               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2018 12 13
            COM(2018) 827 final
            2018/0420(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Europos bendrijos ir Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės susitarimo dėl valstybės, atsakingos už prieglobsčio prašymo, pateikto valstybėje narėje arba Islandijoje ar Norvegijoje, nagrinėjimą, nustatymo kriterijų ir mechanizmų Europos Sąjungos, Islandijos Respublikos ir Norvegijos Karalystės protokolo dėl prieigos prie EURODAC teisėsaugos tikslais pasirašymo Europos Sąjungos vardu

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

               2013 m. liepos 19 d. priimtas ir įsigaliojo Reglamentas (ES) Nr. 603/2013
                  1
               , kuriuo nauja redakcija išdėstytas 2000 m. gruodžio 11 d. Reglamentas Nr. 2725/2000 dėl „Eurodac“ sistemos sukūrimo pirštų atspaudams lyginti siekiant veiksmingiau taikyti Dublino konvenciją. Reglamentas taikomas nuo 2015 m. liepos 20 d.

               Reglamentu (ES) Nr. 603/2013, inter alia, sudaromos sąlygos teisėsaugos institucijoms susipažinti su EURODAC duomenimis teroristinių ir kitų sunkių nusikaltimų prevencijos, atskleidimo ir tyrimo tikslais. Teisėsaugos institucijoms turėtų būti suteikta galimybė teikti prašymą palyginti pirštų atspaudų duomenis su EURODAC centrinėje duomenų bazėje saugomais duomenimis, kai jos siekia tiksliai nustatyti asmens, įtariamo padarius teroristinį ar sunkų nusikaltimą, tapatybę arba gauti apie jį išsamesnės informacijos.

               2001 m. sausio 19 d. sudarytas Europos bendrijos ir Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės dėl valstybės, atsakingos už prieglobsčio prašymo, pateikto valstybėje narėje arba Islandijoje ar Norvegijoje, nagrinėjimą, nustatymo kriterijų ir mechanizmų susitarimas (toliau – 2001 m. sausio 19 d. Susitarimas)
                  2
               .

               Islandija ir Norvegija taiko su prieglobsčiu susijusias Reglamento (ES) Nr. 603/2013 nuostatas pagal 2001 m. sausio 19 d. Susitarimą. Tačiau prieiga prie EURODAC teisėsaugos tikslais nepatenka į minėto Susitarimo taikymo sritį.

               2014 m. gegužės 14 d. susitikime su Komisijos atstovais Danija, Šveicarija, Lichtenšteinas, Norvegija ir Islandija patvirtino, kad yra suinteresuotos pradėti derybas su Europos Sąjunga, kad su teisėsauga susijusios Reglamento (ES) Nr. 603/2013 nuostatos joms būtų taikomos pagal tarptautinį susitarimą.

               2015 m. gruodžio 14 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir, inter alia, Islandijos ir Norvegijos susitarimo dėl Islandijos ir Norvegijos dalyvavimo taikant duomenų palyginimo ir perdavimo teisėsaugos tikslais procedūrą, numatytą Reglamento (ES) Nr. 603/2013 dėl „Eurodac“ sistemos pirštų atspaudams lyginti sukūrimo siekiant veiksmingai taikyti Reglamentą (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai, ir dėl valstybių narių teisėsaugos institucijų bei Europolo teisėsaugos tikslais teikiamų prašymų palyginti duomenis su „Eurodac“ sistemos duomenimis VI skyriuje.

               Derybos baigtos ir parafuotas susitarimas – 2001 m. sausio 19 d. Susitarimo protokolas, kuriuo į 2001 m. sausio 19 d. Susitarimo taikymo sritį įtraukiama prieiga teisėsaugos tikslais.

               Pradėjus taikyti su teisėsauga susijusias Reglamento (ES) Nr. 603/2013 nuostatas Islandijai ir Norvegijai, jų teisėsaugos institucijoms būtų sudarytos sąlygos teikti prašymą palyginti pirštų atspaudų duomenis su kitų dalyvaujančių valstybių įvestais, EURODAC duomenų bazėje saugomais duomenimis, kai jos siekia nustatyti asmens, įtariamo padarius teroristinį ar sunkų nusikaltimą, arba aukos tapatybę arba gauti apie juos išsamesnės informacijos. Be to, juo būtų sudarytos sąlygos visų kitų dalyvaujančių valstybių (valstybių narių ar asocijuotųjų šalių) teisėsaugos institucijoms tais pačiais tikslais teikti prašymą palyginti pirštų atspaudų duomenis su Islandijos ir Norvegijos įvestais, EURODAC duomenų bazėje saugomais duomenimis.

               Šio protokolo tikslas – nustatyti teisiškai privalomas teises ir pareigas siekiant užtikrinti, kad Islandijai ir Norvegijai būtų veiksmingai taikomos su teisėsauga susijusios Reglamento (ES) Nr. 603/2013 nuostatos. Protokole nustatyta, kad visos dalyvaujančios valstybės – kitos ES valstybės narės, asocijuotosios šalys arba Islandija ir Norvegija, – turinčios prieigą prie EURODAC, taip pat gali teisėsaugos tikslais naudotis viena kitos duomenimis.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

               Pasiūlymas dera su ES politika, susijusia su prieiga prie EURODAC duomenų bazės.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

               Pasiūlymas dera su ES politika laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

               Šio Tarybos sprendimo pasiūlymo teisinis pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 87 straipsnio 2 dalies a punktas, 88 straipsnio 2 dalies a punktas kartu su SESV 218 straipsnio 5 dalimi.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

               2001 m. sausio 19 d. Susitarimas yra galiojantis ES ir Islandijos bei Norvegijos sudarytas tarptautinis susitarimas. Vadovaujantis ES sutarties 5 straipsnyje nustatytu subsidiarumo principu, šio Susitarimo protokolo tikslus galima pasiekti tik ES lygmens Komisijos pasiūlymu.

               •Proporcingumo principas

                  Siekiant remti ir stiprinti valstybių narių ir Islandijos bei Norvegijos kompetentingų institucijų policijos bendradarbiavimą teroristinių ir kitų sunkių nusikaltimų prevencijos, atskleidimo ir tyrimo tikslais, ES turi imtis veiksmų, kad Islandija ir Norvegija galėtų naudotis su teisėsauga susijusiais EURODAC aspektais. Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą, nes juo neviršijama to, kas būtina siekiant, kad Islandijai ir Norvegijai būtų veiksmingai taikomos su teisėsauga susijusios EURODAC reglamento (ES) Nr. 603/2013 nuostatos.

               •Priemonės pasirinkimas

               Pagal SESV 218 straipsnio 5 dalį turi būti priimtas Tarybos sprendimas, kuriuo suteikiami įgaliojimai pasirašyti Susitarimą.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

                  Dėl derybų turinio ir eigos konsultuotasi su Taryba (Prieglobsčio darbo grupe). Europos Parlamentui (LIBE komitetui) pateikta informacija.

               4.KITI ELEMENTAI

               •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

                  Pasiūlyme išdėstytas sprendimas, kuriuo įgaliojama Europos Sąjungos vardu pasirašyti ES ir Islandijos bei Norvegijos protokolą. SESV numatyta, kad Komisijos pasiūlymą dėl sprendimo leisti pasirašyti ir sudaryti tarptautinį susitarimą priima Taryba.

                  Protokole nustatyta, kad Reglamentas (ES) Nr. 603/2013 taikomas Islandijai ir Norvegijai, kiek tai susiję su prieiga prie EURODAC teisėsaugos tikslais. Todėl juo suteikiama galimybė kitų dalyvaujančių valstybių paskirtosioms teisėsaugos institucijoms ir Europolui teikti prašymą palyginti duomenis su Islandijos ir Norvegijos į EURODAC centrinę sistemą perduotais duomenimis. Taip pat juo suteikiama galimybė Islandijos ir Norvegijos paskirtosioms teisėsaugos institucijoms teikti prašymą palyginti duomenis su kitų dalyvaujančių valstybių į EURODAC centrinę sistemą perduotais duomenimis.

                  Protokolu užtikrinama, kad dabartinis ES lygmens asmens duomenų apsaugos lygis būtų taikomas Islandijos ir Norvegijos bei valstybių narių valdžios institucijoms pagal Protokolą tvarkant asmens duomenis. Tokiam asmens duomenų tvarkymui turėtų būti taikomas jų nacionalinėje teisėje nustatytas asmens duomenų apsaugos standartas, atitinkantis 2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą (ES) 2016/680 dėl fizinių asmenų apsaugos kompetentingoms institucijoms tvarkant asmens duomenis nusikalstamų veikų prevencijos, tyrimo, atskleidimo ar baudžiamojo persekiojimo už jas arba bausmių vykdymo tikslais ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo, ir kuria panaikinamas Tarybos pamatinis sprendimas 2008/977/TVR.

                  Protokole nustatyta, kad Islandija ir Norvegija gali naudotis EURODAC teisėsaugos tikslais, prieš tai teisiškai ir techniškai įgyvendinusios Sprendimą 2008/615/TVR dėl daktiloskopinių duomenų.

                  Protokole nustatyta, kad 2001 m. sausio 19 d. Susitarime numatyti mechanizmai dėl pakeitimų turėtų būti taikomi visiems pakeitimams, susijusiems su prieiga prie EURODAC teisėsaugos tikslais.

               2018/0420 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Europos bendrijos ir Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės susitarimo dėl valstybės, atsakingos už prieglobsčio prašymo, pateikto valstybėje narėje arba Islandijoje ar Norvegijoje, nagrinėjimą, nustatymo kriterijų ir mechanizmų Europos Sąjungos, Islandijos Respublikos ir Norvegijos Karalystės protokolo dėl prieigos prie EURODAC teisėsaugos tikslais pasirašymo Europos Sąjungos vardu

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 87 straipsnio 2 dalies a punktą ir 88 straipsnio 2 dalies a punktą, kartu su 218 straipsnio 5 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)2015 m. gruodžio 14 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas su Islandija ir Norvegija dėl Islandijos ir Norvegijos dalyvavimo taikant duomenų palyginimo ir perdavimo teisėsaugos tikslais procedūrą, numatytą Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 603/2013
                  3
                VI skyriuje;

               (2)derybos baigtos ir 2017 m. gruodžio 21 d. parafuotas 2001 m. sausio 19 d. Europos bendrijos ir Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės susitarimo dėl valstybės, atsakingos už prieglobsčio prašymo, pateikto valstybėje narėje arba Islandijoje ar Norvegijoje, nagrinėjimą, nustatymo kriterijų ir mechanizmų protokolas;

               (3)Protokolas turėtų būti pasirašytas Europos Sąjungos vardu su sąlyga, kad jis bus sudarytas vėliau;

               (4)pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 3 straipsnį šios valstybės narės pranešė apie savo pageidavimą dalyvauti priimant ir taikant šį sprendimą;

               (5)pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Europos Sąjungos vardu patvirtinamas Europos bendrijos ir Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės susitarimo dėl valstybės, atsakingos už prieglobsčio prašymo, pateikto valstybėje narėje arba Islandijoje ar Norvegijoje, nagrinėjimą, nustatymo kriterijų ir mechanizmų Europos Sąjungos, Islandijos Respublikos ir Norvegijos Karalystės protokolo dėl prieigos prie EURODAC teisėsaugos tikslais pasirašymas su sąlyga, kad tas Protokolas bus sudarytas.

               2 straipsnis

               Tarybos generalinis sekretoriatas parengia įgaliojamąjį raštą, kuriuo Protokolo derybininko nurodytam (-iems) asmeniui (-ims) suteikiami įgaliojimai pasirašyti Protokolą su sąlyga, kad jis bus sudarytas.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 603/2013 dėl „Eurodac“ sistemos pirštų atspaudams lyginti sukūrimo siekiant veiksmingai taikyti Reglamentą (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai, ir dėl valstybių narių teisėsaugos institucijų bei Europolo teisėsaugos tikslais teikiamų prašymų palyginti duomenis su „Eurodac“ sistemos duomenimis ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1077/2011, kuriuo įsteigiama Europos didelės apimties IT sistemų laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje operacijų valdymo agentūra (OL L 180, 2013 6 29, p. 1).

                     (2)

                        OL L 93, 2001 4 3, p. 40.

                     (3)

                        2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 603/2013 dėl „Eurodac“ sistemos pirštų atspaudams lyginti sukūrimo siekiant veiksmingai taikyti Reglamentą (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai, ir dėl valstybių narių teisėsaugos institucijų bei Europolo teisėsaugos tikslais teikiamų prašymų palyginti duomenis su „Eurodac“ sistemos duomenimis (OL L 180, 2013 6 29, p. 1).


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 01 07
            COM(2018) 862 final
            2018/0437(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios turi būti laikomasi Europos Sąjungos vardu šešiasdešimt antrojoje Narkotinių medžiagų komisijos sesijoje dėl medžiagų įtraukimo į sąrašą pagal 1961 m. Bendrąją narkotinių medžiagų konvenciją su pakeitimais, padarytais 1972 m. protokolu, ir 1971 m. Psichotropinių medžiagų konvenciją

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO DALYKAS

               Šis pasiūlymas yra susijęs su sprendimu, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi 62-ojoje Narkotinių medžiagų komisijos sesijoje, dėl cheminių medžiagų įtraukimo į sąrašą pagal 1961 m. Bendrąją narkotinių medžiagų konvenciją su pakeitimais, padarytais 1972 m. protokolu, ir 1971 m. Konvenciją dėl psichotropinių medžiagų.

               2.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               2.1. 1961 m. JT bendroji narkotinių medžiagų konvencija su pakeitimais, padarytais 1972 m. protokolu, ir 1971 m. JT psichotropinių medžiagų konvencija

               1961 m. Jungtinių Tautų (toliau – JT) bendrąja narkotinių medžiagų konvencija su pakeitimais, padarytais 1972 m. protokolu (toliau – Narkotinių medžiagų konvencija)
                  1
               , siekiama koordinuotais tarptautiniais veiksmais kovoti su piktnaudžiavimu narkotikais. Yra dvi intervencijos ir kontrolės rūšys, kurios taikomos kartu. Pirma, siekiama narkotikų turėjimą, vartojimą, prekybą, platinimą, importą, eksportą ir gamybą apriboti tik medicinos ir mokslo tikslais. Antra, su narkotikų kontrabanda kovojama tarptautiniu bendradarbiavimu, stabdant ir atgrasant narkotikų prekeivius.

               1971 m. JT psichotropinių medžiagų konvencija (toliau – Psichotropinių medžiagų konvencija)
                  2
                nustatoma tarptautinė psichotropinių medžiagų kontrolės sistema. Tai buvo atsakas į piktnaudžiavimo narkotikais įvairovę ir plėtrą įvedant kai kurių sintetinių narkotikų kontrolę, atsižvelgiant, viena vertus, į piktnaudžiavimo jais tikimybę, kita vertus – į jų terapinę vertę.

               Visos ES valstybės narės yra pasirašiusios Narkotinių medžiagų konvenciją ir Psichotropinių medžiagų konvenciją. Sąjunga šių konvencijų nėra pasirašiusi.

               2.2.Narkotinių medžiagų komisija

               Narkotinių medžiagų komisija (toliau – CND) yra JT Ekonomikos ir socialinių reikalų tarybos (toliau – ECOSOC) komisija, o jos funkcijos ir įgaliojimai išdėstyti, inter alia, Narkotinių medžiagų konvencijoje ir Psichotropinių medžiagų konvencijoje. Ją sudaro 53 JT valstybės narės, kurias išrenka ECOSOC. Šiuo metu CND balsavimo teisę turinčių valstybių narių yra 11
                  3
               . Sąjunga CND turi stebėtojos statusą.

               2.3.Numatomas Narkotinių medžiagų komisijos teisės aktas

               CND, remdamasi Pasaulio sveikatos organizacijos (toliau – PSO), kuriai pataria Narkomanijos ekspertų komitetas, rekomendacijomis, reguliariai iš dalies keičia prie Narkotinių medžiagų konvencijos ir Psichotropinių medžiagų konvencijos pridedamą medžiagų sąrašą.

               2018 m. gruodžio 7 d. PSO Jungtinių Tautų generaliniam sekretoriui rekomendavo
                  4
                įtraukti į konvencijų sąrašus 10 medžiagų, kurių kritinę apžvalgą paskelbė PSO narkomanijos ekspertų komitetas. Dėl kitų medžiagų, kurių apžvalgą paskelbė PSO narkomanijos ekspertų komitetas, įtraukimo į sąrašus rekomendacijų pateikta nebus.

               Šešiasdešimt antrojoje sesijoje, kuri vyks 2019 m. kovo 18–22 d. Vienoje, CND priims sprendimus dėl šių 10 medžiagų įtraukimo į atitinkamus Narkotinių medžiagų konvencijos ir Psichotropinių medžiagų konvencijos sąrašus.

               3.POZICIJA, KURIOS TURI BŪTI LAIKOMASI SĄJUNGOS VARDU

               Narkotinių medžiagų konvencijos ir Psichotropinių medžiagų konvencijos sąrašų pakeitimai turi tiesioginių padarinių Sąjungos teisės narkotikų kontrolės srityje taikymo sričiai visose valstybėse narėse. 2004 m. spalio 25 d. Tarybos pamatinio sprendimo 2004/757/TVR, nustatančio būtiniausias nuostatas dėl nusikalstamų veikų sudėties požymių ir bausmių neteisėtos prekybos narkotikais srityje
                  5
               , 1 straipsnio 1 dalies a punkte nustatyta, kad tame pamatiniame sprendime „narkotikai“ yra bet kuri iš medžiagų, kurioms taikoma Narkotinių medžiagų konvencija arba Psichotropinių medžiagų konvencija, ir bet kuri iš medžiagų, išvardytų Pamatinio sprendimo priede. Todėl Tarybos pamatinis sprendimas 2004/757/TVR taikomas medžiagoms, įtrauktoms į Narkotinių medžiagų konvencijos ir Psichotropinių medžiagų konvencijos sąrašus. Taigi bet kokie šių konvencijų sąrašų pakeitimai turi tiesioginio poveikio bendroms ES taisyklėms ir keičia jų taikymo sritį pagal SESV 3 straipsnio 2 dalį. Taip yra nepriklausomai nuo to, ar atitinkamai medžiagai jau taikomos kontrolės priemonės visoje ES pagal Tarybos sprendimą 2005/387/TVR
                  6
               .

               Iš 10 medžiagų, kurių kritinę apžvalgą paskelbė PSO narkomanijos ekspertų komitetas ir kurias rekomenduojama įtraukti į sąrašą, tik keturioms – ADB-CHMINACA
                  7
               , CUMYL-4CN-BINACA
                  8
               , metoksiacetilfentaniliui ir ciklopropilfentaniliui
                  9
                – jau taikomos kontrolės priemonės visoje Sąjungoje. Kitoms medžiagoms kontrolės priemonės visoje Sąjungoje dar netaikomos.

               Komisijos pasiūlyme dėl ES bendrosios pozicijos projekto siūloma remti PSO rekomendacijas, nes jos atitinka dabartinę mokslo žinių padėtį. Naujų psichoaktyviųjų medžiagų įtraukimas į abiejų konvencijų sąrašus taip pat paremtas Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centro (ENNSC) Europos duomenų bazėje sukaupta informacija.

               Kai CND prašoma priimti sprendimą dėl medžiagų įtraukimo į sąrašą, reikia, kad valstybės narės pasirengtų CND posėdžiui – Taryboje priimtų bendrą poziciją. Dėl Sąjungos stebėtojos statusui būdingų apribojimų šią poziciją turi pateikti valstybės narės, kurios šiuo metu yra CND narės, veikdamos kartu Sąjungos interesų labui CND. Sąjunga, kuri nėra pasirašiusi Narkotinių medžiagų konvencijos ir Psichotropinių medžiagų konvencijos, CND nebalsuoja.

               Šiuo tikslu Komisija teikia pasiūlymą dėl bendros pozicijos, kuri turi būti priimta Europos Sąjungos vardu šešiasdešimt antrojoje CND sesijoje dėl medžiagų įtraukimo į Narkotinių medžiagų konvencijos ir Psichotropinių medžiagų konvencijos sąrašus. Komisija jau trečią kartą pateikia tokį pasiūlymo dėl bendros ES pozicijos projektą; pirmieji du buvo priimti 2017 m. kovo mėn. ir 2018 m. CND posėdžiuose
                  10
               . Taryba priėmė bendras pozicijas
                  11
               , dėl to ankstesniuose CND posėdžiuose dėl įtraukimo į tarptautinius sąrašus ES laikėsi vieningai, nes CND dalyvaujančios valstybės narės, laikydamosi priimtos bendros pozicijos, balsavimu pritarė įtraukimui į sąrašus.

               4.TEISINIS PAGRINDAS

               4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

               SESV 218 straipsnio 9 dalis taikoma neatsižvelgiant į tai, ar Sąjunga yra atitinkamo organo narė ar susitarimo pasirašiusioji šalis. CND yra „susitarimu įsteigtas organas“, kaip apibrėžta šiame straipsnyje, kadangi tai yra organas, kuriam pavestos konkrečios užduotys pagal Narkotinių medžiagų konvenciją ir Psichotropinių medžiagų konvenciją.

               Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“.
                  12

               CND sprendimai dėl medžiagų įtraukimo į sąrašą yra „teisinę galią turintys aktai“, kaip apibrėžta SESV 218 straipsnio 9 dalyje. Vadovaujantis Narkotinių medžiagų konvencija ir Psichotropinių medžiagų konvencija, CND sprendimai automatiškai tampa privalomi, nebent per nustatytą laikotarpį viena iš šalių sprendimą pateikia ECOSOC peržiūrėti
                  13
               . ECOSOC sprendimai šiuo klausimu yra galutiniai. CND sprendimai dėl medžiagų įtraukimo į sąrašą taip pat turi teisinį poveikį ES teisės sistemai remiantis Sąjungos teise, visų pirma Tarybos pamatiniu sprendimu 2004/757/TVR. Narkotinių medžiagų konvencijos ir Psichotropinių medžiagų konvencijos sąrašų pakeitimai turi tiesioginių padarinių šios ES teisinės priemonės taikymo sričiai.

               4.2.Materialinis teisinis pagrindas

               Pagrindinis numatomo akto tikslas ir turinys yra susiję su neteisėta prekyba narkotikais.

               Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 83 straipsnio 1 dalis, kurioje neteisėta prekyba narkotikais yra įvardyta kaip viena iš nusikaltimų sričių, turinčių konkretų tarpvalstybinį pobūdį, ir Europos Parlamentui ir Tarybai suteikiami įgaliojimai nustatyti minimalias taisykles dėl nusikalstamų veikų ir sankcijų apibrėžimo neteisėtos prekybos narkotikais srityje.

               4.3.Kintamoji geometrija

               Remiantis prie Sutarčių pridėto Protokolo (Nr. 36) dėl pereinamojo laikotarpio priemonių 10 straipsnio 4 dalimi, Jungtinė Karalystė pranešė, kad ji nepritaria visapusiškiems Komisijos ir Teisingumo Teismo įgaliojimams, susijusiems su policijos ir teisminio bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose srities aktais, priimtais iki Lisabonos sutarties įsigaliojimo. Todėl Tarybos pamatinis sprendimas 2004/757/TVR Jungtinei Karalystei netaikomas nuo 2014 m. gruodžio 1 d.
                  14

               Kadangi CND sprendimai dėl medžiagų įtraukimo į sąrašą neturi poveikio bendroms taisyklėms neteisėtos prekybos narkotikais srityje, kurios Jungtinei Karalystei yra privalomos, Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant Tarybos sprendimą, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi priimant tokius sprendimus dėl medžiagų įtraukimo į sąrašą.

               Danijai yra privalomas iki 2018 m. lapkričio 22 d. taikomas Tarybos pamatinis sprendimas 2004/757/TVR, kurio 1 straipsnyje teigiama, kad „narkotikai“ yra bet kuri iš medžiagų, kurioms taikoma Narkotinių medžiagų konvencija arba Psichotropinių medžiagų konvencija.

               Kadangi CND sprendimai dėl medžiagų įtraukimo į sąrašą daro poveikį bendroms taisyklėms neteisėtos prekybos narkotikais srityje, kurios Danijai yra privalomos, Danija dalyvauja priimant Tarybos sprendimą, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi priimant tokius sprendimus dėl medžiagų įtraukimo į sąrašą.

               4.4.Išvada

               Šio pasiūlymo teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 83 straipsnio 1 dalis kartu su 218 straipsnio 9 dalimi.

               5.POVEIKIS BIUDŽETUI

               Poveikio biudžetui nėra.

               2018/0437 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios turi būti laikomasi Europos Sąjungos vardu šešiasdešimt antrojoje Narkotinių medžiagų komisijos sesijoje dėl medžiagų įtraukimo į sąrašą pagal 1961 m. Bendrąją narkotinių medžiagų konvenciją su pakeitimais, padarytais 1972 m. protokolu, ir 1971 m. Psichotropinių medžiagų konvenciją

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 83 straipsnio 1 dalį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)1961 m. Jungtinių Tautų (toliau – JT) bendroji narkotinių medžiagų konvencija su pakeitimais, padarytais 1972 m. protokolu
                  15
                (toliau – Narkotinių medžiagų konvencija), įsigaliojo 1975 m. rugpjūčio 8 d.;

               (2)vadovaujantis Narkotinių medžiagų konvencijos 3 straipsniu Narkotinių medžiagų komisija gali priimti sprendimą į tos konvencijos sąrašus įtraukti medžiagas. Pakeitimus prieduose ji gali daryti tik vadovaudamasi Pasaulio sveikatos organizacijos (toliau – PSO) rekomendacijomis, tačiau ji taip pat gali nuspręsti nedaryti PSO rekomenduojamų pakeitimų;

               (3)1971 m. JT psichotropinių medžiagų konvencija (toliau – Psichotropinių medžiagų konvencija)
                  16
                įsigaliojo 1976 m. rugpjūčio 16 d.;

               (4)vadovaujantis Psichotropinių medžiagų konvencijos 2 straipsniu Narkotinių medžiagų komisija, remdamasi PSO rekomendacijomis, gali priimti sprendimą į tos konvencijos sąrašus įtraukti medžiagas arba jas iš jų išbraukti. Ji turi didelę veiksmų laisvę atsižvelgti į ekonominius, socialinius, teisinius, administracinius ir kitus veiksnius, tačiau negali imtis savavališkų veiksmų;

               (5)abiejų konvencijų sąrašų pakeitimai turi tiesioginių padarinių Sąjungos teisės narkotikų kontrolės srityje taikymo sričiai. Tarybos pamatinis sprendimas 2004/757/TVR
                  17
                taikomas medžiagoms, įtrauktoms į Narkotinių medžiagų konvencijos ir Psichotropinių medžiagų konvencijos sąrašus. Taigi bet kokie šių konvencijų sąrašų pakeitimai turi tiesioginio poveikio bendroms Sąjungos taisyklėms ir keičia jų taikymo sritį, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 3 straipsnio 2 dalį;

               (6)Narkotinių medžiagų komisija 2019 m. kovo 18–22 d. Vienoje vyksiančioje šešiasdešimt antrojoje sesijoje turėtų priimti sprendimus dėl 10 naujų cheminių medžiagų įtraukimo į konvencijų sąrašus;

               (7)Sąjunga nėra pasirašiusi atitinkamų JT konvencijų. Narkotinių medžiagų komisijoje, kurioje šiuo metu vienuolika valstybių narių yra teisę balsuoti turinčios narės, ji turi stebėtojos statusą. Todėl būtina, kad Taryba įgaliotų valstybes nares pareikšti Sąjungos poziciją dėl cheminių medžiagų įtraukimo į sąrašą pagal Narkotinių medžiagų konvenciją ir Psichotropinių medžiagų konvenciją, kadangi sprendimai dėl naujų cheminių medžiagų įtraukimo į konvencijų sąrašus priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai;

               (8)PSO rekomendavo įtraukti penkias naujas medžiagas į Narkotinių medžiagų konvencijos I sąrašą, ir penkias naujas medžiagas – į Psichotropinių medžiagų konvencijos II sąrašą
                  18
               ;

               (9)remiantis PSO Narkomanijos ekspertų komiteto (toliau – Ekspertų komitetas) vertinimu, ADB-FUBINACA (cheminis pavadinimas: N-(1-amino-3,3-dimetil-1-oksobutan-2-il)-1-(4-fluorobenzil)-1H-indazol-3-karboksamidas) yra sintetinių kanabinoidų receptorių agonistas, kurio poveikis panašus į tetrahidrokanabinolio (THC), kuris yra pagrindinė kanapių psichoaktyvioji medžiaga. ADB-FUBINACA nėra naudojama gydymui, jai nėra suteiktas vaisto rinkodaros leidimas. Yra pakankamai įrodymų, kad ADB-FUBINACA yra piktnaudžiaujama arba gali būti piktnaudžiaujama ir kad tai gali tapti visuomenės sveikatos ir socialine problema, todėl yra pateisinama šiai medžiagai taikytina tarptautinė kontrolė. Todėl PSO rekomenduoja ADB-FUBINACA įtraukti į Psichotropinių medžiagų konvencijos II sąrašą;

               (10)Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centras (ENNSC) vykdo ADB-FUBINACA, kaip naujos psichoaktyviosios medžiagos, stebėseną, kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1920/2006
                  19
               . ADB-FUBINACA aptikta 19 valstybių narių ir bent dešimtyje valstybių narių jai taikomos kontrolės priemonės. Ji yra siejama su bent dviem mirties ir keturiais ūmaus apsinuodijimo atvejais ir dėl jos Europos Sąjungos ankstyvojo perspėjimo sistemoje skelbiamas pranešimas apie pavojų visuomenės sveikatai;

               (11)todėl valstybės narės turėtų laikytis pozicijos įtraukti ADB-FUBINACA į Psichotropinių medžiagų konvencijos II sąrašą;

               (12)remiantis Ekspertų komiteto vertinimu, FUB-AMB (dar vadinama MMB-FUBINACA arba AMB-FUBINACA), cheminis pavadinimas: metilo (2S)-2-[[1-[(4-fluorfenilio)metil] indazol-3-karbonil]amino]-3-metilbutanoatas; metilo-2-(1-(4-fluorobenzil)-1H-indazol-3-karboksamido)-3-metilbutanoatas yra sintetinių kanabinoidų receptorių agonistas, kurio poveikis panašus į tetrahidrokanabinolio (THC), kuris yra pagrindinė kanapių psichoaktyvioji medžiaga. FUB-AMB nėra naudojama gydymui, jai nėra suteiktas vaisto rinkodaros leidimas. Yra pakankamai įrodymų, kad FUB-AMB yra piktnaudžiaujama arba gali būti piktnaudžiaujama ir kad tai gali tapti visuomenės sveikatos ir socialine problema, todėl yra pateisinama šiai medžiagai taikytina tarptautinė kontrolė. Todėl PSO rekomenduoja FUB-AMB įtraukti į Psichotropinių medžiagų konvencijos II sąrašą;

               (13)ENNSC vykdo FUB-AMB, kaip naujos psichoaktyviosios medžiagos, stebėseną, kaip numatyta Reglamente (EB) Nr. 1920/2006. FUB-AMB aptikta 23 valstybėse narėse ir bent keturiose valstybėse narėse jai taikomos kontrolės priemonės. Ji yra siejama su bent dviem mirties atvejais ir dviem ūmaus apsinuodijimo atvejais;

               (14)todėl valstybės narės turėtų laikytis pozicijos įtraukti FUB-AMB į Psichotropinių medžiagų konvencijos II sąrašą;

               (15)remiantis Ekspertų komiteto vertinimu, ADB-CHMINACA (cheminis pavadinimas: N-[(2S)-1-amino-3,3- dimetil-1-oksobutan-2-il]-1- (cikloheksilmetil)indazol-3-karboksamidas; N-(1-amino-3,3-dimetil-1-oksobutan-2-il)-1-(cikloheksilmetil)-1H-indazol-3-karboksamidas) yra sintetinių kanabinoidų receptorių agonistas, kurio poveikis panašus į THC, kuris yra pagrindinė kanapių psichoaktyvioji medžiaga. ADB-CHMINACA nėra naudojama gydymui, jai nėra suteiktas vaisto rinkodaros leidimas. Yra pakankamai įrodymų, kad ADB-CHMINACA yra piktnaudžiaujama arba gali būti piktnaudžiaujama ir kad tai gali tapti visuomenės sveikatos ir socialine problema, todėl yra pateisinama šiai medžiagai taikytina tarptautinė kontrolė. Todėl PSO rekomenduoja AB-CHMINACA įtraukti į Psichotropinių medžiagų konvencijos II sąrašą;

               (16)ADB-CHMINACA Sąjungos lygmeniu jau buvo taikomos kontrolės priemonės pagal Tarybos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2018/747
                  20
               ;

               (17)todėl valstybės narės turėtų laikytis pozicijos įtraukti ADB-CHMINACA į Psichotropinių medžiagų konvencijos II sąrašą;

               (18)remiantis Ekspertų komiteto vertinimu, CUMYL-4CN-BINACA (cheminis pavadinimas: 1-(4-cianobutil)-N-(1-metil-1-feniletil)-1-H-indazol-3-karboksamidas) yra sintetinių kanabinoidų receptorių agonistas, kurio poveikis panašus į THC, kuris yra pagrindinė kanapių psichoaktyvioji medžiaga. CUMYL-4CN-BINACA nėra naudojama gydymui, jai nėra suteiktas vaisto rinkodaros leidimas. Yra pakankamai įrodymų, kad CUMYL-4CN-BINACA yra piktnaudžiaujama arba gali būti piktnaudžiaujama ir kad tai gali tapti visuomenės sveikatos ir socialine problema, todėl yra pateisinama šiai medžiagai taikytina tarptautinė kontrolė. Todėl PSO rekomenduoja CUMYL-4CN-BINACA įtraukti į Psichotropinių medžiagų konvencijos II sąrašą;

               (19)CUMYL-4CN-BINACA Sąjungos lygmeniu jau buvo taikomos kontrolės priemonės pagal Tarybos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2018/748
                  21
               ;

               (20)todėl valstybės narės turėtų laikytis pozicijos įtraukti CUMYL-4CN-BINACA į Psichotropinių medžiagų konvencijos II sąrašą;

               (21)remiantis Ekspertų komiteto vertinimu, ciklopropilfentanilis (cheminis pavadinimas: N-fenil-N-[1-(2-feniletil)piperidin-4-il]ciklopropankarboksamidas) yra sintetinis opioidas, struktūriškai panašus į fentanilį – kontroliuojamą medžiagą, plačiai naudojamą medicinoje kaip bendros anestezijos priedą operacijų metu ir skausmo kontrolei. Nėra užregistruota duomenų apie ciklopropilfentanilio naudojimą gydymo tikslais, o jo vartojimas yra pasibaigęs mirties atvejais. Yra pakankamai įrodymų, kad ciklopropilfentaniliu yra piktnaudžiaujama arba gali būti piktnaudžiaujama ir kad tai gali tapti visuomenės sveikatos ir socialine problema, todėl yra pateisinama šiai medžiagai taikytina tarptautinė kontrolė. Todėl PSO rekomenduoja ciklopropilfentanilį įtraukti į Narkotinių medžiagų konvencijos I sąrašą;

               (22)ciklopropilfentaniliui Sąjungos lygmeniu jau buvo taikomos kontrolės priemonės pagal Tarybos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2018/1463
                  22
               ;

               (23)todėl valstybės narės turėtų laikytis pozicijos įtraukti ciklopropilfentanilį į Narkotinių medžiagų konvencijos I sąrašą;

               (24)remiantis Ekspertų komiteto vertinimu, metoksiacetilfentanilis (cheminis pavadinimas: 2-metoksi-N-(1-fenetilpiperidin-4-il)-N-fenilacetamidas) yra sintetinis opioidas, struktūriškai panašus į fentanilį – kontroliuojamą medžiagą, plačiai naudojamą medicinoje kaip bendros anestezijos priedą operacijų metu ir skausmo kontrolei. Nėra užregistruota duomenų apie metoksiacetilfentanilio naudojimą gydymo tikslais, o jo vartojimas yra pasibaigęs mirties atvejais. Yra pakankamai įrodymų, kad metoksiacetilfentaniliu yra piktnaudžiaujama arba gali būti piktnaudžiaujama ir kad tai gali tapti visuomenės sveikatos ir socialine problema, todėl yra pateisinama šiai medžiagai taikytina tarptautinė kontrolė. Todėl PSO rekomenduoja metoksiacetilfentanilį įtraukti į Narkotinių medžiagų konvencijos I sąrašą;

               (25)metoksiacetilfentaniliui Sąjungos lygmeniu jau buvo taikomos kontrolės priemonės pagal Tarybos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2018/1463;

               (26)todėl valstybės narės turėtų laikytis pozicijos įtraukti metoksiacetilfentanilį į Narkotinių medžiagų konvencijos I sąrašą;

               (27)remiantis Ekspertų komiteto vertinimu, orto-fluorofentanilis (cheminis pavadinimas: N-(2-fluorofenil-N-[1-(2-feniletil)-4-piperidinil]-propanamidas) yra sintetinis opioidas, struktūriškai panašus į fentanilį – kontroliuojamą medžiagą, plačiai naudojamą medicinoje kaip bendros anestezijos priedą operacijų metu ir skausmo kontrolei. Nėra užregistruota duomenų apie orto-fluorofentanilio naudojimą gydymo tikslais, o jo vartojimas yra pasibaigęs mirties atvejais. Yra pakankamai įrodymų, kad orto-fluorofentaniliu yra piktnaudžiaujama arba gali būti piktnaudžiaujama ir kad tai gali tapti visuomenės sveikatos ir socialine problema, todėl yra pateisinama šiai medžiagai taikytina tarptautinė kontrolė. Todėl PSO rekomenduoja orto-fluorofentanilį įtraukti į Narkotinių medžiagų konvencijos I sąrašą;

               (28)ENNSC vykdo orto-fluorofentanilio, kaip naujos psichoaktyviosios medžiagos, stebėseną, kaip numatyta Reglamente (EB) Nr. 1920/2006. Orto-fluorofentanilio aptikta penkiose valstybėse narėse ir bent keturiose valstybėse narėse jam taikomos kontrolės priemonės. Jis yra siejamas su bent keturiais mirties atvejais ir dviem ūmaus apsinuodijimo atvejais;

               (29)todėl valstybės narės turėtų laikytis pozicijos įtraukti orto-fluorofentanilį į Narkotinių medžiagų konvencijos I sąrašą;

               (30)remiantis Ekspertų komiteto vertinimu, p-fluoro-butirilfentanilis (dar vadinamas 4-fluoro-butirilfentaniliu arba 4F-BF,  cheminis pavadinimas: N-(4-fluorofenil-N-[1-(2-feniletil)piperidin-4-il]butanamidas) yra sintetinis opioidas, struktūriškai panašus į fentanilį – kontroliuojamą medžiagą, plačiai naudojamą medicinoje kaip bendros anestezijos priedą operacijų metu ir skausmo kontrolei. p-Fluoro-butirilfentanilis gali būti paverstas jo izomeru p-fluor-izobutirilfentaniliu, kuris yra įtrauktas į Narkotinių medžiagų konvencijos I sąrašą; Nėra užregistruota duomenų apie p-fluoro-butirilfentanilio naudojimą gydymo tikslais, o jo vartojimas yra pasibaigęs mirties atvejais. Yra pakankamai įrodymų, kad p-fluoro-butirilfentaniliu yra piktnaudžiaujama arba gali būti piktnaudžiaujama ir kad tai gali tapti visuomenės sveikatos ir socialine problema, todėl yra pateisinama šiai medžiagai taikytina tarptautinė kontrolė. Todėl PSO rekomenduoja p-fluoro-butirilfentanilį įtraukti į Narkotinių medžiagų konvencijos I sąrašą;

               (31)ENNSC vykdo p-fluoro-butirilfentanilio, kaip naujos psichoaktyviosios medžiagos, stebėseną, kaip numatyta Reglamente (EB) Nr. 1920/2006 (taikant medžiagos pavadinimus 4-fluoro-butirilfentanilis arba 4F-BF). p-Fluoro-butirilfentanilio aptikta septyniose valstybėse narėse ir bent septyniose valstybėse narėse jam taikomos kontrolės priemonės. Juo atvirai prekiaujama rinkoje. Jis yra siejamas su bent trimis mirties atvejais;

               (32)todėl valstybės narės turėtų laikytis pozicijos įtraukti p-fluoro-butirilfentanilį į Narkotinių medžiagų konvencijos I sąrašą;

               (33)remiantis Ekspertų komiteto vertinimu, p-metoksi-butirilfentanilis (cheminis pavadinimas: N-(4-metoksifenil-N-[1-(2-feniletil)piperidin-4-il]butanamidas) yra sintetinis opioidas, struktūriškai panašus į fentanilį – kontroliuojamą medžiagą, plačiai naudojamą medicinoje kaip bendros anestezijos priedą operacijų metu ir skausmo kontrolei. Nėra užregistruota duomenų apie p-metoksi-butirilfentanilio naudojimą gydymo tikslais, o jo vartojimas yra pasibaigęs mirties atvejais. Yra pakankamai įrodymų, kad p-metoksi-butirilfentaniliu yra piktnaudžiaujama arba gali būti piktnaudžiaujama ir kad tai gali tapti visuomenės sveikatos ir socialine problema, todėl yra pateisinama šiai medžiagai taikytina tarptautinė kontrolė. Todėl PSO rekomenduoja p-metoksi-butirilfentanilį įtraukti į Narkotinių medžiagų konvencijos I sąrašą;

               (34)ENNSC vykdo p-metoksi-butirilfentanilio, kaip naujos psichoaktyviosios medžiagos, stebėseną, kaip numatyta Reglamente (EB) Nr. 1920/2006 (taikant medžiagos pavadinimus 4-metoksibutirilfentanilis arba 4MeO-BF). p-Metoksibutirilfentanilio aptikta dviejose valstybėse narėse ir bent keturiose valstybėse narėse jam taikomos kontrolės priemonės. Juo atvirai prekiaujama rinkoje. Jis yra siejamas su bent dviem mirties atvejais;

               (35)todėl valstybės narės turėtų laikytis pozicijos įtraukti p-metoksi-butirilfentanilį į Narkotinių medžiagų konvencijos I sąrašą;

               (36)remiantis Ekspertų komiteto vertinimu, N-etilnorpentilonas (cheminis pavadinimas: (1-(2H-1,3-benzodioksol-5-il)-2-(etilamino)pentan-1-onas) yra sintetinis katinonas. N-etilnorpentilonas nėra naudojamas gydymui, jam nėra suteiktas vaisto rinkodaros leidimas. Iš konfiskavimo duomenų matyti, kad N-etilnorpentilonas gali būti miltelių, kristalų, kapsulių ir tablečių formos. Esama pavyzdžių, kai šis narkotikas buvo apgaulingai parduodamas kaip ekstazis ir (arba) MDMA
                  23
               . Yra pakankamai įrodymų, kad N-etilnorpentilonu yra piktnaudžiaujama arba gali būti piktnaudžiaujama ir kad tai gali tapti visuomenės sveikatos ir socialine problema, todėl yra pateisinama šiai medžiagai taikytina tarptautinė kontrolė. Todėl PSO rekomenduoja N-etilnorpentiloną įtraukti į Psichotropinių medžiagų konvencijos II sąrašą;

               (37)ENNSC vykdo N-etilnorpentilono, kaip naujos psichoaktyviosios medžiagos, stebėseną, kaip numatyta Reglamente (EB) Nr. 1920/2006 (taikant medžiagos pavadinimą efilonas). N-etilnorpentilono aptikta 24 valstybėse narėse ir bent šešiose valstybėse narėse jam taikomos kontrolės priemonės. Juo atvirai prekiaujama rinkoje, taip pat ir sumaišytu su MDMA, kokainu ir ketaminu. Jis yra siejamas su bent septyniais mirties atvejais ir septyniais ūmaus apsinuodijimo atvejais;

               (38)todėl valstybės narės turėtų laikytis pozicijos įtraukti N-etilnorpentiloną į Psichotropinių medžiagų konvencijos II sąrašą;

               (39)pravartu nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Narkotinių medžiagų komisijoje, kadangi sprendimai dėl 10 medžiagų įtraukimo į įvairius sąrašus gali labai paveikti Sąjungos teisės aktų turinį, visų pirma Pamatinį sprendimą 2004/757/TVR;

               (40)Sąjungos poziciją vieningai pareiškia valstybės narės, kurios yra Narkotinių medžiagų komisijos narės;

               (41)Danijai pamatinis sprendimas 2004/757/TVR yra privalomas, todėl ji dalyvauja priimant ir taikant šį sprendimą;

               (42)Airijai pamatinis sprendimas 2004/757/TVR yra privalomas, todėl ji dalyvauja priimant ir taikant šį sprendimą;

               (43)Jungtinei Karalystei Pamatinis sprendimas 2004/757/TVR su pakeitimais nėra privalomas, todėl ji nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Pozicija, kuri turi būti priimta Sąjungos vardu 2018 m. kovo 18–22 d. Narkotinių medžiagų komisijos šešiasdešimt antrojoje sesijoje, kai to organo prašoma priimti sprendimus dėl medžiagų įtraukimo į 1961 m. Jungtinių Tautų bendrosios narkotinių medžiagų konvencijos su pakeitimais, padarytais 1972 m. protokolu, ir 1971 m. Jungtinių Tautų psichotropinių medžiagų konvencijos sąrašus, išdėstyta šio sprendimo priede.

               2 straipsnis

               1 straipsnyje nurodytą poziciją vieningai pareiškia valstybės narės, kurios yra Narkotinių medžiagų komisijos narės.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas pagal Sutartis skirtas valstybėms narėms.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        Jungtinių Tautų sutarčių rinkinys, 978 t., Nr. 14152.

                     (2)

                        Jungtinių Tautų sutarčių rinkinys, 1019 t., Nr. 14956.

                     (3)

                        Austrija, Belgija, Čekija, Italija, Ispanija, Kroatija, Nyderlandai, Prancūzija, Slovakija, Vengrija, Vokietija.

                     (4)

                        2018 m. gruodžio 7 d. vėl sušauktoje Narkotinių medžiagų komisijos 61-oje sesijoje pateiktas žodinis pareiškimas.

                     (5)

                        OL L 335, 2004 11 11, p. 8, su pakeitimais, padarytais 2017 m. lapkričio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje (ES) 2017/2103, kuria, siekiant į termino „narkotikas“ apibrėžtį įtraukti naujų psichoaktyviųjų medžiagų, iš dalies keičiamas Tarybos pamatinis sprendimas 2004/757/TVR ir kuria panaikinamas Tarybos sprendimas 2005/387/TVR, OL L305, 2017 11 21, p.12.

                     (6)

                        Tarybos sprendimas 2005/387/TVR nuo 2018 m. lapkričio 23 d. panaikintas Direktyva (ES) 2017/2103. Visos medžiagos, kurioms pagal Tarybos sprendimą 2005/387/JHA taikomos kontrolės priemonės ir baudžiamosios sankcijos, Direktyvos (ES) 2017/2103 priėmimo dieną buvo įtrauktos į direktyvos priedą, kuris tapo iš dalies pakeisto Tarybos pamatinio sprendimo 2004/757/TVR priedu. Medžiagos, kurioms buvo taikomos kontrolės priemonės ir baudžiamosios sankcijos pagal Tarybos sprendimą 2005/387/JHA nuo 2017 m. lapkričio mėn., kai buvo priimti nauji teisės aktai, ir kurios 2018 m. lapkričio 23 d. Tarybos sprendimu bus įtrauktos į Pamatinio sprendimo priedą priimant deleguotąjį aktą, kurį šiuo metu nagrinėja Europos Parlamentas ir Taryba (C(2018) 8460).

                     (7)

                        2018 m. gegužės 14 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2018/747 dėl kontrolės priemonių taikymo naujai psichoaktyviajai medžiagai N-(1-amino-3,3-dimetil-1-oksobutan-2-il)-1-(cikloheksilmetil)-1H-indazol-3-karboksamidui (ADB-CHMINACA), OL L 125, 2018 5 22, p.8.

                     (8)

                        2018 m. gegužės 14 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2018/748 dėl kontrolės priemonių taikymo naujai psichoaktyviajai medžiagai 1-(4-cianobutil)-N-(2-fenilpropan-2-il)-1H-indazol-3-karboksamidui (CUMYL-4CN-BINACA), OL L 125, 2018 5 22, p.10.

                     (9)

                        2018 m. rugsėjo 28 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2018/1463 dėl kontrolės priemonių taikymo naujoms psichoaktyviosioms medžiagoms N-fenil-N-[1-(2-feniletil)piperidin-4-il]ciklopropankarboksamidui (ciklopropilfentaniliui) ir 2-metoksi-N-fenil-N-[1-(2-feniletil)piperidin-4-il]acetamidui (metoksiacetilfentaniliui), OL L 245, 2018 10 1, p. 9.

                     (10)

                        COM(2017) 72 final ir COM(2018) 31 final.

                     (11)

                        Priimta atitinkamai 2017 m. kovo 7 d. ir 2018 m. vasario 27 d. Bendrųjų reikalų taryboje.

                     (12)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014: 2258, 61–64 punktai.

                     (13)

                        Narkotinių medžiagų konvencijos 3 straipsnio 7 dalis; Psichotropinių medžiagų konvencijos 2 straipsnio 7 dalis.

                     (14)

                        Žr. Sąjungos aktų, priimtų policijos ir teisminio bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose srityje iki Lisabonos sutarties įsigaliojimo, kurie pagal Protokolo (Nr. 36) dėl pereinamojo laikotarpio nuostatų 10 straipsnio 4 dalies antrą sakinį Jungtinei Karalystei nebetaikomi nuo 2014 m. gruodžio 1 d., sąrašo (OL C 430, 2014 12 1, p. 17) 29 punktą.

                     (15)

                        Jungtinių Tautų sutarčių rinkinys, 978 t., Nr. 14152.

                     (16)

                        Jungtinių Tautų sutarčių rinkinys, 1019 t., Nr. 14956.

                     (17)

                        2004 m. spalio 25 d. Tarybos pamatinis sprendimas 2004/757/TVR, nustatantis būtiniausias nuostatas dėl nusikalstamų veikų sudėties požymių ir bausmių neteisėtos prekybos narkotikais srityje (OL L 335, 2004 11 11, p. 8).

                     (18)

                        2018 m. gruodžio 7 d. vėl sušauktoje Narkotinių medžiagų komisijos 61-oje sesijoje pateiktas žodinis pareiškimas;

                     (19)

                        2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1920/2006 dėl Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centro (OL L 376, 2006 12 27, p. 1).

                     (20)

                        2018 m. gegužės 14 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2018/747 dėl kontrolės priemonių taikymo naujai psichoaktyviajai medžiagai N-(1-amino-3,3-dimetil-1-oksobutan-2-il)-1-(cikloheksilmetil)-1H-indazol-3-karboksamidui (ADB-CHMINACA), OL L 125, 2018 5 22, p.8.

                     (21)

                        2018 m. gegužės 14 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2018/748 dėl kontrolės priemonių taikymo naujai psichoaktyviajai medžiagai 1-(4-cianobutil)-N-(2-fenilpropan-2-il)-1H-indazol-3-karboksamidui (CUMYL-4CN-BINACA), OL L 125, 2018 5 22, p.10.

                     (22)

                        2018 m. rugsėjo 28 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2018/1463 dėl kontrolės priemonių taikymo naujoms psichoaktyviosioms medžiagoms N-fenil-N-[1-(2-feniletil)piperidin-4-il]ciklopropankarboksamidui (ciklopropilfentaniliui) ir 2-metoksi-N-fenil-N-[1-(2-feniletil)piperidin-4-il]acetamidui (metoksiacetilfentaniliui), OL L 245, 2018 10 1, p. 9.

                     (23)

                        MDMA yra 3,4-metilendioksimetamfetaminas, paprastai vadinamas ekstaziu.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 01 07
            COM(2018) 862 final
            PRIEDAS
            prie
            DĖL TARYBOS SPRENDIMO
            dėl pozicijos, kurios turi būti laikomasi Europos Sąjungos vardu šešiasdešimt antrojoje Narkotinių medžiagų komisijos sesijoje dėl medžiagų įtraukimo į sąrašą pagal 1961 m. Bendrąją narkotinių medžiagų konvenciją su pakeitimais, padarytais 1972 m. protokolu, ir 1971 m. Psichotropinių medžiagų konvenciją

               PRIEDAS

               Pozicija, kurios turi laikytis valstybės narės, kurios yra Narkotinių medžiagų komisijos narės, veikdamos kartu Sąjungos interesų labui 2018 m. kovo 18–22 d. šešiasdešimt antrojoje Narkotinių medžiagų komisijos sesijoje dėl medžiagų kontrolės taikymo srities pakeitimų:

               (1)medžiaga ADB-FUBINACA turi būti įtraukta į Psichotropinių medžiagų konvencijos II sąrašą;

               (2)medžiaga FUB-AMB turi būti įtraukta į Psichotropinių medžiagų konvencijos II sąrašą;

               (3)medžiaga AB-CHMINACA turi būti įtraukta į Psichotropinių medžiagų konvencijos II sąrašą;

               (4)medžiaga CUMYL-4CN-BINACA turi būti įtraukta į Psichotropinių medžiagų konvencijos II sąrašą;

               (5)medžiaga ciklopropilfentanilis turi būti įtraukta į Narkotinių medžiagų konvencijos I sąrašą;

               (6)medžiaga metoksiacetilfentanilis turi būti įtraukta į Narkotinių medžiagų konvencijos I sąrašą;

               (7)medžiaga orto-fluorofentanilis turi būti įtraukta į Narkotinių medžiagų konvencijos I sąrašą;

               (8)medžiaga p-fluorobutirilfentanilis turi būti įtraukta į Narkotinių medžiagų konvencijos I sąrašą;

               (9)medžiaga p-metoksibutirilfentanilis turi būti įtraukta į Narkotinių medžiagų konvencijos I sąrašą;

               (10)medžiaga N-etilnorpentilonas turi būti įtraukta į Psichotropinių medžiagų konvencijos II sąrašą.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 02 12
            COM(2019) 77 final
            2019/0037(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi šešiasdešimt antrojoje Narkotinių medžiagų komisijos sesijoje, dėl medžiagų įtraukimo į Jungtinių Tautų konvencijos dėl kovos su neteisėta narkotinių ir psichotropinių medžiagų apyvarta lenteles

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.Pasiūlymo dalykas

               Šis pasiūlymas susijęs su sprendimu, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Narkotinių medžiagų komisijoje (CND) dėl numatomo 1988 m. Jungtinių Tautų (JT) konvencijos dėl kovos su neteisėta narkotinių priemonių ir psichotropinių medžiagų apyvarta lentelių pakeitimų priėmimo remiantis Tarptautinės narkotikų kontrolės valdybos (INCB) rekomendacijomis.

               2.Pasiūlymo aplinkybės

               2.1.1988 m. Jungtinių Tautų (JT) konvencija dėl kovos su neteisėta narkotinių priemonių ir psichotropinių medžiagų apyvarta

               1988 m. Jungtinių Tautų (JT) konvencija dėl kovos su neteisėta narkotinių priemonių ir psichotropinių medžiagų apyvarta (toliau – Konvencija) skirta skatinti Šalių bendradarbiavimą, kad jos galėtų veiksmingiau spręsti problemas, susijusias su įvairiais neteisėtos narkotinių priemonių ir psichotropinių medžiagų apyvartos tarptautinio lygmens aspektais. Vykdydamos savo pareigas pagal Konvenciją, Šalys imasi būtinų priemonių, be kita ko, teisėkūros ir administracinių priemonių, atitinkančių pagrindines jų atitinkamų nacionalinių teisėkūros sistemų nuostatas.

               Konvencija įsigaliojo 1990 m. lapkričio 11 d.

               ES
                  1
                ir valstybės narės yra šios Konvencijos šalys.

               2.2.Narkotinių medžiagų komisija (CND)

               CND – JT Ekonominės ir Socialinės Tarybos (ECOSOC) komisija, jos funkcijos ir įgaliojimai išdėstyti, inter alia, Konvencijoje. Ją sudaro 53 JT valstybės narės, kurias išrenka ECOSOC. Šiuo metu Narkotinių medžiagų komisijoje (CND) yra 11 balsavimo teisę turinčių valstybių narių. Sąjunga CND turi stebėtojos statusą.

               Atsižvelgdama į Šalių pateiktas pastabas ir INCB, kurios su moksliniais klausimais susiję vertinimai yra lemiami, pateiktas pastabas ir rekomendacijas, taip pat tinkamai atsižvelgdama į kitus svarbius veiksnius, CND dviejų trečdalių narių daugumos pritarimu gali nuspręsti medžiagą įtraukti į Konvencijos lenteles.

               2.3.Numatomi CND aktai

               2019 d. kovo 14–22 d. per šešiasdešimt antrąją sesiją CND rengiasi priimti sprendimus dėl keturių medžiagų, konkrečiai, 3,4-MDP-2-P metilglicidato (PMK glicidato), 3,4-MDP-2-P metilglicido rūgšties (PMK glicido rūgšties), alfafenilacetoacetoamido (APAA) ir vandenilio jodido, įtraukimo į Konvencijos lenteles (toliau – numatomi aktai).

               Konvencijoje numatyta, kad jei per nustatytą laikotarpį nė viena iš Šalių sprendimo nepateikia peržiūrėti ECOSOC, CND sprendimai tampa privalomi
                  2
               . ECOSOC sprendimai šiuo klausimu yra galutiniai. Numatomi aktai Šalims taps privalomi pagal Konvencijos 12 straipsnį, kurio atitinkamose dalyse nustatyta:

               „Apie kiekvieną Komisijos sprendimą, priimtą pagal šį straipsnį, Generalinis sekretorius praneša visoms valstybėms ir kitoms organizacijoms, kurios yra ir kurios turi teisę tapti šios Konvencijos narėmis, ir Komitetui. Toks sprendimas kiekvienai Šaliai pilnai įsigalioja po šimto aštuoniasdešimties dienų nuo tos datos, kai buvo išsiųstas pranešimas.

               Jeigu kuri nors Šalis atsiunčia prašymą šimto aštuoniasdešimties dienų laikotarpiu nuo pranešimo apie sprendimą, Komisijos sprendimai, priimti pagal šį straipsnį, gali būti peržiūrėti Taryboje. Prašymas peržiūrėti siunčiamas Generaliniam sekretoriui kartu su visa informacija, susijusia su šiuo klausimu, kuria remiantis siunčiamas prašymas.

               Prašymo kopijas ir informaciją dėl šio klausimo Generalinis sekretorius perduoda Komisijai, Komitetui ir visoms Šalims, siūlydamas devyniasdešimties dienų laikotarpiu pateikti savo pastabas. Visos gautos pastabos pateikiamos nagrinėti Tarybai.

               Komisijos sprendimą Taryba gali patvirtinti arba atšaukti. Pranešimas apie Tarybos sprendimą siunčiamas visoms valstybėms ir kitoms organizacijoms, kurios yra šios Konvencijos Šalys ir kurios turi teisę tokiomis būti, Komisijai ir Komitetui.“

               3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu

               2018 m. gruodžio 19 d. Komisijai buvo pranešta, kad INCB rekomenduoja į Konvencijos I lentelę įtraukti tris medžiagas, konkrečiai, 3,4-MDP-2-P metilglicidatą (PMK glicidatą), 3,4-MDP-2-P metilglicido rūgštį (PMK glicido rūgštį) ir alfafenilacetoacetoamidą (APAA). Ketvirtai medžiagai, konkrečiai, vandenilio jodido rūgščiai, INCB rekomendavo Konvencijoje nustatytos kontrolės netaikyti.

               Remiantis INCB vertinimu, trys medžiagos – 3,4-MDP-2-P metilglicidatas (PMK glicidatas), 3,4-MDP-2-P metilglicido rūgštis (PMK glicido rūgštis) ir alfafenilacetoacetoamidas (APAA) – dažnai atitinkamai naudojamos neteisėtai MDMA ir susijusių medžiagų, 3,4-MDP-2-P (ir toliau MDMA) ir susijusių medžiagų, taip pat amfetamino ir metamfetamino gamybai. Yra įrodymų, kad šių neteisėtai pagaminamų narkotinių ir psichotropinių medžiagų kiekis ir jų gamybos mastas kelia rimtų visuomenės sveikatos arba socialinių problemų, todėl šių cheminių medžiagų tarptautinė kontrolė yra pateisinama. Dėl ketvirtosios medžiagos, konkrečiai, vandenilio jodido rūgšties, INCB mano, kad siekiant sumažinti nelegaliai pagaminamo metamfetamino ir amfetamino prieinamumą, šios medžiagos tarptautinė kontrolė nebūtų veiksminga.

               Nelegali MDMA ir susijusių medžiagų, taip pat metamfetamino ir amfetamino gamyba – didelė Sąjungos problema. Šie nelegaliai pagaminami narkotikai ir psichotropinės medžiagos sukelia daug visuomenės sveikatos ir socialinių problemų Sąjungoje. Be to, Sąjungoje veikiančios organizuotos nusikalstamos grupės nelegaliai eksportuoja šiuos narkotikus ir psichotropines medžiagas į trečiąsias valstybes.

               Todėl Sąjungos valstybės narės turėtų pareikšti savo poziciją Narkotinių medžiagų komisijoje (CND) ir pritarti, kad 3,4-MDP-2-P metilglicidatas (PMK glicidatas), 3,4-MDP-2-P metilglicido rūgštis (PMK glicido rūgštis) ir alfafenilacetoacetoamidas (APAA) būtų įtraukti į Konvencijos I lentelę, o vandenilio jodido rūgščiai Konvencijoje nustatyta kontrolė nebūtų taikoma.

               Konvencijos lentelių pakeitimai daro tiesioginį poveikį Sąjungos teisės aktų, kuriais reglamentuojama narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakų kontrolė, taikymo sričiai, nes chemines medžiagas, kurios įtraukiamos į tas lenteles, reikia įtraukti į Sąjungos teisės aktus
                  3
               . Tuo tikslu Komisijai suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus.

               4.Teisinis pagrindas

               4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas

               4.1.1.Principai

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

               SESV 218 straipsnio 9 dalis taikoma neatsižvelgiant į tai, ar Sąjunga yra organo narė arba susitarimo šalis
                  4
               .

               Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“
                  5
               .

               4.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Narkotinių medžiagų komisija – susitarimu, t. y. Jungtinių Tautų konvencija dėl kovos su neteisėta narkotinių ir psichotropinių medžiagų apyvarta, įsteigtas organas.

               Aktai, kuriuos turi priimti Narkotinių medžiagų komisija, yra teisinę galią turintys aktai. Numatomi aktai bus privalomi pagal Jungtinių Tautų konvencijos dėl kovos su neteisėta narkotinių ir psichotropinių medžiagų apyvartos 12 straipsnį ir gali stipriai paveikti ES teisės aktų, konkrečiai, 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 111/2005, nustatančio prekybos narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakais (prekursoriais) tarp Sąjungos ir trečiųjų šalių stebėsenos taisykles, ir 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 273/2004 dėl narkotinių medžiagų pirmtakų (prekursorių), turinį. Taip yra dėl to, kad Konvencijos lentelių pakeitimai daro tiesioginį poveikį Sąjungos teisės aktų, kuriais reglamentuojama narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakų kontrolė, taikymo sričiai, nes chemines medžiagas, kurios įtraukiamos į Konvencijos lenteles, reikia įtraukti į Sąjungos teisės aktus.

               Numatomais aktais susitarimo institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama.

               Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.

               4.2.Materialinis teisinis pagrindas

               4.2.1.Principai

               Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomų aktų, dėl kurių Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomais aktais siekiama dviejų tikslų arba juos sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.

               4.2.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Pagrindinis numatomų aktų tikslas ir turinys yra susiję su bendra prekybos politika.

               Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 207 straipsnis.

               4.3.Išvada

               Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 207 straipsnis kartu su 218 straipsnio 9 dalimi.

               5.Siūlomų aktų skelbimas

               Kadangi Narkotinių medžiagų komisijos aktais bus iš dalies keičiamos Jungtinių Tautų konvencijos dėl kovos su neteisėta narkotinių ir psichotropinių medžiagų apyvartos lentelės, po priėmimo tikslinga juos paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               2019/0037 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi šešiasdešimt antrojoje Narkotinių medžiagų komisijos sesijoje, dėl medžiagų įtraukimo į Jungtinių Tautų konvencijos dėl kovos su neteisėta narkotinių ir psichotropinių medžiagų apyvarta lenteles

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Europos ekonominės bendrijos vardu Tarybos sprendimu 90/611/EEB
                  6
                priimta 1988 m. Jungtinių Tautų konvencija dėl kovos su neteisėta narkotinių ir psichotropinių medžiagų apyvarta (toliau – Konvencija) įsigaliojo 1990 m. lapkričio 11 d.;

               (2)vadovaujantis Konvencijos 12 straipsnio 2–7 dalimis, į Konvencijos lenteles, kuriose išvardyti narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakai, galima įtraukti papildomų medžiagų;

               (3)2019 m. kovo 14–22 d. Vienoje vyksiančioje šešiasdešimt antrojoje sesijoje Narkotinių medžiagų komisija turėtų priimti sprendimą dėl keturių naujų cheminių medžiagų įtraukimo į Konvencijos lenteles;

               (4)tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi 2019 m. kovo 14–22 d. Vienoje vyksiančioje Narkotinių medžiagų komisijos šešiasdešimt antrojoje sesijoje, nes sprendimas bus Sąjungai privalomas ir gali stipriai paveikti Sąjungos teisės aktų, konkrečiai, 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 111/2005, nustatančio prekybos narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakais (prekursoriais) tarp Sąjungos ir trečiųjų šalių stebėsenos taisykles
                  7
               , ir 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 273/2004 dėl narkotinių medžiagų pirmtakų (prekursorių)
                  8
               , turinį;

               (5)remiantis Tarptautinės narkotikų kontrolės valdybos vertinimu, trys medžiagos – 3,4-MDP-2-P metilglicidatas (PMK glicidatas), 3,4-MDP-2-P metilglicido rūgštis (PMK glicido rūgštis) ir alfafenilacetoacetoamidas (APAA) – dažnai atitinkamai naudojamos neteisėtai MDMA ir susijusių medžiagų, 3,4-MDP-2-P (ir toliau MDMA) ir susijusių medžiagų, taip pat amfetamino ir metamfetamino gamybai. Yra įrodymų, kad šių neteisėtai pagaminamų narkotinių ir psichotropinių medžiagų kiekis ir jų gamybos mastas kelia rimtų visuomenės sveikatos arba socialinių problemų, todėl šių cheminių medžiagų tarptautinė kontrolė yra pateisinama. Dėl ketvirtosios medžiagos, konkrečiai, vandenilio jodido rūgšties, Tarptautinė narkotikų kontrolės valdyba mano, kad siekiant sumažinti nelegaliai pagaminamo metamfetamino ir amfetamino prieinamumą, šios medžiagos tarptautinė kontrolė nebūtų veiksminga. Nelegali MDMA ir susijusių medžiagų, taip pat metamfetamino ir amfetamino gamyba – didelė Sąjungos problema. Šie nelegaliai pagaminami narkotikai ir psichotropinės medžiagos sukelia daug visuomenės sveikatos ir socialinių problemų Sąjungoje. Be to, Sąjungoje veikiančios organizuotos nusikalstamos grupės nelegaliai eksportuoja šiuos narkotikus ir psichotropines medžiagas į trečiąsias valstybes;

               (6)Sąjungos poziciją turi pareikšti Sąjungos valstybės narės, kurios yra Narkotinių medžiagų komisijos narės,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Narkotinių medžiagų komisijos šešiasdešimt antrojoje sesijoje, yra tokia:

               - 3,4-MDP-2-P metilglicidatas (PMK glicidatas), 3,4-MDP-2-P metilglicido rūgštis (PMK glicido rūgštis) ir alfafenilacetoacetoamidas (APAA) turi būti įtraukti į Konvencijos I lentelę;

               - vandenilio jodido rūgščiai Konvencijoje nustatyta kontrolė neturi būti taikoma.

               2 straipsnis

               1 straipsnyje nurodytą poziciją pareiškia Sąjungos valstybės narės, kurios yra Narkotinių medžiagų komisijos narės.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        1990 m. spalio 22 d. Tarybos sprendimas dėl Jungtinių Tautų konvencijos dėl kovos su neteisėta narkotinių ir psichotropinių medžiagų apyvarta pasirašymo Europos ekonominės bendrijos vardu (OL L 326, 1990 11 24, p. 56).

                     (2)

                        1988 m. JT konvencijos 12 straipsnio 7 dalis.

                     (3)

                        2004 m. gruodžio 22 d. TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 111/2005, nustatantis prekybos narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakais (prekursoriais) tarp Sąjungos ir trečiųjų šalių stebėsenos taisykles (OL L 22, 2005 1 26, p. 1), ir 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 273/2004 dėl narkotinių medžiagų pirmtakų (prekursorių) (OL L 47, 2004 2 18, p. 1).

                     (4)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64 punktas.

                     (5)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimas Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.

                     (6)

                        OL L 326, 1990 11 24, p. 56.

                     (7)

                        OL L 22, 2005 1 26, p. 1.

                     (8)

                        OL L 47, 2004 2 18, p. 1.