               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 04 07
            COM(2020) 137 final
            2020/0053(COD)
            Pasiūlymas
            EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo dėl Ukrainoje atliekamo javų sėklinių pasėlių aprobavimo lygiavertiškumo ir dėl Ukrainoje užaugintos javų sėklos lygiavertiškumo iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas 2003/17/EB

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

               Tarybos sprendimu 2003/17/EB pripažįstamas tam tikrų ES nepriklausančių šalių tam tikrų rūšių sėklos aprobavimo ir gamybos pagal direktyvas 66/401/EEB, 66/402/EEB, 2002/54/EB ir 2002/57/EB lygiavertiškumas. Nacionalinėse nuostatose, kuriomis reglamentuojama tose šalyse surinkta ir patikrinta sėkla, numatytos garantijos dėl sėklos charakteristikų ir jų tikrinimo priemonių, kurių paskirtis – užtikrinti sėklos identifikavimą, ženklinimą ir kontrolę, yra tokios pačios kaip ir nuostatose, kurios taikomos Europos Sąjungoje surinktai ir patikrintai sėklai. Ukraina nėra įtraukta į tų ES nepriklausančių šalių sąrašą, todėl toje šalyje surinktos javų sėklos importuoti į Europos Sąjungą šiuo metu negalima.

               Ukraina pateikė Komisijai prašymą įtraukti jos javų sėklą į Tarybos sprendimą 2003/17/EB kaip lygiavertę sėklą.

               Gavusi šį prašymą, Komisija išnagrinėjo taikomus Ukrainos teisės aktus ir atliko Ukrainos javų sėklų aprobavimo ir sėklų sertifikavimo sistemos auditą. Padaryta išvada, kad jos taikomi reikalavimai ir sistema yra lygiaverčiai Sąjungos reikalavimams ir jais suteikiamos tokios pačios garantijos, kaip ir taikant Sąjungos sistemą.

               Todėl tikslinga sprendimu, kurį turi priimti Europos Parlamentas ir Taryba, pripažinti, kad Ukrainos sėkla yra lygiavertė Europos Sąjungoje surinktai, užaugintai ir patikrintai sėklai.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Tai yra techninis taikomų reikalavimų įgyvendinimas, taigi atitinka prekybos sėkla politikos srityje galiojančias nuostatas.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Šis pasiūlymas atitinka ES ir Ukrainos asociacijos susitarimo tikslus, nes juo bus skatinama Sąjungos taisykles atitinkanti prekyba sėkla.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  Šio teisės akto teisinis pagrindas – SESV 43 straipsnio 2 dalis, kuria Europos Parlamentas ir Taryba įgaliojami nustatyti nuostatas, kurių reikia bendros žemės ūkio politikos tikslams pasiekti.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

                  Sėklai taikomi reikalavimai nustatomi Sąjungos lygmeniu. Siekiant užtikrinti, kad importuojama sėkla galėtų būti laisvai vežama bendrojoje rinkoje, reikia imtis veiksmų Sąjungos lygmeniu.

               •Proporcingumo principas

                  Tai yra vienintelė galima Sąjungos veiksmų forma nurodytam tikslui pasiekti.

               •Priemonės pasirinkimas

                  Teisinė priemonė nustatyta teisiniu pagrindu – SESV 43 straipsnio 2 dalimi.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas

                  Netaikoma.

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

                  Valstybės narės buvo informuotos ir su jomis buvo konsultuotasi Augalų, gyvūnų, maisto ir pašarų nuolatiniame komitete. Atskiros konsultacijos nereikėjo, nes iniciatyva yra susijusi tik su techniniu galiojančių taisyklių įgyvendinimu, o anksčiau, įgyvendinant panašias iniciatyvas, atskiros konsultacijos nebuvo rengiamos. Pati Ukraina pateikė pastabų dėl audito ataskaitos projekto, kuriame nebuvo atkreipta dėmesio į jokius reikšmingus prieštaravimus.

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

                  Bendradarbiaudama su Ukraina, Komisija atliko teisės aktų analizę, o jos tarnybos atliko patikrinimą Ukrainoje. Komisija parengė ataskaitą, kurioje pateikti iniciatyvai pagrįsti reikalingi duomenys.

               •Poveikio vertinimas

                  Šis sprendimas yra tik techninio pobūdžio, juo įgyvendinamos galiojančios taisyklės, todėl poveikio vertinimo atlikti nereikia.

               •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas

                  Pasiūlymas nesusijęs su programa REFIT. Pasiūlymu bus skatinama Ukrainos ir ES tarpusavio prekyba. Investuodamos į sėklų gamybos pajėgumus Ukrainoje, ES įsisteigusios bendrovės bando sumažinti gamybos tik vienoje klimato zonoje riziką išskirstydamos savo sėklų gamybos plotus po visą Europą. Todėl lygiavertiškumu būtų padedama užtikrinti nepertraukiamą aukštos kokybės sėklos tiekimą ES. Be to, Europos sėklų bendrovės ieško naujų galimybių, kurias suteiktų ES lygiavertiškumas. Pasiūlymas neturi poveikio veiklos vykdytojų patiriamoms reikalavimų laikymosi išlaidoms. Tinkamumo skaitmeninei aplinkai patikra šiam pasiūlymui netaikytina.

               •Pagrindinės teisės

                  Netaikoma.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Nėra.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

                  Netaikoma.

               •Aiškinamieji dokumentai (direktyvoms)

                  Netaikoma.

               •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

                  Vienintele esmine pasiūlymo nuostata Ukraina įtraukiama į šalių, kurių atveju pripažintas javų sėklinių pasėlių aprobavimo lygiavertiškumas ir užaugintos sėklos lygiavertiškumas, sąrašą.

               2020/0053 (COD)

               Pasiūlymas

               EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo dėl Ukrainoje atliekamo javų sėklinių pasėlių aprobavimo lygiavertiškumo ir dėl Ukrainoje užaugintos javų sėklos lygiavertiškumo iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas 2003/17/EB

               EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

               teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,

               atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę
                  1
               ,

               laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,

               kadangi:

               (1)Tarybos sprendime 2003/17/EB
                  2
                nustatyta, kad tam tikromis sąlygomis tam tikrų javų sėklinių pasėlių aprobavimas sąraše išvardytose trečiosiose šalyse turi būti laikomas lygiaverčiu aprobavimui, kuris atliekamas laikantis Sąjungos teisės aktų, ir kad tam tikromis sąlygomis tose šalyse užaugintų tam tikrų rūšių javų sėkla turi būti laikoma sėkla, lygiaverte užaugintai laikantis Sąjungos teisės;

               (2)Ukraina pateikė Komisijai prašymą pripažinti jos javų sėklos aprobavimo sistemą ir Ukrainoje užaugintą ir sertifikuotą javų sėklą lygiaverte;

               (3)Komisija išnagrinėjo atitinkamus Ukrainos teisės aktus ir, remdamasi 2015 m. Ukrainoje atlikto javų sėklos oficialiosios kontrolės ir sertifikavimo sistemos bei jos lygiavertiškumo Sąjungos reikalavimams audito rezultatais, savo išvadas paskelbė ataskaitoje „Galutinė 2015 m. gegužės 26 d. – birželio 4 d. Ukrainoje atlikto audito siekiant įvertinti javų sėklos oficialiosios kontrolės ir sertifikavimo sistemą ir jos lygiavertiškumą Europos Sąjungos reikalavimams ataskaita“;

               (4)po audito padaryta išvada, kad javų sėklinių pasėlių aprobavimas, javų sėklos mėginių ėmimas, tyrimas ir oficialūs vegetaciniai tyrimai atliekami tinkamai ir atitinka Sprendimo 2003/17/EB II priede nustatytas sąlygas bei atitinkamus Direktyvos 66/402/EEB reikalavimus. Be to, prieita prie išvados, kad nacionalinės institucijos, atsakingos už sėklos sertifikavimą Ukrainoje, yra kompetentingos ir darbą atlieka tinkamai;

               (5)todėl tikslinga pripažinti Ukrainoje atliekamo javų sėklos aprobavimo ir Ukrainoje užaugintos bei Ukrainos valdžios institucijų oficialiai sertifikuotos javų sėklos lygiavertiškumą;

               (6)todėl Sprendimas 2003/17/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis
               Sprendimo 2003/17/EB pakeitimai

               Sprendimo 2003/17/EB I priedas iš dalies keičiamas taip:

               a)Lentelėje tarp įrašų „TR“ ir „US“ įrašomas toks įrašas:

                        „UA

                        Ministry of Agrarian Policy and Food of Ukraine

                        Khreshchatyk str., 24, 01001, KYIV

                        66/402/EEB“

               b)Tos lentelės išnašoje tarp žodžių „TR – Turkija“ ir „US – Jungtinės Valstijos“ įrašomas toks terminas:

               „UA – Ukraina,“.

               2 straipsnis
               Įsigaliojimas

               Šis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               3 straipsnis
               Adresatai

               Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

               Priimta Briuselyje

                  Europos Parlamento vardu
                        Tarybos vardu

                  Pirmininkas
                        Pirmininkas

                     (1)

                        OL C , , p. .

                     (2)

                        2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos sprendimas 2003/17/EB dėl sėklinių augalų aprobavimo, atliekamo trečiosiose šalyse, lygiavertiškumo ir dėl trečiosiose šalyse užaugintos sėklos lygiavertiškumo (OL L 8, 2003 1 14, p. 10).


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 05 15
            COM(2020) 195 final
            2020/0079(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo nustatoma pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Susitarimu dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos įsteigtame Jungtiniame komitete dėl sprendimo iš dalies pakeisti Susitarimą priėmimo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.Pasiūlymo dalykas

               Komisija siūlo Tarybai nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Susitarimu dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos (toliau – Susitarimas dėl išstojimo) įsteigtame Jungtiniame komitete dėl Jungtinio komiteto sprendimo iš dalies pakeisti tą Susitarimą.

               2.Pasiūlymo aplinkybės

               2.1.Susitarimas dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos

               Susitarime dėl išstojimo nustatyta tvarkingo Jungtinės Karalystės išstojimo iš Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos (Euratomo) tvarka. Susitarimas dėl išstojimo įsigaliojo 2020 m. vasario 1 d.

               2.2.Jungtinis komitetas

               Pagal Susitarimo dėl išstojimo 164 straipsnio 1 dalį įsteigtą Jungtinį komitetą sudaro Sąjungos ir Jungtinės Karalystės atstovai. Jam bendrai pirmininkauja Sąjunga ir Jungtinė Karalystė. Susitarimo dėl išstojimo VIII priede nustatytos Jungtinio komiteto darbo tvarkos taisyklės. Jungtinis komitetas posėdžiauja bent kartą per metus arba Sąjungos ar Jungtinės Karalystės prašymu ir bendru sutarimu nustato savo posėdžių tvarkaraštį ir darbotvarkę.

               Susitarimo dėl išstojimo 164 straipsnyje nustatytos Jungtinio komiteto funkcijos – jis pirmiausia:

               ·tiesiogiai arba per jam atskaitingus specializuotus komitetus prižiūri ir palengvina šio Susitarimo įgyvendinimą ir taikymą;

               ·priima sprendimus ir teikia rekomendacijas, taip pat priima Susitarimo pakeitimus jame numatytais atvejais;

               ·imasi priemonių, kad būtų išvengta problemų ir išspręsti ginčai, kurių gali kilti dėl Susitarimo aiškinimo ir taikymo.

               2.3.Numatomas Jungtinio komiteto sprendimas

               Jungtinis komitetas gali priimti sprendimą, kuriuo pagal Susitarimo dėl išstojimo 164 straipsnio 5 dalies d punktą iš dalies keičiamas tas Susitarimas, siekiant ištaisyti klaidas, užpildyti spragas ar pašalinti kitus trūkumus arba reaguoti į situacijas, kurios Susitarimo dėl išstojimo pasirašymo metu nebuvo numatytos, jeigu tokiais pakeitimais nekeičiamos esminės Susitarimo nuostatos.

               Numatomo sprendimo tikslas – užpildyti spragas ir pašalinti trūkumus, kurie nekeičia esminių Susitarimo dėl išstojimo nuostatų.

               Numatomas sprendimas pagal Susitarimo 166 straipsnio 2 dalį taps privalomas šalims. Pagal Darbo tvarkos taisyklių 9 taisyklę Jungtinio komiteto priimtuose sprendimuose nurodoma jų įsigaliojimo data.

               3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu

               3.1.Penkta dalis. Finansinės nuostatos

               Kadangi keletą kartą pratęsus Jungtinės Karalystės, kaip Sąjungos valstybės narės, statuso galiojimą Susitarimas dėl išstojimo įsigaliojo vėliau, nei buvo numatyta iš pradžių, jo penktoje dalyje (Finansinės nuostatos) reikia padaryti keletą techninių pakeitimų.

               3.1.1.135 straipsnis yra susijęs su Jungtinės Karalystės įnašu į Sąjungos biudžetą ir dalyvavimu jį vykdant. Juo siekiama užtikrinti, kad nuo išstojimo dienos iki pereinamojo laikotarpio pabaigos Jungtinės Karalystės įnašas į Sąjungos biudžetą būtų mokamas ir ji dalyvautų vykdant biudžetą įprastomis sąlygomis. Kadangi Jungtinės Karalystės išstojimo iš Sąjungos diena buvo 2020 m. sausio 31 d., siekiant teisinio tikrumo tikslinga Susitarimo 135 straipsnio antraštėje ir 1 dalyje išbraukti nuorodą į 2019 metus.

               3.1.2.137 straipsnis yra susijęs su Jungtinės Karalystės dalyvavimu vykdant Sąjungos programas ir veiklą nuo Jungtinės Karalystės išstojimo iš Sąjungos dienos iki pereinamojo laikotarpio pabaigos. Kadangi Jungtinės Karalystės išstojimo iš Sąjungos diena buvo 2020 m. sausio 31 d., siekiant teisinio tikrumo tikslinga Susitarimo 137 straipsnio antraštėje ir 1 dalyje išbraukti nuorodą į 2019 metus.

               3.1.3.143 straipsnis yra susijęs su neapibrėžtaisiais finansiniais įsipareigojimais, susijusiais su finansinės pagalbos paskolomis, ESIF, EDVF ir išorės skolinimo įgaliojimu. Jame nustatyti keli ataskaitų teikimo Sąjungai įpareigojimai, kurių ataskaitinės datos jau yra praėjusios. Pirmoji data yra 2019 m. liepos 31 d., t. y. diena, kurią turėjo būti pateikta pirmoji ataskaita, kurioje apibūdinama 143 straipsnyje nurodytų finansinių operacijų padėtis Jungtinės Karalystės išstojimo iš Sąjungos dieną. Kadangi išstojimo diena buvo 2020 m. sausio 31 d., būtina iš dalies pakeisti 143 straipsnio 1 dalį, kad pirmosios ataskaitos pateikimo terminas būtų 2020 m. liepos 31 d. Nuorodas į 2019 metus būtina išbraukti ir likusiose tos dalies nuostatose.

               3.1.4.144 straipsnis yra susijęs su tiesiogiai arba netiesiogiai vykdomomis finansinėmis priemonėmis, finansuojamomis pagal 2014–2020 m. DFP arba ankstesnes finansines perspektyvas. Jame daroma nuoroda į pirmąją ataskaitą, kurioje apibūdinama 143 straipsnyje nurodytų finansinių operacijų padėtis, ir jos pateikimo dieną. Todėl 144 straipsnio 1 dalyje būtina pakeisti nuorodą į šią dieną.

               3.1.5.150 straipsnis yra susijęs su tolesne Jungtinės Karalystės atsakomybe ir Europos investicijų banko (EIB) įmokėtojo kapitalo grąžinimu jį išmokant dvylika dalių. Jame nurodyta Jungtinei Karalystei grąžinamo EIB įmokėtojo kapitalo pirmosios dalies išmokėjimo data (2019 m. gruodžio 15 d.), siekiant pradėti grąžinimą metų, kuriais Jungtinė Karalystė išstoja iš Sąjungos, pabaigoje. Kadangi išstojimo diena buvo 2020 m. sausio 31 d., būtina pakeisti nuorodą į šią datą. Po diskusijų su EIB siūloma numatyti, kad pirmoji dalis išmokama 2020 metais, o konkrečiau – 2020 m. spalio 15 d. Kadangi grąžinimas pradedamas vieneriais metais vėliau, taip pat būtina pakeisti galutinio mokėjimo datą, kuri turėtų būti 2031 m. spalio 15 d. 150 straipsnio 4 dalis turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista.

               150 straipsnyje taip pat numatyta, kad 2019 m. liepos 31 d. EIB pateikia informaciją apie Jungtinės Karalystės poziciją pagal EIB finansines operacijas. Kadangi išstojimo diena buvo 2020 m. sausio 31 d., būtina 8 dalyje pakeisti šios informacijos pateikimo datą, paliekant tą pačią dieną, bet nurodant vėlesnius metus, t. y. ją pakeisti į 2020 m. liepos 31 d.

               150 straipsnyje nustatyta EIB pareiga kiekvienais metais, kol išnyks Jungtinės Karalystės atsakomybė pagal tą straipsnį, pateikti informaciją apie likusią Jungtinės Karalystės poziciją pagal EIB finansines operacijas. Šiuo metu Susitarime nurodyta data yra kiekvienų metų kovo 31 d., pradedant 2020 metais. Kadangi išstojimo diena buvo 2020 m. sausio 31 d., pirmoji likusi pozicija, apie kurią turi būti pateikta informacija, yra pozicija 2020 m. gruodžio 31 d. Todėl pirmą kartą informacija turėtų būti pateikta 2021 m. kovo 31 d. 150 straipsnio 8 dalies antra pastraipa turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista.

               3.1.6.145 straipsnis yra susijęs su Jungtinei Karalystei tenkančios Europos anglių ir plieno bendrijos (EAPB) grynojo turto dalies grąžinimu. Pajamos iš šio turto pervedamos Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondui, kuris finansuoja anglių ir plieno srities mokslinių tyrimų projektus. Šie projektai nėra DFP dalis ir savarankiškas jų teisinis pagrindas yra nustatytas prie Europos Sąjungos sutarties pridėtame Protokole Nr. 37 dėl EAPB sutarties galiojimo pabaigos finansinių padarinių ir dėl Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo. Tai reiškia, kad su šiais projektais susijusioms dotacijoms netaikomi Susitarimo dėl išstojimo 137 ir 138 straipsniai, todėl nėra numatyta nuostatų dėl tokių nuolatinių dotacijų skyrimo Jungtinės Karalystės paramos gavėjams iki pereinamojo laikotarpio pabaigos.

               Dėl to, siekiant užpildyti šį teisinį vakuumą, būtina iš dalies pakeisti Susitarimą dėl išstojimo. Siūloma Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo dotacijų atveju vadovautis ta pačia logika, kuri taikoma dotacijoms, finansuojamoms pagal DFP. Tai reiškia, kad Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo dotacijos, dėl kurių susitarimai su Jungtinės Karalystės paramos gavėjais pasirašyti iki pereinamojo laikotarpio pabaigos, turėtų būti išmokėtos iki jų užbaigimo. Toks požiūris taip pat atitiktų Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo finansavimo taisykles, pagal kurias N metų įsipareigojimai finansuojami iš N−2 metų Europos anglių ir plieno bendrijos turto pajamų (kitaip tariant, 2020 metų projektai finansuojami iš 2018 metų pajamų). Pagal analogiją su DFP taisykle ir atsižvelgiant į tai, kad turtas Jungtinei Karalystei grąžinamas nuo 2021 m. birželio 30 d., siūloma kaip galutinę pasirašymo datą nurodyti pereinamojo laikotarpio pabaigos dieną. Siekiant, kad tai atsispindėtų Susitarimo 145 straipsnyje, jis turėtų būti papildytas trečia pastraipa.

               3.2.Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priedas

               Protokolas dėl Airijos ir Šiaurės Airijos buvo sudarytas siekiant atsižvelgti į ypatingas Airijos salos aplinkybes, susijusias su Jungtinės Karalystės išstojimu iš Sąjungos. Jame išdėstytos nuostatos, kuriomis siekiama užtikrinti, kad būtų išvengta realios sienos tarp Airijos ir Šiaurės Airijos, ir numatyta, kad Šiaurės Airijoje ribotu mastu laikomasi taisyklių, susijusių su Sąjungos bendrąja prekių rinka. Protokolo 2 priede pateiktas protokolo 5 straipsnio 4 dalyje nurodytų Sąjungos teisės nuostatų, kurios šiuo atžvilgiu taikomos Šiaurės Airijai, sąrašas. Dėl neapsižiūrėjimo į šiame priede pateiktą sąrašą nebuvo įtraukti aštuoni teisės aktai, kurie yra būtini prekių vidaus rinkos taisyklių taikymui Šiaurės Airijai. Be to, per neapsižiūrėjimą į šį priedą nebuvo įtrauktos trys pastabos, kurios yra būtinos siekiant tiksliau apibrėžti tam tikrų konkrečių aktų, išvardytų Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priede, taikymo sritį.

               3.2.1.Direktyva (ES) 2019/904 dėl tam tikrų plastikinių gaminių poveikio aplinkai mažinimo
                  1

               Direktyva (ES) 2019/904 skatinami žiediniai metodai, kuriuos taikant pirmenybė teikiama tvariems ir netoksiškiems ir pakartotinai naudoti tinkamiems gaminiams ir pakartotinio naudojimo sistemoms, o ne vienkartiniams gaminiams, siekiant mažinti susidarančių atliekų kiekį. Ši direktyva papildo Direktyvą 94/62/EB dėl pakuočių ir pakuočių atliekų, kuri jau yra įtraukta į Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priedą. Abi priemones taikyti Šiaurės Airijos teritorijoje yra būtina siekiant išvengti nevienodo atliekų reglamentavimo, pavyzdžiui, kiek tai susiję su ženklinimo reikalavimais, ir užtikrinti, kad produktus, kurie galėtų būti pateikti Šiaurės Airijos rinkai, būtų galima saugiai ir teisėtai pervežti per sieną į Airiją ir likusią bendrosios rinkos dalį.

               Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir siekiant išsaugoti vidaus rinkos vientisumą, kiek tai susiję su pakuotėmis ir pakuočių atliekomis, siūloma Direktyvą (ES) 2019/904 įtraukti į Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priede pateikto Sąjungos teisės nuostatų, kurios taikomos Šiaurės Airijai, sąrašo skirsnį „Atliekos“.

               3.2.2.Direktyva 2011/91/ES dėl nuorodų arba žymų maisto produkto partijai identifikuoti
                  2

               Direktyvoje 2011/91/ES nustatytos bendro ir horizontalaus pobūdžio taisyklės, kuriomis užtikrinama, kad būtų galima tvarkyti bendrą partijų identifikavimo sistemą. Joje nustatoma bendra pareiga nurodyti partiją, numatomos šios pareigos išimtys, veiklos vykdytojams nustatoma atsakomybė už atitikties užtikrinimą ir pateikiamos nuorodos turinio ir jos pateikimo ant maisto produktų specifikacijos.

               Partijos nuoroda yra naudingas informacijos šaltinis tuo atveju, kai maisto produktai tampa ginčų objektu arba kelia pavojų vartotojų sveikatai. Ji leidžia maisto tvarkymo subjektams valdyti nesaugių maisto produktų pašalinimą iš rinkos, sudarydama sąlygas tiek greitai nustatyti nesaugių maisto produktų partiją, tiek laiku pašalinti juos iš rinkos. Tai yra nepakeičiama priemonė nacionalinėms valdžios institucijoms tiriant sukčiavimo maisto produktų srityje atvejus.

               Nors bendra pareiga pateikti nuorodą į fasuotų maisto produktų gamybos ar pakavimo partiją yra nustatyta tarptautiniu lygmeniu (Codex Alimentarius – bendrajame fasuotų maisto produktų ženklinimo standarte), direktyvoje išdėstyti konkretūs bendri reikalavimai yra detalesni nei ta pareiga. Be to, kad į Europos Sąjungą iš trečiųjų šalių įvežamais maisto produktais būtų galima teisėtai prekiauti Sąjungoje, jie turi atitikti Sąjungos teisės aktuose nustatytus atsekamumo reikalavimus.

               Galiausiai, be pareigų, kurios nustatytos 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 178/2002, nustatančiu maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiančiu Europos maisto saugos tarnybą ir nustatančiu su maisto saugos klausimais susijusias procedūras, kuris jau yra įtrauktas į Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priedą, Direktyva 2011/91/ES nustato papildomų reikalavimų.

               Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir siekiant išsaugoti vidaus rinkos vientisumą, kiek tai susiję su Sąjungos piliečių sauga ir sveikata, siūloma Direktyvą 2011/91/ES įtraukti į Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priede pateikto Sąjungos teisės nuostatų, kurios taikomos Šiaurės Airijai, sąrašo skirsnį „Maistas. Bendrosios nuostatos“.

               3.2.3.1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 66/401/EEB dėl prekybos pašarinių augalų sėkla
                  3

               Direktyva 66/401/EEB nustato prekybos pašarinių augalų sėkla Sąjungoje taisykles. Joje nustatyti tų sėklų tapatumui, sveikatai ir kokybei, taip pat jų sertifikavimo priemonėms keliami reikalavimai, kurių laikantis galima jomis laisvai prekiauti Sąjungoje.

               Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir siekiant, kad būtų galima toliau Sąjungoje prekiauti pašarinių augalų sėkla, siūloma Direktyvą 66/401/EEB įtraukti į Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priede pateikto Sąjungos teisės nuostatų, kurios taikomos Šiaurės Airijai, sąrašo skirsnį „Augalų dauginamoji medžiaga“.

               3.2.4.1998 m. liepos 20 d. Tarybos direktyva 98/56/EB dėl prekybos dekoratyvinių augalų dauginamąja medžiaga
                  4

               Direktyva 98/56/EB nustato prekybos dekoratyvinių augalų dauginamąja medžiaga Sąjungoje taisykles. Joje nustatyti tai medžiagai keliami sveikatos ir kokybės reikalavimai, kurių laikantis galima ja laisvai prekiauti Sąjungoje.

               Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir siekiant, kad būtų galima toliau Sąjungoje prekiauti dekoratyvinių augalų dauginamąja medžiaga, siūloma Direktyvą 98/56/EB įtraukti į Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priede pateikto Sąjungos teisės nuostatų, kurios taikomos Šiaurės Airijai, sąrašo skirsnį „Augalų dauginamoji medžiaga“.

               3.2.5.2008 m. liepos 15 d. Tarybos direktyva 2008/72/EB dėl prekybos daržovių dauginamąja ir sodinamąja medžiaga, išskyrus sėklą
                  5

               Tarybos direktyva 2008/72/EB nustato prekybos daržovių dauginamąja ir sodinamąja medžiaga Sąjungoje taisykles. Joje nustatyti tos medžiagos tapatumui, sveikatai ir kokybei, taip pat jos kontrolės priemonėms taikomi reikalavimai, kurių laikantis galima ja laisvai prekiauti Sąjungoje.

               Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir siekiant, kad būtų galima toliau Sąjungoje prekiauti daržovių dauginamąja ir sodinamąja medžiaga, siūloma Direktyvą 2008/72/EB įtraukti į Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priede pateikto Sąjungos teisės nuostatų, kurios taikomos Šiaurės Airijai, sąrašo skirsnį „Augalų dauginamoji medžiaga“.

               3.2.6.Tarybos reglamentas (EB) Nr. 111/2005, nustatantis prekybos narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakais (prekursoriais) tarp Sąjungos ir trečiųjų šalių stebėsenos taisykles
                  6

               Reglamentu (EB) Nr. 111/2005 įgyvendinama 1988 m. gruodžio 19 d. Vienoje priimta Jungtinių Tautų konvencija dėl kovos su neteisėta narkotinių priemonių ir psichotropinių medžiagų apyvarta, kurios šalis yra Bendrija. Reglamentu (EB) Nr. 111/2005 visų pirma siekiama Sąjungos teisėje įgyvendinti šios Konvencijos 12 straipsnį, nustatant Bendrijos prekybos medžiagomis, kurios dažnai naudojamos neteisėtai narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai, taisykles ir sukuriant prekybos narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakais (prekursoriais) tarp Sąjungos ir trečiųjų šalių stebėsenos sistemą.

               Be to, Reglamentas (EB) Nr. 111/2005 yra neatsiejamai susijęs su Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 273/2004 dėl narkotinių medžiagų pirmtakų (prekursorių), kuris yra įtrauktas į Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priedą: nuosekli ir visa apimanti narkotinių medžiagų pirmtakų (prekursorių) kontrolės sistema užtikrinama tik abiem priemonėmis kartu. Airijai ir Šiaurės Airijai taikant tik Reglamentą (EB) Nr. 273/2004, kaip numatyta dabartiniame protokole, narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakų (prekursorių) kontrolės sistemoje atsirastų spraga, nes nebūtų stebimas ir kontroliuojamas narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakų (prekursorių) importas, tranzitas ir eksportas per Šiaurės Airiją ir ji taptų patraukliu regionu neteisėtai narkotikų gamybai. Be to, nesant realios sienos tarp Šiaurės Airijos ir Airijos Respublikos, narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakai (prekursoriai), kurie nukreipiami per Šiaurės Airiją, galėtų lengvai patekti į Airijos Respubliką (o iš jos – į kitas ES dalis), kur jie galėtų būti naudojami neteisėtai narkotikų gamybai.

               Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir siekiant, kad Sąjungoje toliau veiktų narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakų (prekursorių) kontrolės sistema, siūloma Reglamentą (EB) Nr. 111/2005 įtraukti į Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priede pateikto Sąjungos teisės nuostatų, kurios taikomos Šiaurės Airijai, sąrašo skirsnį „Cheminiai ir susiję produktai“.

               3.2.7.Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/880 dėl kultūros vertybių įvežimo ir importo
                  7

               Reglamentu (ES) 2019/880 siekiama išsaugoti žmonijos kultūros paveldą ir užkirsti kelią neteisėtai prekybai ne ES kilmės kultūros vertybėmis, visų pirma tais atvejais, kai tokia prekyba galėtų būti prisidedama prie teroristų finansavimo. Šiuo tikslu reglamentas draudžia įvežti į Sąjungą kultūros vertybes, kurios buvo neteisėtai eksportuotos iš trečiosios šalies. Šis bendras draudimas bus taikomas nuo 2020 m. gruodžio 28 d. Reglamente taip pat numatyta sisteminga ne ES kilmės kultūros vertybių kontrolė, kai jos importuojamos į Sąjungą. Kadangi dokumentų kontrolės – importo licencijų ir importuotojo patvirtinimų – sistema grindžiama centralizuota elektronine sistema, ji bus pradėta taikyti ne vėliau kaip nuo 2025 m. birželio 28 d., kai pradės veikti ta IT sistema.

               Jei Reglamentas (ES) 2019/880 nebus įtrauktas į Šiaurės Airijai taikomų Sąjungos teisės nuostatų sąrašą, iš trečiųjų šalių, įskaitant Jungtinę Karalystę, pagrobtos arba pavogtos kultūros vertybės galėtų patekti į Sąjungos vidaus rinką per Šiaurės Airiją, nes tarp Šiaurės Airijos ir Airijos Respublikos nebus realios sienos, taigi ten nebus muitinės ar kitų teisėsaugos institucijų vykdomos kontrolės. Tokia padėtimi neabejotinai pasinaudos nesąžiningi veiklos vykdytojai, siekdami apeiti Sąjungos importo kontrolę, todėl reglamentas taps neveiksmingas.

               Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir siekiant išsaugoti vidaus rinkos vientisumą, kiek tai susiję su kultūros vertybių importu, siūloma Reglamentą (ES) 2019/880 įtraukti į Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priede pateikto Sąjungos teisės nuostatų, kurios taikomos Šiaurės Airijai, sąrašo skirsnį „Kita“.

               3.2.8.Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/287, kuriuo įgyvendinamos dvišalės apsaugos sąlygos ir kiti mechanizmai, suteikiantys galimybę laikinai panaikinti tam tikruose Europos Sąjungos ir trečiųjų šalių sudarytuose prekybos susitarimuose numatytas lengvatas
                  8

               Reglamente (ES) 2019/287 išdėstytos dvišalių apsaugos sąlygų ir kitų laikino muitų tarifų lengvatų ar kitų lengvatinių režimų panaikinimo mechanizmų, nustatytų Sąjungos ir trečiųjų šalių sudarytuose prekybos susitarimuose, įgyvendinimo nuostatos. Šis reglamentas taikomas visų pirma naujausiems Sąjungos prekybos susitarimams, sudarytiems, pavyzdžiui, su Japonija arba Singapūru.

               Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priede pateiktas visų Sąjungos reglamentų dėl dvišalės apsaugos priemonių sąrašas. Tuo metu, kai buvo sudarytas Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priede pateiktas sąrašas, Reglamentas (ES) 2019/287 dar negaliojo.

               Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir siekiant, kad į Šiaurės Airiją įvežtoms prekėms, kurios vėliau gali būti įvežamos į Sąjungą, būtų taikomos visos ES prekybos priemonės, siūloma Reglamentą (ES) 2019/287 įtraukti į Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priede pateikto Sąjungos teisės nuostatų, kurios taikomos Šiaurės Airijai, sąrašo skirsnį „Reglamentai dėl dvišalės apsaugos priemonių“.

               3.2.9.Aiškinamoji pastaba dėl Reglamento (ES) Nr. 978/2012 taikymo srities
                  9

               Reglamentu (ES) Nr. 978/2012 taikoma Sąjungos bendrųjų muitų tarifų lengvatų sistema (BLS). Siekiant užtikrinti tinkamą Sąjungos BLS ir Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos veikimą ir vientisumą, tam tikri šio akto taikymo srities elementai neturėtų būti taikomi Jungtinei Karalystei, kiek tai susiję su Šiaurės Airija.

               Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, siūloma skirsnyje „4. Bendrieji su prekyba susiję aspektai“ esančiame įraše, susijusiame su Reglamentu (ES) Nr. 978/2012, įterpti pastabą, kad, nedarant poveikio tam, kad reikalavimus atitinkančioms valstybėms tarifų lengvatos pagal Sąjungos BLS taikomos Jungtinėje Karalystėje, kiek tai susiję su Šiaurės Airija, laikoma, kad:

               –Reglamento (ES) Nr. 978/2012 9 straipsnio 1 dalies c punkto ii papunktyje ir VI skyriuje (Apsaugos ir priežiūros nuostatos) esančios nuorodos į valstybę narę neapima Jungtinės Karalystės, kiek tai susiję su Šiaurės Airija;

               –Reglamento (ES) Nr. 978/2012 2 straipsnio k punkte ir VI skyriuje (Apsaugos ir priežiūros nuostatos) esančios nuorodos į Sąjungos rinką neapima Jungtinės Karalystės, kiek tai susiję su Šiaurės Airija, rinkos; ir

               –Reglamente (ES) Nr. 978/2012 esančios nuorodos į Sąjungos gamintojus ir Sąjungos pramonę neapima atitinkamai Jungtinės Karalystės, kiek tai susiję su Šiaurės Airija, gamintojų ir pramonės.

               3.2.10.Aiškinamoji pastaba dėl pagrindinių Sąjungos prekybos apsaugos srities reglamentų ir priemonių taikymo srities

               Pagrindiniai Sąjungos prekybos apsaugos srities reglamentai įtraukti į Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priedą. Siekiant užtikrinti tinkamą Sąjungos prekybos apsaugos srities reglamentų ir Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos veikimą ir vientisumą, turėtų būti patikslinta tam tikrų aktų taikymo Jungtinėje Karalystėje, kiek tai susiję su Šiaurės Airija, sritis.

               Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, siūloma skirsnyje „5. Prekybos apsaugos priemonės“ įterpti pastabą, kad nedarant poveikio tam, kad Sąjungos prekybos apsaugos priemonės taikomos Jungtinėje Karalystėje, kiek tai susiję su Šiaurės Airija, laikoma, kad Reglamente (ES) 2016/1036, Reglamente (ES) 2016/1037, Reglamente (ES) 2015/478 ir Reglamente (ES) 2015/755 esančios nuorodos į valstybes nares ar Sąjungą neapima Jungtinės Karalystės, kiek tai susiję su Šiaurės Airija. Be to, importuotojai, sumokėję Sąjungos antidempingo arba kompensacinius muitus už importuojamas prekes, kurių muitinės formalumai atlikti Šiaurės Airijoje, gali prašyti grąžinti tokius muitus tik pagal atitinkamai Reglamento (ES) 2016/1036 11 straipsnio 8 dalį arba Reglamento (ES) 2016/1037 21 straipsnį.

               3.2.11.Aiškinamoji pastaba dėl Sąjungos dvišalės apsaugos priemonių taikymo srities

               Sąjungos reglamentai dėl dvišalės apsaugos priemonių yra įtraukti į Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priedą. Siekiant užtikrinti tinkamą Sąjungos reglamentų ir Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos veikimą ir vientisumą, turėtų būti patikslinta tam tikrų aktų taikymo Jungtinėje Karalystėje, kiek tai susiję su Šiaurės Airija, sritis.

               Nedarant poveikio tam, kad Sąjungos dvišalės apsaugos priemonės yra taikomos Jungtinėje Karalystėje, kiek tai susiję su Šiaurės Airija, laikoma, kad reglamentuose, išvardytuose 6 skirsnyje „Reglamentai dėl dvišalės apsaugos priemonių“, esančios nuorodos į valstybes nares arba Sąjungą neapima Jungtinės Karalystės, kiek tai susiję su Šiaurės Airija.

               3.3.Susitarimo dėl išstojimo I priedas dėl socialinės apsaugos koordinavimo

               Susitarimo dėl išstojimo I priedo I dalyje išvardyti Socialinės apsaugos sistemų koordinavimo administracinės komisijos sprendimai ir rekomendacijos, į kuriuos Sąjunga ir Jungtinė Karalystė privalo deramai atsižvelgti taikydamos socialinės apsaugos koordinavimo taisykles (žr. Susitarimo dėl išstojimo 31 straipsnį).

               2018 m. gruodžio 19 d. Socialinės apsaugos sistemų koordinavimo administracinė komisija priėmė Sprendimą Nr. F3
                  10
                dėl Reglamento (EB) Nr. 883/2004 68 straipsnyje pateikto diferencinio priedo apskaičiavimo metodo aiškinimo. Šis sprendimas taikomas nuo 2019 m. liepos 16 d. Tačiau jis nebuvo nurodytas I priedo I dalyje, todėl turėtų būti ten įtrauktas.

               2019 m. birželio 27 d. Socialinės apsaugos sistemų koordinavimo administracinė komisija priėmė Sprendimą Nr. E7
                  11
               , kuriuo nustatoma praktinė bendradarbiavimo ir keitimosi duomenimis tvarka, taikytina nuo 2019 m. liepos 3 d. tol, kol valstybėse narėse bus visiškai įgyvendinta elektroninių socialinės apsaugos informacijos mainų (EESSI) sistema. Tačiau šis sprendimas nebuvo nurodytas Susitarimo dėl išstojimo I priede, todėl turėtų būti ten įtrauktas.

               4.Teisinis pagrindas

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

               Sprendimas, kurį turi priimti Jungtinis komitetas, yra teisinę galią turintis aktas. Numatomas aktas taps privalomas šalims pagal Susitarimo 166 straipsnio 2 dalį.

               Numatomu aktu Susitarimo institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama.

               Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.

               Vienintelis numatomo akto tikslas ir turinys yra susijęs su, viena vertus, daliniu Susitarimo pakeitimu, siekiant užpildyti spragas ir pašalinti trūkumus, nekeičiant esminių jo nuostatų, ir, kita vertus, daliniu Susitarimo pakeitimu jame konkrečiai numatytu atveju.

               Susitarimo sudarymas buvo grindžiamas Europos Sąjungos sutarties 50 straipsnio 2 dalimi.

               Todėl, laikantis pagrindinio principo, kad aktas gali būti iš dalies keičiamas tik tos pačios rūšies aktu, siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra Europos Sąjungos sutarties 50 straipsnio 2 dalis.

               4.1.Išvada

               Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti Europos Sąjungos sutarties 50 straipsnio 2 dalis kartu su SESV 218 straipsnio 9 dalimi.

               5.Numatomo akto skelbimas

               Jungtinio komiteto sprendimu Susitarimas dėl išstojimo bus iš dalies pakeistas, todėl tikslinga priimtą sprendimą paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               2020/0079 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo nustatoma pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Susitarimu dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos įsteigtame Jungtiniame komitete dėl sprendimo iš dalies pakeisti Susitarimą priėmimo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 50 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 218 straipsnio 9 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)2020 m. sausio 30 d. Tarybos sprendimu (ES) 2020/135
                  12
                 Sąjunga sudarė Susitarimą dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos (toliau – Susitarimas dėl išstojimo) ir jis įsigaliojo 2020 m. vasario 1 d.;

               (2)Susitarimo dėl išstojimo 164 straipsnio 5 dalies d punktu Jungtiniam komitetui suteikiami įgaliojimai priimti sprendimus, kuriais iš dalies keičiamas tas Susitarimas, jeigu tokie pakeitimai yra būtini siekiant ištaisyti klaidas, užpildyti spragas ar pašalinti kitus trūkumus arba reaguoti į situacijas, kurios Susitarimo pasirašymo metu nebuvo numatytos, ir jeigu tokiais sprendimais nekeičiamos esminės to Susitarimo nuostatos. Remiantis Susitarimo dėl išstojimo 166 straipsnio 2 dalimi, Jungtinio komiteto priimti sprendimai yra privalomi Sąjungai ir Jungtinei Karalystei ir jos privalo įgyvendinti tuos sprendimus, o tie sprendimai turi tokį patį teisinį poveikį kaip ir Susitarimas dėl išstojimo. Pagal Susitarimo dėl išstojimo 182 straipsnį Protokolas dėl Airijos ir Šiaurės Airijos yra neatskiriama to Susitarimo dalis;

               (3)tam tikri Susitarime dėl išstojimo nurodyti terminai jo įsigaliojimo momentu jau buvo praėję, todėl teisinio tikrumo sumetimais turėtų būti pakeisti, kartu padarant atitinkamų pakeitimų;

               (4)Susitarimo dėl išstojimo 145 straipsnyje nėra nuostatų, reglamentuojančių Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo dotacijas, iki pereinamojo laikotarpio pabaigos suteiktas Jungtinės Karalystės paramos gavėjams, todėl šiuo atžvilgiu jis turėtų būti papildytas, siekiant užtikrinti teisinį tikrumą dėl teikiamų dotacijų;

               (5)per neapsižiūrėjimą į Susitarimo dėl išstojimo I priedo I dalį nebuvo įtraukti du Socialinės apsaugos sistemų koordinavimo administracinės komisijos sprendimai, o į Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priedą nebuvo įtraukti aštuoni aktai, kurie yra būtini siekiant Šiaurės Airijai taikyti prekių vidaus rinkos taisykles. Todėl tie sprendimai ir aktai turėtų būti įtraukti į tuos priedus. Be to, reikia įtraukti ir tris pastabas, kurios yra būtinos siekiant tiksliau apibrėžti tam tikrų konkrečių aktų, išvardytų Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priede, taikymo sritį. Todėl šios pastabos turėtų būti įtrauktos į Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priedą;

               (6)pagal Susitarimo dėl išstojimo 164 straipsnio 5 dalies d punktą Jungtinis komitetas turėtų priimti sprendimą, kuriuo būtų užpildytos šios spragos ir pašalinti šie trūkumai;

               (7)todėl tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Jungtiniame komitete,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Susitarimu dėl išstojimo įsteigtame Jungtiniame komitete dėl Jungtinio komiteto sprendimo, kuris turi būti priimtas pagal Susitarimo 164 straipsnio 5 dalies d punktą, yra iš dalies pakeisti Susitarimą dėl išstojimo taip:

               1)135 straipsnio antraštėje žodžiai „2019 ir 2020 metų“ pakeičiami žodžiais „2019 metų“, o 1 dalyje žodžiai „2019 ir 2020 metais“ pakeičiami žodžiais „2019 metais“;

               2)137 straipsnio antraštėje ir 1 dalies pirmoje pastraipoje išbraukiami žodžiai „2019 ir“.

               3)143 straipsnio 1 dalis iš dalies keičiama taip:

               a)antroje pastraipoje žodžiai „2019 m. liepos 31 d.“ pakeičiama žodžiais „2020 m. liepos 31 d.“;

               b)trečia pastraipa pakeičiama taip:

               „Sąjungos konsoliduotosiose finansinėse ataskaitose, susijusiose su 2020 m., nuo šio Susitarimo įsigaliojimo dienos iki 2020 m. gruodžio 31 d. iš antros pastraipos b punkte nurodytų atidėjinių atlikti mokėjimai atskleidžiami dėl tų pačių finansinių operacijų, kurios nurodytos šioje dalyje, tačiau sprendimai dėl kurių priimti šio Susitarimo įsigaliojimo dieną arba vėliau.“

               4)144 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje žodžiai „2019 m. liepos 31 d.“ pakeičiami žodžiais „2020 m. liepos 31 d.“

               5)145 straipsnis papildomas šia pastraipa:

               „Kiek tai susiję su prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėtu 37 protokolu įsteigto Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo projektais, kurie vykdomi pagal susitarimus dėl dotacijų, pasirašytus iki pereinamojo laikotarpio pabaigos, po pereinamojo laikotarpio pabaigos taikytina Sąjungos teisė toliau taikoma Jungtinei Karalystei ir jos teritorijoje iki projektų užbaigimo. Taikytina Sąjungos teisė visų pirma apima toliau nurodytas nuostatas, įskaitant bet kuriuos tų nuostatų pakeitimus, neatsižvelgiant į pakeitimo priėmimo, įsigaliojimo ar taikymo dieną:

               a)Tarybos sprendimus 2003/76/EB
                  13
               , 2003/77/EB
                  14
                ir 2008/376/EB
                  15
               ;

               b)138 straipsnio 2 dalies a ir c–e punktuose nurodytus aktus.“

               6)150 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

               a)4 dalis iš dalies keičiama taip:

               i)ketvirtame sakinyje žodžiai „gruodžio 15 d.“ pakeičiami žodžiais „spalio 15 d.“, o žodžiai „2019 m.“ pakeičiami žodžiais „2020 m.“;

               ii)penktame sakinyje žodžiai „2030 m. gruodžio 15 d.“ pakeičiami žodžiais „2031 m. spalio 15 d.“;

               b)8 dalis iš dalies keičiama taip:

               i)pirmoje pastraipoje žodžiai „2019 m.“ pakeičiami žodžiais „2020 m.“;

               ii)antros pastraipos pirmame sakinyje žodžiai „2020 m.“ pakeičiami žodžiais „2021 m.“

               7)Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priede įterpiamos šios pastabos:

               a)skirsnyje „4. Bendrieji su prekyba susiję aspektai“ po įrašo „2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 978/2012, kuriuo taikoma bendrųjų muitų tarifų lengvatų sistema ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 732/2008“ įterpiama:

               „Nedarant poveikio tam, kad reikalavimus atitinkančioms valstybėms tarifų lengvatos pagal Sąjungos bendrąją lengvatų sistemą taikomos Jungtinėje Karalystėje, kiek tai susiję su Šiaurės Airija, laikoma, kad:

               –Reglamento (ES) Nr. 978/2012 9 straipsnio 1 dalies c punkto ii papunktyje ir VI skyriuje (Apsaugos ir priežiūros nuostatos) esančios nuorodos į valstybę narę neapima Jungtinės Karalystės, kiek tai susiję su Šiaurės Airija;

               –Reglamento (ES) Nr. 978/2012 2 straipsnio k punkte ir VI skyriuje (Apsaugos ir priežiūros nuostatos) esančios nuorodos į Sąjungos rinką neapima Jungtinės Karalystės, kiek tai susiję su Šiaurės Airija, rinkos; ir

               –Reglamente (ES) Nr. 978/2012 esančios nuorodos į Sąjungos gamintojus ir Sąjungos pramonę neapima atitinkamai Jungtinės Karalystės, kiek tai susiję su Šiaurės Airija, gamintojų ir pramonės.“;

               b)skirsnyje „5. Prekybos apsaugos priemonės“ po skirsnio antraštės įterpiama:

               „Nedarant poveikio tam, kad Sąjungos prekybos apsaugos priemonės taikomos Jungtinėje Karalystėje, kiek tai susiję su Šiaurės Airija, laikoma, kad Reglamente (ES) 2016/1036, Reglamente (ES) 2016/1037, Reglamente (ES) 2015/478 ir Reglamente (ES) 2015/755 esančios nuorodos į valstybes nares arba Sąjungą neapima Jungtinės Karalystės, kiek tai susiję su Šiaurės Airija. Be to, importuotojai, sumokėję Sąjungos antidempingo arba kompensacinius muitus už importuojamas prekes, kurių muitinės formalumai atlikti Šiaurės Airijoje, gali prašyti grąžinti tokius muitus tik pagal atitinkamai Reglamento (ES) 2016/1036 11 straipsnio 8 dalį arba Reglamento (ES) 2016/1037 21 straipsnį.“;

               c)skirsnyje „6. Reglamentai dėl dvišalės apsaugos priemonių“ po skirsnio antraštės įterpiama:

               „Nedarant poveikio tam, kad Sąjungos dvišalės apsaugos priemonės yra taikomos Jungtinėje Karalystėje, kiek tai susiję su Šiaurės Airija, laikoma, kad toliau išvardytuose reglamentuose esančios nuorodos į valstybes nares arba Sąjungą neapima Jungtinės Karalystės, kiek tai susiję su Šiaurės Airija.“

               8)Protokolo dėl Airijos ir Šiaurės Airijos 2 priede įrašomi šie aktai:

               –skirsnyje „6. Reglamentai dėl dvišalės apsaugos priemonių“: Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/287, kuriuo įgyvendinamos dvišalės apsaugos sąlygos ir kiti mechanizmai, suteikiantys galimybę laikinai panaikinti tam tikruose Europos Sąjungos ir trečiųjų šalių sudarytuose prekybos susitarimuose numatytas lengvatas
                  16
               ;

               –skirsnyje „23. Cheminiai ir susiję produktai“: Tarybos reglamentas (EB) Nr. 111/2005, nustatantis prekybos narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakais (prekursoriais) tarp Sąjungos ir trečiųjų šalių stebėsenos taisykles
                  17
               ;

               –skirsnyje „25. Atliekos“: Direktyva (ES) 2019/904 dėl tam tikrų plastikinių gaminių poveikio aplinkai mažinimo
                  18
               ;

               –skirsnyje „29. Maistas. Bendrosios nuostatos“: Tarybos direktyva 2011/91/ES dėl nuorodų arba žymų maisto produkto partijai identifikuoti
                  19
               ;

               –skirsnyje „42. Augalų dauginamoji medžiaga“: 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 66/401/EEB dėl prekybos pašarinių augalų sėkla
                  20
               ; 1998 m. liepos 20 d. Tarybos direktyva 98/56/EB dėl prekybos dekoratyvinių augalų dauginamąja medžiaga
                  21
               ; 2008 m. liepos 15 d. Tarybos direktyva 2008/72/EB dėl prekybos daržovių dauginamąja ir sodinamąja medžiaga, išskyrus sėklą
                  22
               ;

               –skirsnyje „47. Kita“: Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/880 dėl kultūros vertybių įvežimo ir importo
                  23
               .

               9)Susitarimo dėl išstojimo I priedo I dalyje įrašomi šie aktai:

               –skirsnyje „Elektroninis keitimasis duomenimis (E serija)“: Socialinės apsaugos sistemų koordinavimo administracinės komisijos sprendimas Nr. E7 dėl praktinės bendradarbiavimo ir keitimosi duomenimis tvarkos, kol valstybėse narėse bus visiškai įgyvendinta elektroninių socialinės apsaugos informacijos mainų (EESSI) sistema
                  24
               ;

               –skirsnyje „Išmokos šeimai (F serija)“: Socialinės apsaugos sistemų koordinavimo administracinės komisijos sprendimas Nr. F3 dėl Reglamento (EB) Nr. 883/2004 68 straipsnyje pateikto diferencinio priedo apskaičiavimo metodo aiškinimo
                  25
               .

               2 straipsnis

               Jungtinio komiteto sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 155, 2019 6 12, p. 1.

                     (2)

                        OL L 334, 2011 12 16, p. 1.

                     (3)

                        OL 125, 1966 7 11, p. 2298–2308.

                     (4)

                        OL L 226, 1998 8 13, p. 16–23.

                     (5)

                        OL L 205, 2008 8 1, p. 28–39.

                     (6)

                        OL L 22, 2005 1 26, p. 1.

                     (7)

                        OL L 151, 2019 6 7, p. 1.

                     (8)

                        OL L 53, 2019 2 22, p. 1.

                     (9)

                        OL L 303, 2012 10 31, p. 1.

                     (10)

                        OL C 215, 2019 6 26, p. 2.

                     (11)

                        OL C 73, 2020 3 6, p. 5.

                     (12)

                        OL L 29, 2020 1 31, p. 1.

                     (13)

                        2003 m. vasario 1 d. Tarybos sprendimas 2003/76/EB, numatantis būtinas prie Europos bendrijos steigimo sutarties pridėto Protokolo dėl EAPB sutarties galiojimo pabaigos finansinių padarinių ir dėl Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo įgyvendinimo priemones (OL L 29, 2003 2 5, p. 22).

                     (14)

                        2003 m. vasario 1 d. Tarybos sprendimas 2003/77/EB, nustatantis likviduojamos EAPB turto, o užbaigus likvidavimą, Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo turto valdymo daugiametes finansines gaires (OL L 29, 2003 2 5, p. 25).

                     (15)

                        2008 m. balandžio 29 d. Tarybos sprendimas 2008/376/EB dėl Anglies ir plieno mokslinių tyrimų fondo mokslinių tyrimų programos ir tos programos daugiamečių techninių gairių priėmimo (OL L 130, 2008 5 20, p. 7).

                     (16)

                        OL L 53, 2019 2 22, p. 1.

                     (17)

                        OL L 22, 2005 1 26, p. 1.

                     (18)

                        OL L 155, 2019 6 12, p. 1.

                     (19)

                        OL L 334, 2011 12 16, p. 1.

                     (20)

                        OL 125, 1966 7 11, p. 2298–2308.

                     (21)

                        OL L 226, 1998 8 13, p. 16–23.

                     (22)

                        OL L 205, 2008 8 1, p. 28–39.

                     (23)

                        OL L 151, 2019 6 7, p. 1.

                     (24)

                        OL C 73, 2020 3 6, p. 5.

                     (25)

                        OL C 215, 2019 6 26, p. 2.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2021 07 05
            COM(2021) 354 final
            2021/0175(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi EEE jungtiniame komitete, dėl EEE susitarimo 31 protokolo dėl bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmis, dalinio pakeitimo  (Biudžeto eilutė 07 20 03 01 „Socialinė apsauga“)
            (Tekstas svarbus EEE)

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.Pasiūlymo dalykas

               Šis pasiūlymas yra susijęs su sprendimu, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi EEE jungtiniame komitete, dėl numatomo priimti Jungtinio komiteto sprendimo dėl EEE susitarimo 31 protokolo dėl bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmis, dalinio pakeitimo

               2.Pasiūlymo aplinkybės

               2.1.EEE susitarimas

               Europos ekonominės erdvės susitarimu (toliau – EEE susitarimas) EEE piliečiams ir ekonominės veiklos vykdytojams užtikrinamos vienodos teisės ir pareigos vidaus rinkoje. Juo numatyta keturias laisves apimančius ES teisės aktus taikyti visose 30 EEE valstybių, t. y. ES valstybėse narėse, Norvegijoje, Islandijoje ir Lichtenšteine. Be to, EEE susitarimas apima bendradarbiavimą kitose svarbiose srityse, pavyzdžiui, mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros, švietimo, socialinės politikos, aplinkos, vartotojų apsaugos, turizmo ir kultūros srityse, kurios bendrai vadinamos gretutine ir horizontaliąja politika. Susitarimas įsigaliojo 1994 m. sausio 1 d. Europos Sąjunga ir jos valstybės narės yra Susitarimo šalis.

               2.2.EEE jungtinis komitetas

               EEE jungtinis komitetas yra atsakingas už EEE susitarimo valdymą. Tai forumas, kuriame keičiamasi nuomonėmis, susijusiomis su EEE susitarimo veikimu. Jo sprendimai priimami bendru sutarimu. Pagal Lisabonos sutartį atsakomybė už EEE klausimų koordinavimą ES tenka Europos išorės veiksmų tarnybai.

               2.3.Numatomas EEE jungtinio komiteto aktas

               EEE jungtinis komitetas turėtų priimti EEE jungtinio komiteto sprendimą (toliau – numatomas aktas) dėl EEE susitarimo 31 protokolo dėl bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmis, dalinio pakeitimo.

               Numatomo akto tikslas — užtikrinti EEE susitarimo Susitariančiųjų Šalių bendradarbiavimo tęstinumą vykdant iš Sąjungos bendrojo biudžeto finansuojamus Sąjungos veiksmus, susijusius su laisvu darbuotojų judėjimu, socialinės apsaugos sistemų koordinavimu ir migrantams, įskaitant migrantus iš trečiųjų šalių, skirtomis priemonėmis (biudžeto eilutė 07 20 03 01), finansuojamus iš 2021 finansinių metų Europos Sąjungos bendrojo biudžeto.

               Pagal EEE susitarimo 103 ir 104 straipsnius numatomas aktas taps privalomas Susitarimo šalims.

               3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu

               Komisijos tarnybos teikia EEE jungtinio komiteto sprendimo projektą, kad Taryba jį priimtų kaip Sąjungos poziciją. Komisija tikisi galėsianti jį pateikti EEE jungtiniame komitete artimiausiu metu.

               Dėl pridedamo EEE jungtinio komiteto sprendimo projekto turinio ir pobūdžio adaptacijos negali būti laikomos vien tik techninėmis adaptacijomis, kaip numatyta Tarybos reglamente Nr. 2894/94. Todėl Taryba nustato Sąjungos poziciją.

               Laikantis ES biudžeto politikos, dalyvauti Sąjungos veikloje galima tik sumokėjus atitinkamą finansinį įnašą. Tačiau mokėjimą galima atlikti tik priėmus šį Tarybos sprendimo projektą ir po to, kai EEE narėmis esančioms ELPA valstybėms pateikiamas Europos Komisijos parengtas ES lėšų reikalavimas.

               Todėl, siekiant užpildyti spragą nuo 2021 m. sausio 1 d. iki dienos, kai bus gautas atitinkamas mokėjimas, Jungtinio komiteto sprendimo projektas turi būti taikomas atgaline data nuo 2021 m. sausio 1 d. Taikymas atgaline data nedaro poveikio suinteresuotųjų asmenų teisėms bei pareigoms ir nepažeidžia teisėtų lūkesčių principo.

               4.Teisinis pagrindas

               4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas

               4.1.1.Principai

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

               Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“
                  1
               .

               4.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               EEE jungtinis komitetas yra įsteigtas susitarimu, būtent EEE susitarimu. Aktas, kurį turi priimti EEE jungtinis komitetas, yra teisinę galią turintis aktas. Vadovaujantis EEE susitarimo 103 ir 104 straipsniais, numatomas aktas bus privalomas pagal tarptautinę teisę.

               Numatomu aktu Susitarimo institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama. Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis kartu su Tarybos reglamento Nr. 2894/94 dėl Europos ekonominės erdvės susitarimo įgyvendinimo tvarkos 1 straipsnio 3 dalimi.

               4.2.Materialinis teisinis pagrindas

               4.2.1.Principai

               Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.

               Atsižvelgiant į tai, kad numatomu aktu siekiama kelių tikslų arba jį sudaro kelios dalys, kurie (-ios) yra neatsiejamai susiję (-ios) ir nė vienas (-a) iš jų nėra tik papildomas (-a), sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas išimties tvarka turės apimti įvairius atitinkamus teisinius pagrindus.

               4.2.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Numatomu aktu siekiama laisvo darbuotojų judėjimo ir socialinės apsaugos sistemų koordinavimo srities tikslų ir jį sudaro šios srities dalys. Todėl materialinis teisinis pagrindas yra SESV 46 ir 48 straipsniai.

               4.3.Išvada

               Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 46 ir 48 straipsniai kartu su 218 straipsnio 9 dalimi ir Tarybos reglamento Nr. 2894/94 dėl Europos ekonominės erdvės susitarimo įgyvendinimo tvarkos 1 straipsnio 3 dalimi.

               5.Poveikis biudžetui

                  EEE narėmis esančios ELPA valstybės prisideda prie biudžeto eilutės 07 20 03 01 „Laisvas darbuotojų judėjimas, socialinės apsaugos sistemų koordinavimas ir migrantams, įskaitant migrantus iš trečiųjų šalių, skirtos priemonės“ finansavimo. Tiksli suma nustatoma priėmus šį Tarybos sprendimą, remiantis EEE susitarimo 32 protokole numatytomis sąlygomis.

               6.Numatomo akto skelbimas

               EEE jungtinio komiteto sprendimu bus iš dalies pakeistas 31 protokolas dėl bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmis, todėl po priėmimo jis turėtų būti paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               2021/0175 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi EEE jungtiniame komitete, dėl EEE susitarimo 31 protokolo dėl bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmis, dalinio pakeitimo

                  (Biudžeto eilutė 07 20 03 01 „Socialinė apsauga“)

               (Tekstas svarbus EEE)

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 46 ir 48 straipsnius kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į 1994 m. lapkričio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) 2894/94 dėl Europos ekonominės erdvės susitarimo įgyvendinimo tvarkos
                  2
               , ypač į jo 1 straipsnio 3 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Europos ekonominės erdvės susitarimas
                  3
                (toliau – EEE susitarimas) įsigaliojo 1994 m. sausio 1 d.;

               (2)pagal EEE susitarimo 98 straipsnį EEE jungtinis komitetas gali nuspręsti iš dalies pakeisti, inter alia, EEE susitarimo 31 protokolą;

               (3)EEE susitarimo 31 protokole išdėstytos bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmis, nuostatos;

               (4)tikslinga tęsti EEE susitarimo Susitariančiųjų Šalių bendradarbiavimą, įskaitant bendradarbiavimą, susijusį su laisvu darbuotojų judėjimu, socialinės apsaugos sistemų koordinavimu ir migrantams, įskaitant migrantus iš trečiųjų šalių, skirtomis priemonėmis;

               (5)todėl tam, kad šis išplėstas bendradarbiavimas būtų tęsiamas po 2021 m. sausio 1 d., reikėtų iš dalies pakeisti EEE susitarimo 31 protokolą;

               (6)Sąjungos pozicija EEE jungtiniame komitete turėtų būti grindžiama pridedamu sprendimo projektu,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi EEE jungtiniame komitete dėl siūlomo EEE susitarimo 31 protokolo dėl bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmis, dalinio pakeitimo, grindžiama prie šio sprendimo pridedamu EEE jungtinio komiteto sprendimo projektu.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimas C-399/12, Vokietija prieš Tarybą, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.

                     (2)

                        OL L 305, 1994 11 30, p. 6–8.

                     (3)

                        OL L 1, 1994 1 3, p. 3.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2021 07 05
            COM(2021) 354 final
            PRIEDAS
            prie
            Pasiūlymo dėl TARYBOS SPRENDIMO
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi EEE jungtiniame komitete, dėl EEE susitarimo 31 protokolo dėl bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmis, dalinio pakeitimo  (Biudžeto eilutė 07 20 03 01 „Socialinė apsauga“)

               PRIEDAS

               EEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMAS

               Nr. [...]

               [data]

               kuriuo iš dalies keičiamas EEE susitarimo 31 protokolas
               dėl bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmis

               EEE JUNGTINIS KOMITETAS,

               atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą (toliau – EEE susitarimas), ypač į jo 86 ir 98 straipsnius,

               kadangi:

               (1)tikslinga tęsti EEE susitarimo Susitariančiųjų Šalių bendradarbiavimą, vykdant iš Sąjungos bendrojo biudžeto finansuojamus Sąjungos veiksmus, susijusius su laisvu darbuotojų judėjimu, socialinės apsaugos sistemų koordinavimu ir migrantams, įskaitant migrantus iš trečiųjų šalių, skirtomis priemonėmis;

               (2)tikslinga, kad šis bendradarbiavimas būtų tęsiamas po 2020 m. gruodžio 31 d., nepriklausomai nuo to, kada šis sprendimas priimamas arba ar pranešama apie tai, kad laikomasi šiam sprendimui taikomų konstitucinių reikalavimų (jeigu tokių yra), po 2021 m. liepos 10 d.;

               (3)ELPA valstybėse įsisteigę subjektai turėtų turėti teisę dalyvauti veikloje, kuri pradedama iki šio sprendimo įsigaliojimo. Su veikla, kuri pradedama vykdyti po 2021 m. sausio 1 d., susijusios sąnaudos gali būti laikomos tinkamomis finansuoti pagal tas pačias sąlygas, kokios taikomos ES valstybėse narėse įsisteigusių subjektų patiriamoms sąnaudoms, jeigu šis sprendimas įsigalioja iki atitinkamos veiklos pabaigos;

               (4)todėl tam, kad tas išplėstas bendradarbiavimas būtų vykdomas po 2021 m. sausio 1 d., reikėtų iš dalies pakeisti EEE susitarimo 31 protokolą,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               EEE susitarimo 31 protokolo 5 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

               1.Po 13 dalies įterpiama ši dalis:

               „14.Nuo 2021 m. sausio 1 d. ELPA valstybės dalyvauja veiksmuose, kurie finansuojami pagal toliau nurodytą biudžeto eilutę, įrašytą į Europos Sąjungos 2021 finansinių metų bendrąjį biudžetą:

               -biudžeto eilutė 07 20 03 01 „Laisvas darbuotojų judėjimas, socialinės apsaugos sistemų koordinavimas ir migrantams, įskaitant migrantus iš trečiųjų šalių, skirtos priemonės“

               Su veikla, kuri pradedama vykdyti po 2021 m. sausio 1 d., susijusios sąnaudos gali būti laikomos tinkamomis finansuoti nuo veiklos pagal susijusį dotacijos susitarimą arba dotacijos sprendimą pradžios, jeigu […] EEE jungtinio komiteto sprendimas Nr. XX/2021 [šis sprendimas] įsigalioja iki atitinkamos veiklos pabaigos.

               2.5 dalyje žodžiai „ir 13 dalyje nurodytuose veiksmuose, kurie finansuojami pagal 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 ir 2020 finansinių metų biudžeto eilutes, – nuo 2014 m. sausio 1 d.“ pakeičiami žodžiais, „13 dalyje nurodytuose veiksmuose, kurie finansuojami pagal 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, ir 2021 finansinių metų biudžeto eilutes, – nuo 2014 m. sausio 1 d. ir 14 dalyje nurodytuose veiksmuose, kurie finansuojami pagal 2021 finansinių metų biudžeto eilutę, – nuo 2021 m. sausio 1 d.“

               3.6 ir 7 dalyse žodžiai „8, 12 ir 13 dalys“ pakeičiami žodžiais „8, 12, 13 ir 14 dalys“.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po paskutinio pranešimo perdavimo pagal EEE susitarimo 103 straipsnio 1 dalį
                  1*.

               Jis taikomas nuo 2021 m. sausio 1 d.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE skyriuje ir EEE priede.

               Priimta Briuselyje […]

                  EEE jungtinio komiteto vardu

                  Pirmininkas

                  […]

               EEE jungtinio komiteto

                     sekretoriai

                     […]

                     (1)
                  *
                        [Konstitucinių reikalavimų nenurodyta.] [Konstituciniai reikalavimai nurodyti.]


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2021 07 06
            COM(2021) 368 final
            2021/0182(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo Europos Sąjungos valstybės narės įgaliojamos dėl Europos Sąjungos interesų pritarti Pakistano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

                  1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų (toliau – 1980 m. Hagos konvencija), kurią iki šiol ratifikavo 101 šalis, įskaitant visas ES valstybes nares, tikslas – susitariančiųjų valstybių paskirtoms centrinėms įstaigoms bendradarbiaujant atkurti ankstesnę padėtį greitai grąžinant neteisėtai išvežtus ar laikomus vaikus.

                  Vaikų grobimo prevencija yra vienas iš esminių ES vaiko teisių rėmimo politikos aspektų, todėl Europos Sąjunga tarptautiniu lygmeniu aktyviai siekia gerinti 1980 m. Hagos konvencijos taikymą ir ragina trečiąsias valstybes prie jos prisijungti.

                  2016 m. gruodžio 22 d. Pakistanas deponavo prisijungimo prie 1980 m. Hagos konvencijos dokumentą. Konvencija Pakistane įsigaliojo 2017 m. kovo 1 d.

                  1980 m. Hagos konvencijos 38 straipsnio 4 pastraipoje nustatyta, kad ji bus taikoma tik prisijungiančios valstybės ir tų susitariančiųjų valstybių, kurios pareikš, kad pritaria jos prisijungimui, tarpusavio santykiams.

                  Tai, kad ES turi išimtinę kompetenciją dėl pritarimo trečiosios valstybės prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos, patvirtino Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, su kuriuo konsultuotasi Komisijos iniciatyva.

                  2014 m. spalio 14 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo nuomonėje 1/13 pareikšta, kad trečiosios valstybės prisijungimo prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų priėmimas priklauso išimtinei Europos Sąjungos kompetencijai.

                  Teismas pabrėžė, kad šioje srityje ES lygmeniu reikalingas vienodumas – būtina vengti vadinamosios kintamosios geometrijos tarp valstybių narių.

                  Kovos su tarptautiniu vaikų grobimu sritis priklauso išimtinei Europos Sąjungos išorės kompetencijai, todėl nuspręsti pritarti Pakistano prisijungimui reikia ES lygmeniu – priimant Tarybos sprendimą. Todėl Europos Sąjungos valstybės narės turėtų deponuoti pareiškimą dėl pritarimo Pakistano prisijungimui dėl Europos Sąjungos interesų.

                  Europos Sąjungos valstybėms narėms pritarus, 1980 m. Hagos konvencija būtų taikoma Pakistano ir ES valstybių narių, išskyrus Daniją, santykiams.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Kalbant apie tėvų vykdomą vaikų grobimą, 1980 m. Hagos konvencija yra Tarybos reglamento Nr. 2201/2003 (reglamento „Briuselis IIa“), kuris yra ES teisminio bendradarbiavimo bylose, susijusiose su santuoka ir tėvų pareigomis, kertinis akmuo, tarptautinis atitikmuo.

                  Vienas iš pagrindinių šio reglamento tikslų – atgrasyti nuo vaikų grobimo tarp valstybių narių, nustatant procedūras, kuriomis būtų užtikrinama, kad vaikas būtų greitai grąžintas į valstybę narę, kurioje yra jo nuolatinė gyvenamoji vieta. Todėl reglamento „Briuselis IIa“ 11 straipsnis apima 1980 m. Hagos konvencijoje išdėstytą procedūrą ir ją papildo – išaiškinami kai kurie jos aspektai, visų pirma vaiko išklausymas, taip pat laikotarpis, per kurį reikia priimti sprendimą po to, kai pateiktas pareiškimas dėl grąžinimo, ir vaiko negrąžinimo priežastys. Jame taip pat įvestos nuostatos, reglamentuojančios skirtingose valstybėse narėse priimtus prieštaringus sprendimus dėl grąžinimo ir negrąžinimo.

                  Tarptautiniu lygmeniu Europos Sąjunga remia trečiųjų valstybių prisijungimą prie 1980 m. Hagos konvencijos, kad jos valstybės narės galėtų remtis bendra teisine sistema kovos su tarptautiniu vaikų grobimu srityje.

                  Nuo 2015 m. birželio mėn. iki 2019 m. vasario mėn. jau priimta 18 Tarybos sprendimų, kuriais pritarta 26 trečiųjų šalių (Maroko, Singapūro, Rusijos Federacijos, Albanijos, Andoros, Seišelių, Armėnijos, Korėjos Respublikos, Kazachstano, Peru, Gruzijos, Pietų Afrikos, Čilės, Islandijos, Bahamų, Panamos, Urugvajaus, Kolumbijos, Salvadoro, San Marino, Dominikos Respublikos, Baltarusijos, Uzbekistano, Hondūro, Ekvadoro ir Ukrainos)
                     1
                   prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Šis pasiūlymas yra akivaizdžiai susijęs su Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnyje įtvirtintu bendru tikslu – saugoti vaiko teises. 1980 m. Hagos konvencijos sistema siekiama apsaugoti vaikus nuo žalingo tėvų vykdomo vaikų grobimo poveikio ir užtikrinti, kad vaikai galėtų išsaugoti ryšį su abiem tėvais, pavyzdžiui, užtikrinant galimybę faktiškai naudotis teise matytis su vaiku.

                  Taip pat reikia paminėti ryšį su skatinimu naudotis tarpininkavimu sprendžiant tarpvalstybinius šeimos ginčus. Direktyva dėl tam tikrų mediacijos civilinėse ir komercinėse bylose aspektų
                     2
                  , be kita ko, taikoma šeimos teisei bendroje Europos teisminėje erdvėje. 1980 m. Hagos konvencija taip pat skatinama šeimos ginčus spręsti draugiškai. Vienos iš geros praktikos gairių pagal 1980 m. Hagos konvenciją, kurias paskelbė Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencija, skirtos naudojimuisi tarpininkavimu sprendžiant į konvencijos taikymo sritį patenkančius tarptautinius šeimos ginčus dėl vaikų. Europos Komisijos iniciatyva šios gairės išverstos į visas ES kalbas (išskyrus anglų ir prancūzų k.) bei arabų kalbą, siekiant paskatinti dialogą su konvencijos dar neratifikavusiomis ar prie konvencijos neprisijungusiomis valstybėmis ir padėti kartu rasti konkrečius dėl tarptautinio vaikų grobimo kylančių problemų sprendimo būdus
                     3
                  .

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  1980 m. Hagos konvencijos 38 straipsnyje nustatyta, kad „Konvencija bus taikoma tik santykiams tarp prisijungiančios valstybės ir tų Susitariančiųjų Valstybių, kurios pareikš, kad priima jos prisijungimą“. Atsižvelgiant į tai, kad šis sprendimas yra susijęs su valstybių narių Sąjungos labui reiškiamu aiškiu pritarimu tam, kad prisijungiančioji valstybė prisijungtų prie 1980 m. Hagos konvencijos, taikytinas teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnio 6 dalis. Materialinis teisinis pagrindas yra SESV 81 straipsnio 3 dalis, todėl Taryba, pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, sprendžia vieningai.

                  Airijai Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 yra privalomas, todėl ji dalyvauja priimant ir taikant šį sprendimą.

                  Pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas.

               •Proporcingumo principas

                  Šis pasiūlymas parengtas atsižvelgiant į jau priimtus Tarybos sprendimus dėl to paties dalyko ir juo neviršijama to, kas būtina pasiekti tikslui užtikrinti suderintus ES veiksmus kovos su tarptautiniu vaikų grobimu srityje, užtikrinant, kad Europos Sąjungos valstybės narės per nurodytą laiką pritartų Pakistano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

                  Didžioji dauguma Europos Sąjungos valstybių narių, su kuriomis Komisija konsultavosi dėl jų pasirengimo pritarti Pakistano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos, pateikė teigiamą nuomonę.

                  Diskusijos 2019 m. liepos 2 d. ekspertų posėdyje parodė, kad šiame etape valstybės narės, išskyrus vieną, neprieštarauja tam, kad būtų pritarta Pakistano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos.

                  Komisija tikisi, kad tolesnės techninio lygmens diskusijos Tarybos Civilinės teisės klausimų darbo grupėje lems Tarybos sprendimui priimti reikalingą vienbalsiškumą.

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

                  Rengdamasi 2019 m. liepos 2 d. ekspertų posėdžiui ir su juo susijusiems tolesniems veiksmams, Komisija glaudžiai bendradarbiavo su Hagos tarptautinės privatinės teisės konvencija ir ES delegacija Pakistane.

               •Poveikio vertinimas

                  2015–2019 m. priimtų 18 Tarybos sprendimų dėl pritarimo kelių trečiųjų valstybių prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos atveju, atsižvelgiant į šio teisėkūros procedūra priimamo akto pobūdį, konkretaus poveikio vertinimo neatlikta. Tačiau 2019 m. liepos 2 d. ekspertų posėdyje, kuriame dalyvavo visų ES valstybių narių atstovai, buvo išnagrinėta, kaip Pakistanas įgyvendina konvenciją. Po posėdžio Komisija atidžiai stebėjo tolesnius pokyčius Pakistane.

                   Pakistanas savo centrine institucija paskyrė Teisės, teisingumo ir žmogaus teisių ministerijos generalinio prokuroro pavaduotojo tarnybą. Be to, jis įsteigė provincijų institucijas Pandžabe, Sinde, Chaibero Pachtunchvoje, Beludžistane, Azad Kašmyre ir Gilgite–Baltistane, taip pat atitinkamas vyriausybines agentūras šioms institucijoms remti. Centrinė institucija šiems federalinei valdžiai pavaldiems subjektams išdavė standartinės veiklos procedūros dokumentą, kuriuo jos turi vadovautis nagrinėdamos bylas, daugiausia dėmesio skiriant mediacijai.

                  Nacionalinės teisės aktai buvo iš dalies pakeisti, kad 1980 m. Hagos konvencija būtų įtraukta į šeimos teismų kompetencijos sritį. Nuo 2017 m. surengta keletas mokymų, kurių tikslas – nurodyti teisminėms institucijoms, kad 1980 m. Hagos konvencija yra procedūrinio pobūdžio ir nėra susijusi su bylų nagrinėjimu iš esmės (ginčais dėl globos). Aiškiai nurodyta, kad šariato teismai nėra kompetentingi konvencijos atžvilgiu.

                  Prieš pritardama Pakistano prisijungimui, JAV vyriausybė nusiuntė į Pakistaną dvi aukšto lygio delegacijas, sudarytas iš teisininkų, Valstybės departamento pareigūnų ir Hagos konvencijos specialistų, kad jos įvertintų, kaip laikomasi konvencijos teisminiu ir administraciniu požiūriu. JAV ambasada Islamabade taip pat surengė daug seminarų ir praktinių mokymų, skirtų teisininkams, teisėjams ir vyriausybės pareigūnams bei kitiems suinteresuotiesiems subjektams visoje šalyje.

                  Pakistano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos pritarė 12 susitariančiųjų šalių, įskaitant JAV.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Siūlomas sprendimas poveikio biudžetui neturi.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

                  Kadangi pasiūlymas susijęs tik su Europos Sąjungos valstybių narių įgaliojimu pritarti Pakistano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos, jo įgyvendinimo stebėsena apima tik šiuos aspektus: kaip valstybės narės laikosi pareiškimo teksto, deponavimo laikotarpio ir pranešimo apie deponavimą Komisijai reikalavimų, nustatytų Tarybos sprendime.

               2021/0182 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo Europos Sąjungos valstybės narės įgaliojamos dėl Europos Sąjungos interesų pritarti Pakistano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 81 straipsnio 3 dalį kartu su 218 straipsnio 6 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę
                  4
               ,

               kadangi:

               (1)Europos Sąjunga yra nusistačiusi kaip vieną iš savo tikslų skatinti vaiko teisių apsaugą, kaip nurodyta Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnyje. Priemonės, skirtos vaikams apsaugoti nuo neteisėto išvežimo ar laikymo, yra vienas iš esminių tos politikos aspektų;

               (2)Taryba priėmė Reglamentą (EB) Nr. 2201/2003
                  5
                (toliau – reglamentas „Briuselis IIa“), kuriuo siekiama apsaugoti vaikus nuo žalingų padarinių, kuriuos sukelia neteisėtas išvežimas ar laikymas, ir nustatyti tvarką, kuri užtikrintų greitą jų sugrąžinimą į valstybę, kurioje jie nuolat gyvena, taip pat užtikrinti bendravimo teisių ir globos teisių apsaugą;

               (3)Reglamentu „Briuselis IIa“ papildoma ir sustiprinama 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencija dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų (toliau – 1980 m. Hagos konvencija), kuria tarptautiniu lygmeniu nustatoma susitariančiųjų valstybių ir centrinių įstaigų įsipareigojimų ir bendradarbiavimo sistema ir siekiama užtikrinti greitą neteisėtai išvežtų ar laikomų vaikų grąžinimą;

               (4)visos Sąjungos valstybės narės yra 1980 m. Hagos konvencijos šalys;

               (5)Sąjunga ragina trečiąsias valstybes prisijungti prie 1980 m. Hagos konvencijos ir remia tinkamą 1980 m. Hagos konvencijos taikymą, inter alia, kartu su valstybėmis narėmis dalyvaudama specialiųjų komisijų, kurias reguliariai organizuoja Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencija, veikloje;

               (6)opiais tarptautinio vaikų grobimo atvejais geriausiu sprendimu galėtų būti bendra teisinė sistema, taikoma Sąjungos valstybių narių ir trečiųjų valstybių santykiams;

               (7)1980 m. Hagos konvencijoje nustatyta, kad ji taikoma tik prisijungiančios valstybės ir tų susitariančiųjų valstybių, kurios pareiškė, kad pritaria jos prisijungimui, tarpusavio santykiams;

               (8)pagal 1980 m. Hagos konvenciją ekonominės integracijos regioninėms organizacijoms, kaip antai Sąjungai, neleidžiama tapti jos šalimi. Todėl Sąjunga negali nei prisijungti prie konvencijos, nei deponuoti savo pareiškimo dėl pritarimo valstybės prisijungimui;

               (9)remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo nuomone 1/13, pareiškimai dėl pritarimo prisijungimui pagal 1980 m. Hagos konvenciją priklauso išimtinei Sąjungos išorės kompetencijai;

               (10)2016 m. gruodžio 22 d. Pakistanas deponavo prisijungimo prie 1980 m. Hagos konvencijos dokumentą. Konvencija Pakistane įsigaliojo 2017 m. kovo 1 d.

               (11)įvertinus padėtį Pakistane padaryta išvada, kad Europos Sąjungos valstybės narės gali dėl Sąjungos interesų pritarti Pakistano prisijungimui pagal 1980 m. Hagos konvencijos sąlygas;

               (12)todėl Europos Sąjungos valstybės narės turėtų būti įgaliotos deponuoti pareiškimą dėl pritarimo Pakistano prisijungimui dėl Sąjungos interesų laikydamosi šiame sprendime išdėstytų sąlygų;

               (13)Airijai reglamentas „Briuselis IIa“ yra privalomas, todėl ji dalyvauja priimant ir taikant šį sprendimą;

               (14)pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Europos Sąjungos valstybės narės šiuo sprendimu įgaliojamos dėl Sąjungos interesų pritarti Pakistano prisijungimui prie 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų (toliau – 1980 m. Hagos konvencija).

               Europos Sąjungos valstybės narės ne vėliau kaip [dvylika mėnesių po šio sprendimo priėmimo] deponuoja pareiškimą dėl pritarimo Pakistano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl Sąjungos interesų, išdėstytą taip:

               „[Visas VALSTYBĖS NARĖS pavadinimas] pareiškia, kad pritaria Pakistano prisijungimui prie 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų, vadovaujantis Tarybos sprendimu (ES) 2021/…“.

               Europos Sąjungos valstybės narės informuoja Tarybą ir Komisiją apie savo pareiškimo dėl pritarimo Pakistano prisijungimui deponavimą ir perduoda Komisijai to pareiškimo tekstą per du mėnesius nuo jo deponavimo.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        Jau priimta 18 Tarybos sprendimų, kuriais valstybės narės įgaliojamos pritarti, kad prie 1980 m. Hagos konvencijos prisijungtų Andora (2015 m. birželio 15 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2015/1023); Seišeliai (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/2354); Rusija (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/2355); Albanija (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/2356); Singapūras (2015 m. birželio 15 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/1024); Marokas (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/2357); Armėnija (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/2358); Korėjos Respublika (2016 m. gruodžio 8 d. priimtas Tarybos sprendimas 2016/2313), Kazachstanas (2016 m. gruodžio 8 d. priimtas Tarybos sprendimas 2016/2311), Peru (2016 m. gruodžio 8 d. priimtas Tarybos sprendimas 2016/2312); Gruzija ir Pietų Afrika (2017 m. gruodžio 18 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2017/2462); Čilė, Islandija ir Bahamos (2017 m. gruodžio 18 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2017/2424); Panama, Urugvajus, Kolumbija ir Salvadoras (2017 m. gruodžio 18 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2017/2464); San Marinas (2017 m. gruodžio 18 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2017/2463); Dominikos Respublika (2019 m. vasario 18 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2019/305); Ekvadoras ir Ukraina (2019 m. vasario 18 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2019/306); Hondūras (2019 m. vasario 18 d. Tarybos sprendimas (ES) 2019/307); Baltarusija ir Uzbekistanas (2019 m. vasario 18 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2019/308).

                     (2)

                        2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/52/EB dėl tam tikrų mediacijos civilinėse ir komercinėse bylose aspektų (OL L 136, 2008 5 24, p. 3).

                     (3)

                  https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (4)

                        OL C , , p. .

                     (5)

                        2003 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo, panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1347/2000 (OL L 338, 2003 12 23, p. 1).