				|

		52011PC0888

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl priemonių, susijusių su valstybėmis, kurios leidžia vykdyti netausią žvejybą, taikymo siekiant išsaugoti žuvų išteklius /* KOM/2011/0888 galutinis - 2011/0434 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO APLINKYBĖS
Jungtinių Tautų jūrų
teisės konvencijoje[1]
ir Jungtinių Tautų susitarime dėl žuvų išteklių[2]
pakrantės valstybėms ir valstybėms, kurių laivynai žvejoja
šiuos išteklius gretimose atvirosiose jūrose, nustatomas reikalavimas
bendradarbiauti atsakingai valdant tarp išskirtinės ekonominės zonos
ir atvirosios jūros migruojančių žuvų rūšių
išteklius ir toli migruojančių žuvų rūšių išteklius,
kad būtų užtikrintas ilgalaikis šių išteklių tvarumas, šiuo
tikslu organizuojant tiesiogines tarpusavio konsultacijas ar šią
veiklą vykdant atitinkamose regioninėse žuvininkystės valdymo
organizacijose (angl. RFMO).
Susitarti dėl tarp išskirtinės
ekonominės zonos ir atvirosios jūros migruojančių žuvų
rūšių išteklių ir toli migruojančiųjų žuvų
rūšių išteklių valdymo dažnai būna sunku ir šio susitarimo
neįmanoma sudaryti be nuoširdžių visų atitinkamų
valstybių bendradarbiavimo pastangų. Tam tikroms valstybėms
ėmus taikyti vienpuses priemones ir nesirūpinant parengti sutartų
priemonių, atitinkami žuvų ištekliai gali būti smarkiai išeikvoti
net tuo atveju, jeigu kitos valstybės sumažintų savo žvejybos
pastangas.
ES yra pelninga rinka, į kurią
tiekiami žuvininkystės produktai, todėl jai tenka ypatinga
atsakomybė užtikrinant minėto įpareigojimo bendradarbiauti
vykdymą. Siekiant sukurti nuo netausios žvejybos tolesnio vykdymo
atgrasančias priemones ES būtina suteikti galimybes imtis
veiksmingų priemonių prieš valstybes, nenorinčias sąžiningai
bendradarbiauti priimant sutartas valdymo priemones ar atsakingas už priemones
ir praktiką, kurias taikant pernelyg išnaudojami žuvų ištekliai. Šiuo
pasiūlymu siekiama nustatyti paslankų ir veiksmingą prekybos ir
kitokio pobūdžio priemonių naudojimo mechanizmą, taikomą
susiklosčius pirmiau apibūdintoms aplinkybėms. Šiomis
priemonėmis turėtų būti skatinamas atitinkamų
valstybių bendradarbiavimas priimant atitinkamas ir, kai įmanoma,
sutartas tam tikrų žuvų išteklių išsaugojimo priemones siekiant
užtikrinti tinkamiausią jų naudojimą.
2.           KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
ŠALIMIS REZULTATAI IR POVEIKIO VERTINIMAI
Rengiant kasmetines konsultacijas su ES
nepriklausančiomis pakrantės valstybėmis dėl bendro
intereso žuvų išteklių valdymo, atsiranda galimybė pasitarti su
suinteresuotosiomis šalimis dėl to, kokių reikėtų imtis
priemonių tais atvejais, kai tam tikra trečioji valstybė nėra
nusiteikusi bendradarbiauti. Apskritai suinteresuotosios šalys Komisijos prašo priimti
prekybos apribojimus ir kitokio pobūdžio priemones, kuriomis šios šalys
būtų priverčiamos įsitraukti į reikšmingas derybas ir
ieškoti sąžiningo sprendimo, užtikrinančio bendro intereso žuvų
išteklių tvarumą.
Prieš pradedant rengti šio pasiūlymo
poveikio vertinimą buvo surengtos tikslinės konsultacijos dėl
prekybos ir kitokio pobūdžio priemonių, kuriomis trečiosios valstybės,
kurios leidžia vykdyti netausią žvejybą, būtų
verčiamos sumažinti žvejybos intensyvumą. Didesnioji
suinteresuotųjų šalių dalis, išskyrus galbūt perdirbimo pramonės
atstovus, neabejotinai pritarė siūlymui taikyti su prekyba susijusias
ir kitokio pobūdžio priemones.
Parengtas šio pasiūlymo poveikio
vertinimas, kurio santrauka yra pridedama prie šio pasiūlymo. Rengiant
poveikio vertinimą iš esmės nagrinėtas priemonių,
aprėpiančių nuo įprastinės veiklos scenarijaus iki visiško
atitinkamų žuvų ir žuvininkystės produktų importo draudimo,
poveikis aplinkai ir ekonominis bei socialinis poveikis, taip pat ne tik su
prekyba ir teisėkūros požiūriais susijusios priemonės. Poveikio
vertinimo išvada yra ta, kad būtų tikslinga ES nustatyti tvarką,
pagal kurią būtų galima greitai priimti priemones, visų
pirma susijusias su prekyba. Priemonės būtų taikomos valstybėms,
kurios leidžia žvejybą vykdyti netausiai ir keliant grėsmę žuvų
išteklių išsaugojimui. Poveikio vertinime taip pat pasiūlyta galima
priemonės forma ir turinys. Rengiant priemonę paaiškėjo, kad
teisiniu pagrindu turėtų būti Sutarties dėl Europos
Sąjungos veikimo 43 straipsnio 2 dalis ir 207 straipsnis, nes reglamentu
visų pirma siekiama skatinti žuvų išteklių išsaugojimą ir
nagrinėjamos įvairios priemonės nėra susijusios vien su
prekyba.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
1 straipsnyje apibrėžtas pagrindinis
reglamento tikslas: nustatyti tvarką, kurią taikant būtų
galima imtis nešališkų, ekonomiškai veiksmingų priemonių
siekiant skatinti žuvininkystės tvarumą.
2–5 straipsniuose aprašoma, kokių valstybių
atžvilgiu bus imtasi šių priemonių (valstybių, kurios leidžia vykdyti
netausią žvejybą), skirtingi galimų priimti priemonių tipai
ir sąlygos, į kurias atsižvelgiant sprendžiama, kur ir kada šias
priemones galima priimti. 4 straipsnyje visų pirma nustatoma, kad
priemonės turi būti priimtos kaip Komisijos įgyvendinimo aktai
(apskritai būtų taikoma nagrinėjimo procedūra). Jeigu minimas
reikalavimas, kad priemonės būtų suderintos su ES tarptautiniais
įsipareigojimais, turima omenyje suderinamumas su ES įpareigojimais
pagal PPO susitarimą, ypač kalbant apie prekybos apribojimus.
6 straipsnyje apibrėžiami tam tikri
privalomi proceso etapai, kurie turi būti įveikti prieš priimant
priemones valstybių, kurios leidžia vykdyti netausią žvejybą,
atžvilgiu. Šiais etapais atitinkamoms valstybėms turėtų
būti suteikta galimybė išdėstyti savo poziciją ir pakoreguoti
savo veiksmus. 7 straipsnyje nustatomas priemonių taikymo laikotarpis atsižvelgiant
į atitinkamų valstybių priimtus taisomuosius veiksmus.
8 straipsnyje apibrėžtas Komisijai
reglamentą padėsiantis įgyvendinti komitetas.
9 straipsnyje nustatyta, kad reglamentas
įsigalioja 20 dieną nuo jo paskelbimo.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Poveikio biudžetui nėra.
2011/0434 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
dėl priemonių, susijusių su
valstybėmis, kurios leidžia vykdyti netausią žvejybą, taikymo
siekiant išsaugoti žuvų išteklius
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį
ir 207 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
atsižvelgdami į Europos
ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[3],
laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)
1982 m. gruodžio 10 d. Jungtinių
Tautų jūrų teisės konvencijoje (toliau – UNCLOS) ir 1995 m.
rugpjūčio 4 d. susitarime dėl 1982 m. gruodžio 10 d.
Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos nuostatų,
susijusių su tarp išskirtinės ekonominės zonos ir atvirosios
jūros migruojančių žuvų rūšių išteklių bei
toli migruojančių žuvų rūšių išteklių išsaugojimu
ir valdymu, įgyvendinimo (toliau – „JT susitarimas dėl žuvų
išteklių“) nustatoma, kad valdant tam tikrus tarp išskirtinės
ekonominės zonos ir atvirosios jūros migruojančių žuvų
rūšių išteklius bei toli migruojančių žuvų
rūšių išteklius visos valstybės, kurių laivynai žvejoja šiuos
išteklius, turi bendradarbiauti. Šį bendradarbiavimą galima
organizuoti per regionines žuvininkystės valdymo organizacijas (angl. RFMO)
arba, jeigu atitinkami ištekliai nepriklauso jokios RFMO kompetencijai, nustatant
ad hoc tvarką, kurios laikosi žvejyba suinteresuotos
valstybės;
(2)
jeigu trečiosios valstybės, kurios yra
suinteresuotos žuvininkystės veikla, susijusia su šių valstybių ir
Sąjungos bendro intereso žuvų ištekliais, vykdo žuvininkystės
veiklą tinkamai neatsižvelgdamos į galiojančius žvejybos metodus
ir (arba) teises, pareigas ar kitų valstybių ir Sąjungos
interesus ir taip kelia grėsmę išteklių tvarumui,
nebendradarbiauja su Sąjunga valdant šiuos išteklius, turėtų
būti priimtos specialios priemonės siekiant skatinti šias valstybes prisidėti
prie išteklių išsaugojimo;
(3)
žuvų ištekliai turėtų būti
laikomi tvarios būklės, jeigu yra nuolat išlaikomas arba viršijamas toks
jų dydis, kuriam esant užtikrinamas didžiausias galimas tausios žvejybos
laimikis, kaip nurodyta UNCLOS 61 straipsnio 3 dalyje ir 119 straipsnio 1
dalyje bei JT susitarimo dėl žuvų išteklių 5 straipsnio b
punkte;
(4)
būtina apibrėžti sąlygas, į
kurias atsižvelgiant valstybę būtų galima laikyti valstybe, kuri
leidžia vykdyti netausią žvejybą, ir jos atžvilgiu taikyti šio
reglamento priemones, įskaitant procesą, kuriuo toms valstybėms
suteikiama teisė išdėstyti savo poziciją ir užtikrinama
galimybė priimti taisomuosius veiksmus;
(5)
be to, privaloma priemonių, kurių galima
imtis valstybių, kurios leidžia vykdyti netausią žvejybą,
atžvilgiu, tipą ir nustatyti bendrąsias šių priemonių
priėmimo sąlygas, kad jos būtų grindžiamos objektyviais
kriterijais, būtų nešališkos, ekonomiškai veiksmingos, suderintos su
tarptautine teise, ypač su Susitarimu dėl Pasaulio prekybos
organizacijos steigimo;
(6)
taikant šias priemones turėtų būti
siekiama panaikinti paskatas valstybių, kurios leidžia vykdyti
netausią žvejybą, laivynams žvejoti bendro intereso žuvų
išteklių žuvis. To galima pasiekti, pvz., apribojant žuvininkystės
produktų, sužvejotų laivais, kurie vykdė bendro intereso
išteklių, žuvų žvejybą, apie tai žinant valstybei narei, kuri
leidžia vykdyti netausią žvejybą, importą, ribojant šiems
laivams teikiamas uosto paslaugas ar užtikrinant, kad vykdant bendro intereso
išteklių žuvų žvejybą, apie kurią žino valstybė, kuri
leidžia vykdyti netausią žvejybą, nebūtų naudojami
Sąjungos žvejybos laivai ar Sąjungos žvejybos įranga;
(7)
siekiant užtikrinti veiksmingą ir
nuoseklią Sąjungos veiklą išsaugant žuvų išteklius
būtina atsižvelgti į 2008 m. rugsėjo 29 d. Reglamente
(EB) Nr. 1005/2008, nustatančiame Bendrijos sistemą, kuria
siekiama užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir
nereglamentuojamai žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti[4],
nustatytas priemones;
(8)
būtina pasirūpinti, kad prieš priimant
šias priemones būtų įvertintas tikėtinas jų poveikis
aplinkai, prekybai, taip pat ekonominis bei socialinis poveikis;
(9)
pagal šį reglamentą priimtas priemones turėtų
būti nustojama taikyti, jeigu valstybė, kuri leidžia vykdyti
netausią žvejybą, priėmė būtinas priemones siekdama
prisidėti prie bendro intereso žuvų išteklių išsaugojimo;
(10)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento
įgyvendinimo sąlygas įgyvendinimo įgaliojimai
turėtų būti suteikti Komisijai. Šiais įgaliojimais
turėtų būti vykdomi įgyvendinimo aktais, kuriais pagal 2011 m.
vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011,
kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi
įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų
taisyklės ir bendrieji principai[5],
2 straipsnio 2 dalį numatyta nagrinėjimo procedūra. Tačiau skubos
sumetimais sprendimai dėl priemonių taikymo nutraukimo pagal
minėto reglamento 8 straipsnį turėtų būti priimami kaip
nedelsiant taikomi įgyvendinimo aktai;
(11)
Komisija priima nedelsiant taikomus
įgyvendinimo aktus, jeigu tinkamai pagrįstais atvejais, susijusiais
su pagal šį reglamentą priimtų priemonių taikymo pabaiga,
šiuos aktus būtina priimti neatidėliotinai,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1.
Šiame reglamente nustatoma su
trečiųjų valstybių vykdoma žuvininkystės veikla ir
jų politika susijusių priemonių priėmimo sistema, kuria
siekiama užtikrinti ilgalaikį Europos Sąjungos ir šių trečiųjų
valstybių bendro intereso žuvų išteklių tvarumą.
2.
Pagal šį reglamentą priimtas priemones
galima taikyti visais atvejais, kai kartu valdant bendro intereso žuvų
išteklius būtina bendradarbiauti su Sąjunga, taip pat kai šis bendradarbiavimas
vykdomas per regioninę žuvininkystės valdymo organizaciją ar
panašią įstaigą.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente taikomos apibrėžtys:
(a)
bendro intereso žuvų ištekliai – žuvų ištekliai,
dėl kurių geografinio pasiskirstymo juos žvejoti gali tiek valstybių
narių, tiek ir trečiųjų valstybių laivynai ir kuriuos valdant
būtinas šių trečiųjų valstybių ir Sąjungos
bendradarbiavimas;
(b)
susijusios žuvų rūšys – vykdant mišriąją
žvejybą, kartu su bendro intereso išteklių žuvimis sužvejojamų žuvų
rūšys;
(c)
mišrioji žvejyba – žvejyba, kai rajone, kuriame
žvejojama, yra daugiau nei vienos rūšies žuvų ir jos gali būti
sužvejotos žvejybos įrankiais;
(d)
regioninė žvejybos valdymo organizacija – paregionio,
regioninė ar panaši organizacija, turinti pagal tarptautinę
teisę pripažįstamą kompetenciją nustatyti gyvųjų
jūrų išteklių, kurie jai buvo priskirti ją
įkuriančia konvencija arba susitarimu, išsaugojimo ir valdymo
priemones;
(e)
importas – žuvų ar žuvininkystės
produktų įvežimas į Sąjungos teritoriją,
įskaitant perkrovimo Sąjungos teritorijoje esančiuose uostuose
tikslu;
(f)
perkrovimas – visų žvejybos laive
esančių žuvų ar žuvininkystės produktų arba jų
dalies perkrovimas į kitą žvejybos laivą;
(g)
didžiausias galimas tausios žvejybos laimikis – didžiausias
žuvų kiekis, kurį iš žuvų išteklių galima išžvejoti
neribotą laiką.
3 straipsnis
Valstybės, kurios leidžia vykdyti netausią žvejybą
1.
Trečiąją valstybe galima laikyti valstybe,
kuri leidžia vykdyti netausią žvejybą, jeigu
(a)
ši trečioji valstybė nebendradarbiauja su
Sąjunga valdant bendro intereso žuvų išteklius ir laikantis visų
Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos nuostatų
arba 1995 m. rugpjūčio 4 d. Jungtinių Tautų
susitarimo dėl 1982 m. gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų
jūrų teisės konvencijos nuostatų, susijusių su tarp išskirtinės
ekonominės zonos ir atvirosios jūros migruojančių žuvų
rūšių išteklių bei toli migruojančių žuvų
rūšių išteklių išsaugojimu ir valdymu, įgyvendinimo
nuostatų ir
(b)
ši trečioji valstybė
(a)
nepriėmė jokių žuvininkystės
valdymo priemonių, arba
(b)
šias priemones priėmė tinkamai
neatsižvelgusi į kitų šalių, įskaitant Europos
Sąjungą, teises, interesus ir pareigas ir jas taikant kartu su
priemonėmis, kurias savarankiškai arba bendradarbiaudama su kitomis
valstybėmis priėmė Sąjunga, dėl žvejybos veiklos taip sumažėtų
žuvų išteklių dydis, kad nebebūtų užtikrinamas didžiausias
galimas tausios žvejybos laimikis.
2.
1 dalies b punkto ii papunkčio tikslais išteklių
dydis, kuriam esant užtikrinamas didžiausias galimas tausios žvejybos laimikis,
nustatomas remiantis geriausiomis turimomis mokslinėmis rekomendacijomis.
4 straipsnis
Priemonės, kurias galima priimti valstybių, kurios leidžia vykdyti
netausią žvejybą, atžvilgiu
1.
Įgyvendinimo aktais Komisija valstybių, kurios
leidžia vykdyti netausią žvejybą, atžvilgiu gali priimti šias
priemones:
(a)
nustatyti valstybes, kurios leidžia vykdyti netausią
žvejybą;
(b)
nustatyti, jeigu reikia, konkrečius laivus ar
laivynus, kuriems taikomos tam tikros priemonės;
(c)
nustatyti kiekybinius žuvų ir
žuvininkystės produktų, pagamintų iš bendro intereso išteklių
žuvų, sužvejotų kontroliuojant valstybei, kuri leidžia vykdyti netausią
žvejybą, arba savo sudėtyje turinčių tokių žuvų,
kiekybinius importo į Sąjungą apribojimus;
(d)
nustatyti bet kokių susijusių
rūšių žuvų ir žuvininkystės produktų, pagamintų
iš šių žuvų arba savo sudėtyje turinčių šių
žuvų, jeigu jos sužvejotos vykdant bendro intereso išteklių žuvų
žvejybą kontroliuojant valstybei, kuri leidžia vykdyti netausią
žvejybą, kiekybinius importo į Sąjungą apribojimus; šiuo
atveju Komisija apibrėžia atitinkamus metodus, taikytinus nustatant,
kuriems sužvejotiems žuvų kiekiams yra taikoma priemonė;
(e)
nustatyti apribojimus naudotis Sąjungos
uostais su valstybių, kurios leidžia vykdyti netausią žvejyba, vėliavomis
plaukiojantiems laivams, žvejojantiems bendro intereso žuvų išteklius, ir laivams,
gabenantiems bendro intereso išteklių žuvis ir iš jų gautus
žuvininkystės produktus, kuriuos sužvejojo su valstybių, kurios
leidžia vykdyti netausią žvejybą, vėliavomis plaukiojantys
laivai ar su kita vėliava plaukiojantys laivai, kuriems šios valstybės
suteikė leidimą; šie apribojimai netaikomi susiklosčius force
majeure aplinkybėms ar ištikus nelaimei, kaip apibrėžta UNCLOS (force
majeure ar nelaimė) 18 straipsnyje, kai reikia teikti su šių
situacijų pasekmių šalinimu tiesiogiai susijusias paslaugas;
(f)
uždrausti Sąjungos ekonominės veiklos
vykdytojams pirkti su valstybės, kuri leidžia vykdyti netausią
žvejybą, vėliava plaukiojantį žvejybos laivą;
(g)
uždrausti su valstybės narės vėliava
plaukiojančius žvejybos laivus perregistruoti valstybėse, kurios
leidžia vykdyti netausią žvejybą;
(h)
uždrausti valstybėms narėms išduoti
leidimą sudaryti frachtavimo susitarimus su valstybių, kurios leidžia
vykdyti netausią žvejybą, ekonominės veiklos vykdytojais;
(i)
uždrausti eksportuoti į valstybės, kurios
leidžia vykdyti netausią žvejybą, su valstybės narės
vėliava plaukiojančius žvejybos laivus ar žvejybos įrangą
ir vartojimo reikmenis, būtinus žvejojant bendro intereso išteklių žuvis;
(j)
uždrausti valstybių narių piliečiams
su valstybių, kurios leidžia vykdyti netausią žvejybą, piliečiais
sudaryti privačius prekybos susitarimus, kuriais su tos valstybės
narės vėliava plaukiojantiems žvejybos laivams būtų
suteikiama galimybė naudotis šių valstybių žvejybos
galimybėmis;
(k)
uždrausti bendras žvejybos operacijas, kurias vykdo
su valstybės narės vėliava plaukiojantys žvejybos laivai ir su valstybės,
kuri leidžia vykdyti netausią žvejybą, vėliava plaukiojantys
žvejybos laivai;
2.
Šie įgyvendinimo aktai priimami taikant 8
straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą.
5 straipsnis
Pagal šį reglamentą priimtoms priemonėms taikomi bendrieji
reikalavimai
1.
Pagal šį reglamentą priimtos
priemonės:
(a)
turi būti susijusios su bendro intereso
žuvų išteklių išsaugojimu;
(b)
taikomos kartu su Sąjungos laivams nustatytais
žvejybos apribojimais ar su gamybos ar vartojimo apribojimais, taikomais tų
rūšių, dėl kurių pagal šį reglamentą priimtos
priemonės, žuvims ir žuvininkystės produktams, pagamintiems iš
šių žuvų ar kurių sudėtyje yra šių žuvų. Šiuos
apribojimus susijusių rūšių žuvims galima taikyti tik tuo
atveju, kai jos sužvejotos vykdant bendro intereso žuvų išteklių
žvejybą;
(c)
suderinamos su tarptautiniais susitarimais,
kurių susitariančioji šalis yra Sąjunga, ir bet kokiomis kitomis
atitinkamomis tarptautinės teisės normomis nustatytais
įpareigojimais.
2.
Priimant priemones pagal šį reglamentą
atsižvelgiama į pagal Reglamentą (EB) Nr. 1005/2008 jau priimtas
priemones.
3.
Pagal šį reglamentą priimtų
priemonių neleidžiama taikyti taip, kad būtų galima savavališkai
arba nepagrįstai diskriminuoti valstybes, kuriose arba kad būtų
paslėptai apribojama tarptautinė prekyba.
4.
Pagal šį reglamentą priimdama priemones
Komisija įvertina trumpalaikį ir ilgalaikį šių
priemonių poveikį aplinkai, prekybai, ekonominį ir
socialinį poveikį bei su jų įgyvendinimu susijusią
administracinę naštą.
5.
Pagal šį reglamentą priimant priemones
numatoma atitinkama jų vykdymo užtikrinimo sistema, kurią taiko
kompetentingos institucijos.
6 straipsnis
Procedūros, taikomos prieš priimant priemones, valstybių, kurios leidžia
vykdyti netausią žvejybą, atžvilgiu
1.
Jeigu Komisija laiko būtina priimti priemones
pagal 4 straipsnį, Komisija atitinkamai valstybei praneša apie
ketinimą ją priskirti prie valstybių, kurios leidžia vykdyti
netausią žvejybą.
2.
Į šį pranešimą įtraukiama
informacija apie šios valstybės priskyrimo prie valstybių, kurios
leidžia vykdyti netausią žvejybą, priežastis ir apibūdinamos galimos
priemonės, kurias pagal šį reglamentą būtų galima imtis
tos valstybės atžvilgiu.
3.
Prieš priimdama priemones pagal 4 straipsnį
Komisija atitinkamai trečiajai valstybei suteikia tinkamą galimybę
raštu pateikti atsakymą į pranešimą ir imtis
ištaisomųjų veiksmų.
7 straipsnis
Priemonių taikymo valstybių, kurios leidžia vykdyti netausią
žvejybą, atžvilgiu laikotarpis
1.
Pagal šį reglamentą priimtos
priemonės nustojamos taikyti valstybei, kuri leidžia vykdyti netausią
žvejybą, priėmus atitinkamas taisomąsias bendro intereso
žuvų išteklių valdymo priemones:
(a)
dėl kurių susitarta atsižvelgiant į
konsultacijas su Sąjunga ir, jeigu reikia, su kitomis atitinkamomis valstybėmis,
arba
(b)
kurios nemažina ES savarankiškai ar kartu su
kitomis valstybėmis priimtų atitinkamų žuvų išteklių
išsaugojimo priemonių poveikio.
2.
Įgyvendinimo aktais Komisija nustato, ar įvykdytos
1 dalyje nurodytos sąlygos ir, jeigu reikia, nusprendžia, ar pagal 4
straipsnį priimtų priemonių taikymas turi būti nutrauktas.
Šie įgyvendinimo aktai priimami taikant 8 straipsnio 2 dalyje
nurodytą patariamąją procedūrą.
              Jeigu būtina imtis su
nenumatyta ekonomine ir socialine triktimi susijusių tinkamai
pagrįstų skubių priemonių, Komisija priima nedelsiant taikomus
įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma, kad pagal 4 straipsnį
priimtų priemonių taikymas nutraukiamas. Šie įgyvendinimo aktai
priimami taikant 8 straipsnio 3 dalyje nurodytą patariamąją
procedūrą.
8 straipsnis
Komiteto procedūra
1.
Komisijai padeda komitetas. Šis komitetas
apibrėžtas Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2.
Jeigu daroma nuoroda į šią dalį,
taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
Jeigu komiteto nuomonė turi būti
gaunama raštu, ši nuomonės gavimo raštu procedūra nutraukiama be
jokio rezultato, jeigu nuomonės pareiškimo laikotarpiu taip nusprendžia
komiteto pirmininkas ar paprastoji komiteto narių dauguma paprašo
nutraukti šią procedūrą.
3.
Jeigu daroma nuoroda į šią dalį,
Reglamento (ES) Nr. 182/2011 8 straipsnis taikomas kartu su šio reglamento
5 straipsniu.
9 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja
dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas
ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
[1]               1982 m.
gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų jūrų teisės
konvencija.
[2]               1995 m.
rugpjūčio 4 d. susitarimas dėl 1982 m. gruodžio 10 d.
Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos nuostatų,
susijusių su tarp išskirtinės ekonominės zonos ir atvirosios
jūros migruojančių žuvų rūšių išteklių bei
toli migruojančiųjų žuvų rūšių išteklių
išsaugojimu ir valdymu, įgyvendinimo.
[3]               OL C, , p..
[4]               OL L 286,
2008 10 29, p. 1.
[5]               OL L 55, 2011
2 28, p. 13.