				|

		52011PC0824

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl antžeminių paslaugų Sąjungos oro uostuose, kuriuo panaikinama Tarybos direktyva 96/67/EB /* KOM/2011/0824 galutinis - 2011/0397 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

1.
PASIŪLYMO APLINKYBĖS
1.1.
Bendrosios aplinkybės. 1996 m. Tarybos
direktyva

Antžeminės paslaugos – oro uostuose
pavienių oro susisiekimo bendrovių reikmėms teikiamos bet kurios
su aviacijos veikla susijusios paslaugos, kurios yra svarbi aviacijos grandies
dalis. Antžeminės paslaugos apima šias 11 paslaugų kategorijų:
(1)          oro uoste teikiamos
administracinės ir priežiūros paslaugos;
(2)          keleivių aptarnavimas;
(3)          bagažo tvarkymas;
(4)          krovinių ir pašto tvarkymas;
(5)          orlaivio stovėjimo vietoje
teikiamos paslaugos;
(6)          orlaiviams teikiamos paslaugos;
(7)          su degalais ir tepalais susijusios
paslaugos;
(8)          orlaivio techninė
priežiūra;
(9)          skrydžių paslaugos ir
įgulos administravimas;
(10)        antžeminio transporto paslaugos;
(11)        aprūpinimas maistu ir
gėrimais.
Efektyvus antžeminių paslaugų
teikimas yra svarbus oro uostams, oro susisiekimo bendrovėms ir
keleiviams, ir be jų būtų neįmanoma efektyviai naudoti oro
transporto infrastruktūrą bei apskritai užtikrinti aviacijos sistemos
veikimą.
Keletas antžeminių paslaugų rinkos rodiklių. Anot Komisijos ir suinteresuotųjų šalių
įvertinimo, antžeminių paslaugų teikimo pajamos (įskaitomos
visų kategorijų antžeminės paslaugos) visame pasaulyje yra apie 50 mlrd.
EUR. Apskaičiuota, kad šiame sektoriuje Europoje dirba maždaug 60 000
darbuotojų[1]. Antžeminių
paslaugų kaina oro susisiekimo bendrovėms sudaro 5–12 %[2]
veiklos sąnaudų.
1996 m. Europos bendrija priėmė
Tarybos direktyvą 96/67/EB dėl patekimo į Bendrijos oro uostuose
teikiamų antžeminių paslaugų rinką. Direktyva buvo pirmas
etapas laipsniškai atveriant ir derinant patekimą į antžeminių
paslaugų rinką.
Iš seniau susiklostė taip, kad antžemines
paslaugas teikdavo oro uosto veiklos vykdytojai ar oro susisiekimo
bendrovės. Šiandien Europoje vis didesnę šių paslaugų
dalį teikia specialios bendrovės. Patekimas į antžeminių
paslaugų rinką pagal direktyvą grindžiamas šiais principais:
             laisvė užsiimti „saviteika“, t. y. galimybė
oro susisiekimo bendrovėms sau teikti antžemines paslaugas bet kuriame
komerciniam vežimui atvirame oro uoste neatsižvelgiant į jo oro transporto
eismo intensyvumą. Tačiau valstybės narės gali nustatyti,
kad oro uostuose, kuriuose per metus aptarnauta ne mažiau kaip 2 milijonai
keleivių ar per kuriuos gabenta ne mažiau kaip 50 000 tonų
krovinių, keturių paslaugų kategorijų (bagažo tvarkymo,
orlaivio stovėjimo vietoje teikiamų paslaugų, su degalais ir
tepalais susijusių paslaugų, krovinių ir pašto tvarkymo)
saviteikos teisę turėtų ne mažiau kaip du oro uosto naudotojai;
             laisvė „teikti antžemines paslaugas trečiosioms
šalims“, t. y. galimybė antžeminių paslaugų teikėjams
teikti paslaugas trečiosioms šalims oro uostuose, kuriuose per metus
aptarnauta ne mažiau kaip 2 milijonai keleivių ar per kuriuos gabenama ne
mažiau kaip 50 000 tonų krovinių. Tačiau
valstybės narės gali nustatyti, kad kiekvieną iš keturių
minėtų kategorijų ribojamas paslaugas teiktų ne mažiau kaip
du teikėjai.

1.2.
Pasiūlymo pagrindas

Anot Komisijos pateiktų įvairių
direktyvos vertinimų, taikant direktyvą buvo pasiekti pagrindiniai
norimi antžeminių paslaugų rinkos ES oro uostuose liberalizavimo
tikslai: paslaugos teikėjų skaičius padidėjo, o
antžeminių paslaugų kainos apskritai sumažėjo. Be to, pasak oro
susisiekimo bendrovių, pagerėjo paslaugos kokybė ir atsirado
galimybė rinktis iš didesnio konkurentų skaičiaus.
Nuo direktyvos priėmimo 1996 m.
pagrindinės antžeminių paslaugų teikimo sąlygos iš
esmės pasikeitė. Atsižvelgiant į sparčiai
didėjantį oro transporto eismo intensyvumą ir ribotą
pajėgumą, tenka iš naujo kelti oro uostuose teikiamų
paslaugų, įskaitant antžemines paslaugas, efektyvumo ir kokybės
klausimą, nes jam kaskart skiriama vis daugiau dėmesio.
Europos Sąjungos Bendro Europos dangaus
iniciatyvoje, kurią įgyvendinant Europos skrydžių valdymo
sistema pertvarkoma pagal būsimas pajėgumo ir saugos reikmes,
pripažįstama, kad centrinę infrastruktūrą, pvz., oro
uostus, svarbu integruoti į visą sistemą apimantį
metodą „nuo vartų iki vartų“. Pastarojo meto statistikos
duomenimis, 70 % atvejų vėlavimą lemia priežastys, susijusios
su pasirengimo reisu trukme oro uostuose. Taikant metodą „nuo vartų
iki vartų“ siekiama optimizuoti ir sujungti visus skrydžio etapus, iš oro
uosto į oro uostą, įskaitant antžemines paslaugas, norint
veiklos rodiklius pagerinti vėlavimo, sąnaudų, poveikio aplinkai
ir saugos atžvilgiais.
Be to, kelios viena po kitos kilusios
krizės, gerokai sutrikdžiusios oro transportą, patvirtina
būtinybę imtis veiksmų. Ekonominė krizė valstybes
nares ir sektorių verčia mažinti sąnaudas. Dėl teroristų
išpuolių reikia didinti saugumo ir saugos lygį. Pagaliau ne mažiau
svarbus dalykas – atšiaurios oro sąlygos verčia dar geriau
koordinuoti antžeminę veiklą oro uostuose.
Iš konsultacijų dėl direktyvos ir
jos vertinimo (išsamiau žr. toliau) aiškėja, kad galiojantys pagrindiniai
teisės aktai nebeatitinka siekiamo tikslo. Nustatyta problema dvejopa: i)
antžemines paslaugas efektyviai teikti trukdo patekimo į rinką bei
plėtros kliūtys ir ii) bendra teikiamų
antžeminių paslaugų kokybė atsilieka nuo
didėjančių patikimumo, atsparumo, saugos, saugumo ir
aplinkosaugos reikalavimų.

1.3.
Pasiūlymo tikslas

Prie šio pasiūlymo pridėtame
poveikio vertinime ir jo santraukoje iškelti bendras ir konkretūs
reglamento priėmimo tikslai. Bendras tikslas – skatinti naudotojams (oro
susisiekimo bendrovėms) ir galutiniams naudotojams (keleiviams ir
krovinių siuntėjams) ES oro uostuose teikiamų antžeminių
paslaugų efektyvumą ir bendrą kokybę.
Konkretūs tikslai:
(1)          užtikrinti, kad oro susisiekimo
bendrovės ES uostuose turėtų daugiau galimybių rinktis
teikiamas antžemines paslaugas;
(2)          suderinti ir aiškiau išdėstyti
nacionalines sąlygas patekti į rinką (patvirtinimai);
(3)          oro uosto lygmeniu užtikrinti
vienodas sąlygas antžeminių paslaugų bendrovėms, kurioms
taikoma skirtinga reglamentavimo tvarka;
(4)          labiau koordinuoti antžeminių
paslaugų teikėjų veiksmus oro uoste (taikant metodą „nuo
vartų iki vartų“, oro uosto veiklos vykdytojai ES aviacijos sistemoje
veikia kaip antžeminių paslaugų teikimo koordinatoriai);
(5)          aiškiau išdėstyti pagrindinius
darbuotojų mokymo ir perkėlimo teisės aktus.

1.4.
Galiojančios pasiūlymo srities nuostatos

Pasiūlymas susijęs su reglamento
dėl antžeminių paslaugų ES oro uostuose priėmimu. Ketinama
priimti naują reglamentą vietoj galiojančios Direktyvos 96/67/EB
ir ją panaikinti. Antžeminės paslaugos tiesiogiai nėra
reglamentuojamos jokiomis kitomis nuostatomis.

1.5.
Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos
sritimis ir tikslais

Ši iniciatyva yra vienas iš
veiksmų, būtinų įgyvendinant Bendrą Europos transporto
erdvę, apibrėžtą Komisijos baltojoje knygoje „Bendros Europos
transporto erdvės kūrimo planas. Konkurencingos efektyviu
išteklių naudojimu grindžiamos transporto sistemos kūrimas“.
Reglamentas taip pat yra oro uostų paketo, kuris 2011 m. Komisijos
darbo programoje[3] pavadintas strategine iniciatyva, dalis, siekiant bendrosios rinkos
galimybes panaudoti užtikrinant plėtrą.

2.
KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR
POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
2.1.
Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis
2.1.1.
Konsultacijų metodai, pagrindiniai tiriamieji
sektoriai ir bendras respondentų apibūdinimas

2006 m. balandžio 6 d.
įvykusiame posėdyje, surengtame po rašytinės konsultavimosi
procedūros, Komisija su visomis suinteresuotosiomis šalimis tarėsi
dėl įvairių direktyvos persvarstymo galimybių.
2007 m. sausio 24 d. Komisija
priėmė direktyvos taikymo ataskaitą[4],
kurioje patvirtinama, kad pagrindiniai direktyvoje iškelti tikslai yra
pasiekti, tačiau atkreiptas dėmesys į tam tikras neigiamas
tendencijas.
Nuo 2009 m. lapkričio mėn. iki 2010 m.
rugsėjo mėn. Komisija su suinteresuotosiomis šalimis konsultavosi
dėl antžeminių paslaugų teikimo ES oro uostuose ir direktyvos
persvarstymo galimybių.
Sektoriaus socialinio dialogo komiteto
(civilinės aviacijos) Antžeminių paslaugų darbo grupės
posėdis vyko 2009 m. lapkričio 16 d. Po šio posėdžio
trys iš keturių pagrindinių atstovų priėmė bendrą
pareiškimą[5], kuriame raginama
tobulinti dabartinę konkursų sistemą ir socialinių
sąlygų, kuriomis darbuotojai perkeliami, kai veikla prarandama iš
dalies ar visiškai, straipsnį.

2.1.2.
Atsakymų santrauka

Konsultacijų santrauka ir pavienės
pastabos pateiktos šiuo adresu:
http://ec.europa.eu/transport/air/consultations/2010_02_12_directive_96_67_ec_en.htm.

Konsultuojantis paaiškėjo skirtingi
įvairių kategorijų suinteresuotųjų šalių
interesai.
Oro susisiekimo bendrovės
pabrėžė konkurencingesnės rinkos reikalingumą. Oro
susisiekimo bendrovės pareiškė esančios patenkintos apskritai
padidėjusiomis galimybėmis rinktis antžeminių paslaugų
teikėjus pradėjus taikyti direktyvą, tačiau kartu
nurodė, kad ši tendencija pastebėta ne visoje Europoje.
Sektoriaus, kuriame užimtumo stabilumas
sumažėjo, antžeminių paslaugų bendrovių darbuotojai
pabrėžė esant reikalinga spręsti socialinius klausimus
(visų pirma darbuotojo perkėlimą) ir išreiškė
susirūpinimą pernelyg padidėjusia konkurencija, kurios
galėtų paveikti darbo sąlygas.
Oro uosto veiklos vykdytojai paragino
užtikrinti geresnį koordinavimą oro uostuose ir pareiškė
pageidaujantys būti aiškiai pripažinti antžeminių paslaugų
teikimo koordinatoriais. Keletas oro uosto veiklos vykdytojų prieštaravo
bet kokiam tolesniam rinkos atvėrimui, nes, pasak jų, taip
būtų daromas neigiamas poveikis kokybei jų oro uostuose ir
padidėtų jų sąnaudos.
Nepriklausomi antžeminių paslaugų
teikėjai pabrėžė būtinybę užtikrinti
sąžiningesnę skirtingų antžeminių paslaugų
teikėjų konkurenciją. Pirmiausia jie ragino nustatyti
griežtesnius antžeminių paslaugų teikimo veiklos, kurią vykdo
oro uosto veiklos vykdytojai ir oro vežėjai, reikalavimus.
Beveik visos suinteresuotosios šalys ragino
gerinti paslaugų kokybę.

2.2.
Tiriamųjų duomenų rinkimas ir
naudojimas

Komisijai nuolat stebint, kaip taikoma
antžeminių paslaugų direktyva, taip pat buvo atlikta keletas
išorės tyrimų, kurių rezultatai pateikti Komisijos
svetainėje. Visų pirma pagal 2007 m. spalio 11 d. Europos
Parlamento rezoliucijoje[6] pateiktą
prašymą Komisija 2008–2009 m. atliko išsamų direktyvos
įgyvendinimo ir jos poveikio tyrimą[7], kuriame daugiausiai
dėmesio skyrė užimtumo, saugos ir saugumo klausimams. 2010 m.
Komisija atliko kitą tyrimą dėl galimo šios direktyvos
persvarstymo[8].

2.3.
Poveikio vertinimas

Poveikio vertinime pateiktos nagrinėtos
įvairios galimybės. Vertinant, kaip Direktyva 96/67/EB
galėtų būti persvarstyta, nagrinėti keturi politikos
priemonių paketai (kartu su galimybe išlaikyti esamą tvarką).
Taikant politikos priemonių paketą
PP1, tvarka būtų patobulinta nedideliais direktyvos pakeitimais ir
numatytomis, kur įmanoma, gairėmis. PP1 sandara: visiškas saviteikos
rinkos atvėrimas, patvirtinimo reikalavimų gairės,
aiškesnės apibrėžtys ir išsamiau apibrėžti apskaitos atskyrimo,
centralizuotos infrastruktūros, subrangos ir Oro uosto naudotojų komiteto[9]
reikalavimai. Siekiant užtikrinti oro uosto lygmens koordinavimą, pakete
pateikiamos subrangos ir suderintų konkurso kriterijų gairės.
Pagal šį priemonių paketą taip pat būtų užtikrinamas
būtinasis mokymas ir konsultavimasis su darbuotojų atstovais dėl
konkursų.
Pagal PP2 dabartinė tvarka būtų
gerinama taikant platesnio užmojo priemonių rinkinį. Jį
įgyvendinus būtų visiškai atverta saviteikos rinka, o
ribojamų paslaugų, kurios dideliuose oro uostuose teikiamos
trečiosioms šalims, būtinasis teikėjų skaičius
padidinamas iki trijų. Kitos numatytos priemonės: abipusis
patvirtinimų pripažinimas ir suderinti konkurso kriterijai, geresnis
centralizuotos infrastruktūros valdymas, teisinis oro uosto veiklos
vykdytojų atskyrimas ir ilgesnė veiklos, dėl kurios skelbiamas
konkursas, trukmė. Į paketą įtraukti nauji subrangos
reikalavimai, oro uosto veiklos vykdytojo funkcijų vykdant
bendrąją veiklą apibrėžtis (ir galimi būtinieji
reikalavimai) ir veiklos vykdymo ataskaitų teikimo įpareigojimas. Be
to, įtrauktos būtinojo mokymo nuostatos, o valstybėms narėms
leista įgyvendinti darbuotojų perkėlimą tokiomis
pačiomis sąlygomis, jei teisė teikti paslaugas yra apribota.
PP2' yra panašus į PP2, tačiau jame
numatytos kitokios priemonės, taikomos nustatytose mažiau diskusijų
keliančiose problemų srityse. Skirtumas toks: vienu atveju ES
lygmeniu nustatomas patvirtinimas, o kitu atveju – būtinieji kokybės
reikalavimai.
Taikant PP3 būtų pagerinta
dabartinė sistema ir šiuo tikslu taikomos didelio intensyvumo politikos
priemonės, kad būtų visiškai suderintas teisinis antžeminių
paslaugų teikimo rinkos pagrindas: visiškas antžeminių paslaugų
rinkos atvėrimas ir vienodas patekimas į rinką užtikrinus
geresnį centralizuotos infrastruktūros valdymą, ES patvirtinimo
įvedimas, oro uosto veiklos vykdytojo teisės savo oro uoste teikti
antžemines paslaugas panaikinimas. Dėl oro uosto veiklos koordinavimo
į paketą įtraukti nauji subrangos reikalavimai, oro uosto
veiklos vykdytojo funkcijų vykdant bendrąją veiklą
apibrėžtis (ir galimi būtinieji reikalavimai) ir veiklos vykdymo
ataskaitų teikimo įpareigojimas. Šiame pakete numatytas visiškas
darbuotojų perkėlimas pagal konkurso procedūras ir
pagrindinių darbuotojų licencijavimas.
Atsižvelgus į Poveikio vertinimo tarybos
rekomendacijas, didžiausi padaryti pakeitimai yra susiję su nuostatomis
dėl būtinybės aiškiau apibrėžti problemą,
socialinės apsaugos nuostatų dėl darbuotojų perkėlimo
paaiškinimu, įvairių įmanomų politikos galimybių
taikymu ir išsamesniu politikos galimybių nagrinėjimu.
Poveikio vertinime yra įrodyta, kad
nustatytus tikslus visiškai atitinka tik PP2. Reikia užtikrinti tinkamą
socialinio ir ekonominio poveikio pusiausvyrą. Šis pasiūlymas
grindžiamas šiuo politikos priemonių paketu.

3.
TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
3.1.
Pasiūlymo santrauka

Visiškas saviteikos rinkos atvėrimas
ir paslaugos teikėjų mažiausio skaičiaus dideliuose oro uostuose
padidinimas iki trijų
Pagal Direktyvą 96/67/EB valstybės
narės turi teisę nustatyti apribojimą, kad saviteikos
veiklą vykdytų ar antžemines keturių kategorijų paslaugas
trečiosioms šalims teiktų ne daugiau kaip du teikėjai.
Todėl tam tikruose oro uostuose oro susisiekimo bendrovės gali
rinktis tik iš dviejų kiekvienos iš šių paslaugų
teikėjų ir ne visada turi saviteikos leidimą.
Kiekvienam oro uosto naudotojui
turėtų būti leidžiama vykdyti saviteiką. Be to, dideliuose
oro uostuose, kuriais per metus pasinaudoja ne mažiau kaip 5 milijonai
keleivių ar per kuriuos gabenama ne mažiau kaip 100 000 tonų
krovinių, trečiosioms šalims antžemines paslaugas
teikiančių įgaliotųjų teikėjų skaičius
neturėtų būti mažesnis kaip trys.
Abipusis patvirtinimų pripažinimas
pagal suderintus reikalavimus
Trys ketvirtadaliai valstybių narių
taiko patvirtinimo sistemą, todėl galioja gausybė
įvairių administracinių reikalavimų, kurių turi
laikytis antžeminių paslaugų teikėjai ar saviteiką
vykdantys oro uostų naudotojai. Abipusis nacionalinių
patvirtinimų pripažinimas taikant suderintus reikalavimus sumažintų
veiklos vykdytojų administracines sąnaudas ir kliūtis patekti
į rinką.
Geresnis centralizuotos
infrastruktūros[10] valdymas
Centralizuota infrastruktūra yra svarbi
teikiant antžemines paslaugas. Jeigu neparengtas aiškus teisinis pagrindas,
antžeminių paslaugų teikimo rinkoje gali atsirasti konkurencijos
iškraipymų. Į pasiūlymą įtraukta aiškus teisinis
pagrindas, kaip apibrėžti centralizuotą infrastruktūrą ir
nustatyti mokesčius, kuriuos už naudojimąsi centralizuota
infrastruktūra turi mokėti antžeminių paslaugų
teikėjai ir saviteiką vykdančios oro susisiekimo bendrovės.

Oro uostų ir juose vykdomos
antžeminių paslaugų teikimo veiklos teisinis atskyrimas
Jeigu uostas pats teikia antžemines paslaugas,
turėtų būti užtikrinama, kad teikiant antžemines paslaugas oro
uoste nebūtų netinkamai pelnomasi iš oro uosto valdymo veiklos.
Antžemines paslaugas teikiančių oro
uostų dabartinę apskaitos atskyrimo sistemą labai sunku
kontroliuoti ir laikoma, kad šios sistemos nepakanka sąžiningai
konkurencijai efektyviai užtikrinti. Pasiūlyme raginama, kad oro uostuose
antžemines paslaugas teikiantys juridiniai asmenys būtų atskirti nuo
oro uosto valdymo juridinių asmenų veiklos.
Patobulinta konkurso procedūra
Dabartinis ilgiausias 7 metų trukmės
laikotarpis, kuriam pasirenkamas ribojamų antžeminių paslaugų
teikėjas, laikomas esąs per trumpas visų pirma antžeminės
įrangos amortizacijai. Pasiūlyme ilgiausią laikotarpį
numatoma pailginti iki dešimties metų.
Į pasiūlymą įtrauktos
kitos ribojamų paslaugų teikėjų pasirinkimo procedūros
detalių specifikacijos siekiant užtikrinti suderintą taikymą ir
garantuoti, kad pasirinktos bendrovės iš tikrųjų būtų
tinkamiausios antžeminėms paslaugoms teikti.
Renkantis ribojamų antžeminių
paslaugų teikėją būtina konsultuotis su Oro uosto
naudotojų komitetu. Į pasiūlymą įtrauktos Oro uosto
naudotojų komiteto darbo tvarkos taisyklės siekiant išvengti bet
kokio oro susisiekimo bendrovių, kurios taip pat teikia antžemines
paslaugas, interesų konflikto.
Aiškiau išdėstytos subrangos
taisyklės
Nors sudarant subrangos sutartis kartais
padidinamas būtinas antžeminių paslaugų teikėjų
lankstumas, tačiau sudarant subrangos ir pakopinės subrangos sutartis
taip pat gali būti apribojamas pajėgumas ir daromas neigiamas
poveikis saugai.
Todėl į pasiūlymą
įtrauktos aiškios subrangos taisyklės, pagal kurias antžeminių
paslaugų teikėjai gali sudaryti subrangos sutartis, tačiau oro
uostams ir saviteiką vykdančioms oro bendrovėms paliekama
teisė sudaryti subrangos sutartis tik force majeure atvejams ir
draudžiama sudaryti pakopines subrangos sutartis.
Oro uostą valdančios institucijos
funkcijos koordinuojant antžeminių paslaugų teikimą
Oro transportą praėjusiais metais
dėl nepalankių oro sąlygų ištikusi krizė padėjo
suprasti, kad būtina dar geriau koordinuoti antžeminę veiklą oro
uostuose. Iš tikrųjų, tam tikruose oro uostuose buvo užregistruotas
žemas atsparumo krizei lygis, taip pat tuomet, kai buvo teikiamos
antžeminės paslaugos. Viename oro uoste atsiradę keblumai turi
didelį „plitimo“ poveikį visame tinkle, todėl svarbiausia yra
padidinti atsparumo lygį susiklosčius nepaprastosioms padėtims.
Oro uostą valdanti institucija
turėtų būti atsakinga už tinkamą antžeminių
paslaugų teikimo koordinavimą jos oro uoste. Be to, dideliuose oro
uostuose, kurie ypač svarbūs Europos oro susisiekimo tinklui, oro
uostą valdanti institucija privalo užtikrinti, kad ši veikla
būtų koordinuojama oro uoste taikant bendrojo sprendimų
priėmimo tvarką ir parengiant tinkamą nenumatytų
aplinkybių planą.
Oro uosto veiklos vykdytųjų
atsakomybės už būtinuosius antžeminės veiklos kokybės
reikalavimus apibrėžimas deleguotajame teisės akte
Nustatytų reikalavimų
neatitinkančios vieno antžeminių paslaugų teikėjo paslaugos
gali sutrikdyti oro uosto sistemos veikimą ir padaryti žalos visoms
suinteresuotosioms oro susisiekimo sektoriaus šalims. Suinteresuotosios šalys
nurodė, kad dabartinės direktyvos trūkumas – neparengti bendrieji
būtinieji visiems antžeminių paslaugų teikėjams taikomi
kokybės standartai.
Pasiūlyme numatyta nustatyti
būtinuosius antžeminių paslaugų teikimo kokybės standartus,
kurių turi laikytis visi antžeminių paslaugų teikėjai ir
saviteiką vykdantys oro uosto naudotojai.
Antžeminių paslaugų teikimo
ataskaitų įpareigojimo apibrėžimas deleguotajame teisės
akte
Naudojant tinkamus, nepriklausomus ir
centralizuotus duomenis apie antžeminių paslaugų teikimą
būtų lengviau nustatyti reikiamas būsimas politikos priemones.
Turėtų būti reikalaujama, kad antžeminių paslaugų
teikėjai ir saviteiką vykdantys oro uosto naudotojai teiktų
duomenis apie jų teikiamas antžemines paslaugas.
Privalomas būtinasis darbuotojų
mokymas
Intensyvaus darbo sektoriuje, kokiu laikytinas
antžeminių paslaugų teikimas, nenutrūkstamas darbuotojų
lavinimas ir mokymas daro didelį poveikį paslaugos kokybei.
Priešingai, netinkamai išmokius darbuotojus didėja žemos kokybės
paslaugų teikimo rizika ir todėl, visų pirma, gali būti
padarytas poveikis antžeminių paslaugų saugai ir saugumui.
Pasiūlyme nustatomi visiems antžeminių paslaugų teikėjams
ir saviteiką vykdančioms oro susisiekimo bendrovėms taikomi
būtinieji mokymo reikalavimai siekiant užtikrinti veiklos saugą ir
saugumą bei sukurti vienodas sąlygas veiklos vykdytojams.
Valstybėms narėms suteikiama
galimybė nustatyti reikalavimą perimti darbuotojus tokiomis
pačiomis sąlygomis, jeigu taikoma konkurso procedūra
Pagal Europos Sujungimo Teisingumo Teismo
praktiką[11] nevisiškai aišku, kurias
priemones valstybėms narėms leidžiama taikyti pakeitus
įgaliotąjį paslaugų, kurių teikimo teisė
ribojama, teikėją.
Didelė darbuotojų kaita
antžeminių paslaugų teikimo sektoriuje yra, veikiausiai, iš dalies
susijusi su direktyva. Pagal konkurso procedūrą teikti paslaugas,
kurių teikimo teisė yra ribojama, pasirinkti teikėjai, yra
įgalioti veiklą vykdyti tam tikrą apribotą ilgiausią
laikotarpį. Todėl atrodo, kad konkursų sistema skatina
darbuotojų kaitą. Dėl darbuotojų kaitos galėtų
suprastėti antžeminių paslaugų kokybė. Todėl tikslinga
paaiškinti darbuotojų perėmimo taisykles prieš pradedant taikyti
Direktyvą 2001/23/EB dėl verslo įmonių perdavimo ir
suteikti valstybėms narėms galimybę užtikrinti tinkamas
įdarbinimo ir darbo sąlygas.

3.2.
Teisinis pagrindas

Pasiūlymas grindžiamas Sutarties dėl
Europos Sąjungos veikimo 100 straipsniu.

3.3.
Subsidiarumo principas

Subsidiarumo principas taikomas, jeigu
pasiūlymas nepriklauso išimtinei ES kompetencijai.
Pasiūlymo tikslų valstybės
narės negali tinkamai pasiekti, nes oro susisiekimo bendrovės
veiklą vykdo bendroje aviacijos rinkoje, o antžeminių paslaugų
teikėjai veiklą taip pat vykdo Europos ir tarptautinėje rinkose.
Su pagrindiniais antžeminių paslaugų teikimo teisės aktais
susijusių klausimų negalima spręsti taikant žemesnio lygmens reglamentavimą.
Bet kokie pavieniai veiksmai valstybės narės lygmeniu
galėtų pabloginti vidaus rinkos veikimą.
ES veiksmai yra tinkamesni siekiant
pasiūlymo tikslų. Europoje taikomos antžeminių paslaugų
taisyklės yra esminis Europos teisės aktų priedas, sustiprinantis
aviacijos sektoriaus vidaus rinką, nes sąžininga, aiški ir
nediskriminacinė antžeminių paslaugų teikimo sistema yra svarbi
užtikrinant efektyvių, aukštos kokybės antžeminių paslaugų,
kurios aviacijos grandyje atlieka svarbią funkciją, teikimą.
Todėl pasiūlymas atitinka
subsidiarumo principą.

3.4.
Proporcingumo principas

Pasiūlymas atitinka proporcingumo
principą. Ekonominės veiklos vykdytojams ir nacionalinėms
institucijoms tenkanti papildoma našta tėra būtinoji našta,
reikalinga siekiant padidinti antžeminių paslaugų efektyvumą ir
bendrą jų kokybę. Nors pasiūlymas susijęs su
didelėmis sąnaudomis, kurių pagrindinę dalį
sudarytų centralizuotos infrastruktūros valdymo gerinimo, oro
uostų teisinio atskyrimo ir įpareigojimo teikti ataskaitas vykdymo
sąnaudos, tikimasi, kad šias sąnaudas atsvertų esminė
ekonominė ir su kokybe susijusi nauda.

3.5.
Pasirinkta priemonė

Siūloma priemonė yra reglamentas.
Kitos priemonės nebūtų tinkamos. Atsižvelgiant į naują
būtinųjų suderintų kokybės standartų poreikį
oro uostuose siekiant taikyti metodą „nuo vartų iki vartų“ ir
dar labiau suderinti patekimo į rinką sąlygas, kad
būtų užtikrinta sąžiningesnė konkurencija antžeminių
paslaugų rinkoje, lankstumas, kuris buvo garantuotas 1996 m.
pasirinkus direktyvą, jau nėra pakankamas.
Teisinė priemonė turi būti
visuotinai taikoma.
Reglamentas atitinka antžeminių
paslaugų rinkų derinimo ES lygmeniu poreikius (nustatyta, kad šis
klausimas spręstinas). Didesnioji nustatytų dabartinio teisinio
pagrindo nesklandumų dalis susijusi su valstybių narių
skirtingai vykdomu įgyvendinimu.
Todėl tinkamiausia teisinė
priemonė yra reglamentas, nes kitų galimybių nepakaktų, kad
pasiūlyti tikslai būtų pasiekti.

4.
POVEIKIS BIUDŽETUI

Šis pasiūlymas neturi poveikio ES
biudžetui.

5.
NEPRIVALOMI ELEMENTAI
5.1.
Galiojančių teisės aktų
panaikinimas

Priėmus pasiūlymą panaikinama
galiojanti 1996 m. spalio 15 d. Tarybos direktyva 96/67/EB dėl
patekimo į Bendrijos oro uostuose teikiamų antžeminių
paslaugų rinką.

5.2.
Europos ekonominė erdvė

Siūlomas teisės aktas susijęs
su EEE, todėl turėtų būti jai taikomas.
2011/0397 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
dėl antžeminių paslaugų
Sąjungos oro uostuose, kuriuo panaikinama Tarybos direktyva 96/67/EB
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
teisės akto pasiūlymą
perdavę nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[12],

atsižvelgdami į Regionų komiteto
nuomonę[13],
laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)
1996 m. spalio 15 d. Tarybos direktyvoje 96/67/EB
dėl patekimo į Bendrijos oro uostuose teikiamų antžeminių
paslaugų rinką[14] numatyta laipsniškai
atverti antžeminių paslaugų rinką;
(2)
oro uostai ir antžeminės paslaugos
būtinos norint, kad oro transportas veiktų tinkamai ir yra vienos iš
svarbiausių aviacijos grandinės funkcijų; antžeminės
paslaugos apima visas su aviacija susijusios ir pavienių oro susisiekimo
bendrovių naudai vykdomos antžeminės veiklos rūšis;
(3)
2010 m. spalio mėn. Briugės
aukščiausio lygio susitikime aviacijos klausimais priimtoje deklaracijoje
pripažįstama būtinybė reformuoti Sąjungos taisykles
siekiant skatinti kiekvienos grandies oro susisiekimo grandinėje (pvz.,
oro uostų, vežėjų, kitų paslaugų teikėjų)
konkurencingumą;
(4)
baltojoje knygoje „Bendros Europos transporto
erdvės kūrimo planas“[15] patekimo į
rinką sąlygų gerinimas ir teikiamų paslaugų
kokybės didinimas nurodomas esantis svarbi sudedamoji dalis užtikrinant
piliečių gyvenimo kokybę ir esminė veikla kuriant
bendrą Europos transporto erdvę;
(5)
tikėtina, kad toliau laipsniškai atveriant
antžeminių paslaugų rinką ir nustačius suderintus
antžeminių paslaugų teikimo reikalavimus, padidėtų oro
susisiekimo bendrovėms, keleiviams ir krovinių siuntėjams
teikiamų antžeminių paslaugų efektyvumas ir bendra kokybė.
Šiomis priemonėmis taip pat būtų pagerinama visos oro uoste
vykdomos veiklos kokybė;
(6)
todėl atsižvelgiant į naują
poreikį parengti būtinuosius suderintus oro uostuose taikytinus
kokybės standartus, kad būtų taikomas metodas „nuo vartų
iki vartų“ ir taip siekiama įgyvendinti Bendro Europos dangaus
sistemą, ir norint užtikrinti tolesnį derinimą bei pasinaudoti
visa laipsniško antžeminių paslaugų rinkos atvėrimo nauda, pvz.,
pagerėjusia antžeminių paslaugų kokybe ir jų efektyvumu,
vietoj Direktyvos 96/67/EB turėtų būti priimtas reglamentas;
(7)
neribota galimybė patekti į
antžeminių paslaugų rinką yra suderinama su efektyviu
Sąjungos oro uostų naudojimu, jeigu taikomos reikiamos apsaugos
priemonės. Neribota galimybė patekti į antžeminių
paslaugų rinką turėtų būti kuriama laipsniškai ir
suderinama su sektoriaus reikalavimais;
(8)
laipsniškai atveriant rinką pagal
Direktyvą 96/67/EB buvo pasiekta gerų rezultatų, pvz.,
padidėjo efektyvumas ir pagerėjo kokybė. Todėl
laipsnišką atvėrimą tikslinga tęsti.
(9)
Kiekvienam oro uosto naudotojui turėtų
būti leidžiama vykdyti saviteiką. Be to, būtina išlaikyti
aiškią ir ribojamąją saviteikos apibrėžtį siekiant
užtikrinti, kad nebūtų piktnaudžiaujama trečiosioms šalims
teikiamų antžeminių paslaugų rinkoje ir šiai rinkai
nebūtų daromas neigiamas poveikis;
(10)
gali būti taikomi saugos, saugumo,
pajėgumo ir erdvės prieinamumo apribojimai patekti į tam
tikrų kategorijų antžeminių paslaugų rinką. Todėl
turėtų būti įmanoma apriboti šių antžeminių
paslaugų įgaliotųjų teikėjų skaičių;
(11)
tam tikrais atvejais gali būti taikomi tokie
saugos, saugumo, pajėgumo ir erdvės prieinamumo apribojimai, kad jais
būtų galima pagrįsti tolesnius patekimo į rinką arba
saviteikos vykdymo suvaržymus, jeigu šie apribojimai yra tinkami,
objektyvūs, aiškūs ir nediskriminaciniai. Šiais atvejais
valstybėms narėms turėtų būti suteikta teisė
prašyti leisti taikyti šio reglamento nuostatų išimtis;
(12)
šiomis išimtimis oro uostą valdančiai
institucijai turėtų būti siekiama suteikti galimybę
pašalinti šiuos apribojimus ar bent juos sumažinti. Šias išimtis
turėtų patvirtinti Komisija;
(13)
siekiant išlaikyti efektyvią ir
sąžiningą konkurenciją, kai antžeminių paslaugų teikėjų
skaičius yra apribotas, šie tiekėjai turi būti pasirenkami pagal
atvirą, aiškią ir nediskriminacinę konkurso procedūrą.
Ši procedūra turėtų būti apibrėžta išsamiau;
(14)
renkantis antžeminių paslaugų
teikėjus turėtų būti tariamasi su oro uosto naudotojais, nes
šiems naudotojams labai svarbi antžeminių paslaugų kokybė ir
kaina;
(15)
todėl būtina numatyti, kad oro uosto
naudotojai būtų atstovaujami ir su jais būtų tariamasi,
visų pirma renkantis įgaliotuosius antžeminių paslaugų
teikėjus;
(16)
renkantis antžeminių paslaugų
teikėjus oro uoste tam tikromis aplinkybėmis ir susiklosčius
konkrečioms sąlygoms turėtų būti įmanoma su
viešąja paslauga susijusio įsipareigojimo taikymą išplėsti
atitinkamos valstybės narės to paties geografinio regiono kitiems oro
uostams;
(17)
nėra aiškiai apibrėžta, ar valstybės
narės gali reikalauti perimti darbuotojus tuo atveju, kai pakeičiamas
antžeminių paslaugų, kurių teikimo teisė ribojama,
teikėjas. Dėl nestabilios darbuotojų situacijos galėtų
suprastėti antžeminių paslaugų kokybė. Todėl tikslinga
paaiškinti darbuotojų perėmimo taisykles prieš pradedant taikyti
Direktyvą 2001/23/EB dėl verslo įmonių perdavimo ir
suteikti valstybėms narėms galimybę užtikrinti tinkamas
įdarbinimo ir darbo sąlygas;
(18)
siekiant užtikrinti tinkamą ir sklandų
oro susisiekimo veiklos vykdymą oro uostuose, garantuoti saugą ir
saugumą oro uosto pastatuose, apsaugoti aplinką ir pasirūpinti,
kad būtų laikomasi galiojančių socialinių
nuostatų ir taisyklių, prieš pradedant teikti antžemines paslaugas
turėtų būti suteikiamas atitinkamas patvirtinimas. Kadangi šiuo
metu daugelis valstybių narių taiko antžeminių paslaugų
teikimo patvirtinimo sistemas, kurios gerokai skiriasi, turėtų
būti įvesta suderinta patvirtinimo sistema;
(19)
siekiant užtikrinti, kad visi paslaugų
teikėjai ir saviteiką vykdantys oro uosto naudotojai būtų
ekonomiškai perspektyvūs, geros reputacijos, turėtų tinkamą
draudimo apsaugą ir gerai išmanytų antžeminę veiklą bei oro
uosto aplinką, ir norint sukurti vienodas galimybes, patvirtinimo
suteikimui turėtų būti taikomi būtinieji reikalavimai;
(20)
siekiant efektyviai teikti antžemines paslaugas
privaloma užtikrinti laisvą prieigą prie centralizuotos oro uosto
infrastruktūros ir nustatyti aiškius pagrindinius teisės aktus, pagal
kuriuos būtų apibrėžiama centralizuota infrastruktūra.
Tačiau turėtų būti įmanoma rinkti mokestį už
naudojimąsi centralizuota infrastruktūra;
(21)
mokesčiai turėtų būti
nediskriminaciniai, o apskaičiavimas turi būti aiškus. Mokesčiai
neturėtų būti didesni nei reikalinga centralizuotos
infrastruktūros pateikimo sąnaudoms padengti, įskaitant
pagrįstą turto pelningumą;
(22)
oro uostą valdanti institucija ir (arba) kita
šio oro uosto centralizuotą infrastruktūrą valdanti įstaiga
turėtų reguliariai konsultuotis su oro uosto naudotojais dėl
infrastruktūros apibrėžties ir mokesčių dydžio;
(23)
oro uostą valdanti institucija taip pat gali
teikti antžemines paslaugas. Kita vertus, priimamais sprendimais oro uostą
valdanti institucija gali turėti didelės įtakos antžeminių
paslaugų teikėjų konkurencijai, todėl oro uostams
turėtų būti taikomas reikalavimas, kad antžemines paslaugas
juose teiktų kitas juridinis subjektas nei juridinis
infrastruktūrą valdantis subjektas;
(24)
siekdama oro uostams suteikti galimybę vykdyti
infrastruktūros valdymo funkcijas, užtikrinti oro uosto pastatuose saugą
ir saugumą bei antžeminių paslaugų teikimo atsparumą
susiklosčius nepaprastosioms padėtims, oro uostą valdanti
institucija turėtų būti atsakinga už tinkamą
antžeminių paslaugų teikimą oro uoste. Oro uostą valdanti
institucija turėtų teikti ataskaitas Eurokontrolės Veiklos
rezultatų vertinimo įstaigai, siekiant optimizavimą atlikti
konsoliduotai;
(25)
oro uostą valdančiai institucijai,
valstybės institucijai ar bet kuriai kitai oro uostą
kontroliuojančiai įstaigai taip pat turėtų būti
suteikiami įgaliojimai nustatyti oro uosto infrastruktūros tinkamam
veikimui būtinas taisykles;
(26)
reikia apibrėžti privalomus būtinuosius
kokybės standartus, kuriuos turi atitikti antžeminių paslaugų
teikėjai ir saviteiką vykdantys oro uosto naudotojai, siekiant
užtikrinti bendrą paslaugų kokybę ir sukurti vienodas veiklos
sąlygas paslaugų teikėjams;
(27)
siekiant gerinti visos aviacijos grandinės
veiklos rodiklius ir įgyvendinti metodą „nuo vartų iki
vartų“, antžeminių paslaugų teikėjai ir saviteiką
vykdantys oro uosto naudotojai turėtų Komisijai teikti savo veiklos
rodiklių ataskaitas;
(28)
daug darbo reikalaujančiame, pavyzdžiui,
antžeminių paslaugų teikimo, sektoriuje nenutrūkstamas
darbuotojų lavinimas ir mokymas daro didelį poveikį paslaugos
kokybei. Todėl turėtų būti nustatyti būtinieji mokymo
reikalavimai siekiant užtikrinti veiklos kokybę, t. y.
patikimumą, atsparumą, saugą ir saugumą, ir sukurti
vienodas sąlygas veiklos vykdytojams;
(29)
sudarant subrangos sutartis didinamas
antžeminių paslaugų teikėjų lankstumas. Vis dėlto
sudarant subrangos sutartis ir pakopinės subrangos sutartis taip pat gali
būti apribojamas pajėgumas ir sumažėti sauga bei saugumas.
Todėl subrangos sutarčių sudarymas turėtų būti
apribotas ir aiškiau išdėstytos subrangos sutarčių sudarymo
taisyklės;
(30)
šiame reglamente nustatytos teisės
trečiųjų valstybių antžeminių paslaugų
teikėjams ir trečiųjų valstybių saviteiką
vykdantiems oro uosto naudotojams turėtų būti suteikiamos
griežtai laikantis abipusiškumo reikalavimų. Jeigu abipusiškumas
neužtikrinamas, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai
nuspręsti, ar valstybė narė arba valstybės narės
turėtų panaikinti šių teisių, kurios suteiktos
minėtiems teikėjams ar naudotojams, galiojimą;
(31)
valstybės narės turėtų
išlaikyti įgaliojimus, leidžiančius užtikrinti antžeminių
paslaugų įmonės darbuotojų atitinkamą socialinės
apsaugos lygį;
(32)
siekiant užtikrinti, kad antžeminių
paslaugų teikėjams ir saviteiką vykdantiems oro uosto
naudotojams būtų taikomi suderinti draudimo reikalavimai, pagal
Sutarties 290 straipsnį įgaliojimai priimti teisės aktus
dėl draudimo reikalavimų, taikomų antžeminių paslaugų
teikėjams ir saviteiką vykdantiems oro uosto naudotojams,
turėtų būti suteikti Komisijai. Siekiant užtikrinti, kad
būtų taikomi suderinti ir tinkamai atnaujinti įpareigojimai
dėl būtinųjų antžeminių paslaugų kokybės
reikalavimų ir dėl ataskaitų teikimo, kurį turi vykdyti
antžeminių paslaugų teikėjai ir saviteiką vykdantys oro
uosto naudotojai, įgaliojimai pagal Sutarties 290 straipsnį priimti
teisės aktus dėl antžeminių paslaugų
būtinųjų kokybės standartų specifikacijų ir
dėl ataskaitų, kurias teikti įpareigoti antžeminių
paslaugų teikėjai ir saviteiką vykdantys oro uosto naudotojai,
turinio specifikacijų ir tų ataskaitų platinimo turėtų
būti suteikti Komisijai. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį
darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, įskaitant konsultacijas
su ekspertais, ir bendradarbiautų su Sektoriaus socialinio dialogo
komitetu, įsteigtu pagal Sprendimą 98/500/EB;
(33)
Komisija, ruošdama ir rengdama deleguotus
teisės aktus, turėtų užtikrinti, kad tuo pačiu metu Europos
Parlamentui ir Tarybai laiku ir tinkamai būtų perduodami atitinkami
dokumentai;
(34)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento
įgyvendinimo sąlygas įgyvendinimo įgaliojimai
turėtų būti suteikti Komisijai. Šiais įgaliojimais
turėtų būti naudojamasi pagal 2011 m. vasario 16 d.
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011, kuriuo
nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi
įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų
taisyklės ir bendrieji principai[16];
(35)
priimant įgyvendinimo sprendimus dėl
išimčių, susijusių su antžeminių paslaugų
trečiosioms šalims teikimo ir oro susisiekimo bendrovių vykdomos
saviteikos rinkos atvėrimo mastu, turėtų būti taikoma
patariamoji procedūra, nes šių teisės aktų taikymo sritis gana
ribota;
(36)
patariamoji procedūra taip pat
turėtų būti taikoma priimant įgyvendinimo sprendimus tuo
atveju, kai valstybės narės su viešąja paslauga susijusį
įsipareigojimą išplėstų saloje esančiam oro uostui,
nes šių teisės aktų taikymo sritis gana ribota;
(37)
nagrinėjimo procedūra turėtų
būti taikoma priimant įgyvendinimo sprendimus, kuriais visiškai ar iš
dalies panaikinama trečiosios valstybės antžeminių paslaugų
teikėjų ir oro uosto naudotojų teisė patekti į
antžeminių paslaugų rinką valstybių narių teritorijoje;
(38)
kadangi šio reglamento tikslo, t. y.
vienodesnio Sąjungos antžeminių paslaugų teisės aktų
taikymo, atsižvelgiant į tarptautinį oro susisiekimo pobūdį
valstybės narės negali tinkamai pasiekti ir todėl geriau
būtų jo siekti Sąjungos lygmeniu, Sąjunga gali imtis
priemonių pagal subsidiarumo principą, kaip nustatyta Sutarties 5
straipsnyje. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą
šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(39)
ministrų pareiškimas dėl Gibraltaro oro
uosto, dėl kurio susitarta 2006 m. rugsėjo 18 d. Kordoboje
įvykusiame Dialogo dėl Gibraltaro forumo pirmajame ministrų
susitikime, pakeis 1987 m. gruodžio 2 d. Londone sudarytą
bendrą deklaraciją dėl Gibraltaro oro uosto, o visiškas jo
laikymasis bus laikomas 1987 m. deklaracijos laikymusi;
(40)
todėl Direktyva 96/67/EB turėtų
būti panaikinta,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
I Skyrius. Taikymo sritis ir
apibrėžtys
1 straipsnis
Taikymo sritis
Reglamentas taikomas kiekvienam valstybės
narės teritorijoje esančiam oro uostui, kuris atviras komerciniam
vežimui ir kuriam taikoma Sutartis.
Šį reglamentą taikant Gibraltaro oro
uostui nepažeidžiamos Ispanijos Karalystės ir Didžiosios Britanijos bei
Šiaurės Airijos Jungtinės Karalystės atitinkamos teisinės
pozicijos ginče dėl suverenių teisių į
teritoriją, kurioje yra oro uostas.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų
apibrėžtys:
(a)          oro uostas – specialiai orlaiviams
leistis, kilti ir manevruoti pritaikytas žemės plotas, įskaitant
pagalbinius įrenginius, kurie gali būti reikalingi atliekant pirmiau
minėtus veiksmus, siekiant atitikti orlaivių eismo ir paslaugų
poreikius, įskaitant pagalbinius, komercinėms oro susisiekimo
paslaugoms skirtus įrenginius;
(b)          oro uostą valdanti institucija
– institucija, kurios tikslas, kartu vykdant kitokią veiklą arba,
priklausomai nuo aplinkybių, tokios veiklos nevykdant, pagal
nacionalinės teisės aktus arba įstatymus valdyti ir tvarkyti oro
uosto infrastruktūrą bei derinti skirtingų atitinkamame oro
uoste arba oro uosto sistemoje dirbančių įmonių
veiklą;
(c)          oro uosto naudotojas – bet kuris
fizinis ar juridinis asmuo, atsakingas už keleivių, pašto ir (arba)
krovinių vežimą oro transportu į atitinkamą oro uostą
arba iš jo;
(d)          antžeminės paslaugos – priede
nustatytos oro uosto naudotojams oro uostuose teikiamos paslaugos;
(e)          saviteika – situacija, kai oro uosto
naudotojas tiesiogiai pats sau teikia vienos arba daugiau kategorijų
antžemines paslaugas ir su trečiąja šalimi nesudaro jokios sutarties
toms paslaugoms teikti; pagal šį reglamentą oro uosto naudotojai
tarpusavyje trečiosiomis šalimis nelaikomi, jeigu:
–
vienas oro uosto naudotojas turi kontrolinį
kito oro uosto naudotojo akcijų paketą arba
–
vienas asmuo turi kiekvieno oro uosto naudotojo
kontrolinį akcijų paketą;
(f)           antžeminių paslaugų
teikėjas – bet kuris juridinis arba fizinis asmuo, trečiosioms šalims
teikiantis vienos arba daugiau kategorijų antžemines paslaugas;
(g)          centralizuota infrastruktūra –
konkretūs oro uosto įrenginiai ir (arba) objektai, kurių
dėl su aplinka, sąnaudomis ar pajėgumu susijusių
priežasčių techniškai negalima padalyti ar pakeisti ir kurių
parengtis svarbi ir būtina teikiant tolesnes antžemines paslaugas;
(h)          subrangos sutarčių
sudarymas – antžeminių paslaugų teikėjo, kuris yra pagrindinis
rangovas, arba, išskirtiniais atvejais, saviteikos veiklą vykdančio
oro uosto naudotojo su trečiąja šalimi, vadinama „subrangovu“,
sudaryta sutartis, pagal kurią subrangovas privalo teikti vienos ar
daugiau kategorijų (ar pakategorių) antžemines paslaugas;
(i)           patvirtinimas – įmonei
kompetentingos institucijos suteiktas patvirtinimas teikti antžemines
paslaugas, kaip nustatyta patvirtinime;
(j)           nepriklausoma priežiūros
institucija – Direktyvos 2009/12/EB 11 straipsnyje nurodyta institucija.
II skyrius. Bendrieji preliminarūs
reikalavimai
3 straipsnis
Oro uostą valdanti institucija
1.
Jeigu oro uostą valdo ir eksploatuoja ne
viena, o kelios atskiros institucijos, šiame reglamente kiekviena iš tų
institucijų laikoma oro uostą valdančios institucijos dalimi.
2.
Jeigu keliems oro uostams valdyti yra įkurta
tik viena valdymo institucija, kiekvienas iš tų oro uostų šiame
reglamente laikomas atskiru vienetu.
4 straipsnis
Oro uosto naudotojų komitetas
1.
Kiekviename atitinkamame oro uoste įsteigiamas
oro uosto naudotojų atstovų ar oro uosto naudotojams
atstovaujančių organizacijų komitetas (Oro uosto naudotojų
komitetas).
2.
Visi oro uosto naudotojai turi teisę dalyvauti
Oro uosto naudotojų komiteto veikloje arba, jeigu jie pageidauja, šiame
komitete jiems gali atstovauti šiam tikslui paskirta organizacija. Tačiau,
jeigu jiems atstovauja tokia organizacija, atitinkamame oro uoste
antžeminių paslaugų ji neteikia.
3.
Oro uosto naudotojų komitetas raštu nustato
savo darbo tvarką, įskaitant balsavimo taisykles.
Į balsavimo taisykles įtraukiamos konkrečios
nuostatos, kurias taikant Oro uosto naudotojų komitete būtų
išvengta bet kokių interesų konfliktų, galinčių kilti
dėl to, kad dalyvauja oro uosto naudotojai, atitinkamame oro uoste
teikiantys antžemines paslaugas. Visų pirma, kai su Oro uosto naudotojų
komitetu tariamasi vykdant pasirinkimo procedūrą pagal 8 ir 9
straipsnius, oro uosto naudotojams, pateikusiems prašymus suteikti leidimą
teikti vieną ar daugiau antžeminių paslaugų trečiosioms
šalims, nesuteikiama teisė balsuoti.
4.
Oro uosto naudotojų komitete balsai
paskirstomi taip, kad:
a)      neatsižvelgiant į oro uosto pavienio
naudotojo metinį eismo intensyvumą oro uoste šio naudotojo balsavimo
teisė neviršija 49 % viso balsų skaičiaus;
b)      saviteikos veiklą
vykdančių oro uosto naudotojų balsavimo teisė neviršija
vieno trečdalio bendro balsų skaičiaus.
5.
Oro uostą valdanti institucija užtikrina Oro
uosto naudotojų komiteto sekretoriato veiklą.
Jeigu
oro uostą valdanti institucija atsisako užtikrinti šio sekretoriato
veiklą arba jeigu Oro uosto naudotojų komitetas jam nepritaria, oro
uostą valdanti institucija paskiria kitą subjektą, kuriam turi
pritarti Oro uosto naudotojų komitetas. Oro uosto naudotojų komiteto
sekretoriatas rengia ir tvarko oro uosto naudotojų ar jų atstovų,
kurie yra Oro uosto naudotojų komiteto dalis, sąrašą.
6.
Oro uosto naudotojų komiteto sekretoriatas
parengia kiekvieno Oro uosto naudotojų komiteto posėdžio
protokolą. Šiuose protokoluose turi būti tinkamai išdėstomos
posėdyje pareikštos nuomonės ir nurodomi balsavimo rezultatai.
III skyrius. Antžeminių paslaugų
rinkos atvėrimas
1 skirsnis        Saviteika
5 straipsnis
Saviteika
Kiekvienas oro uosto naudotojas turi
teisę vykdyti saviteiką.
2 skirsnis        Antžeminių paslaugų
teikimas trečiosioms šalims
6 straipsnis
Antžeminių paslaugų teikimas trečiosioms šalims
1.
Antžeminių paslaugų teikėjams
užtikrinama neribota galimybė patekti į antžeminių paslaugų
teikimo trečiosioms šalims rinką kiekviename oro uoste, kuriame bent
per ankstesnius trejus metus kiekvienais metais aptarnauta ne mažiau kaip 2 milijonai
keleivių ar per kurį gabenta ne mažiau kaip 50 000 tonų
krovinių.
2.
1 dalyje nurodytuose oro uostuose valstybės
narės gali apriboti šių kategorijų antžeminių paslaugų
įgaliotųjų teikėjų skaičių:
a)      bagažo tvarkymas;
b)      orlaivio stovėjimo vietoje teikiamos
paslaugos;
c)      su degalais ir tepalais susijusios
paslaugos;
d)      fizinis atvežamų, išvežamų arba
tranzitu perduodamų krovinių ir pašto tvarkymas tarp oro uosto
pastato ir orlaivio.
Tačiau
valstybės narės neriboja kiekvienos kategorijos antžeminių
paslaugų teikėjų skaičiaus mažiau kaip iki dviejų, o
oro uostuose, kuriuose bent per ankstesnius trejus metus kiekvienais metais
aptarnauta ne mažiau kaip 5 milijonai keleivių ar per kurį
gabenta ne mažiau kaip 100 000 tonų krovinių, – mažiau kaip iki
trijų kiekvienos kategorijos antžeminių paslaugų
teikėjų.
3.
Oro uostuose, kuriuose paslaugų
teikėjų skaičius yra apribotas iki dviejų ar daugiau
teikėjų pagal šio straipsnio 2 dalį ar 14 straipsnio 1 dalies a
ir c punktus, bent vieno iš įgaliotųjų paslaugų
teikėjų tiesiogiai ar netiesiogiai nekontroliuoja:
a)      oro uostą valdanti institucija;
b)      bet kuris oro uosto naudotojas, kuris
ankstesniais metais iki šių paslaugų teikėjų pasirinkimo
metų pervežė daugiau kaip 25 % oro uosto keleivių ir
krovinių;
c)      institucija, kuri tiesiogiai ar
netiesiogiai kontroliuoja oro uostą valdančią instituciją
arba kurią kontroliuoja oro uostą valdanti institucija, kaip nurodyta
a punkte, arba bet kuris b punkte nurodytas naudotojas.
Kontrolė grindžiama teisėmis,
sutartimis ar kitomis priemonėmis, kurios pavienės ar kartu,
atsižvelgiant į faktines arba teisines aplinkybes, suteikia galimybę
daryti lemiamą poveikį paslaugų teikėjui, kaip yra
išaiškinęs Europos Sąjungos Teisingumo Teismas.
4.
Jeigu įgaliotųjų paslaugų
teikėjų skaičius yra apribotas pagal 2 dalį,
neatsižvelgiant į oro uosto naudotojui paskirtą oro uosto dalį,
valstybės narės negali trukdyti oro uosto naudotojui efektyviai
rinktis pagal 2 ir 3 dalyse nustatytas sąlygas kiekvienos kategorijos
antžeminių paslaugų, kurioms taikomas apribojimas, bent iš:
–
dviejų antžeminių paslaugų
teikėjų arba
–
trijų antžeminių paslaugų
teikėjų oro uostuose, kuriuose bent per ankstesnius trejus metus
kiekvienais metais aptarnauta ne mažiau kaip 5 milijonai keleivių ar
per kuriuos gabenta ne mažiau kaip 100 000 tonų krovinių.
5.
Jeigu per oro uostą gabenamų
krovinių kiekis atitinka šiame straipsnyje nustatytą ribinę
vertę, tačiau neviršija atitinkamo ribinio aptarnaujamų
keleivių kiekio, šis reglamentas netaikomas tų kategorijų
antžeminėms paslaugoms, kurios skirtos tik keleiviams.
6.
Visų oro uostų, kuriuose kiekvienais
metais bent trejus iš eilės metus aptarnauta ne mažiau kaip 2 milijonai
keleivių ar gabenta ne mažiau kaip 50 000 tonų krovinių ir
kuriuose vėliau neviršijama ribinė 2 milijonų aptarnautų
keleivių bei gabentų 50 000 tonų krovinio riba,
trečiosioms šalims teikiamų antžeminių paslaugų rinka
išlaikoma atvira paslaugų teikėjams bent trejus pirmuosius metus po
tų metų, kuriais nebuvo viršyta riba.
7.
Visų oro uostų, kuriuose kiekvienais
metais bent trejus iš eilės metus buvo aptarnauta ne mažiau kaip 5
milijonai keleivių ar gabenta ne mažiau kaip 100 000 tonų
krovinių ir kuriuose vėliau neviršijama ribinė 5 milijonų
aptarnautų keleivių bei gabentų 100 000 tonų
krovinių riba, trečiosioms šalims teikiamų antžeminių
paslaugų rinka išlaikoma atvira paslaugų teikėjams bent trejus
pirmuosius metus po tų metų, kuriais nebuvo viršyta riba.
7 straipsnis
Paslaugų teikėjų pasirinkimas
1.
Teikėjai, įgalioti teikti antžemines
paslaugas oro uoste, kuriame teikėjų skaičius apribotas pagal 6
straipsnį ar 14 straipsnį, pasirenkami taikant aiškią,
atvirą ir nediskriminacinę konkurso procedūrą.
2.
Konkursą organizuojanti institucija yra:
a)      oro uostą valdanti institucija,
jeigu ji:
–
neteikia panašių antžeminių paslaugų
ir
–
tiesiogiai arba netiesiogiai nekontroliuoja jokios
pirmiau minėtos paslaugas teikiančios įmonės, ir
–
nedalyvauja nei vienoje tokioje įmonėje;
b)      visais kitais atvejais – nuo oro
uostą valdančios institucijos nepriklausoma kompetentinga
institucija.
3.
Oro uosto naudotojų komitetui jokiame
pasirinkimo procedūros etape nesuteikiama teisė susipažinti su konkurso
dalyvių pateiktais pasiūlymais. Oro uostą valdančiai
įstaigai jokiame pasirinkimo procedūros etape nesuteikiama teisė
susipažinti konkurso dalyvių pateiktais pasiūlymais, jeigu ši
įstaiga nėra konkursą organizuojanti institucija.
4.
Pranešusi Komisijai, atitinkama valstybė
narė gali į konkurso sąlygas įtraukti su viešąja
paslauga susijusio įsipareigojimo reikalavimą antžeminių
paslaugų teikėjams, taikomą oro uostams atokiuose ar
besivystančiuose jos teritorijos regionuose, kuriuose teikėjai
nepageidauja teikti antžeminių paslaugų be valstybės paramos
(t. y. išskirtinės teisės ar kompensacinių
mokėjimų), tačiau kurių oro uostų prieinamumas
ypač svarbus tai valstybei narei. Ši nuostata nepažeidžia ES
valstybės pagalbos taisyklių.
5.
Konkursas pradedamas kvietimo teikti
pasiūlymus paskelbimu Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
6.
Konkursą organizuojanti institucija
paslaugų teikėjus renkasi dviem etapais:
a)      atrankos procedūra siekiant
nustatyti konkurso dalyvių tinkamumą ir
b)      sutarties sudarymo procedūra su
įgaliotuoju (-siais) paslaugų teikėju (-ais).
8 straipsnis
Atrankos procedūra
1.
Pagal atrankos procedūrą konkursą
organizuojanti institucija tikrina, ar konkurso dalyviai atitinka tam tikrus
būtinuosius kriterijus. Būtinuosius kriterijus konkursą
organizuojanti institucija nustato pasitarusi su Oro uosto naudotojų
komitetu ir oro uostą valdančia institucija, jeigu pastaroji
nėra konkursą organizuojanti institucija.
2.
Taikant būtinuosius kriterijus nustatoma, ar:
a)      konkurso dalyvis turi pagal patvirtinimo
procedūros IV skyrių suteiktą galiojantį patvirtinimą;
b)      konkurso dalyvis įrodė savo
gebėjimą taikyti susijusias nuostatas ir taisykles bei raštu
įsipareigoja tai daryti, įskaitant galiojančius darbo
teisės aktus, galiojančias kolektyvines sutartis, veiklos oro uoste
taisykles ir oro uoste taikomus kokybės reikalavimus.
3.
Konkursą organizuojanti institucija parengia
atrankos procedūros kriterijus atitinkančių konkurso
dalyvių sąrašą.
9 straipsnis
Sutarties sudarymo procedūra
1.
Konkursą organizuojanti institucija, taikydama
sutarties sudarymo procedūrą, iš atrankos procedūros kriterijus
atitinkančių konkurso dalyvių sąrašo pasirenka paslaugos
teikėją ir suteikia jam leidimą pasitarusi su Oro uosto
naudotojų komitetu bei oro uostą valdančia institucija, jeigu
pastaroji nėra konkursą organizuojanti institucija.
2.
Renkantis, kuriam paslaugų teikėjui
suteikti leidimą, atsižvelgiama į konkurso dalyvių
pasiūlymų palyginimą su sutarties sudarymo kriterijų
sąrašu. Sutarties sudarymo kriterijai turi būti tinkami,
objektyvūs, aiškūs ir nediskriminaciniai. Sutarties sudarymo
kriterijus nustato konkursą organizuojanti institucija pasitarusi su Oro
uosto naudotojų komitetu ir oro uostą valdančia institucija,
jeigu pastaroji nėra konkursą organizuojanti institucija.
3.
Sutarties sudarymo kriterijams priskiriama:
a)      pavyzdiniu sąnaudų
apskaičiavimu grindžiamas verslo plano nuoseklumas ir tikėtinumas;
b)      veiklos kokybės lygis,
įvertintas remiantis reprezentatyviuoju skrydžių tvarkaraščiu,
įskaitant, jeigu reikia, efektyvų darbuotojų ir įrangos
naudojimą, paskutinį bagažo ir krovinio priėmimą, bagažo ir
krovinių pristatymo laiką bei ilgiausią pasirengimo reisui
trukmę;
c)      materialiųjų išteklių
tinkamumas, t. y. įrangos parengtis ir jos nekenksmingumas aplinkai;
d)      žmogiškųjų išteklių
tinkamumas, t. y. darbuotojų patirtis, taip pat mokymo ir (arba)
kvalifikacijos įgijimo programos tinkamumas;
e)      informacinių ir ryšio
technologijų kokybė;
f)       organizacijos planavimo kokybė;
g)      aplinkosaugos rodikliai.
4.
Kvietime teikti pasiūlymus ir kituose
susijusiuose dokumentuose nurodomas santykinis svertinis sutarties sudarymo
kriterijų įvertinimas. Kiekvienam sutarties sudarymo kriterijui
taikomas tinkamas vertinimo taškų intervalas. Konkursą organizuojanti
institucija gali nustatyti būtinąjį taškų
skaičių, kurį už tam tikrą konkretų sutarties sudarymo
kriterijų turi gauti konkursą laimėjęs dalyvis.
Būtinojo taškų skaičiaus nustatymas yra nediskriminacinis ir
aiškiai nurodomas kvietime teikti pasiūlymus ir kituose susijusiuose
dokumentuose. Konkursą organizuojanti institucija negali pašalinti nė
vieno kvietime teikti pasiūlymus iš pradžių nustatyto sutarties
sudarymo kriterijaus, pridėti naujų kriterijų ar jų
skirstyti.
5.
Leidimas teikti antžemines paslaugas atitinkamame
oro uoste suteikiamas didžiausią taškų skaičių surinkusiam
konkurso dalyviui, taip pat surinkusiam su tam tikrais sutarties sudarymo
kriterijais susijusį būtinąjį taškų skaičių.
6.
Taikant sutarties sudarymo procedūrą, nesikonsultuojama
su oro uosto naudotojais, kurie yra pateikę antžeminių paslaugų
teikimo trečiosioms šalims prašymą ar kurie vykdo saviteikos
veiklą.
7.
Konkursą organizuojanti institucija užtikrina,
kad sutarties sudarymo sprendimas ir šio sprendimo priėmimo priežastys
būtų paskelbtos.
10 straipsnis
Pasirinkimo laikotarpis ir veiklos nutraukimas
1.
Antžeminių paslaugų teikėjams
leidimas suteikiamas mažiausiai septynerių ir daugiausiai dešimties
metų laikotarpiui, išskyrus atvejus, kai daromos saviteikos veiklos ir
antžeminių paslaugų teikimo trečiosioms šalims išimtys pagal 14
straipsnio 1 dalį. Kvietime teikti pasiūlymus tiksliai
apibrėžiamas paslaugų teikėjams suteikiamo leidimo galiojimo
laikotarpis ir veiklos pradžios data.
2.
Antžeminių paslaugų teikėjas
paslaugas pradeda teikti per vieną mėnesį nuo kvietime teikti
pasiūlymus nurodytos datos. Gavusi paslaugų teikėjo
prašymą, konkursą organizuojanti institucija tinkamai pagrįstais
atvejais ir pasitarusi su Oro uosto naudotojų komitetu šį
laikotarpį gali pratęsti ne daugiau kaip šešiais mėnesiais.
Pasibaigus šiam laikotarpiui leidimas netenka galios.
3.
Konkursą organizuojanti institucija
atsižvelgia į leidimo galiojimo laikotarpio pabaigą ir užtikrina, kad
po naujo kvietimo teikti pasiūlymus pasirinktam bet kokiam paslaugų
teikėjui būtų suteiktas leidimas pradėti vykdyti savo
veiklą kitą dieną po anksčiau pasirinktam (-iems)
paslaugų teikėjui (-ams) suteikto leidimo paskutinės galiojimo
dienos.
4.
Jeigu antžeminių paslaugų teikėjas
savo veiklą nutraukia nepasibaigus laikotarpiui, kuriam šiam teikėjui
suteiktas leidimas, paslaugų teikėjas pakeičiamas taikant 7, 8, 9
straipsniuose ir šiame straipsnyje aprašytą pasirinkimo
procedūrą. Bet kuris savo veiklą nutraukiantis paslaugų
teikėjas konkursą organizuojančią atitinkamą instituciją
apie savo ketinimą nutraukti veiklą informuoja gerokai iš anksto ir
ne vėliau kaip likus šešiems mėnesiams iki jo pasitraukimo iš oro
uosto dienos. Paslaugų teikėjui galima skirti finansines baudas,
jeigu konkursą organizuojančiai institucijai jis nepraneša gerokai iš
anksto ir jeigu paslaugų teikėjas negali įrodyti force
majeure.
5.
Jeigu paslaugų teikėjas savo veiklą
nutraukia nepasibaigus laikotarpiui, kuriam jis buvo gavęs leidimą,
ir jeigu pasitraukdamas iš oro uosto paslaugų teikėjas konkursą
organizuojančiai institucijai nesuteikia pakankamai laiko naujam
paslaugų teikėjui pasirinkti ir dėl to šiame oro uoste laikinai
atsiranda tam tikrų antžeminių paslaugų teikimo monopolija,
netaikydama 7, 8, 9 straipsniuose ir šiame straipsnyje nustatytos pasirinkimo
procedūros valstybė narė antžeminių paslaugų
teikėjui ribotam (ne ilgesniam kaip dešimties mėnesių)
laikotarpiui suteikia leidimą teikti antžemines paslaugas šiame oro uoste.
Jeigu
valstybei narei šiam ribotam laikotarpiui nepavyksta rasti antžeminių
paslaugų teikėjo, valstybė narė monopolinių
antžeminių paslaugų, kurios laikinai teikiamos kaip monopolinės,
kainas reguliuoja tol, kol oro uoste antžeminių paslaugų teikti
nepradeda kiti teikėjai.
6.
Konkursą organizuojanti institucija Oro uosto
naudotojų komitetą ir, jeigu reikia, oro uostą
valdančią instituciją informuoja apie sprendimus, priimtus pagal
7, 8 ir 9 straipsnius ir šį straipsnį.
7.
7, 8 ir 9 straipsnių ir šio straipsnio
nuostatos netaikomos sudarant viešųjų pirkimų sutartis ir
skiriant koncesijas, kurių atžvilgiu taikomos kitos Sąjungos
teisės aktų nuostatos.
11 straipsnis
Antžemines paslaugas teikianti oro uostą valdanti institucija
1.
Jeigu antžeminių paslaugų
teikėjų skaičius yra apribotas pagal 6 straipsnį, oro
uostą valdanti institucija gali pati teikti antžemines paslaugas jai
netaikant 7–10 straipsniuose aprašytos pasirinkimo procedūros. Be to,
netaikydama šios procedūros ji gali įmonei suteikia leidimą
teikti antžemines paslaugas atitinkamame oro uoste:
a)      jeigu šią įmonę oro
uostą valdanti institucija kontroliuoja tiesiogiai ar netiesiogiai;
b)      jeigu įmonė kontroliuoja
ją tiesiogiai ar netiesiogiai.
2.
Jeigu oro uostą valdanti institucija,
teikianti antžemines paslaugas pagal 1 dalį, nebeatitinka 1 dalies
sąlygų, šis paslaugų teikėjas jam netaikant reikalavimo
dėl 7–10 straipsniuose nustatytos pasirinkimo procedūros antžemines
paslaugas gali toliau teikti penkerius metus. Pasibaigus šiam penkerių
metų laikotarpiui, paslaugų teikėjas atitinkamą
konkursą organizuojančią instituciją informuoja gerokai iš
anksto ir ne vėliau kaip likus šešiems mėnesiams iki penkerių
metų laikotarpio pabaigos. Paslaugų teikėjui galima skirti
finansines baudas, jeigu konkursą organizuojančiai institucijai jis
nepraneša gerokai iš anksto ir jeigu paslaugų teikėjas negali
įrodyti force majeure. Jeigu paslaugų teikėjas savo
veiklą nutraukia nepasibaigus penkerių metų laikotarpiui,
taikomos 10 straipsnio 4 ir 5 dalys.
12 straipsnis
Darbuotojų teisių apsauga, kai perkeliami paslaugų, kurioms
taikomas patekimo į rinką apribojimas, teikimui būtini
darbuotojai
1.
Šis straipsnis taikomas tik toms antžeminėms
paslaugoms, kurių teikėjų skaičių atitinkama
valstybė narė apribojo pagal 6 ar 14 straipsnį.
2.
Jeigu užbaigus 7–10 straipsniuose nustatytą
pasirinkimo procedūrą 1 dalyje nurodytų antžeminių
paslaugų teikėjas netenka jam suteikto leidimo teikti šias paslaugas,
valstybės narės iš antžeminių paslaugų teikėjo
(-ų), kuris (-ie) vėliau ima teikti šias paslaugas, gali reikalauti
užtikrinti darbuotojų, kurie anksčiau buvo įdarbinti teikti
minėtas paslaugas, teises, kurios jiems turėtų būti
suteikiamos, jei būtų atliekamas Tarybos direktyvoje 2001/23/EB[17]
apibrėžtas perdavimas.
3.
Valstybės narės 2 dalyje nurodytą
reikalavimą taiko tik tiems ankstesnio paslaugų teikėjo
darbuotojams, kurie dalyvauja teikiant paslaugas, kurias teikti ankstesnis
teikėjas neteko leidimo, ir kurie savanoriškai sutinka būti priimti
naujo (-ų) paslaugų teikėjo (-ų).
4.
Valstybės narės 2 dalyje nustatytą
reikalavimą apriboja taip, kad jis būtų proporcingas
atsižvelgiant į kitam (-iems) paslaugų teikėjui (-ams) iš
tikrųjų perduotos veiklos mastą.
5.
Jeigu valstybė narė taiko 2 dalyje
nurodytą reikalavimą, į konkurso dokumentus, pateikiamus vykdant
7–10 straipsniuose nustatytą procedūrą, įtraukiamas
atitinkamų darbuotojų sąrašas ir pateikiama reikiama išsami
informacija apie sutartyse nustatytas darbuotojų teises ir sąlygas,
į kurias atsižvelgiant darbuotojai laikomi susijusiais su atitinkamomis
paslaugomis.
6.
Jeigu antžeminių paslaugų teikėjas
oro uosto naudotojui antžeminių paslaugų, kurios yra didelė to
paslaugų teikėjo antžeminio aptarnavimo veiklos dalis, nebeteikia
tais atvejais, kuriems netaikoma šio straipsnio 2 dalis, arba jei
saviteiką vykdantis oro uosto naudotojas nusprendžia saviteiką
nutraukti, valstybės narės iš antžeminių paslaugų
teikėjo (-ų) arba saviteiką vykdančio oro uosto naudotojo,
kuris (-ie) vėliau ima teikti šias paslaugas, gali reikalauti užtikrinti
darbuotojų, kurie anksčiau buvo įdarbinti teikti minėtas
paslaugas, teises, kurios jiems turėtų būti suteikiamos, jei
būtų atliekamas Tarybos direktyvoje 2001/23/EB apibrėžtas
perdavimas.
7.
Valstybės narės 6 dalyje nurodytą
reikalavimą taiko tik tiems ankstesnio paslaugų teikėjo
darbuotojams, kurie dalyvauja teikiant paslaugas, kurių nebeteikia
ankstesnis paslaugų teikėjas, ir kurie savanoriškai sutinka būti
perimti naujo (-ų) paslaugų teikėjo (-ų) arba
saviteiką vykdančio oro uosto naudotojo.
8.
Valstybės narės 6 dalyje nurodytą
reikalavimą taiko tik tiems saviteiką vykdančio oro uosto
naudotojo darbuotojams, kurie dalyvauja teikiant paslaugas, kurių
saviteiką vykdantis oro uosto naudotojas nusprendžia saviteiką
nutraukti, ir kurie savanoriškai sutinka būti perimti naujo (-ų)
paslaugų teikėjo (-ų) arba saviteiką vykdančio oro
uosto naudotojo.
9.
Valstybės narės 6 dalyje nustatytą
reikalavimą apriboja taip, kad jis būtų proporcingas
atsižvelgiant į kitam (-iems) paslaugų teikėjui (-ams) ar
saviteiką vykdančiam oro uosto naudotojui faktiškai perduotos veiklos
mastą.
10.
Valstybės narės gali socialiniams
partneriams tinkamu lygmeniu pavesti derybų susitarimu nustatyti, kaip
faktiškai įgyvendinti šį straipsnį.
11.
Valstybės narės praneša Komisijai apie
visas priemones, kurių imamasi pagal šį straipsnį.
13 straipsnis
Salų oro uostai
Pagal 7–10 straipsnius renkantis
antžeminių paslaugų oro uoste teikėjus, valstybė narė
su viešąja paslauga susijusį įsipareigojimo taikymą gali
išplėsti kitiems savo oro uostams, jeigu:
a)      tie oro uostai yra salose tame
pačiame geografiniame regione; ir
b)      kiekviename iš šių oro uostų
per metus aptarnaujama ne mažiau kaip 100 000 keleivių;
c)      ir jeigu šį taikymo
išplėtimą patvirtina Komisija.
Sprendimas patvirtinti taikymo
išplėtimą yra įgyvendinimo aktas, kuris priimamas taikant 43
straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą. Ši
nuostata nepažeidžia ES valstybės pagalbos taisyklių.
3 skirsnis        Saviteikos veiklos ir
antžeminių paslaugų teikimo trečiosioms šalims išimtys
14 straipsnis
Išimtys
1.
Jeigu dėl tam tikrų oro uoste prieinamos
erdvės ar pajėgumo apribojimų, visų pirma susijusių su
oro uosto perkrova ir ploto išnaudojimo koeficientu, neįmanoma atverti
rinkos ir (arba) saviteikos veiklos vykdyti taip, kaip nustatyta šiame
reglamente, atitinkama valstybė narė gali nuspręsti:
a)      vienos ar daugiau kategorijų
antžeminių paslaugų, išskyrus nurodytąsias 6 straipsnio 2
dalyje, teikėjų skaičių visame oro uoste ar jo dalyje
apriboti ne mažiau kaip iki dviejų teikėjų, taikant 6 straipsnio
3 dalį;
b)      vienam paslaugų teikėjui
paskirti teikti 6 straipsnio 2 dalyje nurodytos vienos ar daugiau
kategorijų antžemines paslaugas oro uostuose, kuriuose per metus
aptarnaujama ne mažiau kaip 2 milijonai keleivių arba per kuriuos gabenama
ne mažiau kaip 50 000 tonų krovinių;
c)      vienam ar dviem paslaugų
teikėjams paskirti teikti 6 straipsnio 2 dalyje nurodytos vienos ar
daugiau kategorijų antžemines paslaugas oro uostuose, kuriuose per metus
aptarnaujama ne mažiau kaip 5 milijonai keleivių arba per kuriuos gabenama
ne mažiau kaip 100 000 tonų krovinių, jeigu paslaugų
teikėjų skaičių apribojus iki dviejų teikėjų
taikoma 6 straipsnio 3 dalis;
d)      saviteiką, kaip nurodyta 5
straipsnyje, paskirti ribotam oro uosto naudotojų skaičiui, jeigu šie
naudotojai pasirinkti remiantis tinkamais, objektyviais, aiškiais ir
nediskriminaciniais kriterijais.
2.
Visų 1 dalyje nurodytų išimčių
atžvilgiu:
a)      nurodoma antžeminių paslaugų
kategorija ar kategorijos, dėl kurių suteikta išimtis, ir
konkretūs prieinamos erdvės ar pajėgumo apribojimai, kuriais
grindžiama ši išimtis;
b)      pateikiamas atitinkamas apribojimo
pašalinimo priemonių planas.
3.
Suteikus išimtis:
a)      neturi būti iškraipoma
antžeminių paslaugų teikėjų ir (arba) saviteikos
veiklą vykdančių oro uosto naudotojų konkurencija;
b)      jos neturi galioti ilgiau nei
būtina.
4.
Valstybės narės apie visas išimtis,
kurias jos ketina suteikti pagal 1 dalį, Komisijai praneša iki jų
įsigaliojimo likus ne mažiau kaip šešiems mėnesiams ir nurodo
šių išimčių pagrindimo priežastis.
5.
Gavusi pranešimą, Komisija sprendimų
dėl išimčių, apie kurias buvo pranešta, santrauką paskelbia
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir kviečia
suinteresuotąsias šalis pateikti pastabas.
6.
Komisija atidžiai nagrinėja valstybių
narių praneštus sprendimus suteikti išimtis. Šiuo tikslu Komisija atlieka
išsamią padėties analizę ir nagrinėja atitinkamas
priemones, apie kurias yra pranešusi valstybė narė, siekdama
patikrinti, ar tariamas apribojimas iš tikrųjų egzistuoja ir ar
neįmanoma atverti rinkos bei (arba) įgyvendinti saviteikos taip, kaip
numatyta šiame reglamente.
7.
Užbaigusi šį nagrinėjimą ir
pasitarusi su atitinkama valstybe, nare Komisija gali patvirtinti
valstybės narės sprendimą ar jam prieštarauti, jeigu Komisija
laiko tariamą apribojimą nesant įrodytą ar jeigu jis
nėra pakankamai dideli, kad juo būtų galima pagrįsti
išimtį. Pasitarusi su atitinkama valstybe nare, Komisija taip pat gali prašyti
valstybės narės iš dalies pakeisti išimties taikymo sritį ar jos
taikymą apriboti tomis oro uosto dalimis, kuriose buvo įrodytas
tariamas apribojimas galiojimas.
8.
Komisija sprendimą priima ne vėliau kaip
po šešių mėnesių nuo valstybės narės pateikto išsamaus
pranešimo ir sprendimas paskelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame
leidinyje.
9.
Šio straipsnio 7 ir 8 dalyse nurodytas
įgyvendinimo sprendimas priimamas taikant 43 straipsnio 2 dalyje
nurodytą patariamąją procedūrą.
10.
Valstybių narių pagal 1 dalį suteiktų
išimčių galiojimo trukmė negali viršyti trejų metų,
išskyrus pagal 1 dalies b ir c punktus suteiktas išimtis. Iki šio laikotarpio
pabaigos likus ne mažiau kaip šešiems mėnesiams, valstybė narė
dėl kiekvieno prašymo suteikti išimtį priima naują sprendimą,
kuriam taip pat taikomos šio straipsnio nuostatos.
11.
Valstybių narių pagal 1 dalies b ir c
punktus suteiktų išimčių galiojimo trukmė negali viršyti
dvejų metų. Tačiau atsižvelgdama į 1 dalyje nurodytas
nuostatas valstybė narė gali prašyti, kad šis laikotarpis vieną
kartą būtų pratęsiamas dvejais metais. Komisija priima
sprendimą dėl šio prašymo. Įgyvendinimo sprendimas priimamas
taikant 43 straipsnio 2 dalyje nustatytą patariamąją
procedūrą.
15 straipsnis
Konsultacijos su antžeminių paslaugų teikėjais ir oro uosto
naudotojais
Oro uostą valdanti institucija dėl
šio reglamento taikymo organizuoja savo ir Oro uosto naudotojų komiteto
bei antžeminių paslaugų įmonių konsultacijų
procedūrą. Šiose konsultacijose, be kita ko, aptariama tų
antžeminių paslaugų, kurioms pagal 14 straipsnio 1 dalies b ir c
punktus buvo suteikta išimtis, kaina ir šių paslaugų teikimo
organizavimas. Per metus surengiamas bent vienas konsultacijų
posėdis. Oro uostą valdanti institucija parengia šio posėdžio
protokolą, kuris perduodamas Komisijai, jeigu ji pateikia prašymą.
IV skyrius. Patvirtinimo procedūros
16 straipsnis
Visose ES valstybėse narėse pripažįstamo tinkamo patvirtinimo
gavimas
1.
Oro uostuose, kuriuose kiekvienais metais bent
trejus iš eilės metus aptarnauta ne mažiau kaip 2 milijonai keleivių
ar per kuriuos gabenta ne mažiau kaip 50 000 tonų krovinių,
jokiai įmonei neleidžiama teikti antžeminių paslaugų kaip
antžeminių paslaugų teikėjui ar vykdant saviteikos veiklą,
jeigu jai nebuvo suteiktas tinkamas patvirtinimas. Šio skyriaus reikalavimus
atitinkančiai įmonei suteikiama teisė gauti patvirtinimą.
2.
Kiekviena valstybė narė paskiria nuo oro
uostą valdančios institucijos nepriklausomą kompetentingą
instituciją („patvirtinančią instituciją“), atsakingą
už patvirtinimo teikti antžemines paslaugas suteikimą.
3.
Patvirtinanti institucija nesuteikia patvirtinimo
ar neužtikrina jo galiojimo, jeigu nesilaikoma šiame skyriuje nustatytų
reikalavimų.
17 straipsnis
Patvirtinimo suteikimo sąlygos
1.
Valstybės narės patvirtinanti institucija
įmonei suteikia patvirtinimą, jeigu:
a)      ji įsisteigusi ir įregistruota
valstybėje narėje;
b)      jos organizacijos struktūra tokia,
kad patvirtinanti institucija gali įgyvendinti šio skyriaus nuostatas;
c)      ji atitinka 18 straipsnyje nustatytas
finansines sąlygas;
d)      ji pateikia 19 straipsnyje nustatytus
geros reputacijos įrodymus;
e)      ji atitinka 20 straipsnyje nustatytą
darbuotojų kvalifikacijos reikalavimą;
f)       ji atitinka 21 straipsnyje nustatytus
reikalavimus dėl veiklos vadovo;
g)      ji atitinka 22 straipsnyje nustatytus
draudimo reikalavimus.
2.
1 dalies a, c ir d punktai netaikomi saviteikos
veiklą vykdantiems oro uosto naudotojams, kurie antžeminių
paslaugų neteikia trečiosioms šalims. Oro uosto naudotojai, kuriems
suteiktas patvirtinimas vykdyti saviteikos veiklą, remdamiesi šiuo
patvirtinimu neturi teisės teikti antžeminių paslaugų
trečiosioms šalims.
3.
Įmonė, pateikusi prašymą gauti
patvirtinimą ar gavusi šį patvirtinimą, turi laikytis visų
valstybių narių, kuriose ji vykdo veiklą, nacionalinių
socialinės apsaugos, aplinkos apsaugos ir oro uosto saugumo nuostatų.
18 straipsnis
Finansinės patvirtinimo suteikimo sąlygos
1.
Prašymą gauti patvirtinimą pateikusiai
įmonei nepradėtos nemokumo arba panašios procedūros; jai
nepaskelbtas bankrotas.
2.
Patvirtinanti institucija kruopščiai
įvertina, ar prašymą gauti patvirtinimą pateikusi
įmonė gali įrodyti, kad:
a)      bet kuriuo metu per 24 mėnesių
laikotarpį nuo veiklos vykdymo pradžios gali įvykdyti savo faktinius
ir galimus tikromis prielaidomis pagrįstus įsipareigojimus; ir
b)      tris mėnesius nuo veiklos vykdymo
pradžios ir neatsižvelgdama į bet kokias vykdant savo veiklą gautas
pajamas ji gali apmokėti pastoviąsias ir veiklos sąnaudas,
kurios patiriamos vykdant veiklą pagal verslo planą ir nustatytas remiantis
tikromis prielaidomis.
3.
Siekiant atlikti 1 dalyje nurodytą
įvertinimą, kiekvienas pareiškėjas pateikia audito patikrintos
dviejų ankstesnių finansinių metų apskaitos dokumentus.
4.
Siekiant atlikti 2 dalyje nurodytą
įvertinimą, kiekvienas pareiškėjas pateikia bent pirmų
trejų metų veiklą apimantį verslo planą. Verslo plane
taip pat išsamiai nurodomi pareiškėjo finansiniai saitai su visa kita
komercine veikla, kurią pareiškėjas vykdo tiesiogiai ar per
susijusias įmones. Pareiškėjas taip pat pateikia visą
susijusią informaciją, pirmiausia šiuos duomenis:
a)      numatomą kitų trejų
metų buhalterinį balansą, įskaitant pelno ir nuostolio
ataskaitą;
b)      numatomas pirmųjų trejų
veiklos metų pinigų srautų ataskaitas ir likvidumo planus;
c)      išsamią informaciją apie
įrangos pirkimo arba išperkamosios nuomos finansavimą,
įskaitant, jeigu naudojama išperkamoji nuoma, kiekvienos sutarties
nuostatas ir sąlygas, jeigu reikia.
19 straipsnis
Geros reputacijos įrodymas
1.
Įmonė, pateikusi prašymą gauti
patvirtinimą, mokesčių ir socialinio draudimo įmokų
sumokėjimo paskutiniais metais įrodymus pateikia iš tų
valstybių narių, kuriose ji vykdo veiklą, arba, jeigu ji
Sąjungoje nevykdo veiklos, tada pateikia iš savo kilmės šalies.
2.
Įmonė taip pat pateikia įrodymus,
kad asmenų, kurie nuolat ir efektyviai valdys įmonės veiklą,
reputacija nekelia abejonių arba kad jie nėra paskelbti
bankrutavusiais. Patvirtinanti institucija tinkamais valstybių narių
piliečių įrodymais laiko valstybės narės, kurioje
įmonė yra įsisteigusi ar įregistruota, pateiktus
kompetentingų institucijų arba tos valstybės narės, kurioje
yra asmens nuolatinė gyvenamoji vieta, išduotus dokumentus,
įrodančius, kad šių reikalavimų yra laikomasi.
3.
Jeigu įmonės įsisteigimo ar
registravimo valstybė narė arba valstybė narė, kurioje yra
asmens nuolatinė gyvenamoji vieta, neišduoda 2 dalyje nurodytų
dokumentų, juos atstoja priesaika patvirtintas pareiškimas arba –
valstybėse narėse, kuriose nėra galimybės pateikti
priesaika patvirtinto pareiškimo – oficialus pareiškimas, kurį atitinkamas
asmuo pateikia kompetentingai teisminei ar administracinei institucijai arba,
jei reikia, notarui ar kompetentingai profesinei organizacijai įmonės
įsisteigimo arba registravimo valstybėje narėje ar
valstybėje narėje, kurioje yra asmens nuolatinė gyvenamoji
vieta. Ši institucija, notaras arba kompetentinga profesinė organizacija
išduoda pažymėjimą, patvirtinantį priesaika patvirtinto
pareiškimo ar oficialaus pareiškimo autentiškumą.
20 straipsnis
Darbuotojų kvalifikacija
Prašymą gauti patvirtinimą pateikusi
įmonė įrodo, kad jos darbuotojai yra turi kvalifikaciją,
profesinės patirties ir darbo stažą, būtiną veiklai,
dėl kurios įmonė pateikė prašymą, vykdyti.
21 straipsnis
Veiklos vadovas
Prašymą gauti patvirtinimą pateikusi
įmonė pateikia atitinkamos veiklos vadovą, į kurį
įtraukiama ši informacija:
a)           organizacijos schema,
vadovaujantieji darbuotojai, įpareigojimų ir pareigų aprašymas,
atsakomybė;
b)           gebėjimas saugiai vykdyti
veiklą oro uosto aplinkoje;
c)           įrangos politika;
d)           darbuotojų kvalifikacijos
reikalavimai, atitinkami mokymo reikalavimai ir mokymo planas;
e)           saugos ir kokybės valdymo
procedūros;
f)            įprastos antžeminių
paslaugų teikimo procedūros, įskaitant koordinavimą su oro
uosto naudotojais ir oro uostą valdančia institucija, veiklos
koordinavimą ir konkrečios su specialiais užsakovais susijusios
paslaugų teikimo procedūros;
g)           ekstremalių situacijų
likvidavimo politika;
h)           saugumo valdymo procedūros.
22 straipsnis
Insurance requirements
1.
Sąjungoje antžeminių paslaugų
teikėjų ir saviteikos veiklą vykdančių oro uosto
naudotojų atsakomybė, susijusi su antžeminio aptarnavimo paslaugomis,
apdraudžiama nuo valstybės narės teritorijoje padarytų
nuostolių, dėl kurių numatyta atlyginimo teisė.
2.
Komisijai suteikiami įgaliojimai deleguotuoju
teisės aktu pagal 42 straipsnį išsamiau nustatyti draudimo
reikalavimus ir mažiausias sumas.
23 straipsnis
Patvirtinimo galiojimas
1.
Patvirtinimas galioja penkerius metus.
2.
Patvirtinimas galioja jame nurodytoms kategorijoms
ir (arba) pakategorėms.
3.
Antžeminių paslaugų teikėjas visada,
kai gaunamas prašymas, turi sugebėti kompetentingai patvirtinančiai
institucijai įrodyti, kad atitinka visus šio skyriaus reikalavimus.
4.
Patvirtinanti institucija stebi atitiktį šio
skyriaus reikalavimams. Patvirtinanti institucija bet kuriuo atveju
atitiktį šiems reikalavimams persvarsto šiais atvejais:
(a)     įtarus galimus nesklandumus; arba
(b)     gavus kitos valstybės narės
patvirtinančios institucijos prašymą; arba
(c)     gavus Komisijos prašymą.
5.
Naujas prašymas gauti patvirtinimą
pateikiamas, jeigu antžemines paslaugas teikianti įmonė:
a)      nepradėjo veiklos per dvylika
mėnesių nuo patvirtinimo suteikimo; arba
b)      savo veiklą nutraukė ilgesniam
kaip dvylikos mėnesių laikotarpiui.
6.
Antžemines paslaugas teikianti įmonė
patvirtinančiai institucijai praneša:
a)      iš anksto apie bet kokį esminį
jos veiklos masto pasikeitimą;
b)      jeigu įmonei pradėta taikyti
nemokumo procedūra.
24 straipsnis
Patvirtinimo panaikinimas
1.
Patvirtinanti institucija bet kuriuo metu gali
panaikinti patvirtinimą, jeigu antžeminių paslaugų teikėjas
ar saviteikos veiklą vykdantis oro uosto naudotojas dėl savo paties
veiksmų neatitinka šiame skyriuje nustatytų kriterijų.
Panaikinimo priežastys pranešamos paslaugų teikėjui ar atitinkamam
saviteikos veiklą vykdančiam oro uosto naudotojui ir kitų
valstybių narių patvirtinančioms institucijoms.
2.
Patvirtinanti institucija panaikina
patvirtinimą, jeigu antžeminių paslaugų teikėjas
patvirtinančiai institucijai sąmoningai ar neatsakingai perduoda
klaidingą informaciją svarbiu klausimu.
25 straipsnis
Sprendimai dėl patvirtinimų
1.
Atsižvelgdama į visus turimus įrodymus,
patvirtinanti institucija sprendimą dėl patvirtinimo priima kuo
greičiau ir ne vėliau kaip per du mėnesius nuo visos
būtinos informacijos pateikimo. Apie sprendimą pranešama pareiškėjui
ir kitų valstybių narių patvirtinančioms institucijoms.
Atsisakius suteikti patvirtinimą, nurodomos tokio sprendimo priežastys.
2.
Patvirtinimo galima nesuteikti tik tuo atveju, kai
antžeminių paslaugų teikėjas ar saviteikos veiklą vykdantis
oro uosto naudotojas dėl savo paties veiksmų neatitinka šiame
skyriuje nurodytų kriterijų.
3.
Patvirtinimo suteikimo ar jo panaikinimo
procedūras paskelbia patvirtinanti institucija, kuri apie tai praneša
Komisijai.
26 straipsnis
Abipusis patvirtinimų pripažinimas
Valstybės narės pagal šį
skyrių suteiktas patvirtinimas duoda teisę veiklos vykdytojui
antžemines paslaugas kaip antžeminių paslaugų teikėjui ar
saviteikos veiklą vykdančiam oro uosto naudotojui teikti visose
valstybėse narėse laikantis patvirtinime nustatytų
sąlygų ir nepažeidžiant patekimo į rinką apribojimų
pagal 6 ir 14 straipsnius.
V skyrius. Oro uostą
valdančių institucijų ir centralizuotos infrastruktūros
įpareigojimai
27 straipsnis
Teisė naudotis centralizuota infrastruktūra ir įrenginiais
1.
Šis straipsnis taikomas tik tiems oro uostams,
kuriuose bent per trejus ankstesnius metus kiekvienais metais buvo aptarnaujama
ne mažiau kaip 2 milijonai keleivių ar per kuriuos buvo gabenta ne
mažiau kaip 50 000 tonų krovinių.
2.
Oro uostą valdanti institucija paskelbia oro
uosto centralizuotos infrastruktūros sąrašą.
3.
Centralizuotos infrastruktūros valdymą
galima patikėti oro uostą valdančiai institucijai ar kitai
įstaigai, kuri gali užtikrinti, kad antžeminių paslaugų
teikėjai ir saviteikos veiklą vykdantys oro uosto naudotojai
privalėtų naudoti šią infrastruktūrą. Ši
infrastruktūra turi būti valdoma aiškiai, objektyviai ir
nediskriminuojant.
4.
Oro uostą valdanti institucija ar, jeigu
reikia, atitinkama valstybės institucija ar bet kokia kita oro uostą
valdančią instituciją kontroliuojanti įstaiga, pasitarusi
su Oro uosto naudotojų komitetu ir antžemines paslaugas oro uoste
teikiančiomis įmonėmis objektyviai nusprendžia, kuri
infrastruktūra turi būti centralizuota. Oro uostą valdanti
institucija ar, jeigu reikia, atitinkama valstybės institucija arba bet
kokia kita oro uostą valdančią instituciją kontroliuojanti
įstaiga užtikrina, kad „centralizuotos infrastruktūros“
apibrėžtį atitinkanti bet kuri infrastruktūra ar įrenginys
būtų priskirtas šiai infrastruktūrai ir kad ši
infrastruktūra ar įrenginys atitiktų šiame skyriuje nustatytus
reikalavimus.
5.
Jeigu Oro uosto naudotojų komitetas
prieštarauja oro uostą valdančios institucijos sprendimui
centralizuoti infrastruktūrą ar jos necentralizuoti arba nepritaria
centralizavimo mastui, jis gali prašyti atitinkamos valstybės narės
nepriklausomos priežiūros institucijos nuspręsti, ar atitinkama
infrastruktūra turi būti centralizuojama, ar neturi būti
centralizuojama, ir kokiu mastu.
6.
Antžeminių paslaugų teikėjai ir
saviteikos veiklą vykdantys oro uosto naudotojai turi teisę naudoti
oro uosto infrastruktūrą, centralizuotą infrastruktūrą
ir oro uosto įrenginius būtinu mastu, kad galėtų vykdyti
savo veiklą. Oro uostą valdanti institucija ar, atsižvelgiant į
aplinkybes, atitinkama centralizuotą infrastruktūrą valdanti
įstaiga arba, jeigu būtina, valstybės institucija ar bet kokia
kita oro uostą valdančią instituciją kontroliuojanti
įstaiga, arba, atsižvelgiant į aplinkybes, centralizuotą
infrastruktūrą valdanti įstaiga užtikrina galimybę naudotis
šia teise laikantis tinkamų, objektyvių, aiškių ir
nediskriminacinių sąlygų.
7.
Oro uoste turima erdvė, kurią galima
naudoti teikiant antžemines paslaugas, antžeminių paslaugų
teikėjams ir saviteikos veiklą vykdantiems oro uosto naudotojams,
įskaitant naujus rinkos dalyvius, padalinama tokiu mastu, kad jie
galėtų naudotis savo teisėmis ir būtų užtikrinama
sąžininga konkurencija laikantis tinkamų, objektyvių,
aiškių ir nediskriminacinių taisyklių bei kriterijų.
8.
Jeigu sprendimas dėl centralizuotos
infrastruktūros masto pagal šio straipsnio 5 dalį pateikiamas
nepriklausomai priežiūros institucijai, taikoma Direktyvos 2009/12/EB 6
straipsnyje nustatyta procedūra.
28 straipsnis
Centralizuotos infrastruktūros ir įrenginių naudojimo
mokesčiai
1.
Šis straipsnis taikomas tik tiems oro uostams,
kuriuose bent per trejus ankstesnius metus kiekvienais metais buvo aptarnaujama
ne mažiau kaip 2 milijonai keleivių ar per kuriuos buvo gabenta ne
mažiau kaip 50 000 tonų krovinių.
2.
Jeigu už naudojimąsi centralizuota
infrastruktūra ar oro uosto įrenginiais imamas mokestis, oro
uostą valdanti įstaiga ar, atsižvelgiant į aplinkybes,
centralizuotą infrastruktūrą valdanti įstaiga užtikrina,
kad mokesčio dydis būtų nustatytas remiantis tinkamais,
objektyviais, aiškiais ir nediskriminaciniais kriterijais.
3.
Oro uostą valdančiai institucijai ar,
atsižvelgiant į aplinkybes, centralizuotą infrastruktūrą
valdančiai įstaigai suteikiama teisė atgauti savo sąnaudas
ir iš sumokamų mokesčių gauti pagrįstą turto
pelningumą. Mokesčiai yra atlygis už paslaugas.
4.
Pasitarus su Oro uosto naudotojų komitetu ir
oro uoste antžemines paslaugas teikiančiomis įmonėmis, visi 1
dalyje nurodyti mokesčiai nustatomi pavienio oro uosto lygmeniu. Oro
uostą valdanti institucija ar, atsižvelgiant į aplinkybes,
centralizuotą infrastruktūrą valdanti įstaiga Oro uosto
naudotojų komitetui ir antžemines paslaugas oro uoste teikiančioms
įmonėms kiekvienais metais pateikia informaciją apie
sudedamąsias dalis, į kurias atsižvelgiant nustatomi mokesčiai.
Į informaciją įtraukiami bent šie dalykai:
a)      už mokesčius teikiamų įvairių
paslaugų ir siūlomos infrastruktūros sąrašas;
b)      mokesčių nustatymo metodika;
c)      bendroji sąnaudų struktūra
atsižvelgiant į įrenginius ir paslaugas, už kurias imamas mokestis;
d)      pajamos iš skirtingų
mokesčių, bendros paslaugų, už kurias imami mokesčiai,
sąnaudos ir turto pelningumas;
e)      bet koks įrenginiams ir paslaugoms,
už kurias imami mokesčiai, valstybės institucijų skirtas
finansavimas;
f)       numatomi bet kokių didelių
siūlomų investicijų rezultatai (investicijų poveikis oro
uosto pajėgumui).
5.
Siekdama įrodyti, kad už centralizuotos
infrastruktūros pateikimą, antžeminėms paslaugoms ir
esminėms su antžeminių paslaugų teikimu susijusioms paslaugoms
būtinos erdvės skyrimą surenkami visi mokesčiai naudojami
tik visoms susijusioms sąnaudoms ar jų daliai susigrąžinti, oro
uostą valdanti institucija skelbia mokesčių dydį, taip pat
išsamų teikiamų paslaugų sąrašą. Jeigu reikia,
centralizuotą infrastruktūrą valdanti įstaiga mokesčių
dydį, įskaitant išsamų teikiamų paslaugų
sąrašą, praneša oro uostą valdančiai institucijai.
6.
Jeigu Oro uosto naudotojų komitetas nepritaria
oro uostą valdančios institucijos arba, atsižvelgiant į
aplinkybes, centralizuotą infrastruktūrą valdančios
įstaigos nustatytam mokesčių dydžiui, šis komitetas gali prašyti
atitinkamos valstybės narės nepriklausomos priežiūros
institucijos nustatyti mokesčio dydį.
7.
Jeigu sprendimas dėl mokesčių dydžio
pagal šio straipsnio 6 dalį pateikiamas nepriklausomai priežiūros
institucijai, taikoma Direktyvos 2009/12/EB 6 straipsnyje nustatyta
procedūra.
29 straipsnis
Teisinis atskyrimas
1.
Oro uostų, kuriuose bent per trejus
ankstesnius metus kiekvienais metais buvo aptarnaujama ne mažiau kaip 2 milijonai
keleivių ar per kuriuos buvo gabenta ne mažiau kaip 50 000 tonų
krovinių, oro uostą valdanti institucija ar centralizuotos
infrastruktūros valdytojas, jeigu jie trečiosioms šalims teikia
antžemines paslaugas, įsteigia atskirą juridinį subjektą
šiai antžeminių paslaugų teikimo veiklai vykdyti.
Šis
juridinis subjektas savo teisine forma, struktūra ir sprendimų
priėmimo tvarka yra nepriklausomas nuo bet kurio su oro uosto
infrastruktūra susijusio atitinkamo subjekto, jeigu oro uostą
valdanti institucija antžemines paslaugas teikia trečiosioms šalims, ir
nuo bet kokio su centralizuota infrastruktūra susijusio subjekto, kai
centralizuotos infrastruktūros valdytojas antžemines paslaugas teikia
trečiosioms šalims.
2.
Oro uostuose, kuriuose bent per trejus ankstesnius
metus kiekvienais metais buvo aptarnaujama ne mažiau kaip 2 milijonai
keleivių ar per kuriuos buvo gabenta ne mažiau kaip 50 000 tonų
krovinių, už oro uosto infrastruktūros valdymą ar už
centralizuotos oro uosto infrastruktūros valdymą atsakingiems
asmenims neleidžiama tiesiogiai ar netiesiogiai būti susijusiems su
antžemines paslaugas teikiančio nepriklausomo subjekto bendrovės
struktūra.
3.
1 dalyje nurodytas antžemines paslaugas teikiantis
juridinis subjektas negali gauti jokių kryžminių subsidijų už
vykdomą su oro susisiekimu susijusią veiklą, kurios vykdymas
apima oro uosto infrastruktūros valdymą, tais atvejais, kai oro
uostą valdanti institucija teikia antžemines paslaugas, arba už
vykdomą su oro susisiekimu susijusią veiklą, kurios vykdymas
apima centralizuotos oro uosto infrastruktūros valdymą, tais
atvejais, jeigu centralizuotos infrastruktūros valdytojas teikia
antžemines paslaugas, kurios antžemines paslaugas teikiančiam juridiniam
subjektui suteikia galimybę mažinti kainas, jo nustatytas už
trečiosioms šalims teikiamas antžemines paslaugas.
4.
Šiame straipsnyje oro uostą valdančios
institucijos vykdoma „su oro susisiekimu susijusi veikla“ – bet kokia oro
uostą valdančios institucijos atitinkamame jos uoste vykdoma veikla
siekiant teikti paslaugas ar infrastruktūrą oro uosto naudotojams,
antžeminių paslaugų teikėjams, pvz., rinkti oro uosto
mokesčius, skirti infrastruktūrą ir įrenginius, užtikrinti
saugumą oro uoste ir taikyti saugos priemones, kad naudodamiesi oro uostu
oro uosto naudotojai ir antžeminių paslaugų teikėjai
galėtų vykdyti oro transporto ar keleivių vežimo oro transportu
veiklą. Su oro susisiekimu nesusijusiai veiklai priskiriama nekilnojamo
turto veikla ar bet kuri veikla kitame oro susisiekimo sektoriuje.
5.
Pasibaigus kiekvieniems finansiniams metams
nepriklausomas auditorius patikrina padėtį ir viešai paskelbia, ar
minėtos kryžminės subsidijos nebuvo taikytos. Jeigu antžemines
paslaugas teikiantis juridinis subjektas kryžminių subsidijų gauna iš
su oro susisiekimu nesusijusios veiklos, oro uosto infrastruktūrą
valdantis subjektas ar centralizuotą oro uosto infrastruktūrą
valdantis subjektas įrodo, kad šis finansavimas atitinka 3 dalies
nuostatas.
VI skyrius. Veiklos koordinavimas ir
kokybė
30 straipsnis
Oro uostą valdančios institucijos veikla koordinuojant
antžeminių paslaugų teikimą
1.
Oro uostą valdanti institucija yra atsakinga
už tinkamą antžeminių paslaugų teikimo koordinavimą jos oro
uoste. Oro uostą valdanti institucija, veiklą vykdanti kaip
antžeminių paslaugų teikimo koordinatorius, visų pirma
užtikrina, kad antžeminių paslaugų teikėjai ir saviteikos
veiklą vykdantys oro uosto naudotojai atitiktų 31 straipsnyje
apibrėžtas veiklos oro uoste taisykles.
2.
Be to, oro uostuose, kuriuose kiekvienais metais
bent trejus metus iš eilės aptarnaujama ne mažiau kaip 5 milijonai
keleivių ar per kuriuos gabenta ne mažiau kaip 100 000 tonų
krovinių:
a)      antžeminių paslaugų
teikėjų ir saviteikos veiklą vykdančių oro uosto
naudotojų veikla turi atitikti 32 straipsnyje nurodytus būtinuosius
kokybės standartus;
b)      oro uostą valdanti institucija
užtikrina, kad antžeminių paslaugų teikėjų ir saviteikos
veiklą vykdančių oro uosto naudotojų veikla būtų
derinama taikant bendrojo sprendimų priėmimo metodą ir
parengiant tinkamą nenumatytų aplinkybių planą.
3.
Šio straipsnio nuostatos nepažeidžia ES
galiojančių konkurencijos taisyklių.
4.
Oro uostą valdanti institucija metinę 2 dalyje
nurodytų priemonių taikymo ataskaitą pateikia Eurokontrolės
Veiklos rezultatų vertinimo įstaigai. Eurokontrolės Veiklos
rezultatų vertinimo įstaiga Komisijai parengia
konsoliduotąją ataskaitą.
5.
Oro uostą valdanti institucija apie visus jos
oro uoste kilusius su antžeminių paslaugų teikėjais ar
saviteikos veiklą vykdančiais oro uosto naudotojais susijusius
nesklandumus praneša nacionalinei patvirtinančiai institucijai.
31 straipsnis
Veiklos taisyklės
1.
Šiame straipsnyje „veiklos taisyklės“ – bet
kokios oro uostą valdančios institucijos, valstybės institucijos
ar bet kurios kitos oro uostą valdančios institucijos apibrėžtos
taisyklės siekiant užtikrinti tinkamą oro uosto veikimą.
2.
Veiklos taisykles gali nustatyti oro uostą
valdanti institucija, valstybės institucija ar bet kuri kita oro
uostą valdanti institucija.
3.
Veiklos taisyklės atitinka šiuos principus:
a)      pavieniams antžeminių paslaugų
teikėjams ir oro uosto naudotojams jos taikomos nediskriminuojant;
b)      jos yra susijusios su siekiamu tikslu;
c)      teisė patekti į rinką arba
laisvė vykdyti saviteiką jomis faktiškai nevaržoma daugiau nei
nustatyta šiame reglamente.
4.
Valstybė narė, gavusi pasiūlymą
iš oro uostą valdančios institucijos, prireikus gali:
a)      antžeminių paslaugų
teikėjui ar saviteikos veiklą vykdančiam oro uosto naudotojui
uždrausti teikti antžemines paslaugas ar vykdyti saviteikos veiklą, jeigu
šis teikėjas ar naudotojas nesilaiko veiklos taisyklių;
b)      reikalauti, kad antžeminių
paslaugų teikėjai oro uoste sąžiningai ir nediskriminuodami
dalyvautų vykdant nacionaliniuose teisės aktuose ar taisyklėse
nustatytus su viešąją paslauga susijusius įsipareigojimus,
įskaitant įpareigojimą užtikrinti paslaugos
nenutrūkstamumą.
32 straipsnis
Būtinieji kokybės standartai
1.
Šiame straipsnyje „būtinieji kokybės standartai“
– antžeminėms paslaugoms taikomi būtinieji kokybės lygio
reikalavimai.
2.
Oro uostuose, kuriuose bent per trejus ankstesnius
metus kiekvienais metais buvo aptarnaujama ne mažiau kaip 5 milijonai
keleivių ar per kuriuos buvo gabenta ne mažiau kaip 100 000 tonų
krovinių, oro uostą valdanti institucija ar, atsižvelgiant į
aplinkybes, valstybės institucija arba bet kuri kita oro uostą
kontroliuojanti įstaiga nustato būtinuosius antžeminių
paslaugų teikimo kokybės standartus.
3.
Antžeminių paslaugų teikėjai ir
saviteikos veiklą vykdantys oro uosto naudotojai turi laikytis šių
būtinųjų kokybės standartų. Be to, oro uosto
naudotojai ir antžeminių paslaugų teikėjai turi laikytis jų
sutartyse nustatytų būtinųjų kokybės reikalavimų.
4.
Būtinieji kokybės standartai visų
pirma taikomi šioms sritims: veiklos rezultatams, mokymui, keleivių
informavimui ir pagalbos jiems teikimui, visų pirma, kaip nurodyta Europos
Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 261/2004[18],
taip pat Europos Parlamento ir Tarybos reglamente EB Nr. 1107/2006[19],
bendrojo sprendimo priėmimo procedūrai, saugai, saugumui,
nepaprastosios padėties priemonėms ir aplinkosaugai.
5.
Būtinieji kokybės standartai nustatomi
sąžiningai, aiškiai, nediskriminuojant ir nepažeidžiant
galiojančių Sąjungos teisės aktų, įskaitant
reglamentus (EB) Nr. 261/2004 ir (EB) Nr. 1107/2006. Jie atitinka
uoste vykdomos veiklos kokybę, yra proporcingi ir aktualūs jos
atžvilgiu. Todėl tinkamai atsižvelgiama į taikomų muitinės,
oro uosto saugumo ir imigracijos procedūrų kokybę.
6.
Būtinieji kokybės standartai turi
atitikti Komisijos nustatytas specifikacijas. Komisijai suteikiami
įgaliojimai taikant deleguotuosius teisės aktus šias specifikacijas
priimti pagal 42 straipsnį.
7.
Prieš nustatydama šiuos standartus, oro uostą
valdanti institucija konsultuojasi su Oro uosto naudotojų komitetu ir
antžeminių paslaugų teikėjais.
33 straipsnis
Antžeminių paslaugų teikimo ataskaitų rengimo įpareigojimai
1.
Oro uostuose, kuriuose bent per trejus iš
eilės metus kiekvienais metais buvo aptarnaujama ne mažiau kaip 5 milijonai
keleivių ar per kuriuos buvo gabenta ne mažiau kaip 100 000 tonų
krovinių, antžeminių paslaugų teikėjai ir saviteikos
veiklą vykdantys oro uosto naudotojai apie savo veiklos rezultatus praneša
Komisija.
2.
Komisijai suteikiami įgaliojimai taikant
deleguotuosius teisės aktus išsamias įpareigojimų teikti
ataskaitas turinio ir tų ataskaitų platinimo specifikacijas priimti
pagal 42 straipsnį.
34 straipsnis
Mokymas
1.
Antžeminių paslaugų teikėjai ir
saviteikos veiklą vykdantys oro uosto naudotojai užtikrina, kad teikiant
antžemines paslaugas dalyvaujantys visi jų darbuotojai, įskaitant už
vadovavimą ir priežiūrą atsakingus darbuotojus, reguliariai
išklausytų konkrečius ir periodinius mokymo kursus siekiant
užtikrinti, kad jie gebėtų atlikti jiems paskirtas užduotis.
2.
Kiekvienas teikiant antžemines paslaugas
dalyvaujantis darbuotojas išklauso bent dviejų dienų trukmės su
darbuotojui paskirtomis užduotimis susijusį mokymo kursą. Kiekvienas
darbuotojas, pradėdamas dirbti naują darbą ar jam paskyrus
naują užduotį, išklauso reikiamą mokymo kursą.
3.
Atsižvelgiant į atitinkamų
antžeminių paslaugų teikimą, mokymas apima bent:
a)      saugumą, įskaitant saugumo
kontrolę, veiklos saugumą, įrangos saugumą ir saugumo
grėsmės valdymą;
b)      pavojingus krovinius;
c)      kontroliuojamosios zonos saugą,
įskaitant saugos principus, saugos taisykles, pavojaus tipus,
žmogiškuosius veiksnius, kontroliuojamosios zonos žymėjimą ir
ženklinimą, avarines situacijas, pašalinių objektų žalos
prevenciją, darbuotojų apsaugą, vos neįvykusias avarijas ir
incidentus bei kontroliuojamos zonos saugos priežiūrą;
d)      po kontroliuojamąją zoną
važinėjančių vairuotojų mokymą, įskaitant
bendrąsias pareigas ir procedūras (sumažėjusio matomumo
sąlygomis taikomas procedūras), transporto pramonės įrangą,
oro uosto taisykles ir eismo zonų bei manevravimo zonų
išdėstymą;
e)      pagalbinės antžeminės
įrangos naudojimą ir valdymą, įskaitant jos techninę
priežiūrą;
f)       krovinių kontrolę,
įskaitant bendrąjį krovinio ir balanso išmanymą bei
patirtį, su orlaivio konstrukcija susijusius krovinio apribojimus, važtos
pakavimo įrangą, nepakuotų krovinių skyriaus
pakrovimą, masės ir centravimo dokumentą, centruotės
lenteles ir (arba) grafikus, pakrovimo reikalavimų ataskaitą (LIR),
pranešimus apie pakrovimą ir pavojingų krovinių pakrovimo
kontrolę;
g)      funkcinį keleivių aptarnavimo
mokymą, įskaitant mokymą naudojant keleivių įlaipinimo
trapą ir keleivių informavimą bei pagalbos jiems teikimą
pagal reglamentus (EB) Nr. 261/2004 ir (EB) Nr. 1107/2006;
h)      funkcinį bagažo tvarkymo
mokymą;
i)       orlaivio priežiūros ir pakrovimo
mokymą;
j)       antžeminį orlaivio
judėjimą, įskaitant orlaivio antžeminio judėjimo
operacijas, įrangos naudojimą, įrangos prijungimo prie orlaivio
ir jos atjungimo procedūras, rankinius signalus orlaiviui judant žeme,
orlaivio manevravimą ir orlaivio antžeminio judėjimo
užtikrinimą;
k)      krovinių ir pašto tvarkymą,
įskaitant vežant krovinius taikomus draudimus ir apribojimus;
l)       mokymą koordinuoti orlaivio
parengimą reisui;
m)     aplinką, įskaitant išsiliejimo
kontrolę, išmetimo valdymą ir atliekų šalinimą;
n)      neatidėliotinas priemones ir
nepaprastosios padėties valdymą;
o)      ataskaitų teikimo sistemas;
p)      užsakomąsias kokybės
kontrolės paslaugas.
4.
Kiekvienas antžeminių paslaugų
teikėjas ir saviteikos veiklą vykdantis oro uosto naudotojas oro
uostą valdančiai institucijai kiekvienais metais pateikia savo mokymo
įsipareigojimų laikymosi ataskaitą.
35 straipsnis
Subrangos sutarčių sudarymas
1.
Antžeminių paslaugų teikėjai gali
sudaryti subrangos sutartis, nepažeisdami 2, 3 ir 4 dalių nuostatų.
2.
Saviteikos veiklą vykdantys oro uosto
naudotojai antžeminių paslaugų teikimo subrangos sutartis gali
sudaryti tik tuo atveju, kai force majeure aplinkybėms jie laikinai
negali vykdyti saviteikos veiklos.
3.
Subrangovams neleidžiama sudaryti antžeminių
paslaugų teikimo subrangos sutarčių.
4.
11 straipsnio 1 dalyje nurodytas antžeminių
paslaugų teikėjas negali sudaryti antžeminių paslaugų
teikimo subrangos sutarčių, nebent force majeure
aplinkybėms jis laikinai negali teikti šių antžeminių
paslaugų.
5.
Kiekvienas antžeminių paslaugų
teikėjas ir saviteikos veiklą vykdantis oro uosto naudotojas, kuris
subrangos sutartis yra sudaręs su vienu ar daugiau subrangovų,
užtikrina, kad subrangovai vykdytų antžeminių paslaugų teikėjams
šiame reglamente nustatytus įsipareigojimus.
6.
Kiekvienas antžeminių paslaugų
teikėjas ir saviteikos veiklą vykdantis oro uosto naudotojas, kuris
subrangos sutartis yra sudaręs su vienu ar daugiau subrangovų, oro
uostą valdančiai institucijai praneša atitinkamų subrangovų
pavadinimus ir nurodo jų vykdomą veiklą.
7.
Jeigu antžeminių paslaugų teikėjas
pagal 7 straipsnyje nustatytą pasirinkimo procedūrą pateikia
prašymą suteikti leidimą teikti antžemines paslaugas, šis
teikėjas nurodo subrangovų, su kuriais jis ketina sudaryti subrangos
sutartis, skaičių, jų vykdomą veiklą ir
pavadinimą.
VII skyrius. Tarptautiniai santykiai
36 straipsnis
Santykiai su trečiosiomis valstybėmis
1.
Nepažeisdama tarptautinių Sąjungos
įsipareigojimų ir taikydama 43 straipsnio 3 dalyje nurodytą
nagrinėjimo procedūrą, Komisija gali nuspręsti, kad
valstybė narė ar valstybės narės turi imtis priemonių,
įskaitant trečiosios valstybės antžeminių paslaugų
teikėjų ir saviteikos veiklą vykdančių oro uosto naudotojų
teisės patekti į antžeminių paslaugų rinką šios
valstybės narės teritorijoje visišką ar dalinį
panaikinimą, siekiant užkirsti kelią diskriminacinei atitinkamos
trečiosios valstybės veiklai, jeigu paaiškėja, kad trečioji
valstybė patekimo į antžeminių paslaugų ar saviteikos
veiklos vykdymo rinką atžvilgiu:
a)      valstybės narės antžeminių
paslaugų teikėjams ir saviteikos veiklą vykdantiems oro uosto
naudotojams de jure ir de facto nesuteikia sąlygų,
prilygstančių sąlygoms, kurias valstybė narė savo oro
uostuose suteikė trečiosios valstybės antžeminių
paslaugų teikėjams ir saviteikos veiklos vykdytojams; arba
b)      valstybės narės antžeminių
paslaugų teikėjams ir saviteikos veiklą vykdantiems oro uosto
naudotojams de jure ir de facto suteikia ne tokias palankias
sąlygas, palyginti su tomis sąlygomis, kurias ji suteikia savo
antžeminių paslaugų teikėjams ir saviteikos veiklą
vykdantiems oro uosto naudotojams; arba
c)      kitų trečiųjų
valstybių antžeminių paslaugų teikėjams ir saviteikos
veiklą vykdantiems oro uosto naudotojams suteikia palankesnes
sąlygas, palyginti su valstybės narės antžeminių
paslaugų teikėjams ir saviteikos veiklą vykdantiems oro uosto
naudotojams suteikiamomis sąlygomis.
2.
Trečiosios valstybės antžeminių
paslaugų teikėjas ir saviteikos veiklą vykdantis oro uosto
naudotojas laikomas fiziniu ar juridiniu asmeniu, apibrėžtu pagal šios
trečiosios valstybės teisės aktus, kurio įregistruota
buveinė, pagrindinė administracija arba pagrindinė verslo vieta
yra šios trečiosios valstybės teritorijoje.
3.
Sąjunga ir (arba) valstybės narės
užtikrina, kad antžemines paslaugas trečiosioms šalims teikiantys
Sąjungos oro uosto naudotojai ir kiti Sąjungos antžeminių
paslaugų teikėjai nebūtų diskriminuojami teisės
patekti į rinką trečiosiose valstybėse atžvilgiu.
VIII skyrius. Ataskaitų teikimo ir
stebėsenos įpareigojimai
37 straipsnis
Valstybių narių ataskaitų teikimo įpareigojimai
1.
Iki kiekvienų metų liepos 1 d.
valstybės narės Komisijai pateikia oro uostų, kuriuose taikomas
bent vienas 6 straipsnio 2 dalyje ar 14 straipsnyje nustatytas patekimo į
antžeminių paslaugų rinką apribojimas, sąrašą.
2.
Iki kiekvienų metų liepos 1 d.
valstybės narės Komisijai pateikia antžeminių paslaugų
teikėjų ir saviteikos veiklą vykdančių oro uosto
naudotojų, kuriuos valstybė narė yra patvirtinusi pagal IV
skyrių „Patvirtinimo procedūros“, sąrašą.
38 straipsnis
Oro uostų sąrašų skelbimas
Iki kiekvienų metų pabaigos Komisija
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje skelbia šią
informaciją:
a)           Sąjungos oro uostų
sąrašą, kuriuose bent per trejus ankstesnius metus kiekvienais metais
buvo aptarnaujama ne mažiau kaip 5 milijonai keleivių ar per kuriuos
buvo gabenta ne mažiau kaip 100 000 tonų krovinių;
b)           Sąjungos oro uostų
sąrašą, kuriuose bent per trejus ankstesnius metus kiekvienais metais
buvo aptarnaujama ne mažiau kaip 2 milijonai keleivių ar per kuriuos
buvo gabenta ne mažiau kaip ne mažiau kaip 50 000 tonų krovinių;
c)           komerciniam vežimui atvirų
Sąjungos oro uostų sąrašą;
d)           oro uostų, kuriuose pagal 6
straipsnio 2 dalį ar 14 straipsnį taikomi apribojimai,
sąrašą;
e)           antžeminių paslaugų
teikėjų ir saviteikos veiklą vykdančių oro uosto
naudotojų, patvirtintų pagal IV skyrių „Patvirtinimo
procedūros“, sąrašą.
39 straipsnis
Vertinimo ir informacinė ataskaita
1.
Ne vėliau kaip po penkerių metų nuo
šio reglamento taikymo dienos Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia
jo įgyvendinimo ataskaitą. Ataskaitoje visų pirma
įvertinamas bet koks reikšmingas poveikis antžeminio aptarnavimo
paslaugų kokybei, įdarbinimo ir darbo sąlygoms. Į
ataskaitą įtraukiamas šis oro uostų imties rodiklių ir
kriterijų rinkinys:
a)           vidutinis antžeminių
paslaugų teikėjų Sąjungos oro uostuose skaičius
(nurodomi 11 paslaugų kategorijų teikėjai);
b)           vidutinis saviteikos veiklą
vykdančių oro uosto naudotojų skaičius Sąjungos oro
uostuose (nurodomi 11 paslaugų kategorijų saviteikos veiklos vykdytojai);
c)           oro uostų, kuriuose
antžeminių paslaugų teikėjų skaičius yra apribotas,
skaičius ir apribojimo (-ų) vertė;
d)           bendrovių, kurioms suteiktas
valstybės narės patvirtinimas ir kurios veiklą vykdo kitoje
valstybėje narėje, skaičius;
e)           suinteresuotųjų šalių
nuomonė apie patvirtinimo sistemą (patvirtinimo kriterijai,
įgyvendinimo klausimai, kaina ir t. t.);
f)            Sąjungoje veiklą
vykdančių antžeminių paslaugų teikėjų ir
saviteikos veiklą vykdančių oro uosto naudotojų
skaičius (bendras);
g)           centralizuotos infrastruktūros
kaina ir valdymo sistema kiekviename oro uoste;
h)           kiekviename oro uoste oro uostą
valdančiai institucijai tenkanti antžeminių paslaugų verslo
rinkos dalis (duomenys nurodomi apie 11 paslaugų kategorijų);
i)            oro uosto naudotojams, antžemines paslaugas
kiekviename oro uoste teikiantiems trečiosioms šalims, tenkanti rinkos
dalis (duomenys nurodomi apie visų kategorijų paslaugas);
j)            antžemines paslaugų teikimo
saugos incidentai;
k)           suinteresuotųjų šalių
nuomonė apie oro uostuose teikiamų antžeminių paslaugų
kokybę, t. y. darbuotojų kompetenciją, aplinką,
saugumą ir veiklos koordinavimą (bendrojo sprendimų
priėmimo procedūra, nepaprastosios padėties priemonės,
mokymas atsižvelgiant į oro uosto aplinką, subrangos
sutarčių sudarymas);
l)            antžemines paslaugas
teikiančioms įmonėms taikomi būtinieji kokybės
reikalavimai;
m)          mokymo ypatumai;
n)           darbuotojų perkėlimas ir
jo poveikis užtikrinant darbuotojų apsaugą;
o)           įdarbinimo ir darbo
sąlygos antžeminių paslaugų teikimo sektoriuje.
2.
Komisija ir valstybės narės
bendradarbiaudamos renka informaciją 1 dalyje nurodytai ataskaitai.
3.
Pagal šią ataskaitą Komisija gali
nuspręsti, ar būtina reglamentą persvarstyti.
IX skyrius. Socialinė apsauga
40 straipsnis
Socialinė apsauga
Nepažeisdamos šio reglamento taikymo ir laikydamosi
kitų Sąjungos teisės aktų nuostatų, valstybės
narės gali imtis reikiamų priemonių, kad užtikrintų
darbuotojų teisių apsaugą.
X skyrius. Galimybė apskųsti
sprendimus ar pavienes priemones
41 straipsnis
Teisė apskųsti sprendimą
1.
Valstybės narės arba, jeigu reikia, oro
uostus valdančios institucijos užtikrina, kad kiekviena teisėtų
interesų turinti šalis galėtų apskųsti sprendimus ar
pavienes priemones, priimtas pagal 6 straipsnio 2 dalį (antžeminių
paslaugų teikimas trečiosioms šalims), 7–10 straipsnius (pasirinkimo
procedūra), 13 straipsnį (salų oro uostai), 23 ir 24 straipsnius
(patvirtinimo sprendimai), 27 straipsnį (teisė naudotis centralizuota
infrastruktūra ir įrenginiais), 28 straipsnį (centralizuotos
infrastruktūros ir įrenginių naudojimo mokesčiai), 31
straipsnį (veiklos taisyklės) ir 32 straipsnį (būtinieji
kokybės standartai).
2.
Skundą galima pateikti nacionaliniam teismui
ar valstybės institucijai, išskyrus oro uostą valdančią
instituciją, ir, atsižvelgiant į aplinkybes, nepriklausomai nuo oro
uostą valdančią instituciją kontroliuojančios
valstybės institucijos. Jeigu nustatyta šiame reglamente, skundas
pateikiamas nepriklausomai priežiūros institucijai.
XI skyrius. Įgyvendinimo ir
įgaliojimų suteikimo nuostatos
42 straipsnis
Įgaliojimų suteikimas
1.
Įgaliojimai priimti deleguotuosius teisės
aktus Komisijai suteikiami laikantis šiame straipsnyje nustatytų
sąlygų.
2.
22, 32 ir 33 straipsniuose nurodyti
įgaliojimai suteikiami neribotam laikotarpiui nuo šio reglamento
įsigaliojimo datos.
3.
22, 32 ir 33 straipsniuose nurodytų
įgaliojimų suteikimą bet kada gali panaikinti Europos
Parlamentas ar Taryba. Panaikinimo sprendimu atšaukiamas tame sprendime
nurodytų įgaliojimų suteikimas. Jis įsigalioja kitą
dieną po sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame
leidinyje arba vėlesnę jame nustatytą dieną. Jis neturi
poveikio bet kurio jau įsigaliojusio deleguotojo teisės akto
galiojimui.
4.
Priėmusi deleguotąjį teisės
aktą Komisija jį tuo pat metu perduoda Europos Parlamentui ir
Tarybai.
5.
Pagal 22, 32 ir 33 straipsnius priimtas
deleguotasis teisės aktas įsigalioja tik tuo atveju, jei Europos
Parlamentas arba Taryba nepareiškia prieštaravimo per 2 mėnesius nuo
pranešimo apie šį teisės aktą Europos Parlamentui ir Tarybai
dienos ar jeigu iki šio laikotarpio pabaigos Europos Parlamentas ir Taryba
Komisijai praneša nepareikšiantys jokių prieštaravimų. Šį
laikotarpį Europos Parlamentas ir Taryba gali pratęsti 2
mėnesiais.
43 straipsnis
Komiteto procedūra
1.
Komisijai padeda Reglamente (ES) Nr. 182/2011
apibrėžtas komitetas.
2.
Jeigu daroma nuoroda į šią dalį,
taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis. Jei komiteto
nuomonė turi būti gaunama raštu, ši nuomonės gavimo raštu
procedūra nutraukiama be jokio rezultato, jeigu nuomonės pareiškimo
laikotarpiu taip nusprendžia komiteto pirmininkas ar paprastoji komiteto
narių dauguma paprašo nutraukti šią procedūrą.
3.
Jeigu daroma nuoroda į šią dalį,
taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis. Jei komiteto
nuomonė turi būti gaunama raštu, ši nuomonės gavimo raštu procedūra
nutraukiama be jokio rezultato, jeigu nuomonės pareiškimo laikotarpiu taip
nusprendžia komiteto pirmininkas ar paprastoji komiteto narių dauguma
paprašo nutraukti šią procedūrą.
XII skyrius. Baigiamosios nuostatos
44 straipsnis
Panaikinimas
Direktyva 96/67/EB panaikinama nuo šio
reglamento taikymo dienos.
Nuorodos į panaikintą direktyvą
laikomos nuorodomis į šį reglamentą.
45 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1.
Iki šio reglamento taikymo dienos pagal Direktyvos 96/67/EB
11 straipsnį pasirinktiems paslaugų teikėjams suteikti
įgaliojimai toliau lieka galioti Direktyvoje 96/67/EB nustatytomis
sąlygomis, kol pasibaigia iš pradžių numatytas pasirinkimo
laikotarpis.
2.
Oro uostuose, kuriuose pagal Direktyvos 96/67/EB 6
straipsnio 2 dalį vienai paslaugų kategorijai buvo pasirinkti tik du
paslaugų teikėjai ir kuriuose pagal šio reglamento 6 straipsnio 2
dalį turėjo būti pasirinkti ne mažiau kaip trys paslaugų
teikėjai, pagal šio reglamento 7–13 straipsnius pasirinkimo procedūra
organizuojama taip, kad būtų pasirinktas trečias paslaugų
teikėjas, galintis veiklą pradėti ne vėliau kaip po
metų nuo šio reglamento taikymo dienos.
3.
Pagal Direktyvos 96/67/EB 14 straipsnį
suteikti patvirtinimai turi galioti toliau, kol baigiasi jų galiojimo
laikotarpis, ir bet kuriuo atveju ne ilgiau kaip dvejus metus nuo šio
reglamento taikymo dienos.
4.
Jeigu įmonei suteikiamas patvirtinimas pagal
šį reglamentą, ji per du mėnesius paprašo, kad būtų
panaikintas pagal Direktyvos 96/67/EB 14 straipsnį jai suteikto bet kurio
(-ių) patvirtinimo (-ų) galiojimas. Tačiau jeigu pagal
Direktyvos 96/67/EB 14 straipsnį suteikto patvirtinimo galiojimas turi
pasibaigti po dviejų mėnesių nuo naujo patvirtinimo suteikimo
pagal šį reglamentą, įmonė nėra įpareigota
prašyti panaikinti patvirtinimo galiojimą.
5.
Šio reglamento 26 straipsnis netaikomas pagal
Direktyvos 96/67/EB 14 straipsnį suteiktiems patvirtinimams.
46 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja
dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame
leidinyje.
Šis reglamentas taikomas nuo 20XX.XX.XX [18
mėnesių nuo jo priėmimo dienos].
Šis
reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse
narėse.
Priimta
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
PRIEDAS
ANTŽEMINIŲ
PASLAUGŲ KATEGORIJŲ SĄRAŠAS
1.
Oro uoste teikiamų administracinių ir
priežiūros paslaugų pakategorės:
1.1.
atstovavimas ir ryšio su vietos valdžios
institucijomis arba su bet kuriuo kitu subjektu užtikrinimas, išmokos oro uosto
naudotojo vardu ir vietos suteikimas jo atstovo biurams įkurti;
1.2.
krovinių kontrolė, pranešimų
perdavimas ir telekomunikacijos;
1.3.
važtos pakavimo įrangos pakrovimas ir
iškrovimas, laikymas ir valdymas;
1.4.
visos kitos prieš, per ar po skrydžio, teikiamos
priežiūros paslaugos ir visos kitos administracinės paslaugos,
kurių prašo oro uosto naudotojas;
2.
Keleivių aptarnavimas – visokeriopos
informacijos teikimas ir pagalba, įskaitant aptarnavimą, pagal
atitinkamus ES keleivių teisėms skirtus teisių aktus
teikiamą atvykstantiems, išvykstantiems, į kitą orlaivį
persėdantiems arba tranzitu vykstantiems keleiviams, įskaitant
bilietų ir kelionės dokumentų kontrolę, bagažo
registravimą ir jo vežimą į rūšiavimo vietą;
3.
Bagažo tvarkymas – bagažo tvarkymas rūšiavimo
vietoje, jo rūšiavimas, paruošimas išsiųsti, pakrovimas į
įrenginius, kuriais bagažas iš orlaivio vežamas į rūšiavimo
vietą, bei jo iškrovimas iš tų įrenginių ir
atvirkščiai, taip pat bagažo vežimas iš rūšiavimo vietos į
išdavimo vietą.
4.
Krovinių ir pašto tvarkymo pakategorės:
4.1.
kroviniai. Fizinis eksportuojamų,
perkraunamų iš vieno orlaivio į kitą ir importuojamų
krovinių tvarkymas, su tais kroviniais susijusių dokumentų,
muitinės formalumų tvarkymas ir bet kokių apsaugos
procedūrų taikymas, dėl kurių šalys susitaria arba kurias
būtina taikyti atsižvelgiant į aplinkybes;
4.2.
paštas. Fizinis gaunamo ir išsiunčiamo pašto,
su juo susijusių dokumentų tvarkymas ir bet kurių apsaugos
procedūrų, dėl kurių šalys susitaria arba kurias
būtina teikti atsižvelgiant į aplinkybes, taikymas.
5.
Orlaivio stovėjimo vietoje teikiamų
paslaugų pakategorės:
5.1.
orlaivio manevravimą žeme jam nusileidus ir
ruošiantis pakilti;
5.2.
pagalba orlaivį statant stovėjimo vietoje
ir atitinkamų įrenginių pateikimas;
5.3.
orlaivio ryšio su paslaugų oro uosto
kontroliuojamoje zonoje teikėju užtikrinimas;
5.4.
orlaivio pakrovimas ir iškrovimas, įskaitant
tinkamų įrenginių pateikimą ir jų eksploatavimą,
bei įgulos ir keleivių vežimas iš orlaivio į oro uosto
pastatą ir atvirkščiai, bagažo vežimas iš orlaivio į oro uosto
pastatą ir atvirkščiai;
5.5.
varikliams paleisti tinkamų įrenginių
pateikimas ir jų naudojimas;
5.6.
nusileidusių ir besiruošiančių
pakilti orlaivių manevravimas ir tinkamų įrenginių
pateikimas ir naudojimas;
5.7.
maisto ir gėrimų vežimas, jų
pakrovimas į orlaivį ir iškrovimas iš jo.
6.
Orlaiviams teikiamų paslaugų pakategorės:
6.1.
orlaivio vidaus ir išorės valymas,
tualetų tvarkymas, vandens pristatymas;
6.2.
orlaivio salono vėsinimas ir šildymas, sniego
ir ledo valymas nuo orlaivio, ledo nutirpdymas nuo orlaivio;
6.3.
orlaivio salono pertvarkymas jame įrengiant
tinkamą įrangą, tos įrangos saugojimas.
7.
Su degalais ir tepalais susijusių
paslaugų pakategorės:
7.1.
degalų į orlaivius pripylimo arba
degalų išpylimo organizavimas ir vykdymas, įskaitant degalų
laikymą, taip pat, jeigu jie laikomi greta oro uosto, tiekiamų
degalų kokybės ir kiekybės kontrolė;
7.2.
tepalų ir kitų skysčių
papildymas.
8.
Orlaiviui teikiamų techninės
priežiūros paslaugų pakategorės:
8.1.
įprastinė prieš skrydį atliekama
patikra;
8.2.
papildomos paslaugos, kurių paprašo oro uosto
naudotojas;
8.3.
atsarginių dalių ir tinkamos įrangos
tiekimas ir jų administravimas;
8.4.
išankstinis tinkamos stovėjimo ir (arba)
vietos angare užsakymas.
9.
Skrydžių paslaugų ir įgulos
administravimo pakategorės:
9.1.
pasiruošimas skrydžiui išskridimo oro uoste arba
bet kurioje kitoje vietoje;
9.2.
pagalba skrydžio metu, įskaitant, jeigu
būtina, orlaivio skrydžio plano pakeitimą;
9.3.
po skrydžio teikiamos paslaugos;
9.4.
įgulos administravimas.
10.
Antžeminio transporto paslaugų
pakategorės:
10.1.
įgulos, keleivių, bagažo, krovinių
ir pašto vežimo tarp skirtingų to paties oro uosto pastatų
organizavimas ir vykdymas, šioms paslaugoms nepriskiriant to paties
pobūdžio vežimo tarp orlaivio ir to paties oro uosto teritorijoje
esančios bet kurios kitos vietos;
10.2.
bet kuris specialus transportas, kurio prašo oro
uosto naudotojas.
11.
Aprūpinimo maistu ir gėrimais pakategorės:
11.1.
ryšiai su tiekėjais ir administracinis
valdymas;
11.2.
maisto produktų ir gėrimų bei jiems
paruošti būtinos įrangos laikymas;
11.3.
šios įrangos valymas;
11.4.
įrangos, gėrimų ir maisto paruošimas
bei tiekimas.
[1]               Įvertinimą atliko IAHA (nepriklausomų
antžeminių paslaugų aviacijai teikėjų asociacija) savo
nariams. Ne visi antžeminių paslaugų teikėjai yra IAHA nariai,
antžeminių paslaugų teikimo sektoriuje gali dirbti daugiau kaip 110 000
darbuotojų.
[2]               Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis ir „Oro
transporto rinkos stebėjimo tinklas. Metinės ataskaitos“, žr. adresu
http://ec.europa.eu/transport/air/observatory_market/annual_reports_en.htm.
[3]               COM(2010) 623.
[4]               COM(2006) 821 galutinis.
[5]               2011 m. balandžio 7 d. ES verslo sektorių
asociacijų, atstovaujančių oro uostams (ACI–Europe),
Tarptautinei antžeminių paslaugų aviacijai teikėjų
asociacijai ir profsąjungoms (Europos transporto federacija ETF)
pareiškimas. Pateiktas https://www.itfglobal.org/files/seealsodocs/28646/Statement%20GH%20ACI%20IAHA%20ETF%20070411.pdf.
[6]               2007 m. spalio 11 d. Europos Parlamento
rezoliucija dėl oro uostų pajėgumų ir antžeminių
paslaugų: siekiant veiksmingesnės politikos. (2007/2092(INI))
pateikta http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&language=EN&reference=P6-TA-2007-0433.
[7]               „Direktyvos 96/97/EB poveikio antžeminėms
paslaugoms 1996–2007 m. tyrimas“, Oro uosto mokslinių tyrimų
centras, 2009 m. vasario mėn. Pateiktas http://ec.europa.eu/transport/air/studies/doc/airports/2009_02_ground_handling.pdf.
[8]               „Galimas Direktyvos 96/67/EB dėl patekimo į
Bendrijos oro uostuose teikiamų antžeminių paslaugų rinką
persvarstymas“, Steer Davies Gleave, 2010 m. birželio mėn. Pateiktas
http://ec.europa.eu/transport/air/studies/airports_en.htm.
[9]               Oro uosto naudotojų komitetas yra kiekviename oro
uoste įsteigiamas oro uosto naudotojų (t. y. oro susisiekimo
bendrovių) atstovų komitetas.
[10]             Centralizuota infrastruktūra yra infrastruktūra
„antžeminėms paslaugoms, kurių dėl sudėtingumo,
išlaidų arba poveikio aplinkai negalima išskirstyti arba dubliuoti, ...
teikti“.
[11]             2004 m. gruodžio 9 d. sprendimas byloje C-460/02
Komisija prieš Italiją. Byla C-386/03, Komisija prieš Vokietiją, 2005 m.
liepos 14 d.
[12]             OL C , , p. .
[13]             OL C , , p. .
[14]             OL L 272, 1996 10 25, p. 36.
[15]             COM(2011) 144 galutinis.
[16]             OL L 55, 2011 2 28, p. 13.
[17]             2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyva 2001/23/EB
dėl valstybių narių įstatymų, skirtų
darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių
ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo, OL L 82, 2001 3 22,
p. 16.
[18]             OL L 46, 2004 2 17, p. 1.
[19]             OL L 204, 2006 7 26, p. 1.