
valstybės narės turėtų dėti neproporcingai dideles
vykdymo užtikrinimo pastangas, nes OECD valstybėse trūksta perdirbimo
pajėgumų, o visi laivai turi teisinę galimybę pakeisti
registracijos valstybę (vėliavos valstybę).
Siekdamos
pagerinti padėtį Bazelio konvencijos šalys 2004 m.
Tarptautinės jūrų organizacijos (angl. IMO) paprašė
parengti privalomus laivų perdirbimo reikalavimus[4]. 2006 m. Bazelio
konvencijos šalys pritarė IMO žingsniams rengiant laivų perdirbimo
konvencijos projektą ir pripažino, kad reikėtų vengti to paties
tikslo siekti skirtingomis priemonėmis. Šalių paprašyta atlikti
Bazelio konvencija nustatyto kontrolės ir vykdymo užtikrinimo lygio
vertinimą ir laivų perdirbimo konvencija nustatomo kontrolės ir
vykdymo užtikrinimo numatomo lygio vertinimą ir abi konvencijas palyginti[5].
2009 m. gegužės mėn.
Tarptautinė jūrų organizacija priėmė tarptautinę
Honkongo konvenciją dėl saugaus ir aplinkai tinkamo laivų
perdirbimo (toliau – Honkongo konvencija). Šiai konvencijai
įsigaliojus šalys (įskaitant ES valstybes nares) savo didelius
komercinius laivus turės išmontuoti tik valstybėse, kurios yra
konvencijos šalys. Tai gali būti ir Azijos valstybės, tik
jų laivų išmontavimo kompleksai turės atitikti tarptautinius
standartus (aukštesnius nei dabartiniai). Konvencijos
nepasirašiusių valstybių laivai šiuose kompleksuose turės
būti išmontuojami taip pat kaip ir su konvencijos šalių
vėliavomis plaukioję laivai (straipsnis dėl draudimo suteikti
palankesnes sąlygas).
Honkongo
konvencija buvo priimta 2009 m., tačiau, kad ji įsigaliotų
ir pasijustų jos poveikis, ją dar turi ratifikuoti pakankamai
didelių vėliavos valstybių ir perdirbimo valstybių. To
galima tikėtis ne anksčiau kaip 2020 m. Ši Konvencija
įsigalios praėjus dvidešimt keturiems mėnesiams nuo tos dienos,
kai bus įvykdytos šios sąlygos:
–
ne mažiau kaip 15 valstybių pasirašo
konvenciją be išlygų dėl ratifikavimo, priėmimo ar
patvirtinimo arba deponuoja reikiamus ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo
ar prisijungimo aktus;
–
šių valstybių prekybos laivynai bendrai
sudaro ne mažiau kaip 40 % pasaulio prekybos laivų bendrosios talpos
ir
–
bendras didžiausias metinis per praėjusius 10
metų perdirbtų laivų tūris sudaro ne mažiau kaip 3 %
tų pačių valstybių prekybos laivų bendrosios talpos
kartu sudėjus.
Bazelio
konvencijos šalys pritarė Honkongo konvencijos priėmimui 2010 m.[6] ir ėmėsi atlikti
preliminarų vertinimą siekdamos nustatyti, ar šia konvencija nustatomas
kontrolės ir vykdymo užtikrinimo lygis yra lygiavertis nustatytajam
Bazelio konvencija[7].
Europos
Sąjunga ir jos valstybės narės 2010 m. balandžio mėn.
užbaigė vertinimą išvada, kad laivų, kurie pagal Bazelio
konvenciją priskiriami prie atliekų, atveju Honkongo konvencija
nustatomas kontrolės ir vykdymo užtikrinimo lygis yra bent jau lygiavertis
tam, kuris nustatytas Bazelio konvencija[8].
2011 m. spalio
mėn. Bazelio konvencijos šalys paragino ratifikuoti Honkongo
konvenciją, kad ji galėtų įsigalioti[9].
Komisija 2007 m. priėmė
Žaliąją knygą dėl geresnio laivų išmontavimo, o
2008 m. – komunikatą, kuriuo siūloma ES laivų išmontavimo
strategija[10].
Toje strategijoje dėmesys sutelkiamas į priemones, kuriomis
siekiama kuo greičiau, jau pereinamuoju laikotarpiu prieš
įsigaliojant Honkongo konvencijai, pagerinti laivų išmontavimo
sąlygas, t. y. įgyvendinti pagrindinius konvencijos elementus,
skatinti savanoriškus sektoriaus veiksmus, teikti techninę pagalbą ir
paramą besivystančioms šalims ir užtikrinti geresnį dabartinių
teisės aktų vykdymą. Įgyvendinant strategiją jau
pasiekta šių rezultatų:
–
priimta konvencija, kuria bus sustiprintas
laivų perdirbimas pritaikant perdirbimo tvarką pagal laivų
specifiškumą, ir išsamūs reikalavimai, kuriuos turi atitikti
patobulinti perdirbimo kompleksai;
–
parama savanoriškiems sektoriaus veiksmams,
įgyvendinamiems dar prieš įsigaliojant konvencijai:
·
savanoriškam konvencijos reikalavimų ir
gairių taikymui (pvz., sudarant pavojingų medžiagų
sąrašus),
·
aplinkai saugių pardavimo sutarčių
sudarymui,
·
investicijoms į saugius ir patikimus
perdirbimo kompleksus;
–
vykdytos studijos, moksliniai tyrimai ir bandomieji
projektai siekiant įvertinti pažangą ir populiarinti geresnes
laivų, kuriems taikoma Honkongo konvencija, ir kitų laivų
perdirbimo technologijas;
–
Komisijai sužinojus, kad tam tikri laivai bus
atiduodami perdirbti, ji ėmėsi geresnio Atliekų vežimo
reglamento įgyvendinimo veiksmų;
–
laivų perdirbimo valstybėms skirta parama
pagal Teminę aplinkos ir tvaraus gamtos išteklių, įskaitant
energiją, valdymo programą (angl. ENRTP) skiriamų subsidijų
forma; subsidijos skirtos Pasaulinei tvaraus laivų perdirbimo programai,
už kurią bendrai atsako Bazelio konvencijos, Tarptautinės
jūrų organizacijos ir Tarptautinės darbo organizacijos sekretoriatai.

1.2.        Pasiūlymo tikslas
Laivų perdirbimo reglamento tikslas yra
smarkiai sumažinti neigiamą poveikį, susijusį su laivų,
plaukiojusių su ES vėliava, perdirbimu, ypač pietų Azijoje,
išvengiant nereikalingos ekonominės naštos. Siūlomu reglamentu reikalaujama
anksčiau pradėti įgyvendinti Honkongo konvencijos reikalavimus,
taip paspartinant jos įsigaliojimą visame pasaulyje.
1.3.        Pasiūlymo srityje
galiojančios nuostatos
Pasiūlymas susijęs su laivų
perdirbimo reglamento priėmimu. Laivų, kuriems taikoma Honkongo
konvencija, atveju naująjį reglamentą ketinama taikyti vietoj
dabartinio Reglamento (EB) Nr. 1013/2006[11].

2.           KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
2.1.        Konsultacijos su
suinteresuotosiomis šalimis
Rengdama šį teisės akto
pasiūlymą papildantį poveikio vertinimą, Komisija
konsultavosi su suinteresuotosiomis šalimis ir rėmėsi išorės
ekspertų pastabomis, gautomis per 2009 m. balandžio–birželio
mėn. vykusią viešą konsultaciją ir keturis ekspertų
seminarus.
Dauguma suinteresuotųjų šalių
aiškiai pritarė, kad ES valstybės narės turėtų skubiai
ratifikuoti Honkongo konvenciją, kad parodžiusios pavyzdį kitoms
valstybėms paspartintų jos įsigaliojimą. Daugelis
suinteresuotųjų šalių pritaria, kad ES anksčiau
įgyvendintų konvenciją, nes mano, kad neleistina laukti jos
įsigaliojimo, kai laivus ardantys darbininkai žūva arba patiria
sužeidimų darbe, o aplinkai daroma didelė žala. Kai kurios mano, kad
ES neturėtų įvesti papildomų reikalavimų, kuriais
viršijama konvencija. Nuomones, atsakymų į viešos konsultacijos
klausimus santraukas ir suinteresuotųjų šalių seminarų
ataskaitas galima rasti internete[12].
Europos Parlamentas, Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komitetas ir Taryba svarstė komunikatą
ir, atitinkamai, 2009 m. kovo 26 d. priėmė rezoliuciją[13], 2009 m. gegužės 13
d. – nuomonę[14],
o 2010 m. spalio 21 d. – išvadas[15]
dėl ES geresnio laivų išmontavimo strategijos.
2.2.        Poveikio vertinimas
Poveikio
vertinimą Komisija atliko siekdama apsvarstyti laivų perdirbimo
tvarkos, kurios vykdymas galėtų būti veiksmingai užtikrintas,
galimybes. Analizėje aptartas įvairių galimybių ekonominis,
socialinis ir aplinkosauginis poveikis.
Buvo atsižvelgta į poveikio vertinimo
valdybos rekomendacijas – pagrindinės korekcijos buvo susijusios su poreikiu
aiškiau apibrėžti problemą, aiškiau apibūdinti veiksmus,
kurių jau imtasi laivų perdirbimo valstybėse pagal bazinio lygio
scenarijų, intervencijos logikos sustiprinimu ir geresne specifinių
bei veiklos tikslų ir problemų bei veiksnių sąsaja; šios
rekomendacijos padėjo pagilinti politikos galimybių, ypač
galimų vykdymo ir atitikties užtikrinimo sunkumų, vertinimą.
Kaip parodyta poveikio vertinime, nustatytus
tikslus visiškai atitinka tik politikos priemonių rinkinys D.
Pagal šią galimybę priimamas ad hoc
reglamentas, galiojantis laivams, kuriems taikoma Honkongo konvencija
(dideliems komerciniams jūros laivams). Šis reglamentas būtų
taikomas visą su ES vėliava plaukiojančių laivų
eksploatavimo trukmę, pagal jį Honkongo konvencijos reikalavimai
būtų pradėti įgyvendinti anksčiau  ir, kaip leidžiama
konvencijoje, numatomi griežtesni laivų perdirbimo kompleksų
aplinkosaugos reikalavimai. Su ES valstybių narių vėliava
plaukiojusius laivus perdirbti būtų galima tik reikalavimus
atitinkančiuose kompleksuose.
ES valstybės narės būtų
laiku raštu informuojamos apie laivo savininko ketinimą atiduoti
laivą perdirbti. Šiuo reikalavimu ir įvestomis sankcijomis, kurios
būtų lygiavertės taikomoms pagal dabartinius teisės aktus
arba už jas griežtesnės, būtų užtikrinamas taisyklių
laikymasis. Nors sunku tikėtis, kad dabartiniai
išmontavimo kompleksai, kuriuose laivas tiesiog ištraukiamas į krantą,
galėtų atitikti šiuos reikalavimus, gali būti, kad patobulinti
kompleksai juos atitiks ateityje. Siekiant išvengti
painiavos, dubliavimosi ir administracinės naštos, laivams, kuriems
taikomas naujasis reglamentas, nebebūtų taikomas Atliekų vežimo
reglamentas.
Šis politikos priemonių paketas yra šio
pasiūlymo pagrindas.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
3.1.        Pasiūlymo santrauka
Tai naujo ad hoc reglamento
pasiūlymas dėl laivų, kuriems taikoma Honkongo konvencija
(didelių komercinių jūros laivų). Jis taikomas visą su
ES vėliava plaukiojančių laivų eksploatavimo trukmę,
pagal jį kai kurie Honkongo konvencijos reikalavimai (dėl
pavojingų medžiagų sąrašo sudarymo, įpareigojimo perdirbti
laivus saugiuose ir tinkamuose kompleksuose, bendrieji reikalavimai, taikomi
laivams iki perdirbimo) pradedami įgyvendinti anksčiau ir, kaip
leidžiama konvencijos, įtraukiamos griežtesnės aplinkosaugos nuostatos,
kurių būtina laikytis dar prieš įsigaliojant konvencijai
(dėl laivų perdirbimo kompleksų reikalavimų, laivų
perdirbimo kompleksų Europos Sąjungos sąrašo sudarymo,
laivų savininkų ir laivų perdirbimo komplekso sutarčių
sudarymo).
Įpareigojimas sudaryti ir turėti
laive esančių pavojingų medžiagų sąrašą
Su ES valstybės narės vėliava
plaukiojantys laivai turės sudaryti ir visą eksploatavimo trukmę
turėti laive esančių pavojingų medžiagų
sąrašą. Naujų laivų, kurių vėliavos valstybė
yra ES valstybė narė, reikalaujama sąrašą sudaryti
nedelsiant, o jau eksploatuojamiems laivams tam suteikiamas penkerių
metų laikotarpis, išskyrus tuos atvejus, kai laivas atiduodamas perdirbti
anksčiau.
Prieš laivą atiduodant perdirbti
sąrašas turi būti atnaujintas ir visiškai išsamus, kad pasirinktas
laivų perdirbimo kompleksas galėtų ir turėtų
teisę tvarkyti visas laive esančias pavojingas medžiagas ir atliekas.
Su valstybės narės vėliava
plaukioję laivai turės būti perdirbami saugiuose ir aplinkai
tinkamuose laivų perdirbimo kompleksuose.
Remiantis techniniais Honkongo konvencijos
reikalavimais buvo parengtas reikalavimų, kuriuos turi atitikti laivų
perdirbimo kompleksai, sąrašas. Nustatyti ir papildomi reikalavimai,
kuriais siekiama geriau apsaugoti žmonių sveikatą ir aplinką ir
visų pirma užtikrinti, kad visos pavojingos atliekos būtų
tvarkomos aplinkai tinkamu būdu tiek laivų perdirbimo kompleksuose,
tiek jas pervežus į atliekų tvarkymo įrenginius.
Šiuos reikalavimus atitinkantys atskiri
kompleksai teiks paraiškas dėl įtraukimo į laivų perdirbimo
kompleksų Europos Sąjungos sąrašą. Su ES valstybių
narių vėliava plaukiojusius laivus perdirbti bus galima tik į
Europos Sąjungos sąrašą įtrauktuose kompleksuose.
Kai įsigalios Honkongo konvencija, šalys
turės sudaryti ir pateikti laivų perdirbimo kompleksų, kuriems
jos pagal konvenciją suteikė veiklos leidimus, sąrašus. Šie
sąrašai bus perduoti Tarptautinei jūrų organizacijai tinkamai
išplatinti. Kai šie kompleksų sąrašai bus prieinami tarptautiniu
lygmeniu, Reglamentą dėl laivų perdirbimo reikės
persvarstyti, kad būtų išvengta administracinės naštos ir
dubliavimosi su laivų perdirbimo kompleksų Europos Sąjungos
sąrašo sudarymo darbu. Pavyzdžiui, galėtų būti
įdiegtas abipusio pripažinimo mechanizmas.
Iki perdirbimo taikomi specifiniai reikalavimai

Prieš pristatant su valstybės narės
vėliava plaukiojusį laivą į perdirbimo kompleksą, jame
turės būti iki minimumo sumažintas pavojingų atliekų kiekis
(šių atliekų gali būti ir krovinio likučiuose, mazute bei
kt.).
Specifiniu tanklaivių atveju laivų
savininkai turės užtikrinti, jog laivai į perdirbimo kompleksą
patektų tokios būklės, kad jiems būtų galima suteikti
patekti saugios erdvės (angl. Safe-for-entry) ir karštojo apdirbimo
darbams saugios erdvės (angl. Safe-for-hot-work) sertifikatus siekiant
apsaugoti laivų perdirbimo kompleksų darbininkus nuo sprogimų ir
(mirtinų) nelaimių.
Atitikties Sąjungos teisės aktams
gerinimas
Kitaip nei dabartiniai teisės aktai,
siūlomas reglamentas grindžiamas Honkongo konvencija nustatyta
kontrolės ir vykdymo užtikrinimo sistema, kuri specialiai pritaikyta
laivams ir tarptautinei laivybai (sertifikatai, apžiūros, specifiniai
valstybių narių įpareigojimai ir kt.).
Šiuo reglamentu leidžiama laivus perdirbti
OECD nepriklausančiose valstybėse esančiuose kompleksuose, jei
šie atitinka reikalavimus ir yra įtraukti į Europos Sąjungos
sąrašą – tokiu būdu sprendžiama ir šiuo metu aktuali laivų
savininkams prieinamų perdirbimo pajėgumų trūkumo problema.
Be to, ES valstybės narės bus laiku
raštu informuojamos apie laivo savininko ketinimą atiduoti laivą
perdirbti – taip išvengiama sudėtingos užduoties nustatyti, kada laivas
tampa atliekomis. Valstybės narės gaus informaciją apie
planuojamą perdirbimo pradžią ir apie jo užbaigimą. Palygindamos
laivų, kuriems išdavė pavojingų medžiagų sąrašo
sertifikatą, ir laivų, kurie buvo perdirbti leidimą
turinčiuose kompleksuose, sąrašus jos galės lengviau aptikti
neteisėto perdirbimo atvejus. Be to, bus įvestos labiau pritaikytos ir
aiškesnės nei dabartiniais teisės aktais numatytos sankcijos. Taikant
šiuos reikalavimus, turint pakankamai teisėtų saugaus ir tinkamo
laivų perdirbimo pajėgumų ir įgyvendinus pagal laivų
specifiškumą pritaikytą kontrolės sistemą, bus užtikrinta
geresnė atitiktis teisės aktams.
Galiausiai, siekiant išvengti painiavos,
dubliavimosi ir administracinės naštos, laivams, kuriems taikomas naujasis
reglamentas, nebebus taikomas Atliekų vežimo reglamentas.
3.2.        Teisinis pagrindas
Šis pasiūlymas pagrįstas Sutarties
dėl Europos Sąjungos veikimo 192 straipsnio 1 dalimi.
3.3.        Subsidiarumo principas
Subsidiarumo
principas taikomas, jeigu pasiūlymas nepriskiriamas išimtinei ES
kompetencijai.
Laivų
perdirbimas jau reglamentuojamas Europos teisės aktais, konkrečiai
Atliekų vežimo reglamentu.
Europos
Sąjunga negali tapti Honkongo konvencijos šalimi, nes ja gali būti
tik Tarptautinei jūrų organizacijai priklausanti valstybė.
Todėl pagrindinis vaidmuo ratifikuojant šią konvenciją ir
siekiant jos nuostatų įsigaliojimo teks ES valstybės
narėms, visų pirma vėliavos valstybėms.
Individualių valstybių narių
veiksmų nepakaks, nes ne visos valstybės narės Honkongo
konvencijos ratifikavimą laiko prioritetu. Akivaizdu, kad su skirtingomis
valstybėmis narėmis susijusiems dideliems komerciniams su ES
vėliava plaukiojantiems laivams taikyti nevienodus teisinius reikalavimus
yra rizikinga – laivai gali pakeisti vėliavą ir valstybės
narės, kurios yra vėliavos valstybės, gali susidurti su
nelygiomis konkurencinėmis sąlygomis.
Sudarius laivų perdirbimo kompleksų,
atitinkančių reikalavimus, Europos Sąjungos sąrašą,
bus išvengta ES valstybių narių darbo dubliavimosi ir palengvintos
jų kaip vėliavos valstybių atliekamos kontrolės
procedūros.
Honkongo konvenciją įtraukus į
Europos teisės aktus valstybės narės būtų skatinamos
priimti suderintus sprendimus ir pagreitinti ratifikavimo procesą. Be to,
ankstyvi ES veiksmai paskatintų trečiąsias valstybes labiau nei
atskirų valstybių narių veiksmai ir tikėtina, kad Honkongo
konvencija įsigaliotų greičiau. Todėl prie šio reglamento
pasiūlymo pridedamas Tarybos sprendimo, kuriuo valstybėms narėms
leidžiama atsižvelgiant į Europos Sąjungos interesus ratifikuoti
2009 m. Honkongo konvenciją dėl saugaus ir aplinkai tinkamo
laivų perdirbimo arba prie jos prisijungti, pasiūlymas.
3.4.        Proporcingumo principas
Pasiūlymas atitinka proporcingumo
principą. Papildoma ūkinės veiklos vykdytojų ir
nacionalinių institucijų našta nėra didinama labiau nei reikia
norint užtikrinti, kad laivų perdirbimas būtų vykdomas saugiu ir
aplinkai tinkamu būdu. Nors įgyvendinus pasiūlymą laivų
savininkai patirs papildomų išlaidų (pavojingų medžiagų
sąrašų sudarymo ir apžiūrų), tikimasi, kad jos bus
kompensuotos didele socialine ir aplinkosaugos nauda.
3.5.        Pasirinkta priemonė
Siūloma priemonė – reglamentas.
Reglamentas yra tinkama teisinė priemonė,
nes juo laivų savininkams ir valstybėms narėms tiesiogiai ir per
trumpą laiką nustatomi tikslūs reikalavimai, kurie turi
būti įgyvendinti tuo pat metu ir vienodai visoje Sąjungoje.
Nustačius saugaus ir aplinkai tinkamo laivų perdirbimo kompleksų
reikalavimus ir sudarius laivų perdirbimo kompleksų Europos
Sąjungos sąrašą visų pirma būtų užtikrintas
suderintas Honkongo konvencijos įgyvendinimas.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Pasiūlymas ES biudžetui poveikio neturi.
2012/0055 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS

dėl laivų perdirbimo
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 192 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
teisės akto projektą perdavus
nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę,
laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)       laivams, kurie yra laikomi
atliekomis ir per valstybių sienas plukdomi perdirbti, taikoma Bazelio
konvencija dėl pavojingų atliekų tarpvalstybinių
pervežimų bei jų tvarkymo kontrolės (toliau – Bazelio
konvencija) ir 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos
reglamentas (EB) Nr. 1013/2006 dėl atliekų vežimo[16]. Reglamentu (EB)
Nr. 1013/2006 įgyvendinama Bazelio konvencija ir tarptautiniu
lygmeniu dar neįsigaliojęs 1995 m. priimtas konvencijos
pakeitimas[17],
kuriuo uždraudžiama į Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros
organizacijai (OECD) nepriklausančias valstybes eksportuoti pavojingas
atliekas. Kadangi laivuose esama pavojingų medžiagų, jie paprastai
priskiriami prie pavojingų atliekų ir todėl juos draudžiama
eksportuoti perdirbti OECD nepriklausančių valstybių
kompleksuose;
(2)       dabartinių teisės
aktų laikymosi kontrolės ir užtikrinimo tarptautiniu lygmeniu
mechanizmai yra nepritaikyti laivų ir tarptautinės laivybos
specifiškumui ir pasirodė esą neveiksmingi siekiant užkirsti
kelią nesaugiai ir netinkamai laivų perdirbimo praktikai;
(3)       dabartinių OECD
valstybėse veikiančių laivų perdirbimo pajėgumų,
į kuriuos teisėta atiduoti su valstybių narių
vėliavomis plaukiojančius laivus, nepakanka. OECD
nepriklausančiose valstybėse jau veikiančių saugių ir
tinkamų perdirbimo pajėgumų pakaktų visiems su ES
valstybių narių vėliavomis plaukiojusiems laivams perdirbti;
tikimasi, kad iki 2015 m. šie pajėgumai dar labiau padidės
perdirbimo valstybėms įgyvendinus priemones, kuriomis siekiama
užtikrinti atitiktį Honkongo konvencijos reikalavimams;
(4)       Bazelio konvencijos
šalių raginimu 2009 m. gegužės 15 d. Tarptautinėje
jūrų organizacijoje buvo priimta Tarptautinė Honkongo konvencija
dėl saugaus ir aplinkai tinkamo laivų perdirbimo (Honkongo
konvencija). Honkongo konvencija įsigalios tik praėjus 24
mėnesiams nuo datos, kurią ją bus ratifikavę mažiausiai 15
valstybių, kurių prekybiniai laivynai kartu sudėjus sudaro
mažiausiai 40 % pasaulio prekybinio laivyno bendrosios talpos ir
kurių bendras didžiausias per pastaruosius 10 metų perdirbtų
laivų tūris sudaro ne mažiau kaip 3 % tų valstybių
prekybinių laivų bendrosios talpos kartu sudėjus. Valstybės
narės turėtų pasinaudoti artimiausia galimybe ratifikuoti
konvenciją, kad ji greičiau įsigaliotų. Konvencija apima
laivų dizainą, konstrukciją, eksploatavimą ir
paruošimą siekiant lengvesnio ir aplinkai tinkamesnio jų perdirbimo,
nesumažinant jų saugumo ir eksploatavimo efektyvumo; ja taip pat nustatomi
saugaus ir aplinkai tinkamo laivų perdirbimo kompleksų eksploatavimo
reikalavimai ir tinkamas laivų perdirbimo atitikties tiems reikalavimams
užtikrinimo mechanizmas;
(5)       Honkongo konvencijoje aiškiai
numatoma, kad jos šalys turi imtis griežtesnių su tarptautine teise
suderinamų priemonių siekiant saugaus ir aplinkai tinkamo laivų
perdirbimo siekiant sustabdyti, apriboti arba iki minimumo sumažinti neigiamą
poveikį žmonių sveikatai ir aplinkai. Laivų perdirbimo
kompleksų, atitinkančių šiame reglamente nustatytus
reikalavimus, Europos Sąjungos sąrašas padėtų siekti šio
tikslo ir geriau užtikrinti reikalavimų laikymąsi, nes vėliavos
valstybėms būtų lengviau vykdyti perdirbti atiduodamų
laivų kontrolę. Laivų perdirbimo kompleksų reikalavimai
turėtų būti grindžiami Honkongo konvencijos reikalavimais;
(6)       valstybės narės,
kurios savo laivus siunčia į Honkongo konvencijos reikalavimus
atitinkančius patobulintus perdirbimo kompleksus, yra ekonomiškai
suinteresuotos užtikrinti, kad Honkongo konvencija įsigaliotų kuo
greičiau ir visame pasaulyje būtų sudarytos vienodos veiklos
sąlygos;
(7)       laivai, kuriems netaikoma
Honkongo konvencija ir šis reglamentas, turėtų ir toliau būti
perdirbami laikantis atitinkamai Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 ir
2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos
2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinančios kai kurias direktyvas[18], reikalavimų;
(8)       siekiant išvengti to paties
tikslo reguliavimo priemonių dubliavimosi, būtina patikslinti
atitinkamas šio reglamento, Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 ir Direktyvos
2008/98/EB taikymo sritis;
(9)       aiškinant šio reglamento
reikalavimus turėtų būti atsižvelgiama į Tarptautinės
jūrų organizacijos parengtas Honkongo konvenciją
papildančias gaires;
(10)     valstybės narės
turėtų imtis priemonių siekdamos užkirsti kelią laivų
perdirbimo taisyklių apėjimui ir padidinti laivų perdirbimo
skaidrumą. Kaip numatyta Honkongo konvencijoje, valstybės narės
turėtų teikti informaciją apie laivus, kuriems išduotas
pavojingų medžiagų sąrašo sertifikatas, ir laivus, dėl
kurių pateikta perdirbimo užbaigimo pažyma, ir informaciją,
susijusią su neteisėto perdirbimo atvejais ir veiksmais, kurių
imtasi tais atvejais;
(11)     siekdamos užkirsti kelią
laivų perdirbimo taisyklių apėjimui, valstybės narės
turėtų nustatyti nuobaudų už šio reglamento nuostatų
pažeidimus taisykles ir užtikrinti, kad tos nuobaudos būtų taikomos.
Nuobaudos, kurios gali būti civilinio ar administracinio pobūdžio,
turėtų būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos;
(12)     siekiant atsižvelgti į su
atitinkamomis tarptautinėmis konvencijomis susijusius pokyčius,
Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai pagal Sutarties
dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį priimti teisės
aktus dėl šio reglamento priedų atnaujinimo. Ypač svarbu, kad
Komisija parengiamųjų darbų metu tinkamai konsultuotųsi,
taip pat ir su ekspertais. Ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus Komisija
turėtų užtikrinti, kad susiję dokumentai būtų tuo pačiu
metu tinkamai laiku persiųsti Europos Parlamentui ir Tarybai;
(13)     siekiant užtikrinti vienodas
šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų
būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Šiais įgaliojimais
Komisija turėtų naudotis pagal 2011 m. vasario 16 d.
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011, kuriuo
nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi
įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų
taisyklės ir bendrieji principai[19];
(14)     kadangi šio reglamento tikslo
sustabdyti, sumažinti arba panaikinti  žmonių sveikatai ir aplinkai
tenkantį neigiamą su valstybių narių vėliavomis
plaukiojančių laivų perdirbimo, eksploatavimo ir priežiūros
poveikį valstybės narės pačios negali tinkamai
įgyvendinti dėl tarptautinio laivybos ir laivų perdirbimo
veiklos pobūdžio ir todėl jis gali būti geriau įgyvendintas
Sąjungos lygmeniu, Sąjunga gali priimti priemones pagal Sutarties 5
straipsnyje nustatytą subsidiarumo principą.  Pagal tame straipsnyje
nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu reglamentuojama tik
tai, kas būtina tam tikslui pasiekti,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
I antraštinė dalis – taikymo sritis ir
apibrėžtys
1 straipsnis
Tikslas
Šio reglamento tikslas yra sustabdyti,
sumažinti arba panaikinti žmonių sveikatai ir aplinkai tenkantį
neigiamą su valstybių narių vėliavomis
plaukiojančių laivų perdirbimo, eksploatavimo ir priežiūros
poveikį.
2 straipsnis
Apibrėžtys
1.           Šiame reglamente
vartojamų terminų apibrėžtys:
(1)
laivas – bet kokio tipo jūros aplinkoje
eksploatuojamas arba eksploatuotas laivas, įskaitant povandeninius laivus,
plūdriąsias konstrukcijas, plūdriąsias platformas,
keliamąsias platformas, plūdriuosius sandėliavimo
įrenginius (FSU), plūdriuosius produkcijos sandėliavimo ir
iškrovimo įrenginius (FPSO) ir laivus su išmontuota įranga arba
velkamus laivus;
(2)
naujas laivas – vienas iš toliau nurodytų
laivų:
(a)
laivas, kurio statybos sutartis sudaryta šio
reglamento įsigaliojimo dieną arba vėliau,
(b)
jei nėra statybos sutarties – laivas, kurio
kilis paklotas arba panašus statybos etapas pasiektas šio reglamento
įsigaliojimo dieną arba per šešis mėnesius po jos,
(c)
laivas, kuris pristatomas šio reglamento
įsigaliojimo dieną arba per 30 mėnesių po jos;
(3)
tanklaivis – naftos tanklaivis, kaip apibrėžta
Apsaugos nuo teršimų iš laivų prevencijos konvencijos (MARPOL
konvencijos) I priede, arba nuodingų skystų medžiagų vežimo
(NLS) tanklaivis, kaip apibrėžta tos konvencijos II priede;
(4)
pavojinga medžiaga – pavojų žmonių
sveikatai arba aplinkai galinti kelti medžiaga arba cheminė medžiaga,
įskaitant chemines medžiagas, kurios laikomos pavojingomis pagal Tarybos
direktyvą 67/548/EEB[20]
ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą 1272/2008[21];
(5)
laivų perdirbimas – veikla, kurios metu laivai
visiškai arba iš dalies išmontuojami laivų perdirbimo kompleksuose
siekiant sudedamąsias dalis ir medžiagas surinkti regeneruoti bei
pakartotinai panaudoti ir atitinkamai pasirūpinama pavojingomis ir kitomis
medžiagomis, taip pat su tuo susijusios operacijos, kaip antai
sudedamųjų dalių ir medžiagų saugojimas ir tvarkymas
perdirbimo vietoje, išskyrus jų tolesnį apdorojimą arba
pašalinimą kituose įrenginiuose;
(6)
laivų perdirbimo kompleksas – valstybėje
narėje arba trečiojoje valstybėje esantis apibrėžtas
plotas, laivų statykla arba įrenginys, naudojamas laivams perdirbti;
(7)
perdirbimo bendrovė – laivų perdirbimo
komplekso savininkas arba kita organizacija ar asmuo, kuriam tas savininkas
perdavė laivų perdirbimo vykdymo atsakomybę;
(8)
administracija – vyriausybės institucija,
kuriai valstybė  tam tikrame geografiniame rajone arba kompetencijos
srityje paskyrė atsakomybę už pareigų, susijusių su
laivais, plaukiojančiais su tos valstybės vėliava arba
eksploatuojamais jos įgaliojimu, vykdymą;
(9)
kompetentinga institucija –
vyriausybės institucija, kuri yra valstybės paskirta tam tikrame
geografiniame rajone arba kompetencijos srityje būti atsakinga už
pareigų, susijusių su tos valstybės narės jurisdikcijai
priklausančiais laivų perdirbimo kompleksais, vykdymą;
(10)
bendroji talpa – pagal talpos apskaičiavimo
taisykles, nustatytas Tarptautinės konvencijos dėl laivų
matmenų nustatymo I priede arba bet kurioje paskesnėje konvencijoje,
apskaičiuota bendroji talpa (GT);
(11)
kompetentingas asmuo – tinkamos kvalifikacijos
asmuo, išėjęs reikiamus mokymus ir turintis pakankamai žinių,
patirties ir įgūdžių specifiniam darbui atlikti;
(12)
darbdavys – fizinis ar juridinis asmuo,
įdarbinantis vieną arba daugiau laivų perdirbimu
užsiimančių darbuotojų;
(13)
laivo savininkas – kaip laivo savininkas
užregistruotas fizinis ar juridinis asmuo, įskaitant fizinius ir juridinius
asmenis, kuriems laivas priklauso ribotą laiką, kol bus parduotas
arba atiduotas į laivų perdirbimo kompleksą, arba, jei
registracijos nėra, fizinis ar juridinis asmuo, kuriam priklauso laivas,
arba kita organizacija ar asmuo, kuriam tas savininkas perdavė laivo
eksploatavimo atsakomybę, taip pat juridinis asmuo, eksploatuojantis
valstybei priklausantį laivą;
(14)
naujas panaudojimas – sistemų, įrangos
įmontavimas ir laivo izoliacinės ar kitokios medžiagos panaudojimas
laive po šio reglamento įsigaliojimo dienos;
(15)
patekti saugi erdvė –  laivo erdvė,
atitinkanti šiuos kriterijus:
(a)
deguonies kiekis aplinkos ore ir degiųjų
garų koncentracija atitinka saugias ribas,
(b)
nuodingų medžiagų koncentracija aplinkos
ore neviršija leidžiamų ribų,
(c)
dėl likučių ir medžiagų, susijusių
su darbu, kurį leido atlikti kompetentingas asmuo, į aplinkos
orą nepateks nekontroliuojamų nuodingų medžiagų kiekis arba
nesaugios koncentracijos degių garų koncentracija, jei esamos
aplinkos oro sąlygos bus išlaikomos, kaip reikalaujama;
(16)
karštojo apdirbimo darbams saugi erdvė –
laivo erdvė, atitinkanti šiuos kriterijus:
(a)
pasižymi saugiomis sąlygomis, kuriomis
negresia sprogimas ir kurios atitinka bedujės erdvės statusą,
todėl joje galima naudoti elektros lanką arba dujinio suvirinimo
įrangą, pjovimo ir deginimo įrangą arba kitų
formų atvirą ugnį ir vykdyti kaitinimo, šlifavimo operacijas
arba operacijas, kurių metu išsiskiria kibirkštys,
(b)
atitinka 15 punkte nustatytus patekti saugios
erdvės kriterijus,
(c)
dėl karštojo apdirbimo darbų aplinkos oro
sąlygos nepakis,
(d)
visos gretimos erdvės yra išvalytos ir
tinkamai tvarkomos, kad nekiltų ar neplistų gaisras;
(17)
vietos patikrinimas – laivų perdirbimo
komplekso patikrinimas siekiant patvirtinti, kad jis atitinka patvirtintuose
dokumentuose nurodytą būklę;
(18)
perdirbimo užbaigimo pažyma – laivo perdirbimo
komplekso išduota patvirtinamoji pažyma, kurioje patvirtinama, kad laivo
perdirbimas buvo užbaigtas pagal šį reglamentą;
(19)
darbuotojas – samdos santykių pagrindu nuolat
ar laikinai darbą atliekantis asmuo, įskaitant subrangovams
dirbantį personalą;
(20)
pripažinta organizacija – pagal Europos Parlamento
ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 391/2009[22] pripažinta organizacija;
2.           Taikant 1 dalies 11
punktą, kompetentingas asmuo gali būti kvalifikuotas darbuotojas arba
valdymo sistemos darbuotojas, galintis atpažinti ir įvertinti
profesinį pavojų, riziką, taip pat potencialiai pavojingų
medžiagų arba nesaugių sąlygų poveikį laivo perdirbimo
komplekso darbuotojams ir pajėgus parinkti būtiną apsaugą
ir atsargumo priemones, reikalingas šiam pavojui, rizikai arba poveikiui
pašalinti.
Nepažeidžiant Europos Parlamento ir Tarybos
direktyvos 2005/36/EB[23]
nuostatų, kompetentinga institucija gali nustatyti tinkamus tokių
asmenų paskyrimo kriterijus ir jiems priskirtinas pareigas.
3 straipsnis
Taikymo sritis
1.           Šis reglamentas taikomas
laivams, turintiems teisę plaukioti su valstybės narės
vėliava arba eksploatuojamiems jos įgaliojimu.
2.           Šis reglamentas netaikomas:
(a)
karo laivams, karinio laivyno pagalbiniams laivams
arba kitiems valstybei narei priklausantiems ir jos eksploatuojamiems laivams,
kurie esamu laiku naudojami tik valstybinei nekomercinei veiklai;
(b)
laivams, kurių bendroji talpa mažesnė nei
500 GT;
(c)
laivams, kurie visą jų eksploatavimo
trukmę naudojami tik vandenyse, į kuriuos valstybės, su kurių
vėliavomis tie laivai turi teisę plaukioti, turi suverenias teises
arba kurie priklauso jų jurisdikcijai.
II antraštinė dalis – Laivai
4 straipsnis
Pavojingų medžiagų kontrolė
1.           Naujas medžiagų,
kurių sudėtyje yra asbesto arba polichlorinuotų bifenilų,
panaudojimas draudžiamas visuose laivuose pagal Tarybos direktyvą 96/59/EB[24].
2.           Naujas medžiagų,
kurių sudėtyje yra Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB)
Nr. 1005/2009[25]
apibrėžtų kontroliuojamų medžiagų, panaudojimas draudžiamas
visuose laivuose.
3.           Naujas medžiagų, kuriose
yra perfluoroktansulfonrūgšties ir jos darinių (PFOS), panaudojimas
draudžiamas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą
Nr. 757/2010[26].
4.           Valstybės narės
imasi visų šių priemonių:
(a)
uždrausti arba apriboti 1–3 dalyse nurodytų
pavojingų medžiagų panaudojimą laivuose, turinčiuose
teisę plaukioti su jų vėliavomis arba eksploatuojamuose jų
įgaliojimu;
(b)
uždrausti arba apriboti tokių medžiagų
panaudojimą arba naudojimą laivuose, kol jie yra uostuose, laivų
statyklose, remonto įrenginiuose arba jūroje esančiuose
terminaluose;
(c)
veiksmingai užtikrinti, kad laivai atitiktų a
ir b punktuose nustatytus reikalavimus.
5 straipsnis
Pavojingų medžiagų sąrašas
1.           Kiekviename naujame laive
laikomas pavojingų medžiagų sąrašas.
2.           Pavojingų medžiagų
sąrašas sudaromas ir laikomas laive prieš laivą atiduodant perdirbti.
3.           Jau eksploatuojami laivai,
registruoti su trečiosios valstybės vėliava ir pateikę
paraiškas registracijai su valstybės narės vėliava, užtikrina,
kad laive būtų pavojingų medžiagų sąrašas.
4.           Pavojingų medžiagų
sąrašas
(a)
yra individualus kiekvieno laivo atveju;
(b)
yra įrodymas, kad laivas laikosi
pavojingų medžiagų panaudojimo arba naudojimo draudimo arba
apribojimų, nurodytų 4 straipsnyje;
(c)
parodo, kokių I priede nurodytų
pavojingų medžiagų yra laivo struktūroje arba įrangoje, kur
jos yra ir koks apytikris jų kiekis.
5.           Jau eksploatuojamų
laivų atveju, be 4 dalies reikalavimų, parengiamas ir planas, kuriame
aprašomos regimoji ir (arba) mėginių ėmimo patikros, per kurias
sudaromas pavojingų medžiagų sąrašas.
6.           Pavojingų medžiagų
sąrašą sudaro trys dalys:
(a)
I priede nurodytų pavojingų
medžiagų, kurių yra laivo struktūroje arba įrangoje,
sąrašas, kuriame nurodyta, kur tos medžiagos yra ir koks apytikris jų
kiekis (I dalis);
(b)
laive esančių atliekų,
įskaitant eksploatuojant laivą susikaupusių atliekų,
sąrašas (II dalis);
(c)
po sprendimo atiduoti laivą perdirbti
priėmimo laive likusių atsargų sąrašas (III dalis).
7.           Pavojingų medžiagų
sąrašo I dalis visą laivo eksploatavimo trukmę tinkamai tvarkoma
ir atnaujinama įtraukiant naujus I priede nurodytų pavojingų
medžiagų panaudojimo atvejus ir nurodant atitinkamus laivo struktūros
ir įrangos pakeitimus.
8.           Prieš perdirbant laivą
į sąrašą, be tinkamai sudarytos ir atnaujintos I dalies, dar
turi būti įtraukta ir valstybės narės, su kurios
vėliava plaukioja laivas, patikrinta eksploatavimo metu susikaupusioms
atliekoms skirta II dalis ir atsargoms skirta III dalis.
9.           Komisijai suteikiami
įgaliojimai pagal 26 straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl
I priede nurodytų pavojingų medžiagų sąraše pateiktinų
įrašų sąrašo atnaujinimo.
6 straipsnis
Laivų paruošimas perdirbti. Bendrieji
reikalavimai
1.           Laivų savininkai
užtikrina, kad laivai
(a)
prieš paskelbiant Europos Sąjungos
sąrašą būtų perdirbami tik Europoje arba OECD
valstybėse esančiuose laivų perdirbimo kompleksuose;
(b)
po Europos Sąjungos sąrašo paskelbimo
būtų perdirbami tik į šį sąrašą įtrauktuose
laivų perdirbimo kompleksuose;
(c)
laikotarpiu prieš laivams patenkant į
laivų perdirbimo kompleksą vykdytų veiklą taip, kad
būtų kiek įmanoma sumažintas laive liekančių
krovinių likučių, mazuto ir  susikaupusių eksploatavimo
atliekų kiekis;
(d)
pagal 5 straipsnį atnaujintų ir
užbaigtų pavojingų medžiagų sąrašą;
(e)
turėtų paruošimo perdirbti
sertifikatą, išduotą valstybės narės, su kurios
vėliava laivas plaukiojo prieš bet kokius perdirbimo veiksmus.
2.           Laivų savininkai taip
pat užtikrina, kad į laivų perdirbimo kompleksą patekusių
tanklaivių krovinių tankams ir siurblinėms būtų galima
suteikti patekti saugios erdvės ir karštojo apdirbimo darbams saugios
erdvės sertifikatus.
7 straipsnis
Laivo perdirbimo planas
1.           Konkrečiam laivui
skirtas perdirbimo planas sudaromas prieš pradedant perdirbti laivą.
2.           Laivo perdirbimo planas turi
atitikti šiuos reikalavimus:
(a)
jį atsižvelgdamas į laivo savininko pagal
9 straipsnio 3 dalies b punktą pateiktą informaciją sudaro
laivų perdirbimo kompleksas;
(b)
jis sudaromas oficialia valstybės, suteikusios
laivų perdirbimo kompleksui veiklos leidimą, kalba ir, jei tai ne
anglų, prancūzų arba ispanų kalba, laivo perdirbimo planas
išverčiamas į vieną iš šių kalbų;
(c)
jame pateikiama informacija apie patekti saugios
erdvės ir karštojo apdirbimo darbams saugios erdvės kriterijų
nustatymą, jų laikymąsi ir jų laikymosi stebėsenos
vykdymą ir kita būtina informacija;
(d)
į jį įtraukiama informacija apie
konkretaus laivo perdirbimo metu susikaupusias pavojingas medžiagas ir
atliekas, įskaitant pavojingų medžiagų sąraše nurodytas
medžiagas, ir apie tai, kaip šios pavojingos medžiagos ir atliekos bus
tvarkomos perdirbimo įrenginyje bei vėlesnio atliekų tvarkymo
įrenginiuose;
(e)
jei laivas perdirbamas daugiau nei viename
komplekse, plane nurodoma, kokiuose kompleksuose jis bus perdirbamas, kokia
veikla bus vykdoma kiekviename laivų perdirbimo leidimą
turinčiame komplekse ir veiklos vykdymo tvarka.
8 straipsnis
Apžiūros
1.           Apžiūras atlieka
administracijos arba jos vardu veikiančios pripažintos organizacijos
pareigūnai.
2.           Atliekamos tokios laivų
apžiūros:
(a)
pradinės apžiūros,
(b)
pakartotinės apžiūros,
(c)
papildomos apžiūros,
(d)
galutinės apžiūros.
3.           Pradinė apžiūra
atliekama prieš pradedant laivą eksploatuoti arba prieš tai, kai
išduodamas pavojingų medžiagų sąrašo sertifikatas.
Apžiūrą atliekantys pareigūnai patikrina, ar pavojingų
medžiagų sąrašo I dalis atitinka šio reglamento reikalavimus.
4.           Pakartotinės
apžiūros atliekamos administracijos nurodytais intervalais, kurie
neviršija penkerių metų. Apžiūrą atliekantys
pareigūnai patikrina, ar pavojingų medžiagų sąrašo I dalis
atitinka šio reglamento reikalavimus.
5.           Bendra arba dalinė
papildoma apžiūra gali būti atliekama laivo savininko prašymu po
laivo struktūros, įrangos, sistemų, priedų,
konfigūracijos ir medžiagų modifikavimo, pakeitimo kitais arba
svarbaus taisymo. Apžiūrą atliekantis pareigūnai užtikrina, kad
tokie modifikavimai, pakeitimai naujais arba svarbūs taisymai
būtų atliekami taip, kad laivas atitiktų šio reglamento
reikalavimus, taip pat jie patikrina, ar pavojingų medžiagų
sąrašo I dalis yra atitinkamai iš dalies pakeista.
6.           Galutinė apžiūra
atliekama prieš nutraukiant laivo eksploatavimą ir prieš pradedant jį
perdirbti.
            Tą apžiūrą
atliekantys pareigūnai patikrina, ar
(a)
pavojingų medžiagų sąrašas atitinka
šio reglamento reikalavimus,
(b)
laivo perdirbimo plane tinkamai atsižvelgiama
į pavojingų medžiagų sąraše pateiktą informaciją,
(c)
laivo perdirbimo plane pateikiama informacija:
(1)
apie patekti saugios erdvės ir karštojo
apdirbimo darbams saugios erdvės kriterijų nustatymą, jų
laikymąsi ir jų laikymosi stebėsenos vykdymą,
(2)
apie pavojingų medžiagų ir atliekų,
susikaupusių perdirbant konkretų laivą laivų perdirbimo
komplekse ir veiklos leidimą turinčiame atliekų tvarkymo
įrenginyje,
(d)
laivo savininkas ir laivų perdirbimo
kompleksas yra sudarę 9 straipsnio nuostatas atitinkančią
sutartį,
(e)
laivų perdirbimo kompleksas, kuriame bus
perdirbamas laivas, įtrauktas į Europos Sąjungos
sąrašą.
7.           Jau eksploatuojamų
laivų, kuriuos ketinama išmontuoti, pradinė ir galutinė
apžiūros atliekamos tuo pat metu.
9 straipsnis
Laivo savininko ir laivų perdirbimo
komplekso sutartis
1.           Laivo savininkas ir 12 straipsnyje
nustatytus reikalavimus atitinkantis laivų perdirbimo kompleksas sudaro
laivo, kurį reikia perdirbti, perdirbimo sutartį.
2.           Sutartis įsigalioja ne
vėliau kaip 8 straipsnio 1 dalies d punkte nurodytos galutinės
apžiūros pareikalavimo dieną ir galioja iki perdirbimo užbaigimo.
3.           Į sutartį
įtraukiami šie laivo savininko įpareigojimai:
(a)
taikyti 6 straipsnyje nurodytus bendruosius laivo
paruošimo perdirbti reikalavimus;
(b)
laivų perdirbimo kompleksui pateikti visą
su laivu susijusią informaciją, būtiną 7 straipsniu
reikalaujamam laivo perdirbimo planui parengti;
(c)
jei laive esančių pavojingų
medžiagų kiekis smarkiai neatitinka pavojingų medžiagų
sąrašo ir todėl laivo negalima tinkamai perdirbti, atsiimti
laivą prieš pradedant perdirbimą arba jau jį pradėjus, jei
tai techniškai įmanoma.
4.           Į sutartį
įtraukiami šie laivų perdirbimo komplekso įpareigojimai:
(a)
bendradarbiaujant su to laivo savininku pagal 7
straipsnį parengti specialiai tam laivui skirtą perdirbimo
planą;
(b)
naudojant II priede pateiktą formą laivo
savininkui pranešti apie planuojamą laivo perdirbimo pradžią;
(c)
uždrausti pradėti bet kokius laivo perdirbimo
veiksmus, kol nepateiktas b punkte nurodytas pranešimas;
(d)
rengiantis priimti perdirbti numatytą
laivą, ne vėliau kaip 14 dienų prieš planuojamą perdirbimo
pradžią atitinkamoms kompetentingoms institucijoms pranešti apie
ketinimą perdirbti atitinkamą laivą nurodant:
i) valstybės, su kurios vėliava laivas
turi teisę plaukioti, pavadinimą,
ii) datą, kurią laivas buvo
užregistruotas toje valstybėje,
iii) laivo identifikacinį numerį (TJO
numerį),
iv) laivo, kai jis buvo pristatytas naujas,
korpuso numerį;
v) laivo pavadinimą ir tipą,
vi) laivo registracijos uostą,
vii) laivo savininko asmenvardį
(pavadinimą) ir adresą, taip pat TJO užregistruotą šio savininko
identifikacinį numerį,
viii) bendrovės pavadinimą ir
adresą, taip pat TJO užregistruotą bendrovės identifikacinį
numerį,
ix) klasifikacinės bendrovės (visų
klasifikacinių bendrovių), kuriai (-ioms) priskirtas laivas,
pavadinimą (-us),
x) pagrindinius laivo duomenis: bendrą
ilgį (angl. LOA), plotį (teorinį), gylį (teorinį),
grynąjį svorį, bendrąją ir grynąją laivo
talpą, variklio tipą ir galią,
xi) pavojingų medžiagų sąrašą
ir
xii) preliminarų laivų perdirbimo
planą;
(e)
visas laivų perdirbimo komplekse susikaupusias
atliekas perkelti tik į tuos atliekų tvarkymo įrenginius,
kuriems kompetentingos institucijos suteikė leidimą tas atliekas
tvarkyti ir šalinti saugiu ir aplinkai tinkamu būdu;
(f)
kai pagal šį reglamentą užbaigiamas
dalinis arba bendras laivo perdirbimas, naudojant III priede pateiktą
formą apie laivo perdirbimo užbaigimą pranešti laivo savininkui.
5.           Komisijai suteikiami
įgaliojimai pagal 26 straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl
II priede pateikiamos planuojamos laivo perdirbimo pradžios pranešimo formos
atnaujinimo.
6.           Komisijai suteikiami
įgaliojimai pagal 26 straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl
III priede pateikiamos laivo perdirbimo užbaigimo pažymos formos atnaujinimo.
10 straipsnis
Sertifikatų išdavimas ir patvirtinimas
1.           Užbaigus pradinę
apžiūrą, pakartotinę apžiūrą arba laivo savininko
prašymu atliktą papildomą apžiūrą, valstybė narė
išduoda pavojingų medžiagų sąrašo sertifikatą,
atitinkantį IV priede pateiktą formą. Prie šio sertifikato
pridedama pavojingų medžiagų sąrašo I dalis.
Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 26
straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl IV priede pateikiamos
pavojingų medžiagų sąrašo sertifikato formos atnaujinimo.
2.           Sėkmingai užbaigus 8
straipsnio 6 dalyje nustatytą gautinę apžiūrą,
administracija išduoda paruošimo perdirbti sertifikatą, atitinkantį V
priede nurodytą formą. Prie šio sertifikato pridedamas pavojingų
medžiagų sąrašas ir laivo perdirbimo planas.
3.           Komisijai suteikiami
įgaliojimai pagal 26 straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl
V priede pateikiamos paruošimo perdirbti sertifikato formos atnaujinimo. Kitos
valstybės narės šio reglamento įgyvendinimo tikslais paruošimo
perdirbti sertifikatą,  išduotą po apžiūros, atliktos pagal 2
dalį, pripažįsta lygiaverčiu jų pačių išduotiems
sertifikatams.
4.           Paruošimo perdirbti
sertifikatus išduoda arba patvirtina administracija arba jos vardu veikianti
pripažinta organizacija.
11 straipsnis
Sertifikatų galiojimo trukmė ir
sąlygos
1.           Pavojingų medžiagų
sąrašo sertifikatas išduodamas administracijos nurodytam laikotarpiui,
kuri neviršija penkerių metų.
2.           Pagal šio reglamento 10
straipsnį išduoto sąrašo sertifikato galiojimas nutraukiamas šiais
atvejais:
(a)
jei laivo būklė smarkiai neatitinka
sertifikate nurodytų duomenų, taip pat jei pavojingų
medžiagų sąrašo I dalis netinkamai tvarkoma ir atnaujinama
atsižvelgiant į laivo struktūros ir įrangos pakeitimus;
(b)
jei pakartotinės apžiūros neatliekamos
administracijos nurodytais intervalais, kurie neviršija penkerių
metų;
(c)
jei sertifikatas išduodamas arba patvirtinamas
nesilaikant šio reglamento 10 straipsnio.
3.           Pagal šio reglamento 10
straipsnį išduoto paruošimo perdirbti sertifikato galiojimas nutraukiamas,
jei laivo būklė smarkiai neatitinka sertifikate nurodytų
duomenų.
4.           Paruošimo perdirbti
sertifikatą išduoda administracija ne daugiau kaip trims mėnesiams.
Paruošimo perdirbti sertifikatą administracija arba jos vardu veikianti
pripažinta organizacija gali pratęsti vienam reisui iš konkrečios
vietos į laivų perdirbimo kompleksą.
III antraštinė dalis –
Laivų perdirbimo kompleksai
12 straipsnis
Laivų perdirbimo kompleksams taikomi
reikalavimai
Laivai perdirbami tik tuose laivų
perdirbimo kompleksuose, kurie įtraukti į Europos Sąjungos
sąrašą.
Kad laivų perdirbimo kompleksas
būtų įtrauktas į Europos Sąjungos sąrašą,
jis turi atitikti šiuos reikalavimus:
(a)
patekti saugiai ir aplinkai tinkamai
suprojektuotas, pastatytas ir eksploatuojamas;
(b)
turėti tokias valdymo ir stebėsenos
sistemas, procedūras ir technologijas, kurios nekeltų
grėsmės darbuotojams arba netoli laivų perdirbimo komplekso
įsikūrusiems gyventojams ir kuriomis būtų sustabdytas,
apribojamas, iki minimumo sumažinamas ir kiek praktiškai įmanoma
panaikintas neigiamas laivų perdirbimo veiklos poveikis aplinkai;
(c)
vykdyti neigiamo poveikio žmonių sveikatai ir
aplinkai prevenciją;
(d)
turėti parengtą ir patvirtintą laivo
perdirbimo planą;
(e)
parengti ir palaikyti parengties avarijoms ir
atitinkamų veiksmų joms ištikus planą;
(f)
darbuotojams užtikrinti saugą ir mokymus, taip
pat suteikti galimybę naudoti asmens saugos priemones atliekant
operacijas, kurių metu šios priemonės būtinos;
(g)
registruoti incidentus, avarijas, profesines ligas
ir lėtinį poveikį sveikatai ir, jei reikalauja kompetentingos
institucijos, joms pranešti apie visus atvejus, kai šie incidentai, avarijos,
profesinės ligos ir lėtinis poveikis paveikė arba galėjo
paveikti darbuotojų saugumą, jų sveikatą ir aplinką;
(h)
užtikrinti saugų ir aplinktai tinkamą
pavojingų medžiagų tvarkymą;
(i)
turėti kompetentingų institucijų
leidimą vykdyti operacijas;
(j)
užtikrinti, kad avarijų likvidavimo
priemonės, kaip antai priešgaisrinė įranga ir transporto
priemonės, greitosios pagalbos automobiliai ir kranai, galėtų
būti atgabenta ar patekti į visas laivų perdirbimo komplekso
vietas;
(k)
užtikrinti, kad perdirbimo metu perdirbamame laive
esančios pavojingos medžiagos būtų sulaikomos taip, kad
nepatektų į aplinką ir ypač į eulitoralę;
(l)
parodyti, kad gali sustabdyti bet kokį
nuotėkį, ypač eulitoralėje;
(m)
pavojingas medžiagas ir atliekas tvarkyti tik ant
nelaidaus pagrindo, turinčio tinkamą drenažo sistemą;
(n)
užtikrinti, kad visos perdirbant laivą
susikaupusios atliekos būtų perkeltos tik į tokius atliekų
tvarkymo įrenginius, kuriems išduotas leidimas tas atliekas tvarkyti ir
šalinti nekeliant grėsmės žmonių sveikatai ir aplinkai tinkamu
būdu.
Taikant n punktą galima laikyti, kad
atitinkama atliekų regeneravimo ar šalinamo operacija yra vykdoma aplinkai
saugiu būdu, jei laivo perdirbimo kompleksas gali įrodyti, kad
atliekų tvarkymo įrenginiais, į kurį pristatytos atliekos,
veikia laikantis tokių žmonių sveikatos ir aplinkos apsaugos
standartų, kurie yra lygiaverčiai nustatytiems Sąjungos
teisės aktais.
13 straipsnis
Įrodymai, kuriuos turi pateikti
laivų perdirbimo kompleksai
Kad galėtų užsiimti laivų
perdirbimu ir būti įtraukta į Europos Sąjungos sąrašą,
laivų perdirbimo kompleksas pateikia įrodymų, kad atitinka 12
straipsnyje nurodytus reikalavimus.
Visų pirma laivų perdirbimo
kompleksas:
(1)
nurodo kompetentingos institucijos suteiktą
leidimą, licenciją arba įgaliojimą vykdyti laivų
perdirbimo veiklą ir nurodo laivų, kuriuos jam leista perdirbti,
dydžio (didžiausio ilgio, pločio ir grynojo svorio) apribojimus ir kitus
taikomus apribojimus;
(2)
patvirtina, kad su Europos Sąjungos
valstybės narės vėliava plaukiojantį laivą priims
perdirbti tik pagal šio reglamento nuostatas;
(3)
pateikia įrodymų, kad yra pajėgus
laivo perdirbimo proceso metu nustatyti patekti saugios erdvės ir karštojo
apdirbimo darbams atsparios erdvės kriterijus, jų laikytis ir vykdyti
jų laikymosi stebėseną;
(4)
pateikia laivų perdirbimo komplekso žemėlapį
ir jame nurodo, kur vykdomos laivų perdirbimo operacijos;
(5)
dėl kiekvienos I priede nurodytos medžiagos ir
kiekvienos papildomos pavojingos medžiagos, kurios gali būti laivo
struktūroje, nurodo:
(a)
ar įrenginyje leidžiama pašalinti tą
pavojingą medžiagą. Jei taip, nurodyti atsakingus darbuotojus,
kuriems suteiktas leidimas tą medžiagą pašalinti, ir pateikti jų
kompetencijos įrodymus;
(b)
koks atliekų tvarkymo procesas – deginimas,
šalinimas sąvartyne ar kt. – bus taikomas komplekse, pateikia
įrodymų, kad tas procesas bus taikomas nekeliant pavojaus žmonių
sveikatai, nedarant žalos aplinkai ir visų pirma
(i)         nekeliant grėsmės vandens,
oro, dirvožemio, augalų arba gyvūnų būklei,
(ii)         nekeliant taršos triukšmu  ar taršos
kvapais,
(iii)        nedarant neigiamo poveikio
kraštovaizdžiui ar ypatingai svarbioms vietovėms;
(c)
koks atliekų tvarkymo procesas bus taikomas,
jei pavojingas medžiagas ketinama perkelti į tolesnio atliekų
tvarkymo įrenginį, nepriklausantį laivų perdirbimo
kompleksui. Apie kiekvieną tolesnio atliekų tvarkymo
įrenginį pateikiama tokia informacija:
(i)         atliekų tvarkymo įrenginio
pavadinimas ir adresas,
(ii)         įrodymai, kad atliekų
tvarkymo įrenginiui suteiktas leidimas tvarkyti pavojingas medžiagas,
(iii)        atliekų tvarkymo proceso
aprašymas,
(iv)        įrodymai, kad taikant tą
atliekų tvarkymo procesą bus užtikrinta, jog nebūtų
keliamas pavojus žmonių sveikatai, daroma žala aplinkai ir visų pirma
nebūtų:
–
keliama grėsmė vandens, oro, dirvožemio,
augalų arba gyvūnų būklei,
–
keliama tarša triukšmu  ar tarša kvapais;
–
daromas neigiamas poveikis kraštovaizdžiui ar
ypatingai svarbioms vietovėms.
14 straipsnis
Leidimų suteikimas valstybėse
narėse esantiems laivų perdirbimo kompleksams
1.           Kompetentingos institucijos
laivų perdirbimo veiklos leidimus suteikia tiems jų valstybės
teritorijoje esantiems laivų perdirbimo kompleksams, kurie atitinka 12
straipsnyje nustatytus reikalavimus. Šis leidimas laivų perdirbimo
kompleksams suteikiamas ne daugiau kaip penkeriems metams.
2.           Valstybės narės
sudaro ir atnaujina laivų perdirbimo kompleksų, kuriems  suteikė
leidimus pagal 1 dalį, sąrašą.
3.           2 dalyje nurodytas
sąrašas nedelsiant ir ne kaip praėjus vieniems metams po šio
reglamento įsigaliojimo pateikiamas Komisijai.
4.           Jei laivų perdirbimo
kompleksas nebeatitinka 12 straipsnyje nustatytų reikalavimų,
valstybė narė panaikina jam suteiktą leidimą ir apie tai
nedelsdama praneša Komisijai.
5.           Jei leidimas pagal 1
dalį suteikiamas naujam laivų perdirbimo kompleksui, valstybė
narė apie tai nedelsdama praneša Komisijai.
15 straipsnis
Ne Sąjungoje esantys laivų
perdirbimo kompleksai
1.           Ne Sąjungoje
įsikūrusi perdirbimo bendrovė, norinti perdirbti su
valstybių narių vėliavomis plaukiojusius laivus, pateikia
Komisijai paraišką dėl jos laivų perdirbimo komplekso
įtraukimo į Europos Sąjungos sąrašą.
2.           Prie šio prašymo pridedama 13
straipsnyje ir VI priede nurodyta informacija ir patvirtinamieji įrodymai,
kad laivų perdirbimo kompleksas atitinka 12 straipsnyje nustatytus
reikalavimus.
Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 26
straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl VI priede pateikiamos
laivų perdirbimo komplekso identifikacinių duomenų formos
atnaujinimo.
3.           Pateikiant paraišką
dėl įtraukimo į Europos Sąjungos sąrašą,
sutinkama, kad Komisija arba jos vardu veikiantys atstovai prieš laivų
perdirbimo kompleksus įtraukiant arba jau juos įtraukus į
Europos Sąjungos sąrašą gali juos patikrinti vietoje siekdami
nustatyti, ar jie atitinka 12 straipsnyje nustatytus reikalavimus.
4.           Remdamasi pagal 2 dalį
pateiktos informacijos ir patvirtinamųjų įrodymų vertinimu,
Komisija įgyvendinimo aktu nusprendžia, ar įtraukti ne Sąjungoje
esantį laivų perdirbimo kompleksą į Europos Sąjungos
sąrašą. Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 27 straipsnyje
nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
16 straipsnis
Europos Sąjungos sąrašo sudarymas
ir atnaujinimas
1.           Komisija pagal 27 straipsnyje
nurodytą nagrinėjimo procedūrą priimtu įgyvendinimo
aktu nustato Europos Sąjungos sąrašą, į kurį
įtraukiami laivų perdirbimo kompleksai, kurie
(a)
yra Europos Sąjungoje ir apie kuriuos
valstybės narės pranešė Komisijai pagal 14 straipsnio 3
dalį,
(b)
yra ne Europos Sąjungoje ir dėl
kurių įtraukimo į sąrašą buvo nuspręsta pagal 15
straipsnio 4 dalį.
2.           Europos Sąjungos
sąrašas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir
Komisijos svetainėje ne vėliau kaip praėjus trisdešimt šešiems
mėnesiams nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos.
3.           Priėmus Europos
Sąjungos sąrašą, Komisija jį reguliariai atnaujina pagal 27
straipsnyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą priimtais
įgyvendinimo aktais
(a)
įtraukdama laivų perdirbimo
kompleksą šiais atvejais:
i) jei tam suteiktas leidimas pagal 13
straipsnį,
ii) jei dėl jų įtraukimo buvo
nuspręsta pagal 15 straipsnio 4 dalį;
(b)
išbraukdama laivų perdirbimo kompleksą
šiais atvejais:
(1)
jei laivų perdirbimo kompleksas nebeatitinka
12 straipsnyje nurodytų reikalavimų,
(2)
jei laivų perdirbimo kompleksas buvo
sąraše daugiau nei penkerius metus ir nepateikta įrodymų, kad
jie vis dar atitinka 12 straipsnyje nustatytus reikalavimus.
4.           Valstybės narės
Komisijai pateikia visą informaciją, kuri gali būti svarbi
atnaujinant Europos Sąjungos sąrašą. Komisija visą
svarbią informaciją perduoda kitoms valstybėms narėms.
IV antraštinė dalis – Bendrosios
administracinės nuostatos
17 straipsnis
Kalba
Pavojingų medžiagų sąrašo
sertifikatas ir paruošimo perdirbti sertifikatas sudaromi juos
išduodančios valstybės narės oficialia kalba ir, jei tai ne
anglų, prancūzų arba ispanų kalba, išverčiami į
vieną iš šių kalbų.
18 straipsnis
Kompetentingų
institucijų paskyrimas
Valstybės narės paskiria
kompetentingas institucijas, atsakingas už šio reglamento
įgyvendinimą ir apie šį paskyrimą praneša Komisijai.
19 straipsnis
Asmenų ryšiams paskyrimas
1.           Valstybės narės ir
Komisija paskiria po vieną ar daugiau asmenų ryšiams, atsakingų
už informacijos teikimą ir užklausimus teikiančių fizinių
ar juridinių asmenų konsultavimą. Komisijos asmuo ryšiams
valstybių narių asmenims ryšiams perduoda visus pastariesiems skirtus
klausimus ir vice versa.
2.           Valstybės narės
Komisijai praneša apie asmenų ryšiams paskyrimą.
20 straipsnis
Susitikimai su asmenims ryšiams
Komisija valstybių narių prašymu
arba, jei mano esant tikslinga, reguliariai rengia susitikimus su asmenimis
ryšiams ir juose svarsto įgyvendinant šį reglamentą iškilusius
klausimus. Į tokius susitikimus ar į jų dalis
kviečiamos suinteresuotosios šalys, jei visos valstybės narės ir
Komisija sutinka, kad tai tikslinga.
V antraštinė dalis –
ataskaitų teikimas ir vykdymo užtikrinimas
21 straipsnis
Pranešimų ir ataskaitų teikimo
reikalavimai laivų savininkams
Laivų savininkas
(a)
ne vėliau kaip likus 14 dienų iki
planuojamos perdirbimo pradžios administracijai raštu praneša apie
ketinimą perdirbti laivą, kad administracija galėtų
pasirengti šiuo reglamentu reikalaujamai apžiūrai ir sertifikatų
suteikimui;
(b)
administracijai persiunčia pagal 9 straipsnio
4 dalies b punktą laivo perdirbimo komplekso parengtą planuojamos
laivo perdirbimo pradžios pranešimą;
(c)
administracijai persiunčia pagal 9 straipsnio
4 dalies f punktą laivo perdirbimo komplekso parengtą laivo perdirbimo
užbaigimo pranešimą.
22 straipsnis
Valstybių narių ataskaitos
1.           Kiekviena valstybė
narė Komisijai pateikia ataskaitą su šia informacija:
(a)
su jų vėliavomis plaukiojančių
laivų, kuriems išduotas pavojingų medžiagų sąrašo
sertifikatas, sąrašu ir paruošimo perdirbti sertifikate nurodytais
perdirbimo bendrovės pavadinimu bei laivų perdirbimo komplekso vieta;
(b)
su jų vėliavomis plaukiojančių
laivų, dėl kurių pateiktas perdirbimo užbaigimo pažyma,
sąrašu;
(c)
informacija, susijusia su neteisėto perdirbimo
atvejais ir veiksmais, kurių valstybė narė ėmėsi tais
atvejais.
2.           Kiekviena valstybė
narė tokią ataskaitą pateikia iki 2015 m. gruodžio
31 d. ir vėliau kas dvejus metus.
3.           Ataskaitos Komisijai
pateikiamos elektroninėmis priemonėmis.
23 straipsnis
Vykdymo užtikrinimas valstybėse
narėse
1.           Valstybės narės
užtikrina, kad veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos nuobaudos būtų
taikomos laivams:
(a)
 kuriuose nėra 5 ir 28 straipsniuose
reikalaujamo pavojingų medžiagų sąrašo;
(b)
kurie atiduoti perdirbti neįvykdžius 6 straipsnyje
nustatytų bendrųjų parengimo reikalavimų;
(c)
kurie atiduoti perdirbti be 6 straipsniu
reikalaujamo pavojingų medžiagų sąrašo sertifikato;
(d)
kurie atiduoti perdirbti be 6 straipsniu
reikalaujamo parengimo perdirbti sertifikato;
(e)
kurie atiduoti perdirbti apie tai raštu nepranešus
administracijai, kaip reikalaujama 21 straipsnyje;
(f)
kurie buvo perdirbti nesilaikant 7 straipsnyje
reikalaujamo laivo perdirbimo plano.
2.           Nuobaudos turi būti
veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos. Ypač tais atvejais, kai laivas
atiduodamas perdirbti į laivų perdirbimo kompleksą, kuris
neįtrauktas į Europos Sąjungos sąrašą, taikomos
nuobaudos prilygti bent jau sumai, kurią laivo savininkas gavo už savo
laivą.
3.           Valstybės narės
bendradarbiauja tarpusavyje dvišale ar daugiašale tvarka siekdamos geriau
užkirsti kelią galimiems šio reglamento apėjimams arba pažeidimams ir
juos aptikti.
4.           Valstybės narės
atsakingais už 3 dalyje nurodytą bendradarbiavimą paskiria
nuolatinius savo darbuotojus. Atitinkama informacija siunčiama Komisijai,
kuri suvestinį jos sąrašą padalija tiems atsakingiems
darbuotojams.
5.           Jei laivas parduodamas ir per
šešis mėnesius nuo pardavimo atiduodamas perdirbti į kompleksą,
kuris neįtrauktas į Europos Sąjungos sąrašą, nuobaudos

(a)
bendrai skiriamos paskutiniam ir priešpaskutiniam
savininkams, jei laivas vis dar registruotas su Europos Sąjungos
valstybės narės vėliava,
(b)
skiriamos tik priešpaskutiniams savininkui, jei
laivas nebėra registruotas su Europos Sąjungos valstybės
narės vėliava.
6.           Valstybės narės
gali taikyti atleidimą nuo 5 dalyje minėtų nuobaudų, jei
laivo savininkas laivą pardavė be ketinimo jį perdirbti. Tokiu
atveju valstybė narė pareikalauja laivo savininko teiginį
patvirtinančių įrodymų, įskaitant pardavimo sutarties
kopijos.
7.           Valstybės narės
Komisijai reguliariai praneša apie savo nacionalines nuostatas, susijusias su
šio reglamento vykdymo užtikrinimu ir taikomomis nuobaudomis.
24 straipsnis
Prašymas imtis veiksmų
1.           Fiziniai ar juridiniai
asmenys, nukentėję ar galintys nukentėti dėl šio reglamento
pažeidimo, turintys svarbių interesų aplinkos apsaugos
sprendimų, susijusių su šio reglamento pažeidimais, priėmimo
srityje arba įtariantys savo teisių pažeidimą, kai tai pagal
valstybės narės administracinio proceso teisę laikoma
būtina sąlyga, turi teisę valstybės narės asmenims
ryšiams pateikti bet kokius pastebėjimus apie jiems žinomus šio reglamento
pažeidimo arba gresiančio pažeidimo atvejus ir prašyti kompetentingos
institucijos imtis veiksmų pagal šį reglamentą.
Bet kokios aplinkos apsaugą remiančios
ir visus nacionalinėje teisėje nustatytus reikalavimus
atitinkančios nevyriausybinės organizacijos interesai laikomi
pakankamai svarbiais aplinkos apsaugos sprendimų, susijusių su šio
reglamento pažeidimais, priėmimo srityje. Taip pat laikoma, kad šios organizacijos
turi teisių, kurios gali būti įtariamos pažeistomis, kai pagal
valstybės narės administracinio proceso teisę tokia sąlyga
yra būtina teisių pažeidimui apskųsti.
2.           Prie prašymo imtis
veiksmų pridedama atitinkama informacija ir duomenys, pagrindžiantys
pateiktus pastebėjimus dėl reglamento pažeidimo.
3.           Jei iš prašymo imtis
veiksmų ir pridėtų pastebėjimų tikėtinai matyti,
kad reglamento pažeidimas buvo padarytas, kompetentinga institucija imasi
nagrinėti šiuos pastebėjimus ir prašymą imtis veiksmų.
Tokiomis aplinkybėmis kompetentinga institucija suteikia galimybę
perdirbimo bendrovei pareikšti savo nuomonę dėl prašymo imtis
veiksmų ir pridėtų pastebėjimų.
4.           Kompetentinga institucija
nedelsdama ir visais atvejais laikydamasi atitinkamų nacionalinės
teisės nuostatų, praneša 1 dalyje nurodytiems pastebėjimus
pateikusiems asmenims apie savo sprendimą patenkinti arba atmesti
prašymą imtis veiksmų ir pateikia tokio sprendimo motyvus.
5.           Valstybės narės
gali nuspręsti 1 ir 4 dalių netaikyti tais atvejais, kai reglamento
pažeidimas yra neišvengiamas.
25 straipsnis
Teisė
kreiptis į teismą
1.           Valstybės narės
užtikrina, kad 24 straipsnio 1 dalyje nurodyti asmenys turėtų
galimybę kreiptis į teismą arba kitą nepriklausomą ir
nešališką viešojo administravimo įstaigą, kuri yra kompetentinga
peržiūrėti kompetentingos institucijos sprendimų, veiksmų
arba neveikimo pagal šį reglamentą procedūrų ir turinio
teisėtumą.
2.           Šiuo reglamentu
nepažeidžiamos jokios nacionalinės teisės nuostatos, kuriomis
reglamentuojama teisė kreiptis į teismą ir kuriomis
reikalaujama, kad prieš kreipiantis dėl teisminio nagrinėjimo
būtų pritaikytos visos administracinės peržiūros
procedūros.
IV antraštinė dalis –
Baigiamosios nuostatos
26 straipsnis
Naudojimasis įgaliojimais
1.           Įgaliojimai priimti
deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis
sąlygomis.
2.           5, 9, 10 ir 15 straipsniuose
nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami
neribotam laikotarpiui nuo šio reglamento įsigaliojimo datos.
3.           Europos Parlamentas arba
Taryba gali bet kuriuo metu panaikinti 2 dalyje nurodytus įgaliojimus
priimti deleguotuosius aktus. Sprendimu dėl įgaliojimų
panaikinimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti
deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo
paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba
vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis neturi poveikio jau
galiojančių deleguotųjų aktų teisėtumui.
4.           Priėmusi
deleguotąjį aktą, Komisija apie jį vienu metu praneša ir
Europos Parlamentui, ir Tarybai.
5.           Pagal 2 dalį priimtas
deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius
nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei
Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar
nepasibaigus šiam laikotarpiui tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba praneša
Komisijai, kad neprieštaraus. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis
laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
27 straipsnis
Komiteto procedūra
1.           Komisijai padeda komitetas.
Šis komitetas yra komitetas, nurodytas Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2.           Jei yra pateikiama nuoroda
į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5
straipsnis.
28 straipsnis
Pereinamojo
laikotarpio nuostatos
1.           Pavojingų medžiagų
sąrašą visi laivai sudaro ne vėliau kaip praėjus penkeriems
metams nuo šio reglamento įsigaliojimo.
2.           Iki Europos Sąjungos
sąrašo paskelbimo valstybės narės gali leisti perdirbti laivus
ne Sąjungoje esančiuose kompleksuose su sąlyga, kad remiantis
laivo savininko ar laivų perdirbimo komplekso pateikta ar kitaip gauta
informacija patikrinama, ar laivų perdirbimo kompleksas atitinka 12
straipsnyje nustatytus reikalavimus.
29 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 dalinis
pakeitimas
Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 1 straipsnio
3 dalyje pridedamas šis punktas:
„i)         laivams,
kuriems taikomas Reglamentas (ES) Nr. XX [įterpti pilną šio
reglamento pavadinimą](*).
________________
(*) OL L […],
[…], p. [..].“
30 straipsnis
Peržiūra
Komisija šį reglamentą peržiūri
ne vėliau kaip praėjus dvejiems metams nuo Honkongo konvencijos
įsigaliojimo. Per peržiūrą svarstomas ir laivų perdirbimo
kompleksų, kuriems Honkongo konvencijos šalys suteikė veiklos
leidimus, įtraukimas į Europos Sąjungos sąrašą, kad
būtų išvengta darbo dubliavimosi ir papildomos administracinės
naštos.
31 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trys šimtai
šešiasdešimt penktą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas
ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje,
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
I PRIEDAS
PAVOJINGŲ MEDŽIAGŲ SĄRAŠO ELEMENTŲ APRAŠAS
1.           Medžiagos, kurių
sudėtyje yra asbesto.
2.           Ozono sluoksnį
ardančios medžiagos: Monrealio protokolo dėl ozono sluoksnį
ardančių medžiagų 1 straipsnio 4 dalyje apibrėžtos
kontroliuojamos medžiagos, išvardytos to protokolo A, B, C arba E prieduose,
galiojančiuose, kai taikomas arba aiškinamas šis priedas. Prie ozono
sluoksnį ardančių medžiagų, kurių galima rasti laive,
priskiriamos šios medžiagos (bet ne tik jos):
·
halonas 1211;
·
bromchlordifluormetanas (halonas 1301),
bromtrifluormetanas (halonas 2402), 1,2-dibrom-1,1,2,2-tetrafluoretanas (dar
žinomas kaip halonas 114B2);
·
trichlorfluormetanas (CFC-11), dichlordifluormetanas
(CFC-12), 1,1,2-trichlor-1,2,2-trifluoretanas (CFC-113);
·
1,2-dichlor-1,1,2,2-tetrafluoretanas (CFC-114),
chlorpentafluoretanas (CFC-115).
3.           Medžiagos, kurių
sudėtyje yra polichlorintųjų bifenilų (PCB).
4.           Apsaugos nuo užsiteršimo
junginiai ir sistemos, reguliuojamos pagal Tarptautinės konvencijos
dėl laivuose naudojamų žalingų apsaugos nuo užsiteršimo
sistemų kontrolės (AFS konvencijos) I priedą.
5.           Medžiagos, kurių
sudėtyje yra perfluoroktansulfonrūgšties ir jos darinių (PFOS).
6.           Kadmis ir jo junginiai.
7.           Šešiavalentis chromas ir jo
junginiai.
8.           Švinas ir jo junginiai.
9.           Gyvsidabris ir jo junginiai.
10.         Polibrominti bifenilai (PBB).
11.         Polibrominti difenileteriai
(PBDE).
12.         Polichlorintieji naftalenai
(daugiau nei trijų chloro atomų).
13.         Radioaktyviosios medžiagos.
14.         Kai kurie chlorintieji alkanai
(alkanai, C10-C-13, chloro).
15.         Brominti antipirenai (HBCDD).
II PRIEDAS
PRANEŠIMO APIE PLANUOJAMĄ LAIVO PERDIRBIMO PRADŽIĄ FORMA
………………………….. (laivų perdirbimo komplekso pavadinimas),
kurio
adresas ………………………….. (išsamus laivų
perdirbimo komplekso adresas),
ir kuris įtrauktas į ... Europos Parlamento ir Tarybos
reglamentu (ES) Nr. XXXX dėl laivų perdirbimo nustatytą
Europos Sąjungos sąrašą ir turi laivų perdirbimo veiklos
vykdymo
………………………….. (leidimo
suteikimo vieta) Vyriausybės išduotą
leidimą,
išduotą
………………………….. (išsamus kompetentingos
institucijos pavadinimas)
(mmmm mm dd).............................................. (išdavimo
data),
praneša, kad laivų perdirbimo kompleksas visiškai pasirengęs
pradėti
laivo................................................................ (IMO
numeris) perdirbimą.
Pridedamas pagal ... Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES)
Nr. XXXX dėl laivų perdirbimo nuostatas
………………………….. (pilnas
valstybės pavadinimas) Vyriausybei leidus
………………………….. (pagal Reglamentą (ES)
Nr. XXX įgalioto asmens vardas (-ai), pavardė (-s)
arba išsamus organizacijos pavadinimas)
(mmmm mm dd).............................................. (išdavimo
data) išduotas parengimo perdirbti sertifikatas.
Pasirašė………….
III PRIEDAS
LAIVO PERDIRBIMO UŽBAIGIMO PAŽYMOS FORMA
Šis
dokumentas yra laivo …………………................ (laivo
pavadinimas, galiojęs, kai jis buvo gautas perdirbti arba išregistravimo
metu) perdirbimo užbaigimo
pažyma.
Laivo gavimo perdirbti metu galioję duomenys
 Skiriamasis numeris arba raidžių derinys ||
 Registracijos uostas ||
 Bendroji talpa ||
 IMO numeris ||
 Laivo savininko vardas, pavardė (pavadinimas) ir adresas ||
 IMO registruotas laivo savininko identifikacinis numeris ||
 IMO suteiktas bendrovės identifikacinis numeris ||
 Pastatymo metai ||
PATVIRTINAMA,
KAD:
laivas perdirbtas
pagal laivo perdirbimo planą ir ... Europos Parlamento ir Tarybos
reglamentą (ES) Nr. XXXX dėl laivų perdirbimo
………………………….. (leidimą
turinčių laivų perdirbimo komplekso pavadinimas ir vieta)
ir
perdirbimas užbaigtas (mmmm mm dd) ………………………….. (užbaigimo data).
Išduota …………………………..(užbaigimo pažymos išdavimo vieta) (mmmm mm dd)
………………(išdavimo data).
(Laivų
perdirbimo komplekso savininko arba jo vardu veikiančio atstovo parašas)
IV PRIEDAS
PAVOJINGŲ MEDŽIAGŲ SĄRAŠO SERTIFIKATO FORMA
(Oficialus antspaudas) (Valstybė)
Pagal ... Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. XXXX
dėl laivų perdirbimo nuostatas (toliau – reglamentas)
……………………………………………………………(pilnas
valstybės pavadinimas) Vyriausybei leidus
išdavė ………………………………(pagal reglamentą įgaliotas asmuo
arba organizacija)
Laivo duomenys
 Laivo pavadinimas ||
 Skiriamasis numeris arba raidžių derinys ||
 Registracijos uostas ||
 Bendroji talpa ||
 IMO numeris ||
 Laivo savininko vardas, pavardė (pavadinimas) ir adresas ||
 IMO registruotas laivo savininko identifikacinis numeris ||
 IMO suteiktas bendrovės identifikacinis numeris ||
 Pastatymo data ||
Pavojingų
medžiagų sąrašo I dalies duomenys
Pavojingų medžiagų sąrašo I dalies
identifikacinis/patikros numeris:
………………………………………………………….
TVIRTINU,
1.           kad pagal šio reglamento 8
straipsnį atlikta laivo apžiūra;
2.           kad apžiūros rezultatai
parodė, jog pavojingų medžiagų sąrašo I dalis visiškai
atitinka reglamente nustatytus reikalavimus.
Apžiūros, kuria
grindžiamas šis sertifikatas, užbaigimo data ………………………………………………………... (mmmm mm dd)
Šis sertifikatas
galioja iki ………………………………... (mmmm mm dd).
Išduota ……………………………… (sertifikato išdavimo vieta)
(mmmm mm dd)…………… …………….………………………
(Išdavimo data) (Sertifikatą išdavusio tinkamai įgalioto
pareigūno parašas)
(Išdavusios institucijos antspaudas arba spaudas)
MAŽIAU NEI PENKERIUS METUS GALIOJANČIO SERTIFIKATO GALIOJIMO
PRATĘSIMO PATVIRTINIMAS[27]
Laivas atitinka
atitinkamas reglamento nuostatas ir šis sertifikatas
pagal reglamento 10 straipsnį galioja iki (mmmm mm dd) ………
Parašas:........................................................... (tinkamai įgalioto pareigūno parašas)
Vieta:
Data: (mmmm mm dd)
(Išdavusios institucijos antspaudas arba spaudas)
PATVIRTINIMAS UŽBAIGUS PAKARTOTINĘ APŽIŪRĄ[28]
Laivas atitinka
atitinkamas reglamento nuostatas ir šis sertifikatas
pagal reglamento 10 straipsnį galioja iki
(mmmm mm dd)..............................................
Parašas:........................................................... (tinkamai įgalioto pareigūno parašas)
Vieta:
Data: (mmmm mm dd)
(Išdavusios institucijos antspaudas arba spaudas)
PATVIRTINIMAS, KAD SERTIFIKATO GALIOJIMAS PRATĘSIAMAS IKI LAIVAS
PASIEKS APŽIŪROS UOSTĄ ARBA TAM TIKRAM LAIKOTARPIUI [29]
Šis sertifikatas pagal reglamento 10 straipsnį galioja iki
(mmmm mm dd) …………………………...
Parašas: ………………………….. (tinkamai įgalioto
pareigūno parašas)
Vieta:............................................................................................................................................
Data: (mmmm mm dd)...................................................................................................................
(Išdavusios institucijos antspaudas arba
spaudas)
PAPILDOMOS APŽIŪROS PATVIRTINIMAS[30]
Pagal reglamento 8 straipsnį atliekamos apžiūros metu
nustatyta, kad laivas atitinka atitinkamas reglamento nuostatas.
Parašas: ………………………….. (tinkamai įgalioto
pareigūno parašas)
Vieta:............................................................................................................................................
Data: (mmmm mm dd)...................................................................................................................
(Išdavusios institucijos antspaudas arba spaudas)
V PRIEDAS
PARUOŠIMO PERDIRBTI SERTIFIKATO FORMA
(Oficialus antspaudas)            (Valstybė)
Pagal ... Europos Parlamento ir Tarybos
reglamento (ES) Nr. XXXX dėl laivų perdirbimo nuostatas (toliau
– reglamentas)
……………………………………………………………(pilnas
valstybės pavadinimas) Vyriausybei leidus
išdavė
………………………………………………………………………….. (pagal reglamentą įgaliotas asmuo arba organizacija).
Laivo duomenys
 Laivo pavadinimas ||
 Skiriamasis numeris arba raidžių derinys ||
 Registracijos uostas ||
 Bendroji talpa ||
 IMO numeris ||
 Laivo savininko vardas, pavardė (pavadinimas) ir adresas ||
 IMO registruotas laivo savininko identifikacinis numeris ||
 IMO suteiktas bendrovės identifikacinis numeris ||
 Pastatymo data ||
laivų perdirbimo komplekso duomenys
 Laivų perdirbimo komplekso pavadinimas ||
 Skiriamasis perdirbimo bendrovės identifikacinis numeris[31]   ||
 Išsamus adresas ||
 Atitiktį reglamento nuostatoms patvirtinančio dokumento galiojimo pabaigos data ||
Pavojingų medžiagų sąrašo duomenys
Pavojingų medžiagų sąrašo
identifikacinis/patikros numeris ………….
Laivo perdirbimo plano duomenys
Laivo
perdirbimo plano identifikacinis/patikros numeris ………………….
Pastaba. Reglamento 7 straipsniu
reikalaujamas laivo perdirbimo planas yra svarbi paruošimo perdirbti
sertifikato dalis ir turi visuomet būti prie jo pridėtas.
TVIRTINU,
1.           kad pagal reglamento 8
straipsnį atlikta laivo apžiūra;
2.            kad laivas turi
galiojantį pagal 5 straipsnį sudarytą pavojingų
medžiagų sąrašą;
3.           kad pagal reglamento 7
straipsnį reikalaujamame laivo perdirbimo plane tinkamai atsižvelgiama
į pagal 5 straipsnį sudarytą pavojingų medžiagų
sąrašą ir pateikiama informacija, susijusi su patekti saugios
erdvės ir karštojo apdirbimo darbams atsparios erdvės kriterijų
nustatymu, jų laikymusi ir jų laikymosi stebėsenos vykdymu;
4.           kad laivų perdirbimo
kompleksas, kuriame ketinama perdirbti laivą, yra įtrauktas į
Europos Sąjungos sąrašą, sudarytą pagal reglamento 16
straipsnį.
Šis sertifikatas
galioja iki (mmmm mm dd)……………………………….... (data).
Išduota
……………………………………………………… (sertifikato
išdavimo vieta)
(mmmm mm dd)
……………………………………………………
(Išdavimo data) (Sertifikatą išdavusio tinkamai įgalioto
pareigūno parašas)
(Išdavusios institucijos antspaudas arba
spaudas)
SERTIFIKATO GALIOJIMO PRATĘSIMO IKI LAIVAS PASIEKS LAIVŲ
PERDIRBIMO KOMPLEKSO UOSTĄ ARBA TAM TIKRAM LAIKOTARPIUI PATVIRTINIMAS[32]
Šis sertifikatas pagal reglamento 8 straipsnį galioja vieną
reisą
iš …………………………. uosto
į ……………………………..
uostą.
Parašas: ………………………….. (tinkamai įgalioto
pareigūno parašas)
Vieta:............................................................................................................................................
Data: (mmmm mm dd)...................................................................................................................
(Išdavusios institucijos antspaudas arba
spaudas)
VI PRIEDAS
LAIVŲ PERDIRBIMO KOMPLEKSO IDENTIFIKACINIŲ DUOMENŲ FORMA
Laivų
perdirbimo komplekso identifikaciniai duomenys
 Laivų perdirbimo komplekso pavadinimas ||
 Skiriamasis perdirbimo bendrovės identifikacinis numeris ||
 Išsamus laivų perdirbimo komplekso adresas ||
 Pagrindinis asmuo ryšiams ||
 Telefono numeris ||
 El. pašto adresas ||
 Perdirbimo bendrovės pavadinimas, adresas ir kontaktinė informacija ||
 Oficiali (-ios) kalba (-os) ||
[1]               2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir
Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1013/2006 dėl atliekų vežimo.
[2]               2009 m. daugiau nei 90 % su ES vėliava
plaukiojusių laivų buvo išmontuoti ne OECD valstybėse, bet
daugiausia pietų Azijoje.
[3]               Laivo laužo svoris dažniausiai reiškiamas vandentalpos
be krovinio tonomis (angl. light displacement tonnes – LDT), apskaičiuojamas
neįtraukiant krovinio, kuro, balastinio vandens bei kt. ir maždaug
atitinka plieninės laivo konstrukcijos svorį.
[4]               Sprendimas VII/26 dėl aplinkai tinkamo laivų
išmontavimo valdymo, priimtas 7-ojoje Bazelio konvencijos šalių
konferencijoje.
[5]               Žr. Sprendimą VIII/11 http://www.basel.int/meetings/cop/cop8/docs/16e.pdf#viii11.

[6]               Sprendimas OEWG-VII/12 dėl aplinkai tinkamo
laivų išmontavimo valdymo.
[7]               Žr. Sprendimą OEWG VII/12, http://archive.basel.int/meetings/oewg/oewg7/docs/21e.pdf.
[8]               Europos Sąjungos ir jos valstybių narių
pateiktą dokumentą galima rasti http://archive.basel.int/ships/oewg-vii12-comments/comments/eu.doc
[9]               Sprendimas X/ AA dėl aplinkai tinkamo laivų
išmontavimo, priimtas 10-ojoje Bazelio konvencijos šalių konferencijoje.
[10]             2008 m. lapkričio 19 d. Komunikatas
COM(2008) 767 final, kuriuo pateikiama ES geresnio laivų
išmontavimo strategija, ir Komisijos tarnybų darbinis dokumentas
SEC(2008) 2846 dėl tos strategijos poveikio vertinimo.
[11]             2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir
Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1013/2006 dėl atliekų vežimo.
[12]             http://ec.europa.eu/environment/waste/ships/index.htm.
[13]             http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P6-TA-2009-0195+0+DOC+XML+V0//EN&language=EN.
[14]             http://eescopinions.eesc.europa.eu/EESCopinionDocument.aspx?identifier=ces\nat\nat425\ces877-2009_ac.doc&language=EN.
[15]             http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/envir/110626.pdf.
[16]             OL L 190, 2006 7 12, p. 1.
[17]             Dalinis Bazelio konvencijos pakeitimas (pakeitimas
dėl uždraudimo), priimtas Bazelio konvencijos šalių
Sprendimu III/1.
[18]             OL L 312, 2008 11 22, p. 3.
[19]             OL L 55, 2011 2 28, p. 13.
[20]             OL 196, 1967 8 16,
p. 1.
[21]             OL L 353, 2008 12 31, p. 1.
[22]             OL L 131, 2009 5 28, p. 11.
[23]             OL L 255, 2005 9 30, p. 22.
[24]             OL L 243, 1996 9 24, p. 31.
[25]             OL L 286, 2009 10 31, p. 1.
[26]             OL L 223, 2010 8 25, p. 29.
[27]             Šis per apžiūrą patvirtinimo blankas užpildomas
ir pridedamas prie sertifikato, jei administracija mano, kad tai būtina.
[28]             Šis per apžiūrą patvirtinimo blankas užpildomas
ir pridedamas prie sertifikato, jei administracija mano, kad tai būtina.
[29]             Šis per apžiūrą patvirtinimo blankas užpildomas
ir pridedamas prie sertifikato, jei administracija mano, kad tai būtina.
[30]             Šis per apžiūrą patvirtinimo blankas užpildomas
ir pridedamas prie sertifikato, jei administracija mano, kad tai būtina.
[31]             Europos Sąjungos sąraše nurodytas
identifikacinis numeris.
[32]             Šis patvirtinimo blankas užpildomas ir pridedamas prie
sertifikato, jei administracija mano, kad tai būtina.