               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2022 03 07
            COM(2022) 88 final
            2022/0062(NLE)

            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinės jūrų organizacijos Jūrų saugumo komiteto 105-ojoje sesijoje ir Sąlygų lengvinimo komiteto 46-ojoje sesijoje, dėl rezoliucijos dėl nešiojamojo plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginio naudojimo charakteristikų standartų, kuria iš dalies keičiama Rezoliucija MSC.149(77), priėmimo ir Konvencijos dėl tarptautinės jūrų laivybos sąlygų lengvinimo (FAL konvencijos) pakeitimų priėmimo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.Pasiūlymo dalykas

               Šis pasiūlymas teikiamas dėl sprendimo, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinės jūrų organizacijos Jūrų saugumo komiteto 105-ojoje sesijoje (MSC 105), kuri vyks 2022 m. balandžio 20–29 d., ir Tarptautinės jūrų organizacijos Sąlygų lengvinimo komiteto 46-ojoje sesijoje (FAL 46), kuri vyks 2022 m. gegužės 9–13 d.

               Vykstant MSC 104 buvo numatyta, kad MSC 105 sesijoje bus priimta MSC rezoliucija dėl nešiojamojo plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio labai aukšto dažnio (VHF) radiotelefoninio ryšio įrenginio naudojimo charakteristikų standartų, kuria iš dalies keičiama rezoliucija MSC.149 (77).

               Vykstant FAL 45 buvo numatyta per FAL 46 priimti Konvencijos dėl tarptautinės jūrų laivybos sąlygų lengvinimo (FAL konvencijos) pakeitimus.

               2.Pasiūlymo aplinkybės

               2.1.Tarptautinės jūrų organizacijos konvencija

               Tarptautinės jūrų organizacijos konvencija įsteigta Tarptautinė jūrų organizacija (IMO). IMO tikslas – būti forumu, kuriame bendradarbiaujama reguliuojant ir pritaikant praktikoje įvairiausius su tarptautine prekyba susijusios laivybos techninius aspektus. Be to, ji siekia skatinti visuotinai priimti aukščiausius praktiškai įmanomus standartus tokiose srityse kaip saugi laivyba, efektyvi navigacija ir jūros taršos iš laivų prevencija bei kontrolė ir užtikrinti visiems vienodas veiklos sąlygas. Ji taip pat sprendžia atitinkamus administracinius ir teisinius klausimus.

               Konvencija įsigaliojo 1958 m. kovo 17 d.

               Visos valstybės narės yra konvencijos šalys. Sąjunga nėra Konvencijos šalis.

               Visos valstybės narės yra 1965 m. balandžio 9 d. priimtos Konvencijos dėl tarptautinės jūrų laivybos sąlygų lengvinimo (FAL konvencijos), įsigaliojusios 1967 m. kovo 5 d., šalys. Sąjunga nėra FAL konvencijos šalis.

               2.2.Tarptautinė jūrų organizacija

               Tarptautinė jūrų organizacija (IMO) yra Jungtinių Tautų specializuotoji agentūra, atsakinga už laivybos saugą ir saugumą ir už jūros taršos iš laivų prevenciją. Ji nustato pasaulinius tarptautinės laivybos saugos, saugumo ir aplinkosauginio veiksmingumo standartus. Pagrindinis jos uždavinys – sukurti visuotinai pripažintą ir visuotinai įgyvendinamą objektyvią ir veiksmingą laivybos pramonės reguliavimo sistemą.

               Prie IMO gali prisijungti bet kuri valstybė; visos ES valstybės narės yra IMO narės. ES santykiai su IMO visų pirma grindžiami bendradarbiavimo susitarimu, kurį 1974 m. sudarė Vyriausybių konsultacijų laivybos klausimais organizacija (IMCO) ir Europos Bendrijų Komisija.

               IMO Jūrų saugumo komitetas yra sudarytas iš visų IMO narių ir posėdžiauja bent kartą per metus. Jis svarsto visus šios organizacijos kompetencijai priskiriamus klausimus, susijusius su pagalbinėmis navigacijos priemonėmis, laivų statyba ir įranga, įgulos komplektavimu atsižvelgiant į saugą, laivų susidūrimo prevencijos taisyklėmis, pavojingųjų krovinių gabenimu, saugios laivybos procedūromis ir reikalavimais, hidrografine informacija, laivų žurnalais ir navigacijos įrašais, jūrų avarijų tyrimu, žmonių bei turto gelbėjimu ir visais kitais tiesioginį poveikį saugiai laivybai turinčiais aspektais.

               IMO Sąlygų lengvinimo komitetas yra sudarytas iš visų IMO narių ir posėdžiauja bent kartą per metus. Jis sprendžia klausimus, susijusius su tarptautinės jūrų laivybos palengvinimu, apimančiu laivų, asmenų ir krovinių atvykimą į uostus, buvimą juose ir išvykimą iš jų. Komitetas taip pat sprendžia elektroninio verslo, įskaitant vieno langelio principą, klausimus ir siekia užtikrinti, kad būtų surasta tinkama tarptautinės jūrų prekybos reglamentavimo ir palengvinimo pusiausvyra.

               Tiek IMO Jūrų saugumo komitetas, tiek Sąlygų lengvinimo komitetas užtikrina visų pareigų, jiems nustatytų IMO konvencija, IMO asamblėjos ar IMO tarybos, taip pat bet kokios minėtai taikymo sričiai priskiriamos pareigos, kuri gali būti nustatyta bet kuriuo kitu tarptautiniu dokumentu arba remiantis tuo dokumentu ir kurią pripažįsta IMO, vykdymo mechanizmą. Jūrų saugumo komiteto, Sąlygų lengvinimo komiteto ir jų padalinių sprendimai priimami jų narių balsų dauguma.

               2.3.Numatomas priimti IMO Jūrų saugumo komiteto aktas

               2022 m. balandžio 20–29 d. MSC 105 numatyta priimti MSC rezoliuciją dėl nešiojamojo plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginio naudojimo charakteristikų standartų, kuria iš dalies keičiama rezoliucija MSC.149(77).

               Numatomos rezoliucijos paskirtis – pagerinti anksčiau Rezoliucija MSC.149.(77) patvirtintus nešiojamojo plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginio naudojimo charakteristikų standartus.

               2.4.Numatomas priimti IMO Sąlygų lengvinimo komiteto aktas

               2022 m. gegužės 9–13 d. FAL 46 sesijoje turi būti priimti FAL konvencijos pakeitimai. Numatomų pakeitimų paskirtis – peržiūrėti ir atnaujinti FAL konvencijos priedą, siekiant jį labiau suderinti su Reglamento (ES) 2019/1239 reikalavimais ir sutartomis jo įgyvendinimo veiklos taisyklėmis, t. y. nustatyti, kad vieno langelio principu grindžiamas elektroninis informacijos perdavimas taptų privalomas, taip išvengiant duomenų elementų kartojimo, popierinių formų naudojimo informacijai perduoti ir nebereikalaujant rankinio parašo.

               3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu

               3.1.MSC rezoliucija dėl nešiojamojo plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginio naudojimo charakteristikų standartų, kuria iš dalies keičiama rezoliucija MSC.149(77)

               2021 m. balandžio 19–23 d. virtualioje Navigacijos, ryšių, paieškos ir gelbėjimo pakomitečio 8-ojoje sesijoje (NCSR 8) šis pakomitetis susitarė parengti MSC rezoliuciją dėl nešiojamojo plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginio naudojimo charakteristikų standartų, kuria iš dalies keičiama Rezoliucija MSC 149(77), kad jai būtų pritarta MSC 104 sesijoje ir vėliau ji būtų priimta MSC 105 sesijoje.

               MSC 104 sesijoje pakeitimams buvo pritarta; MSC 104 sesijos ataskaitos (MSC 104/18) 12.8.2.9 punkte nurodyta, kad pakeitimus numatoma priimti MSC 105 sesijoje.

               NCSR 8-ojoje sesijoje Sąjungos pozicija buvo pritarti Tarptautinio jūrų radijo ryšio komiteto (CIRM) (NCSR 8/6/2) ir Japonijos (NCSR 8/6/4) pasiūlymams iš dalies pakeisti Rezoliuciją MSC.149(77) dėl nešiojamojo plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginio naudojimo charakteristikų standartų, kad būtų atsižvelgta į NCSR 7-ojoje sesijoje suderintą vienodą aiškinimą, ir pasiūlyti, kad dokumentas NCSR 8/6/4 (Japonija) būtų naudojamas kaip pagrindas rezoliucijai iš dalies pakeisti.

               Sąjunga turėtų pritarti šiems pakeitimams, nes jais bus pagerinti anksčiau Rezoliucija MSC 149(77) patvirtinti nešiojamojo plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginio naudojimo charakteristikų standartai, kad būtų pasirūpinta Globalinės jūrų avarinio ryšio ir saugumo sistemos (GMDSS) modernizacija ir į šią sistemą būtų įtrauktas vienodas aiškinimas dėl nešiojamojo plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginio baterijų galiojimo datų.

               3.2.Konvencijos dėl tarptautinės jūrų laivybos sąlygų lengvinimo (FAL konvencijos) pakeitimai

               Savo 42-ojoje sesijoje Sąlygų lengvinimo komitetas patvirtino naują rezultatų dokumentą dėl FAL konvencijos priedo peržiūros ir atnaujinimo, kuriuo siekiama sugriežtinti nuostatas, susijusias su elektroniniu informacijos perdavimu, kad valdžios institucijoms būtų nustatytas aiškus įpareigojimas pradėti taikyti vieno langelio principą, vienkartinio pranešimo principą, nurodyti naudotis IMO Prekybos palengvinimo ir elektroninio verslo vadovu duomenų apibrėžtims suderinti, aiškiau išdėstyti FAL elektroninio informacijos perdavimo formų funkcijas ir nebereikalauti rankinio parašo. Naujasis rezultatų dokumentas buvo įtrauktas į dvimetę 2018–2019 m. komiteto darbotvarkę ir į negalutinę FAL 43 sesijos darbotvarkę, nustatant tikslinius užbaigimo metus – 2021 m. Šiuo atžvilgiu FAL 42 sesijoje buvo nuspręsta sudaryti Prancūzijos koordinuojamą ryšių palaikymo grupę FAL konvencijos priedo peržiūrai ir atnaujinimui atlikti ir šiai valstybei narei buvo pavesta inicijuoti FAL konvencijos priedo peržiūrą ir pakeitimų projektus, kurie būtų toliau svarstomi FAL 43 sesijoje.

               FAL 43 sesijoje buvo patvirtintas ryšių palaikymo grupės darbas ir, be kita ko, buvo nuspręsta, kad:

               ·rekomenduojamai praktikai dėl vieno langelio principo nustatymo turėtų būti suteiktas aukštesnis – standarto – statusas;

               ·bendro langelio principo apibrėžtis turėtų būti bendrojo pobūdžio apibrėžtis;

               ·IMO vadovas neturėtų būti sudedamoji FAL konvencijos priedo dalis, į jį turėtų būti pateikta tik nuoroda;

               ·į įgulos sąrašą neturėtų būti įtraukta reikalavimo turėti vizą (jeigu ji reikalinga) norint išsilaipinti;

               ·nacionalinių sąlygų lengvinimo komitetų kūrimas ir toliau turėtų būti laikomas rekomenduojama praktika;

               ·reikia tolesnių diskusijų, ar FAL konvencijos priede paminėti duomenų elementai turėtų būti priskirti konkrečiam formalumui, ar į priedėlį turėtų būti įtrauktas kompleksinis sąrašas.

               Komitetas taip pat pritarė, kad, koordinuojant Prancūzijai, būtų iš naujo įsteigta ryšių palaikymo grupė FAL konvencijos priedui peržiūrėti ir atnaujinti.

               FAL 44 sesijoje buvo patvirtintas konsoliduoto pagrindinio duomenų sąrašo įtraukimas į FAL konvencijos priedą ir buvo susitarta į vieną standartą sujungti galiojančius standartus, susijusius su kiekvienos FAL konvencijos priede nurodytos deklaracijos autentiškumo patvirtinimo reikalavimais. Be to, komitetas pritarė, kad, koordinuojant Prancūzijai, būtų iš naujo įsteigta ryšių palaikymo grupė FAL konvencijos priedui peržiūrėti ir atnaujinti, ir susitarė iki 2023 m. pratęsti tikslinius užbaigimo metus.

               FAL 45 sesijoje buvo patvirtinti numatyti FAL konvencijos priedo pakeitimai; FAL ataskaitos (FAL 45/22) 4.17 punkte nurodyta, kad pakeitimus numatoma priimti FAL 46 sesijoje.

               FAL 42 sesijoje Sąjungos pozicija buvo pritarti Turkijos pasiūlymui (FAL 42/14) parengti naują rezultatų dokumentą dėl FAL konvencijos priedo peržiūros ir atnaujinimo. Be to, FAL 43, FAL 44 ir FAL 45 sesijoje priimti sprendimai atitiko Sąjungos pozicijas.

               Taigi, Sąjunga turėtų pritarti šiems pakeitimams, nes jais FAL konvencijos priedas bus labiau suderintas su Reglamento (ES) 2019/1239 reikalavimais ir bus priimtos suderintos minėto priedo įgyvendinimo veiklos taisyklės, t. y. bus nustatyta, kad vieno langelio principu grindžiamas elektroninis informacijos perdavimas taptų privalomas, bus išvengta duomenų elementų kartojimo bei popierinių formų naudojimo informacijai perduoti ir nebebus reikalaujama rankinio parašo.

               3.3.Susiję ES teisės aktai ir ES kompetencija

               3.3.1.MSC rezoliucija dėl nešiojamojo plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginio naudojimo charakteristikų standartų, kuria iš dalies keičiama rezoliucija MSC.149(77)

               Nešiojamasis plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginys reglamentuojamas Direktyvoje 2014/90/ES dėl laivų įrenginių, nes jis įtrauktas į sąrašą kaip 2021 m. birželio 22 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2021/1158 dėl laivų įrenginių modelio, konstrukcijos ir veikimo charakteristikų reikalavimų ir bandymo standartų, kuriuo panaikinamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2020/1170
                  1
               , 5.17 punktas. Įgyvendinimo reglamente (ES) 2021/1158 nurodoma IMO rezoliucija MSC.149(77) dėl pakeistų nešiojamojo plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginio naudojimo charakteristikų standartų patvirtinimo.

               Todėl nešiojamojo plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginio naudojimo charakteristikų standartai, kuriuos ketinama priimti MSC 105 sesijoje, turės poveikį pagal Direktyvą 2014/90/ES taikytiniems reikalavimams.

               3.3.2.Konvencijos dėl tarptautinės jūrų laivybos sąlygų lengvinimo (FAL konvencijos) pakeitimai

               2010 m. spalio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/65/ES dėl pranešimo formalumų, taikomų į valstybių narių uostus įplaukiantiems ir (arba) iš jų išplaukiantiems laivams, kuria panaikinama Direktyva 2002/6/EB
                  2
                (toliau – Pranešimo formalumų direktyva), siekiama supaprastinti ir suderinti jūrų transportui taikomas administracines procedūras, padarant elektroninį informacijos perdavimą įprasta praktika ir racionalizuojant pranešimo formalumus. Direktyvos 7 straipsnyje reikalaujama, kad Sąjungos valstybės narės priimtų FAL formas – kad būtų įvykdyti pranešimo formalumai. Direktyvos 2 straipsnio c punkte FAL formos apibrėžiamos kaip „standartinės formos, pateiktos FAL konvencijoje“. Be to, FAL formų sąrašas pateiktas Direktyvos 2010/65/ES priedo B dalyje.

               2019 m. ES priėmė 2019 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2019/1239, kuriuo nustatoma Europos jūrų sektoriaus vieno langelio aplinka ir panaikinama Direktyva 2010/65/ES
                  3
                (toliau – EMSWe reglamentas). Šis reglamentas įsigaliojo, tačiau bus taikomas tik nuo 2025 m. rugpjūčio 15 d. Šioje naujoje sistemoje svarbių veiksmų imamasi siekiant dar labiau sumažinti administracinę naštą ir padidinti jūrų transporto efektyvumą ir patrauklumą. Sistemoje numatyta sukurti Europos jūrų sektoriaus vieno langelio aplinką (EMSWe) su bendru duomenų rinkiniu bei suderintas pranešimų teikimo sąsajas ir taikyti vienkartinio pranešimo principą. Reglamento 2 straipsnio 8 punkte EMSWe duomenų rinkinys apibrėžiamas kaip „išsamus duomenų elementų sąrašas, sudaromas atsižvelgiant į pranešimų teikimo pareigas“. Pranešimų teikimo pareigos įtrauktos į reglamento priedą ir apima visas jo B dalyje nurodytas FAL formas. Be to, reglamento 3 straipsnio 3 dalies trečioje pastraipoje nurodyta, kad „vertindama, ar duomenų elementai turi būti įtraukti į EMSWe duomenų rinkinį, Komisija atsižvelgia į rūpimus saugos aspektus, taip pat į FAL konvencijos principus, t. y. principą, kad turi būti reikalaujama pateikti tik svarbiausią informaciją ir kuo labiau sumažinti informacijos elementų skaičių“.

               Todėl FAL konvencijos priedo pakeitimai, kuriuos planuojama priimti FAL 46 sesijoje, turės poveikį minėtų Direktyvos 2010/65/ES taisyklių taikymui, o nuo Reglamento (ES) 2019/1239 taikymo pradžios dienos – ir jame nustatytų taisyklių taikymui.

               3.3.3.ES kompetencija

               MSC rezoliucija dėl nešiojamojo plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginio naudojimo charakteristikų standartų, kuria iš dalies keičiama rezoliucija MSC.149(77), turėtų poveikį Sąjungos teisei, visų pirma Direktyvos 2014/90/ES taikymui.

               FAL konvencijos priedo pakeitimai turėtų poveikį Sąjungos teisei, visų pirma Direktyvos 2010/65/ES taikymui, o nuo Reglamento (ES) 2019/1239 taikymo pradžios dienos – ir jo taikymui.

               Taigi remiantis SESV 3 straipsnio 2 dalies paskutine sakinio dalimi Sąjunga šioje srityje turi išimtinę kompetenciją, todėl būtina nustatyti Sąjungos poziciją dėl aktų, kuriais priimami pirmiau nurodyti pakeitimai.

               4.Teisinis pagrindas

               4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas

               4.1.1.Principai

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

               SESV 218 straipsnio 9 dalis taikoma neatsižvelgiant į tai, ar Sąjunga yra organo narė arba susitarimo šalis
                  4
               .

               Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų <...> turinį“
                  5
               .

               4.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               IMO Jūrų saugumo komitetas ir Sąlygų lengvinimo komitetas – pagal susitarimą, t. y. Tarptautinės jūrų organizacijos konvenciją, įsteigti organai.

               Aktai, kuriuos šie du IMO komitetai raginami priimti, yra teisinę galią turintys aktai. Numatomi priimti aktai gali daryti lemiamą įtaką šių ES teisės aktų turiniui:

               –2014 m. liepos 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/90/ES dėl laivų įrenginių, kuria panaikinama Tarybos direktyva 96/98/EB. Taip yra todėl, kad nešiojamasis plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginys reglamentuojamas Direktyvoje 2014/90/ES dėl laivų įrenginių, nes jis įtrauktas į sąrašą kaip Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2021/1158 dėl laivų įrenginių modelio, konstrukcijos ir veikimo charakteristikų reikalavimų ir bandymo standartų, kuriuo panaikinamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2020/1170, 5.17 punktas;

               –2010 m. spalio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/65/ES dėl pranešimo formalumų, taikomų į valstybių narių uostus įplaukiantiems ir (arba) iš jų išplaukiantiems laivams, kuria panaikinama Direktyva 2002/6/EB, o nuo 2019 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2019/1239, kuriuo nustatoma Europos jūrų sektoriaus vieno langelio aplinka ir panaikinama Direktyva 2010/65/ES, (EMSWe reglamento) taikymo pradžios dienos – ir šio reglamento. Taip yra todėl, kad Direktyvos 7 straipsnyje Sąjungos valstybės narės įpareigojamos FAL formas priimti kaip pranešimo formalumų įvykdymą, o Reglamento (ES) 2019/1239 3 straipsnyje nurodyta, kad „vertindama, ar duomenų elementai turi būti įtraukti į EMSWe duomenų rinkinį, Komisija atsižvelgia į rūpimus saugos aspektus, taip pat į FAL konvencijos principus, t. y. principą, kad turi būti reikalaujama pateikti tik svarbiausią informaciją ir kuo labiau sumažinti informacijos elementų skaičių“.

               Todėl

               –MSC rezoliucijos dėl nešiojamojo plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginio naudojimo charakteristikų standartų, kuria iš dalies keičiama rezoliucija MSC.149(77),

               ir

               –Konvencijos dėl tarptautinės jūrų laivybos sąlygų lengvinimo (FAL konvencijos) priedo

               pakeitimų priėmimas turėtų poveikį Sąjungos teisei, visų pirma 2014 m. liepos 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2014/90/ES dėl laivų įrenginių, kuria panaikinama Tarybos direktyva 96/98/EB; 2010 m. spalio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2010/65/ES dėl pranešimo formalumų, taikomų į valstybių narių uostus įplaukiantiems ir (arba) iš jų išplaukiantiems laivams, kuria panaikinama Direktyva 2002/6/EB, o nuo 2019 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2019/1239, kuriuo nustatoma Europos jūrų sektoriaus vieno langelio aplinka ir panaikinama Direktyva 2010/65/ES, (EMSWe reglamento) taikymo pradžios dienos – ir šiam reglamentui.

               Numatomais aktais susitarimo institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama.

               Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.

               4.2.Materialinis teisinis pagrindas

               4.2.1.Principai

               Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.

               4.2.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Pagrindinis numatomo akto tikslas ir turinys yra susiję su jūrų transportu. Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra SESV 100 straipsnio 2 dalis.

               4.3.Išvada

               Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 100 straipsnio 2 dalis kartu su SESV 218 straipsnio 9 dalimi.

               2022/0062 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinės jūrų organizacijos Jūrų saugumo komiteto 105-ojoje sesijoje ir Sąlygų lengvinimo komiteto 46-ojoje sesijoje, dėl rezoliucijos dėl nešiojamojo plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginio naudojimo charakteristikų standartų, kuria iš dalies keičiama Rezoliucija MSC.149(77), priėmimo ir Konvencijos dėl tarptautinės jūrų laivybos sąlygų lengvinimo (FAL konvencijos) pakeitimų priėmimo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Tarptautinės jūrų organizacijos (IMO) konvencija įsigaliojo 1958 m. kovo 17 d.;

               (2)IMO yra specializuota Jungtinių Tautų agentūra, atsakinga už laivybos saugą ir saugumą ir už jūrų ir oro taršos iš laivų prevenciją. Visos Sąjungos valstybės narės yra IMO narės. Sąjunga nėra IMO narė;

               (3)pagal IMO konvencijos 28 straipsnio b punktą Jūrų saugumo komitetas užtikrina visų pareigų, nustatytų pagal tą konvenciją, IMO asamblėjos ar IMO tarybos, arba kiekvienos pareigos pagal tą straipsnį, kurią pripažįsta IMO ir kuri gali būti jam priskirta pagal bet kurį kitą tarptautinį dokumentą, vykdymo mechanizmą;

               (4)pagal IMO konvencijos 48 straipsnio a punktą Sąlygų lengvinimo komitetas gali priimti Konvencijos dėl tarptautinės jūrų laivybos sąlygų lengvinimo (FAL konvencijos) pakeitimus
                  6
               . Visos valstybės narės yra FAL konvencijos šalys. Sąjunga nėra tos konvencijos šalis;

               (5)Jūrų saugumo komitetas 2022 m. balandžio 20–29 d. vyksiančioje savo 105-ojoje sesijoje ketina patvirtinti Rezoliuciją dėl nešiojamojo plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginio naudojimo charakteristikų standartų, kuria iš dalies keičiama rezoliucija MSC.149 (77);

               (6)Sąlygų lengvinimo komitetas 2022 m. gegužės 9–13 d. vyksiančioje 46-ojoje sesijoje ketina priimti FAL konvencijos priedo pakeitimus;

               (7)tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Jūrų saugumo komiteto 105-ojoje sesijoje, nes numatyta MSC rezoliucija dėl nešiojamojo plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginio naudojimo charakteristikų standartų, kuria iš dalies keičiama rezoliucija MSC.149(77), galės turėti lemiamą poveikį Sąjungos teisės aktų, t. y. 2014 m. liepos 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/90/ES dėl laivų įrenginių, kuria panaikinama Tarybos direktyva 96/98/EB, turiniui
                  7
               ;

               (8)priėmus MSC rezoliuciją dėl nešiojamojo plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginio naudojimo charakteristikų standartų, kuria iš dalies keičiama rezoliucija MSC.149(77), būtų pagerinti anksčiau priimti nešiojamojo plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginio naudojimo charakteristikų standartai. Todėl Sąjunga turėtų pritarti rezoliucijai, nes ja siekiama pasirūpinti Globalinės jūrų avarinio ryšio ir saugumo sistemos (GMDSS) modernizacija ir į šią sistemą įtraukti vienodą aiškinimą dėl nešiojamojo plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginio baterijų galiojimo datų;

               (9)tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Sąlygų lengvinimo komiteto 46-ojoje sesijoje, nes numatyti FAL konvencijos priedo pakeitimai galės turėti lemiamą poveikį Sąjungos teisės, t. y. 2010 m. spalio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/65/ES dėl pranešimo formalumų, taikomų į valstybių narių uostus įplaukiantiems ir (arba) iš jų išplaukiantiems laivams, kuria panaikinama Direktyva 2002/6/EB
                  8
               , o nuo 2019 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2019/1239, kuriuo nustatoma Europos jūrų sektoriaus vieno langelio aplinka ir panaikinama Direktyva 2010/65/ES (EMSWe reglamento)
                  9
                taikymo pradžios dienos – ir šio reglamento turiniui;

               (10)FAL konvencijos priedo pakeitimais tas priedas būtų labiau suderintas su Reglamento (ES) 2019/1239 reikalavimais ir su sutartomis jo įgyvendinimo veiklos taisyklėmis, t. y. būtų nustatyta, kad vieno langelio principu grindžiamas elektroninis informacijos perdavimas taptų privalomas, taip išvengiant duomenų elementų kartojimo, popierinių formų naudojimo informacijai perduoti ir nebereikalaujant rankinių parašų;

               (11)Sąjungos poziciją, veikdamos kartu, turi pareikšti Sąjungos valstybės narės, kurios yra IMO Jūrų saugumo komiteto ir Sąlygų lengvinimo komiteto narės,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinės jūrų organizacijos (IMO) Jūrų saugumo komiteto 105-ojoje sesijoje, yra pritarti MSC rezoliucijos dėl nešiojamojo plūdriųjų gelbėjimo priemonių dvipusio VHF radiotelefoninio ryšio įrenginio naudojimo charakteristikų standartų, kuria iš dalies keičiama rezoliucija MSC.149(77), priėmimui.

               2 straipsnis

               Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi IMO Sąlygų lengvinimo komiteto 46-ojoje sesijoje, yra pritarti Konvencijos dėl tarptautinės jūrų laivybos sąlygų lengvinimo (FAL konvencijos) priedo pakeitimų priėmimui.

               3 straipsnis

               1.1 straipsnyje nurodytą poziciją, veikdamos kartu, pareiškia Sąjungos valstybės narės, kurios yra IMO Jūrų saugumo komiteto narės.

               2.2 straipsnyje nurodytą poziciją, veikdamos kartu, pareiškia Sąjungos valstybės narės, kurios yra IMO Sąlygų lengvinimo komiteto narės.

               4 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 254, 2021 7 16, p. 1.

                     (2)

                        OL L 283, 2010 10 29, p. 1.

                     (3)

                        OL L 198, 2019 7 25, p. 64.

                     (4)

                        Sprendimo Vokietija prieš Tarybą (OIV), C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64 punktas.

                     (5)

                        Sprendimo Vokietija prieš Tarybą (OIV), C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.

                     (6)

                        FAL konvencija įsigaliojo 1967 m. kovo 5 d.

                     (7)

                        OL L 257, 2014 8 28, p. 146.

                     (8)

                        OL L 283, 2010 10 29, p. 1.

                     (9)

                        OL L 198, 2019 7 25, p. 64.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2022 06 08
            COM(2022) 263 final
            2022/0177(NLE)

            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo Lenkijos Respublika įgaliojama dėl Europos Sąjungos interesų ratifikuoti Konvencijos dėl ledjūrio menkių išteklių centrinėje Beringo jūros dalyje apsaugos ir valdymo dalinį pakeitimą

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

               1994 m. Lenkija, Kinija, Japonija, Korėjos Respublika, Rusija ir Jungtinės Valstijos pasirašė Konvenciją dėl ledjūrio menkių išteklių centrinėje Beringo jūros dalyje apsaugos ir valdymo (toliau – CCBSP arba Konvencija). Konvencija siekiama šių tikslų: i) nustatyti tarptautinę ledjūrio menkių išteklių išsaugojimo, valdymo ir optimalaus naudojimo Konvencijos rajone tvarką; ii) atkurti ledjūrio menkių išteklius Beringo jūroje ir išlaikyti tokį jų lygį, kuris leistų užtikrinti jų didžiausią galimą tausios žvejybos laimikį; iii) bendradarbiauti renkant ir analizuojant faktinę informaciją, susijusią su ledjūrio menkių ir kitais gyvaisiais jūrų ištekliais Beringo jūroje; iv) šalims sutikus, įkurti forumą, kuriame būtų svarstomi klausimai dėl Konvencijos rajone esančių kitų nei ledjūrio menkės jūrų gyvųjų išteklių išsaugojimo ir valdymo būtinų priemonių, kurių ateityje gali prireikti.

               Konvencijos rajone didžiausias verslinės žvejybos mastas buvo 1989 m. – laimikis siekė iki 1 447 600 tonų per metus, o nuo 1993 m. ji uždrausta moratoriumu. Nuolatinis moratoriumas grindžiamas moksliniais įrodymais, iš kurių nuolat matyti, kad ledjūrio menkių ištekliai atsinaujina ypač lėtai. Vis dėlto JAV ir Rusijos išskirtinėse ekonominėse zonose verslinė žvejyba tebevykdoma.

               Europos Sąjungos dalyvavimas Konvencijoje

               Nuo 1994 m. viena iš šios organizacijos susitariančiųjų šalių yra Lenkijos Respublika. 2004 m. Lenkijai įstojus į ES, pagal Stojimo sutarties 6 straipsnio 9 dalies pirmą pastraipą ledjūrio menkių išteklių centrinėje Beringo jūros dalyje išsaugojimo ir valdymo klausimus tvarko ES. Tačiau šiuo metu pagal Konvencijoje nustatyta, kad narėmis gali tapti tik valstybės. Todėl tam, kad ES galėtų tapti susitariančiąją šalimi kaip regioninės ekonominės integracijos organizacija, reikėtų ją iš dalies pakeisti. Tarybos sprendimu Lenkijos Respublika buvo įgaliota dėl Europos Sąjungos interesų derėtis dėl dalinio Konvencijos pakeitimo, kuriuo būtų sudarytos sąlygos Europos Sąjungai dalyvauti kaip visateisei Konvencijos šaliai. Tuo tikslu Lenkijos Respublika pasiūlė dalinį Konvencijos pakeitimą, kuriuo būtų sudarytos sąlygos dalyvauti regioninės ekonominės integracijos organizacijoms ir Europos Sąjungai tapti Konvencijos šalimi. 2016 m. spalio mėn. Lenkijos Respublika šį Konvencijos pakeitimą pasiūlė Konvencijos depozitarui. 2017 m. depozitaras išsiuntė pakeitimą Susitariančiosioms Šalims.

               ES narystės poveikis

               ES prisijungimo prie Konvencijos poveikis ribotas, nes narystei nebūtini jokie biudžetiniai įnašai (organizacija neturi sekretoriato) ir numatoma, kad moratoriumas artimiausiu metu bus taikomas toliau. Tačiau, jei rajone vėl būtų leidžiama žvejoti, ES vaidmuo šioje tarptautinėje organizacijoje būtų propaguoti bendros žuvininkystės politikos principus ir standartus, visų pirma geriausiais moksliniais duomenimis pagrįstų valdymo priemonių priėmimą.

                  ES yra suinteresuota Konvencija pirmiausia dėl to, kad ji imasi atsakomybės užtikrinti jūrų gyvųjų išteklių išsaugojimą ir valdymą tiek ES, tiek ir už jos ribų.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Regioninės žvejybos valdymo organizacijos (RŽVO) yra: šalių, iš kurių kai kurios yra pakrančių valstybės, tarptautinės organizacijos, regioninės ekonominės integracijos organizacijos, kaip antai ES, ir žvejybos subjektai, turintys žvejybos interesų tam tikrame rajone. Kai kurios RŽVO valdo visus tam tikrame rajone esančius žuvų išteklius, kitos daugiausia dėmesio skiria tam tikroms toli – per plačius geografinius rajonus – migruojančioms rūšims, pirmiausia tunams. Kai kurių organizacijų vaidmuo vien patariamasis, tačiau dauguma jų turi valdymo įgaliojimų ir gali nustatyti laimikio limitus bei žvejybos pastangų apribojimus, technines priemones ir kontrolės pareigas.

                  Vadovaudamasi Komisijos komunikatu „Dalyvavimas regioninėse žuvininkystės organizacijose“
                     1
                  , Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos
                     2
                   28 ir 29 straipsniais ir 2012 m. kovo 19 d. Tarybos išvadomis dėl Komisijos komunikato dėl bendros žuvininkystės politikos išorės aspekto
                     3
                  , ES, atstovaujama Komisijos, aktyviai dalyvauja 6 tunų išteklių žvejybos valdymo organizacijose ir 11 kitų žuvų išteklių žvejybos valdymo organizacijų.

                  ES vyriausiosios įgaliotinės užsienio reikalams ir saugumo politikai ir Komisijos bendrame komunikate „Tarptautinis vandenynų valdymas. Mūsų vandenynų darnaus valdymo darbotvarkė“
                     4
                   ir 2017 m. balandžio 3 d. Tarybos išvadose dėl to komunikato skatinama įgyvendinti priemones, kuriomis remiamas ir didinamas RŽVO veiksmingumas, o prireikus gerinamas jų valdymas. Tai pagrindinis ES veiksmų šiuose forumuose siekis.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Sąjungos narystė Konvencijoje visiškai suderinama su 2020 m. spalio 23 d. Tarybos išvadomis dėl Komisijos komunikato „2030 m. ES biologinės įvairovės strategija“
                     5
                  .

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  Šis pasiūlymas dėl Tarybos sprendimo grindžiamas Sutartimi dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač jos 43 straipsnio 2 dalimi kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

                  Netaikoma.

               •Proporcingumo principas

                  Netaikoma.

               •Priemonės pasirinkimas

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnio 6 dalies a punkte reikalaujama, kad Taryba priimtų šį sprendimą remdamasi Komisijos pasiūlymu ir gavusi Europos Parlamento pritarimą.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas

                  Netaikoma.

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

                  Netaikoma.

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

                  Netaikoma.

               •Poveikio vertinimas

                  Netaikoma.

               •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas

                  Netaikoma.

               •Pagrindinės teisės

                  Netaikoma.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Poveikio biudžetui nėra.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

                  Netaikoma.

               •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

                  Netaikoma.

               2022/0177 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo Lenkijos Respublika įgaliojama dėl Europos Sąjungos interesų ratifikuoti Konvencijos dėl ledjūrio menkių išteklių centrinėje Beringo jūros dalyje apsaugos ir valdymo dalinį pakeitimą

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą
                  6
               ,

               kadangi:

               (1)Europos Sąjunga (toliau – Sąjunga) yra 1982 m. gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos
                  7
               , pagal kurią visi tarptautinės bendruomenės nariai privalo bendradarbiauti išsaugant ir valdant jūrų biologinius išteklius, susitariančioji šalis;

               (2)Sąjunga yra ir Susitarimo dėl 1982 m. gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos nuostatų, susijusių su vienos valstybės ribas viršijančių žuvų išteklių ir toli migruojančių žuvų išteklių apsauga ir valdymu, įgyvendinimo
                  8
                susitariančioji šalis;

               (3)pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 3 straipsnio 1 dalies d punktą ir 3 straipsnio 2 dalį, jūrų biologinių išteklių išsaugojimo pagal bendrą žuvininkystės politiką sritis priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai. Sąjungai tokiu būdu vidaus lygmeniu suteikti įgaliojimai apima ir įgaliojimus bendradarbiauti tarptautinėse organizacijose, be kita ko, per regionines žvejybos valdymo organizacijas;

               (4)Lenkijos Respublika yra Konvencijos dėl ledjūrio menkių išteklių centrinėje Beringo jūros dalyje apsaugos ir valdymo (toliau – Konvencija) susitariančioji šalis. Sąjunga nėra Konvencijos šalis. Pagal Akto dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo sąlygų ir sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų
                  9
                6 straipsnio 9 dalį, naujųjų valstybių narių žvejybos susitarimai, sudaryti su trečiosiomis šalimis, nuo įstojimo dienos tvarkomi Sąjungos. Pagal minėtą Konvenciją priimti sprendimai turėtų būti įgyvendinami laikantis Sąjungos teisinės tvarkos;

               (5)Sąjunga yra suinteresuota atlikti veiksmingą vaidmenį įgyvendinant Konvenciją. Be to, tai Sąjungai padės visuose vandenynuose nuosekliai taikyti išteklių išsaugojimo principą ir įtvirtinti įsipareigojimą dėl ilgalaikio žvejybos išteklių išsaugojimo ir tausaus naudojimo visame pasaulyje;

               (6)Tarybos sprendimu
                  10
                Lenkijos Respublika buvo įgaliota dėl Europos Sąjungos interesų derėtis dėl dalinio Konvencijos pakeitimo, kuriuo būtų sudarytos sąlygos Europos Sąjungai dalyvauti kaip visateisei Konvencijos šaliai. Tuo tikslu Lenkijos Respublika turėjo pasiūlyti dalinį Konvencijos pakeitimą, kuriuo būtų sudarytos sąlygos dalyvauti regioninės ekonominės integracijos organizacijoms ir Europos Sąjungai tapti Konvencijos šalimi;

               (7)2016 m. spalio mėn. Lenkijos Respublika minėtą dalinį Konvencijos pakeitimą pasiūlė Konvencijos depozitarui;

               (8) todėl Lenkijos Respublika turėtų būti įgaliota tą dalinį Konvencijos pakeitimą ratifikuoti,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Lenkijos Respublika įgaliojama dėl Europos Sąjungos interesų ratifikuoti Konvencijos dėl ledjūrio menkių išteklių centrinėje Beringo jūros dalyje apsaugos ir valdymo XVI straipsnio 4 dalies pakeitimą, kuriuo regioninės ekonominės integracijos organizacijoms būtų sudaryta galimybė tapti Konvencijos šalimi.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Lenkijos Respublikai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas / Pirmininkė

                     (1)

                        KOM(1999) 613 galutinis, 1999 12 8.

                     (2)

                        2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos, kuriuo iš dalies keičiami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1954/2003 ir (EB) Nr. 1224/2009 bei panaikinami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 2371/2002 ir (EB) Nr. 639/2004 bei Tarybos sprendimas 2004/585/EB (OL L 354, 2013 12 28, p. 22).

                     (3)

                        KOM(2011) 424 galutinis, 2011 7 13.

                     (4)

                        JOIN(2016) 49 final, 2016 11 10.

                     (5)

                        COM(2020) 380 final, 2020 5 20.

                     (6)

                        OL C, p.

                     (7)

                        1998 m. kovo 23 d. Tarybos sprendimas 98/392/EB dėl Europos bendrijos 1982 m. gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos ir 1994 m. liepos 28 d. Susitarimo, susijusio su jos XI dalies įgyvendinimu, patvirtinimo (OL L 179, 1998 6 23, p. 1).

                     (8)

                        1998 m. birželio 8 d. Tarybos sprendimas 1998/414/EB dėl Europos bendrijos susitarimo dėl 1982 m. gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos nuostatų, susijusių su dviejų ar daugiau valstybių vandenyse sutinkamų žuvų išteklių ir toli migruojančių žuvų išteklių apsauga ir valdymu, ratifikavimo (OL L 189, 1998 7 3, p. 14).

                     (9)

                        Belgijos Karalystės, Danijos Karalystės, Vokietijos Federacinės Respublikos, Graikijos Respublikos, Ispanijos Karalystės, Prancūzijos Respublikos, Airijos, Italijos Respublikos, Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės, Nyderlandų Karalystės, Austrijos Respublikos, Portugalijos Respublikos, Suomijos Respublikos, Švedijos Karalystės, Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės (Europos Sąjungos valstybių narių) ir Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos sutartis dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą (OL L 236, 2003 9 23, p. 17–930).

                     (10)

                        2016 m. balandžio 11 d. AGRIFISH tarybos sprendimas Nr. 7277/16 (nepaskelbtas).


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2022 06 08
            COM(2022) 255 final
            2022/0173(NLE)

            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Geografinių nuorodų pakomitetyje, įsteigtame Europos Sąjungos, Europos atominės energijos bendrijos bei jų valstybių narių ir Armėnijos Respublikos visapusiškos ir tvirtesnės partnerystės susitarimu, dėl Geografinių nuorodų pakomitečio darbo tvarkos taisyklių priėmimo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.Pasiūlymo dalykas

               Šis pasiūlymas teikiamas dėl sprendimo, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi ES ir Armėnijos visapusiškos ir tvirtesnės partnerystės susitarimu įsteigtame Geografinių nuorodų pakomitetyje dėl numatomo Geografinių nuorodų pakomitečio darbo tvarkos taisyklių priėmimo

               2.Pasiūlymo aplinkybės

               2.1.ES ir Armėnijos visapusiškos ir tvirtesnės partnerystės susitarimas

               ES ir Armėnijos visapusiškos ir tvirtesnės partnerystės susitarimu (toliau – Susitarimas) siekiama stiprinti bendromis vertybėmis ir glaudžiais ryšiais pagrįstą išsamią Šalių politinę ir ekonominę partnerystę ir bendradarbiavimą, be kita ko, labiau įtraukiant Armėnijos Respubliką į Europos Sąjungos politikos sritis, programas ir agentūrų veiklą. Susitarimu sukuriama tvirta struktūra, sudaranti sąlygas sustiprintam politiniam dialogui visose abiem pusėms svarbiose srityse, ir skatinama plėtoti glaudžius politinius santykius.

               Susitarimu nustatomi ES ir Armėnijos santykių bendrieji principai ir tikslai ir sukuriama Susitarimo įgyvendinimo institucinė struktūra.

               Susitarimas buvo laikinai taikomas nuo 2018 m. birželio 1 d., o įsigaliojo 2021 m. kovo 1 d.

               2.2.Geografinių nuorodų pakomitetis

               Geografinių nuorodų pakomitetis įsteigtas Susitarimo 240 straipsniu. Jis stebi, kaip įgyvendinama ES ir Armėnijos Respublikos kilmės geografinių nuorodų apsauga, ir stiprina bendradarbiavimą ir dialogą geografinių nuorodų klausimais.

               Geografinių nuorodų pakomitetį sudaro Europos Sąjungos ir Armėnijos Respublikos atstovai. Jis posėdžiauja bet kurios Šalies prašymu pakaitomis Europos Sąjungoje ir Armėnijos Respublikoje. Geografinių nuorodų pakomitetis sprendimus priima bendru sutarimu ir nustato savo darbo tvarkos taisykles.

               Geografinių nuorodų pakomitečiui pavesta iš dalies keisti Susitarimo IX priedo (A ir B dalys) ir X priedo nuostatas dėl nuorodų į kiekvienoje Šalyje taikytiną teisę, registracijos ir kontrolės elementų ir geografinių nuorodų sąrašo. Jis taip pat atsakingas už keitimąsi informacija abipusio intereso klausimais geografinių nuorodų srityje.

               2.3.Numatomas priimti Geografinių nuorodų pakomitečio aktas

               Geografinių nuorodų pakomitetis turi priimti sprendimą dėl savo darbo tvarkos taisyklių.

               Numatomo akto tikslas – pagal Susitarimo 240 straipsnio 2 dalį priimti Geografinių nuorodų pakomitečio veikimą reglamentuojančias darbo tvarkos taisykles.

               3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu

               Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi, – sudaryti sąlygas priimti Geografinių nuorodų pakomitečio darbo tvarkos taisykles.

               4.Teisinis pagrindas

               4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas

               4.1.1.Principai

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

               Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“
                  1
               .

               4.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Geografinių nuorodų pakomitetis įsteigtas remiantis Susitarimu.

               Šio sprendimo priede išdėstytas aktas yra teisinę galią turintis aktas. Numatomas aktas turi teisinę galią, nes Susitarimo 240 straipsnio 2 dalimi Geografinių nuorodų pakomitečiui suteikiami įgaliojimai priimti Šalims privalomus sprendimus.

               Numatomu aktu Susitarimo institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama.

               Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.

               4.2.Materialinis teisinis pagrindas

               4.2.1.Principai

               Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.

               4.2.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Pagrindinis numatomo akto tikslas ir turinys yra susiję su bendra prekybos politika.

               Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra SESV 207 straipsnis.

               4.3.Išvada

               Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 207 straipsnis kartu su 218 straipsnio 9 dalimi.

               2022/0173 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Geografinių nuorodų pakomitetyje, įsteigtame Europos Sąjungos, Europos atominės energijos bendrijos bei jų valstybių narių ir Armėnijos Respublikos visapusiškos ir tvirtesnės partnerystės susitarimu, dėl Geografinių nuorodų pakomitečio darbo tvarkos taisyklių priėmimo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Sąjunga Tarybos sprendimu (ES) 2018/104
                  2
                sudarė Europos Sąjungos, Europos atominės energijos bendrijos bei jų valstybių narių ir Armėnijos Respublikos visapusiškos ir tvirtesnės partnerystės susitarimą, kuris laikinai taikomas nuo 2018 m. birželio 1 d. ir įsigaliojo 2021 m. kovo 1 d.;

               (2)pagal Susitarimo 240 straipsnio 2 dalį Geografinių nuorodų pakomitetis turi nustatyti savo darbo tvarkos taisykles;

               (3)tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Geografinių nuorodų pakomitetyje, dėl jo darbo tvarkos taisyklių, nes šios taisyklės bus privalomos Sąjungai;

               (4)siekiant užtikrinti veiksmingą Susitarimo įgyvendinimą, turėtų būti priimtos Geografinių nuorodų pakomitečio darbo tvarkos taisyklės;

               (5)Sąjungos pozicija Geografinių nuorodų pakomitetyje turėtų būti grindžiama prie šio sprendimo pridedamu darbo tvarkos taisyklių projektu,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Geografinių nuorodų pakomitetyje, dėl jo darbo tvarkos taisyklių priėmimo, grindžiama prie šio sprendimo pridėtu Geografinių nuorodų pakomitečio akto projektu.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkė

                     (1)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.

                     (2)

                        OL L 23, 2018 1 26, p. 1.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2022 06 08
            COM(2022) 255 final

            PRIEDAS
            prie
            pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Geografinių nuorodų pakomitetyje, įsteigtame Europos Sąjungos, Europos atominės energijos bendrijos bei jų valstybių narių ir Armėnijos Respublikos visapusiškos ir tvirtesnės partnerystės susitarimu, dėl Geografinių nuorodų pakomitečio darbo tvarkos taisyklių priėmimo

               PRIEDAS

               ES ir ARMĖNIJOS GEOGRAFINIŲ NUORODŲ PAKOMITEČIO
                  SPRENDIMAS Nr. ...

               kuriuo priimamos jo darbo tvarkos taisyklės

               ES IR ARMĖNIJOS GEOGRAFINIŲ NUORODŲ PAKOMITETIS,

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos, Europos atominės energijos bendrijos bei jų valstybių narių ir Armėnijos Respublikos visapusiškos ir tvirtesnės partnerystės susitarimą
                  1
                (toliau – Susitarimas), ypač į jo 240 straipsnį,

               kadangi:

               (1)vadovaujantis Susitarimo 240 straipsniu, Geografinių nuorodų pakomitetis turi stebėti, kaip Susitarimas įgyvendinamas geografinių nuorodų srityje, ir padėti stiprinti bendradarbiavimą ir dialogą geografinių nuorodų klausimais;

               (2)pagal Susitarimo 240 straipsnio 2 dalį Geografinių nuorodų pakomitetis gali priimti sprendimus;

               (3)pagal Susitarimo 240 straipsnio 2 dalį Geografinių nuorodų pakomitetis turi nustatyti savo darbo tvarkos taisykles,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Priimamos priede išdėstytos Geografinių nuorodų pakomitečio darbo tvarkos taisyklės.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Geografinių nuorodų pakomitetis

                     Pirmininkas / Pirmininkė

               PRIEDAS

               ES ir Armėnijos Geografinių nuorodų pakomitečio darbo tvarkos taisyklės

               1 straipsnis
                  Bendrosios nuostatos

               1.Pagal Europos Sąjungos, Europos atominės energijos bendrijos bei jų valstybių narių ir Armėnijos Respublikos visapusiškos ir tvirtesnės partnerystės susitarimo (toliau – Susitarimas) 240 straipsnį įsteigtas Geografinių nuorodų pakomitetis (toliau – Pakomitetis) padeda prekybos klausimams skirtos sudėties Partnerystės komitetui, kaip nustatyta Susitarimo 363 straipsnio 7 dalyje, atlikti savo funkcijas.

               2.Pakomitetis atlieka Susitarimo 240 straipsnyje nustatytas funkcijas.

               3.Pakomitetį sudaro Europos Komisijos ir Armėnijos Respublikos atstovai, atsakingi už su geografinėmis nuorodomis susijusius klausimus.

               4.Kiekviena Šalis paskiria delegacijos vadovą, kuris yra asmuo ryšiams dėl visų su Pakomitečiu susijusių klausimų.

               5.Delegacijos vadovai pagal 2 straipsnį atlieka Pakomitečio pirmininko funkciją.

               6.Kiekvienos delegacijos vadovas gali perduoti visas arba kai kurias savo funkcijas paskirtajam pavaduotojui. Tokiu atveju visos tolesnės nuorodos į delegacijos vadovą taip pat taikomos paskirtajam pavaduotojui. Delegacijos vadovas praneša Pakomitečio sekretoriatui apie tokį paskyrimą.

               7.Šiose darbo tvarkos taisyklėse vartojamo termino „Šalys“ apibrėžtis nustatyta Susitarimo 382 straipsnyje.

               2 straipsnis
                  Pirmininkavimas

               Pakomitečiui Šalys pirmininkauja paeiliui po 12 mėnesių. Pirmasis laikotarpis prasideda pirmojo Partnerystės tarybos posėdžio dieną, o baigiasi tų pačių metų gruodžio 31 d.

               3 straipsnis
                  Posėdžiai

               1.Geografinių nuorodų pakomitetis renkasi kartą metuose (nebent pirmininkai nusprendžia kitaip) bet kurios Šalies prašymu pakaitomis Europos Sąjungoje ir Armėnijos Respublikoje, o jo posėdžių laiką, vietą ir posėdžiavimo būdą (tai gali būti ir vaizdo konferencija) nustato Šalys; posėdis surengiamas ne vėliau kaip per 90 dienų nuo prašymo pateikimo.

               2.Kiekvieną Pakomitečio posėdį šaukia jo pirmininkas. Pakomitečio sekretoriatas pranešimą apie šaukiamą posėdį pateikia likus ne mažiau kaip 28 kalendorinėms dienoms iki posėdžio pradžios, nebent Šalys susitaria kitaip.

               3.Jei įmanoma, Pakomitečio reguliarus posėdis šaukiamas likus pakankamai laiko iki reguliarių prekybos klausimams skirtos sudėties Partnerystės komiteto posėdžių.

               4 straipsnis
               Delegacijos

               Prieš kiekvieną posėdį Pakomitečio sekretoriatas Šalims praneša apie planuojamą kiekvienos posėdyje dalyvausiančios Šalies delegacijos sudėtį.

               5 straipsnis
                  Sekretoriatas

               1.Europos Komisijos pareigūnas ir Armėnijos Respublikos pareigūnas kartu eina Pakomitečio sekretorių pareigas, į kurias juos paskiria delegacijų vadovai, ir kartu atlieka sekretorių užduotis, laikydamiesi savitarpio pasitikėjimo ir bendradarbiavimo principų.

               2.Prekybos klausimams skirtos sudėties Partnerystės komiteto sekretoriatas informuojamas apie visus Pakomitečio sprendimus, ataskaitas ir kitus sutartus veiksmus.

               6 straipsnis
                  Korespondencija

               1.Pakomitečiui skirta korespondencija adresuojama bet kurios iš Šalių sekretoriui, kuris apie tai informuoja kitą sekretorių.

               2.Pakomitečio sekretoriatas užtikrina, kad Pakomitečiui skirta korespondencija būtų persiųsta jo pirmininkui ir, jei reikia, išplatinta kaip 7 straipsnyje nurodyti dokumentai.

               3.Pirmininko pateiktą korespondenciją pirmininko vardu Šalims siunčia sekretoriatas. Tokie pranešimai prireikus išplatinami, kaip nustatyta 7 straipsnyje.

               7 straipsnis
                  Dokumentai

               1.Dokumentus platina Pakomitečio sekretoriai.

               2.Šalis savo dokumentus perduoda savo sekretoriui. Sekretorius juos perduoda kitos Šalies sekretoriui.

               3.Sąjungos sekretorius išplatina dokumentus atitinkamiems Sąjungos atstovams, o Armėnijos Respublikos sekretoriui ir prekybos klausimams skirtos sudėties Partnerystės komiteto sekretoriams sistemingai persiunčia tokios korespondencijos kopijas.

               4.Armėnijos Respublikos sekretorius išplatina dokumentus atitinkamiems Armėnijos Respublikos atstovams, o Sąjungos sekretoriui ir prekybos klausimams skirtos sudėties Partnerystės komiteto sekretoriams sistemingai perduoda tokios korespondencijos kopijas.

               8 straipsnis
                  Konfidencialumas

               Pakomitečio posėdžiai yra uždari, jeigu Šalys nenusprendė kitaip. Kai Šalis Pakomitečiui pateikia informaciją, kuri nurodyta kaip konfidenciali, kita Šalis tą informaciją tvarko laikydamasi konfidencialumo principų.

               9 straipsnis
                  Darbotvarkė

               1.Remdamasis Šalių pateiktais pasiūlymais, Pakomitečio sekretoriatas parengia preliminarią kiekvieno posėdžio darbotvarkę ir 10 straipsnyje numatytų praktinių išvadų projektą. Į preliminarią darbotvarkę įtraukiami punktai, dėl kurių įtraukimo į darbotvarkę Šalies prašymą, kartu su susijusiais dokumentais, sekretoriatas gavo likus ne mažiau kaip 21 kalendorinei dienai iki posėdžio.

               2.Preliminari darbotvarkė ir susiję dokumentai išplatinami, kaip nurodyta 7 straipsnyje, likus ne mažiau kaip 15 kalendorinių dienų iki posėdžio.

               3.Atsižvelgiant į šių Darbo tvarkos taisyklių 8 straipsnį, preliminarios posėdžių darbotvarkės skelbiamos viešai, jei įmanoma, likus 10 kalendorinių dienų iki posėdžio.

               4.Pirmininkas ir kitas delegacijos vadovas patvirtina darbotvarkę kiekvieno posėdžio pradžioje. Šalims susitarus, į darbotvarkę gali būti įtraukta ir kitų klausimų, kurie nebuvo įtraukti į preliminarią darbotvarkę.

               5.Pakomitečio pirmininkas, kitai Šaliai pritarus, gali ad hoc pagrindu kviesti dalyvauti Pakomitečio posėdžiuose Šalių kitų organų atstovus arba nepriklausomus tam tikros srities ekspertus, kad jie pateiktų informacijos tam tikrais klausimais. Šalys užtikrina, kad šie stebėtojai arba ekspertai laikytųsi konfidencialumo reikalavimų.

               6.Pasikonsultavęs su Šalimis, Pakomitečio pirmininkas gali sutrumpinti 1 ir 2 dalyse nurodytus terminus, kad būtų atsižvelgta į ypatingas aplinkybes.

               10 straipsnis
                  Protokolai ir praktinės išvados

               1.Visų posėdžių protokolų projektus kartu rengia Pakomitečio sekretoriai.

               2.Paprastai protokoluose pateikiama tokia su kiekvienu darbotvarkės klausimu susijusi informacija:

               (a)posėdžio dalyvių sąrašas, juos lydėjusių pareigūnų sąrašas ir visų posėdyje dalyvavusių stebėtojų arba ekspertų sąrašas;

               (b)Pakomitečiui pateikti dokumentai;

               (c)pareiškimai, kuriuos į protokolą paprašė įrašyti Pakomitetis, taip pat

               (d)prireikus posėdžio praktinės išvados, kaip numatyta 4 dalyje.

               3.Protokolo projektas pateikiamas Pakomitečiui tvirtinti. Jis turi būti patvirtinamas per 28 kalendorines dienas po kiekvieno Pakomitečio posėdžio. Kopija išsiunčiama visiems 7 straipsnyje nurodytiems adresatams. Nepažeisdamos šių darbo tvarkos taisyklių 8 straipsnio, Šalys kuo greičiau po patvirtinimo paskelbia patvirtintą protokolą, kuriame paprastai pateikiama galutinė darbotvarkė ir diskusijų pagal kiekvieną darbotvarkės punktą santrauka.

               4.Pakomitečiui pirmininkaujančios Šalies Pakomitečio sekretorius parengia kiekvieno posėdžio praktinių išvadų projektą, kuris kartu su darbotvarke išplatinamas Šalims likus ne mažiau kaip 15 kalendorinių dienų iki posėdžio pradžios. Tas projektas atnaujinamas vykstant posėdžiui, kad kiekvieno posėdžio pabaigoje, nebent Šalių susitarta kitaip, Pakomitetis priimtų praktines išvadas, kuriose nurodomi tolesni Šalių sutarti veiksmai. Patvirtintos praktinės išvados pridedamos prie protokolo ir jų įgyvendinimas peržiūrimas vėlesniame Pakomitečio posėdyje. Tuo tikslu Pakomitetis priima šabloną, kurį taikant galima stebėti, kaip laikomasi kiekvienam veiksmui nustatyto konkretaus tvarkaraščio.

               11 straipsnis
                  Sprendimai

               1.Pakomitetis turi įgaliojimus priimti sprendimus Susitarimo 240 straipsnio 3 dalyje numatytais atvejais. Pakomitetis priima sprendimus bendru sutarimu, kaip numatyta Susitarimo 240 straipsnio 2 dalyje. Jie Šalims privalomi, jos imasi tinkamų jų įgyvendinimo priemonių.

               2.Kiekvieną sprendimą patvirtina Pakomitečio pirmininkas.

               3.Jei Šalys sutinka, Pakomitetis gali priimti sprendimus arba ataskaitas taikydamas rašytinę procedūrą, kai užbaigiamos atitinkamos vidaus procedūros. Rašytinė procedūra – tai sekretorių, kurie veikia pagal Šalių susitarimą, pasikeitimas raštais. Tokiu atveju pasiūlymo tekstas išplatinamas pagal 7 straipsnį ir nustatomas ne trumpesnis nei 21 kalendorinės dienos terminas, per kurį turi būti nurodytos visos išlygos ar pakeitimai. Pasikonsultavęs su Šalimis pirmininkas gali sutrumpinti šį terminą, kad būtų atsižvelgta į ypatingas aplinkybes. Sprendimų projektai laikomi priimtais, kai tam pritaria kita Šalis, ir įtraukiami į Pakomitečio posėdžio protokolą.

               4.Pakomitečio aktai vadinami atitinkamai sprendimu ar ataskaita. Visi sprendimai įsigalioja jų priėmimo dieną, nebent juose nustatyta kitaip.

               5.Sprendimai išplatinami Šalims.

               6.Kiekviena Šalis gali nuspręsti, ar skelbti Pakomitečio sprendimus savo atitinkamame oficialiajame leidinyje.

               12 straipsnis
                  Ataskaitos

               Pakomitetis teikia savo veiklos ataskaitas prekybos klausimams skirtos sudėties Partnerystės komitetui kiekviename reguliariame pastarojo komiteto posėdyje.

               13 straipsnis
                  Kalbos

               1.Pakomitečio darbo kalbos yra anglų ir armėnų kalbos. Tačiau šalys gali nuspręsti rengti posėdžius tik anglų kalba.

               2.Jei nenuspręsta kitaip, Pakomitetis svarstydamas klausimus remiasi tomis kalbomis parengtais dokumentais.

               3.Pakomitetis sprendimus dėl Susitarimo keitimo arba aiškinimo priima Susitarimo autentiškų tekstų kalbomis. Visi kiti Pakomitečio sprendimai priimami 1 dalyje nurodyta darbo kalba.

               14 straipsnis
                  Išlaidos

               1.Kiekviena Šalis apmoka visas savo dėl dalyvavimo Pakomitečio posėdžiuose patirtas išlaidas, susijusias su darbuotojų, kelionės ir pragyvenimo ir pašto bei telekomunikacijų išlaidomis.

               2.Posėdžių organizavimo ir dokumentų dauginimo išlaidas apmoka posėdį rengianti Šalis.

               3.Išlaidas, susijusias su vertimu žodžiu posėdžiuose ir dokumentų vertimu raštu į anglų ir armėnų kalbas, kaip nurodyta 13 straipsnio 1 dalyje, ir iš jų, padengia posėdį rengianti Šalis.

               15 straipsnis
                  Darbo tvarkos taisyklių dalinis keitimas

               Šios darbo tvarkos taisyklės gali būti iš dalies keičiamos Pakomitečio sprendimu pagal Susitarimo 240 straipsnio 2 dalį.

                     (1)

                        OL L 23, 2018 1 26, p. 4.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2022 06 09
            COM(2022) 265 final
            2022/0180(NLE)

            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl šalių į Europos plėtros fondą mokėtinų finansinių įnašų, įskaitant 2022 m. antrąją įnašo dalį

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

                  Šis pasiūlymas susijęs su Tarybos sprendimo dėl Europos plėtros fondo (EPF) šalių į 11-ąjį EPF 2022 m. mokėtinos antrosios finansinių įnašų dalies projektu.

               11-ojo EPF ir kitų EPF (9-ojo ir 10-ojo EPF) vis dar naudojamos lėšos valdomos remiantis taisyklių rinkiniu, kurį sudaro:

               (a)dabartinis Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno (AKR) valstybių grupės ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimas (toliau – AKR ir ES partnerystės susitarimas) su paskutiniais pakeitimais
                  1
               ;

               (b)2020 m. gruodžio 4 d. AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimas Nr. 2/2020
                  2
               , kuriuo iš dalies keičiamas AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimas Nr. 3/2019
                  3
                patvirtinti pereinamojo laikotarpio priemones pagal AKR ir ES partnerystės susitarimo 95 straipsnio 4 dalį, kad AKR ir ES partnerystės susitarimo nuostatų taikymas būtų pratęstas iki 2021 m. lapkričio 30 d. arba kol įsigalios naujasis susitarimas, arba kol Sąjungos ir AKR valstybių naujasis susitarimas (toliau – naujasis Susitarimas) bus pradėtas laikinai taikyti, priklausomai nuo to, kuri diena ankstesnė;

               (c)Tarybos sprendimas (ES) 2020/2233 dėl grįžtamųjų lėšų, gaunamų iš AKR investicinės priemonės operacijų įgyvendinant 9-ąjį, 10-ąjį ir 11-ąjį Europos plėtros fondus, skyrimo
                  4
               ;

               (d)Taryboje posėdžiavusių Europos Sąjungos valstybių narių vyriausybių atstovų vidaus susitarimas dėl Europos Sąjungos pagalbos finansavimo pagal 2014–2020 m. daugiametę finansinę programą vadovaujantis AKR ir ES partnerystės susitarimu ir dėl finansinės paramos skyrimo užjūrio šalims ir teritorijoms, kurioms taikoma Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo ketvirtoji dalis
                  5
                (toliau – Vidaus susitarimas dėl 11-ojo EPF);

               (e)Tarybos reglamentas (ES) 2018/1877 dėl 11-ajam Europos plėtros fondui taikomo finansinio reglamento
                  6
                (toliau – 11-ajam EPF taikomas finansinis reglamentas).

               Į a–e punktuose nurodytus dokumentus įtraukti EPF šalių daugiamečiai įsipareigojimai finansiškai remti EPF iždą. 11-ajam EPF taikomame finansiniame reglamente nustatyta, kad EPF šalys reguliariai moka įnašus į EPF iždą pagal iš anksto nustatytus finansinius įsipareigojimus. Reguliarūs įnašai mokami pagal techninius Tarybos sprendimus, kuriais įgyvendinami anksčiau priimti finansiniai įsipareigojimai.

               Todėl kai kurios aiškinamojo memorandumo antraštės nėra taikomos tokiems kaip šis reguliariems kvietimams sumokėti įnašus.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  Pagal 11-ajam EPF taikomo finansinio reglamento 19 straipsnio 3 dalį Taryba turi priimti sprendimą dėl šio pasiūlymo ne vėliau kaip per 21 kalendorinę dieną nuo tos dienos, kai Europos Komisija, veikdama Europos Sąjungos vardu, pateikė pasiūlymą.

               2022/0180 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl šalių į Europos plėtros fondą mokėtinų finansinių įnašų, įskaitant 2022 m. antrąją įnašo dalį

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

               atsižvelgdama į Taryboje posėdžiavusių Europos Sąjungos valstybių narių Vyriausybių atstovų vidaus susitarimą dėl Europos Sąjungos pagalbos finansavimo pagal 2014–2020 m. daugiametę finansinę programą vadovaujantis AKR ir ES partnerystės susitarimu ir dėl finansinės paramos skyrimo užjūrio šalims ir teritorijoms, kurioms taikoma Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo ketvirtoji dalis
                  7
               , ypač į jo 7 straipsnio 2 dalį kartu su 14 straipsnio 3 dalimi,

               atsižvelgdama į 2018 m. lapkričio 26 d. Tarybos reglamentą (ES) 2018/1877
                  8
                dėl 11-ajam Europos plėtros fondui (EPF) taikomo finansinio reglamento, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) 2015/323
                  9
               , ypač į jo 19 straipsnio 3 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)pagal Tarybos reglamento (ES) 2018/1877 19–22 straipsniuose nustatytą tvarką ne vėliau kaip 2022 m. birželio 15 d. Komisija turi pateikti pasiūlymą, kuriame nurodoma antrosios 2022 m. įnašo dalies suma ir patikslinta metinė 2022 m. įnašo suma, jei suma neatitinka realių poreikių;

               (2)pagal Reglamento (ES) 2018/1877 46 straipsnį Europos investicijų bankas (EIB) turi pateikti Komisijai atnaujintas jo valdomų priemonių įsipareigojimų ir mokėjimų sąmatas;

               (3)Reglamento (ES) 2018/1877 20 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad kvietimuose sumokėti įnašus pirmiausia turi būti panaudojamos sumos, nustatytos ankstesniems Europos plėtros fondams (toliau – EPF). Todėl pagal Reglamentą (ES) 2018/1877 turėtų būti teikiamas kvietimas skirti lėšų EIB ir Komisijai;

               (4)Susitarimo dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos (toliau – Susitarimas dėl išstojimo) 152 straipsnyje nustatyta, kad Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė (toliau – Jungtinė Karalystė) turi likti EPF šalimi iki 11‐ojo EPF ir visų ankstesnių neužbaigtų EPF veiklos pabaigos. Tačiau pagal Susitarimo dėl išstojimo 153 straipsnį Jungtinei Karalystei tenkanti 11-ojo ar ankstesnių EPF projektams nepaskirtų lėšų dalis negali būti pakartotinai naudojama, jei tos lėšos nepaskirtos iki 2020 m. gruodžio 31 d.;

               (5)Tarybos sprendime (ES) 2021/1941
                  10
                nustatyta, kad fondo šalių mokėtino 2022 m. EPF įnašo metinė suma yra 2 500 000 000 EUR
                  11
                (Europos Komisijai) ir 300 000 000 EUR (Europos investicijų bankui);

               (6)Siekiant sudaryti sąlygas nedelsiant taikyti šiame sprendime nustatytas priemones, šis sprendimas turėtų įsigalioti jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Kiekvienos Europos plėtros fondo šalies Europos Komisijai ir Europos investicijų bankui mokėtinos Europos plėtros fondo antrosios 2022 m. įnašų dalys pateikiamos priede.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas / Pirmininkė

                     (1)

                        OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

                     (2)

                        OL L 420, 2020 12 14, p. 32.

                     (3)

                        OL L 1, 2020 1 3, p. 3.

                     (4)

                        OL L 437, 2020 12 28, p. 188–191.

                     (5)

                        OL L 210, 2013 8 6, p. 1.

                     (6)

                        OL L 307, 2018 12 3, p. 1–21.

                     (7)

                        OL L 210, 2013 8 6, p. 1.

                     (8)

                        2018 m. lapkričio 26 d. Tarybos reglamentas (ES) 2018/1877 dėl 11-ajam Europos plėtros fondui taikomo finansinio reglamento, panaikinantis Reglamentą (ES) 2015/323 (OL L 307, 2018 12 3, p. 1).

                     (9)

                        OL L 58, 2015 3 3, p. 17–38.

                     (10)

                        2021 m. lapkričio 9 d. Tarybos sprendimas (ES) 2021/1941 dėl šalių finansinių įnašų, mokėtinų Europos plėtros fondui finansuoti, įskaitant 2023 m. viršutinę ribą, metinę 2022 m. sumą, pirmosios 2022 m. įnašo dalies sumą ir preliminarią neprivalomą tikėtinų metinių 2024 m. ir 2025 m. įnašų sumų prognozę (OL L 396, 2021 11 10, p. 61).

                     (11)

                        2018 m. lapkričio 26 d. Tarybos reglamentas (ES) 2018/1877 dėl 11-ajam Europos plėtros fondui taikomo finansinio reglamento, panaikinantis Reglamentą (ES) 2015/323 (OL L 307, 2018 12 3, p. 1.), 20 straipsnio 5 dalis: „Kai šio straipsnio 3 dalyje nurodytai sąskaitai taikomos neigiamos palūkanos, atitinkama valstybė narė ne vėliau kaip kiekvienos įnašo dalies, nurodytos 19 straipsnyje, mokėjimo dieną kredituoja sąskaitą suma, atitinkančia tokių neigiamų palūkanų, taikomų iki pirmos mėnesio, einančio prieš įnašo dalies mokėjimą, dienos, sumą.“

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2022 06 09
            COM(2022) 265 final

            Pasiūlymas
            PRIEDAS
            prie
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl šalių į Europos plėtros fondą mokėtinų finansinių įnašų, įskaitant 2022 m. antrąją įnašo dalį

               PRIEDAS

                        VALSTYBĖS NARĖS IR JK

                        11-asis EPF (proc.)

                        Antroji 2022 m. įnašo dalis (EUR)

                        Iš viso

                        Komisija

                        EIB

                        11-asis EPF

                        11-asis EPF

                        BELGIJA

                        3,24927

                        25 994 160,00

                        3 249 270,00

                        29 243 430,00

                        BULGARIJA

                        0,21853

                        1 748 240,00

                        218 530,00

                        1 966 770,00

                        ČEKIJA

                        0,79745

                        6 379 600,00

                        797 450,00

                        7 177 050,00

                        DANIJA

                        1,98045

                        15 843 600,00

                        1 980 450,00

                        17 824 050,00

                        VOKIETIJA

                        20,57980

                        164 638 400,00

                        20 579 800,00

                        185 218 200,00

                        ESTIJA

                        0,08635

                        690 800,00

                        86 350,00

                        777 150,00

                        AIRIJA

                        0,94006

                        7 520 480,00

                        940 060,00

                        8 460 540,00

                        GRAIKIJA

                        1,50735

                        12 058 800,00

                        1 507 350,00

                        13 566 150,00

                        ISPANIJA

                        7,93248

                        63 459 840,00

                        7 932 480,00

                        71 392 320,00

                        PRANCŪZIJA

                        17,81269

                        142 501 520,00

                        17 812 690,00

                        160 314 210,00

                        KROATIJA

                        0,22518

                        1 801 440,00

                        225 180,00

                        2 026 620,00

                        ITALIJA

                        12,53009

                        100 240 720,00

                        12 530 090,00

                        112 770 810,00

                        KIPRAS

                        0,11162

                        892 960,00

                        111 620,00

                        1 004 580,00

                        LATVIJA

                        0,11612

                        928 960,00

                        116 120,00

                        1 045 080,00

                        LIETUVA

                        0,18077

                        1 446 160,00

                        180 770,00

                        1 626 930,00

                        LIUKSEMBURGAS

                        0,25509

                        2 040 720,00

                        255 090,00

                        2 295 810,00

                        VENGRIJA

                        0,61456

                        4 916 480,00

                        614 560,00

                        5 531 040,00

                        MALTA

                        0,03801

                        304 080,00

                        38 010,00

                        342 090,00

                        NYDERLANDAI

                        4,77678

                        38 214 240,00

                        4 776 780,00

                        42 991 020,00

                        AUSTRIJA

                        2,39757

                        19 180 560,00

                        2 397 570,00

                        21 578 130,00

                        LENKIJA

                        2,00734

                        16 058 720,00

                        2 007 340,00

                        18 066 060,00

                        PORTUGALIJA

                        1,19679

                        9 574 320,00

                        1 196 790,00

                        10 771 110,00

                        RUMUNIJA

                        0,71815

                        5 745 200,00

                        718 150,00

                        6 463 350,00

                        SLOVĖNIJA

                        0,22452

                        1 796 160,00

                        224 520,00

                        2 020 680,00

                        SLOVAKIJA

                        0,37616

                        3 009 280,00

                        376 160,00

                        3 385 440,00

                        SUOMIJA

                        1,50909

                        12 072 720,00

                        1 509 090,00

                        13 581 810,00

                        ŠVEDIJA

                        2,93911

                        23 512 880,00

                        2 939 110,00

                        26 451 990,00

                        JUNGTINĖ KARALYSTĖ

                        14,67862

                        117 428 960,00

                        14 678 620,00

                        132 107 580,00

                        IŠ VISO ES 27 IR JK

                        100,00

                        800 000 000,00

                        100 000 000,00

                        900 000 000,00