				|

		52011PC0285

			EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl muitinės vykdomo intelektinės nuosavybės teisių užtikrinimo Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl muitinės vykdomo intelektinės nuosavybės teisių užtikrinimo /* KOM/2011/0285 galutinis - COD 2011/0137 */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO APLINKYBĖS
1.1.        Pagrindiniai faktai
Komunikate dėl pažangaus ir tvaraus
augimo strategijos „Europa 2020“[1]
Komisija pabrėžė inovacijų svarbą ekonomikos augimui ir
darbo vietų kūrimui; intelektinės nuosavybės teisės (INT)
– esminė šio prioriteto įgyvendinimo sąlyga, nes jomis
užtikrinama galimybė pasinaudoti visais mokslinių tyrimų,
inovacijų ir kūrybinės veiklos privalumais. INT pažeidimai ir
atitinkamai prekyba INT pažeidžiančiomis prekėmis kelia vis
didesnį susirūpinimą, ypač globalizuotos ekonomikos
sąlygomis. Be ekonominio poveikio pramonei, INT pažeidžiantys gaminiai
gali kelti didelį pavojų vartotojų sveikatai ir saugai.
Todėl Komunikate dėl Bendrosios rinkos akto[2] Komisija priminė, kad
persvarstant teisės aktus reikėtų suteikti muitinei
galimybę geriau užtikrinti intelektinės nuosavybės teisių
apsaugą.
Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1383/2003
numatyti muitinės veiksmai, atliekami su prekėmis, kurios, kaip
įtariama, pagamintos pažeidžiant tam tikras intelektinės nuosavybės
teises; šis reglamentas – svarbi ES strategijos, kuria siekiama apsaugoti ir
užtikrinti intelektinės nuosavybės teises, dalis. 2008 m.
rugsėjo mėn. Taryba[3]
paragino Komisiją ir valstybes nares peržiūrėti šį
reglamentą ir pasiūlyti, kaip patobulinti teisės aktus dėl
veiksmų, kurių turi būti imamasi nustačius tokias teises
pažeidžiančias prekes, ir tuos patobulinimus įvertinti.
Komisija parengė naują
2009–2012 m. kovos su INT pažeidimais muitinės veiksmų
planą. Pagrindiniai Komisijos parengto ir Tarybos patvirtinto veiksmų
plano[4]
elementai – teisės aktai, veiklos vykdymas, bendradarbiavimas su pramone,
tarptautinis bendradarbiavimas ir informuotumo didinimas. Į planą
buvo įtraukta minėto reglamento peržiūra, ją Komisija
atliko glaudžiai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis darbo
grupėje, kuri įsteigta pagal programą „Muitinė 2013“ ir
kurią sudarė valstybių narių muitinių
administracijų ekspertai.
Tam tikri atvejai, kai 2008 m. pabaigoje
muitinės sulaikė per ES tranzitu vežamas vaistų siuntas,
sukėlė kai kurių Pasaulio prekybos organizacijos (PPO)
narių, Europos Parlamento narių, nevyriausybinių
organizacijų ir pilietinės visuomenės susirūpinimą.
Buvo teigiama, kad tokios priemonės gali trukdyti teisėtai prekybai
generiniais vaistais, todėl jos prieštarauja ES įsipareigojimui
sudaryti palankesnes sąlygas besivystančioms šalims gauti vaistų
ir galiausiai pažeidžia PPO taisykles. Siuntų sulaikymo atvejai Pasaulio
prekybos organizacijoje sukėlė Indijos bei Brazilijos ir ES
ginčus, kurie kartu su problemomis, išsakytomis per atitinkamas Indijos,
Brazilijos ir ES konsultacijas Pasaulio prekybos organizacijoje, rodo, kad
būtų naudinga patikslinti atitinkamus ES teisės aktus dėl
muitinės vykdomo intelektinės nuosavybės teisių užtikrinimo
ir taip padidinti teisinį tikrumą.
1.2.        Derėjimas su kitomis ES
politikos sritimis
Pasiūlymas atitinka ilgalaikę
Sąjungos INT apsaugos politiką ir strategiją. Ši politika
atsispindi keliuose Komisijos komunikatuose, tokiuose kaip „Europa 2020“ ir
Komunikatas dėl Bendrosios rinkos akto[5].
Intelektinės nuosavybės apsauga skatina inovacijas, o veiksmingas jos
užtikrinimas turi teigiamą poveikį užimtumui, vartotojams ir visai
visuomenei.
Pasienyje muitinės vykdomas INT
užtikrinimas papildo vykdymo užtikrinimą vidaus rinkoje, taip pat skatina
prekybos su trečiosiomis šalimis ir tarptautiniuose forumuose iniciatyvas.
Šis pasiūlymas – neatskiriama strategijos, pateiktos naujajame
[2011 m. gegužės mėn.] Komisijos komunikate dėl
intelektinės nuosavybės teisių bendrosios rinkos, dalis.
2.           KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
2.1.        Viešos konsultacijos
Siekiant užtikrinti, kad visos
suinteresuotosios šalys galėtų nevaržomai pareikšti nuomonę
dėl Reglamento (EB) Nr. 1383/2003 peržiūros, surengtos viešos konsultacijos.
Jų metu gautos 89 pastabos iš įvairių suinteresuotųjų
šalių, įskaitant teisių subjektus, su tarptautine prekyba
susijusių paslaugų teikėjus, tokius kaip ekspeditoriai ir
vežėjai, taip pat teisininkus, akademines įstaigas, nevyriausybines
organizacijas, valdžios institucijas ir piliečius.
Pagrindiniai respondentus dominę
klausimai – reglamento taikymo sritis, susijusi su situacijomis, kai
muitinės gali imtis veiksmų, ir intelektinės nuosavybės
teisės, kurioms taikomas reglamentas, paprastesnė procedūra
apskritai ir procedūra, susijusi su mažomis siuntomis, taip pat
prekių saugojimo bei sunaikinimo išlaidos.
2.2.        Poveikio vertinimas
Poveikio vertinimo ataskaitoje nustatytos ir
įvertintos muitinės priemonių ir procedūrų,
susijusių su intelektinės nuosavybės teisių užtikrinimu
pasienyje, politikos galimybės. Aptartos šios pagrindinės sritys:
galimybė geriau užtikrinti INT pasienyje, muitinėms, teisių
subjektams ir kitoms suinteresuotosioms šalims dėl INT užtikrinimo
tenkančios administracinės ir ekonominės naštos mažinimas ir
poreikis užtikrinti veiksmingumą ir nuoseklumą vykdant visus
atitinkamus teisinius įpareigojimus.
Poveikio vertinime išnagrinėtos trys
skirtingos galimybės ir, jei reikia, tam tikri papildomi variantai. Pirma
galimybė – vadinamasis bazinis scenarijus, pagal kurį Komisija
nesiimtų jokių veiksmų ir būtų išlaikyta status quo.
Antra galimybė – imtis tam tikrų neteisinių priemonių,
pagal kurias Komisija siūlytų mokymo iniciatyvas, būtų
parengtos gairės ir keičiamasi geriausia patirtimi. Trečia
galimybė – kad Komisija siūlytų iš dalies keisti esamą
teisinę sistemą. Pasirinkus šią galimybę būtų
galima numatyti atskirus kiekvienos nustatytos problemos sprendimo variantus.
·      Jei Komisija nori tinkamai reaguoti į Tarybos prašymą
peržiūrėti teisės aktus ir spręsti konsultacijų metu
suinteresuotųjų šalių iškeltas problemas, susijusias su dabar
galiojančių teisės aktų taikymo sritimi ir
įgyvendinimu, pirmą galimybę reikėtų atmesti.
·      Pasirinkus antrą galimybę nustatytos problemos būtų
sprendžiamos tik iš dalies. Parengus gaires ir aiškinamuosius dokumentus
būtų galima patikslinti taikomas procedūras arba paaiškinti,
kaip taikyti bendruosius teisės principus. Tačiau šiomis
neteisinėmis priemonėmis nepavyktų pasiekti tam tikrų
tikslų, t. y. išplėsti intelektinės nuosavybės
teisių apibrėžtį arba priimti visoje Sąjungoje privalomas
procedūras.
·      Pasirinkus trečią galimybę būtų užtikrintas
didžiausias teisinis tikrumas, kad į teisės aktus bus įtrauktos
INT, kurioms dabartinis reglamentas netaikomas, bus suderintos procedūros
ir pateikti jų paaiškinimai. Galimi du papildomi variantai. Pagal 1
variantą ketinama numatyti daugiau teisių, kurioms jau taikomas
dabartinis reglamentas, galimų pažeidimų tipų, pavyzdžiui,
įtraukiant visus prekės ženklo teisių pažeidimus, o ne vien
klastojimą. 2 variantas apima 1 variantą, taip pat išplečiama
esama reglamento taikymo sritis įtraukiant daugiau INT.
Poveikio vertinime padaryta išvada, kad
tinkamiausias sprendimas – iš dalies pakeisti reglamentą, kad
būtų galima išspręsti visas nustatytas problemas ir užtikrinti
visų kategorijų asmenims, kuriems reglamentas turi įtakos,
tinkamą rezultatą.
3.           TEISINIS PAGRINDAS IR SUBSIDIARUMAS
Komerciniai intelektinės nuosavybės
aspektai yra bendros prekybos politikos dalis. Sutarties dėl Europos
Sąjungos veikimo 207 straipsnyje numatyti įgaliojimai imtis
priemonių bendrai prekybos politikai įgyvendinti. Taigi teisinis
pasiūlymo pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 207
straipsnis.
Šiame reglamente nagrinėjami komerciniai
intelektinės nuosavybės teisių aspektai, nes jame numatytos
priemonės, kuriomis muitinei suteikiama galimybė pasienyje užtikrinti
intelektinės nuosavybės teises, susijusias su prekėmis, kuriomis
prekiaujama tarptautiniu mastu. Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo
3 straipsnio 1 dalimi Europos Sąjungai suteikiama išimtinė
kompetencija bendros prekybos politikos srityje.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Pasiūlymas neturės poveikio
žmogiškiesiems ištekliams ir Europos Sąjungos biudžetui, todėl prie
jo nepridedama finansinė pažyma, numatyta Finansinio reglamento
(2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas)
Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo
finansinio reglamento) 28 straipsnyje.
5.           PAKEITIMAI
Peržiūrint reglamentą nustatyti tam
tikri teisinės sistemos patobulinimai, laikyti būtinais tam, kad
būtų galima sugriežtinti intelektinės nuosavybės
teisių užtikrinimo nuostatas ir kartu užtikrinti pačių
nuostatų teisinį aiškumą. Todėl Tarybos reglamentą
(EB) Nr. 1383/2003 siūloma pakeisti pridedamu naujo reglamento
projektu.
Siekiant geriau užtikrinti intelektinės
nuosavybės teises, siūloma išplėsti Reglamento (EB)
Nr. 1383/2003 taikymo sritį įtraukiant prekių pavadinimus,
puslaidininkių gaminių topografijas ir naudinguosius modelius. Taip
pat siūloma išplėsti reglamento taikymo sritį įtraukiant
pažeidimus, susijusius su lygiagrečia prekyba ir įtaisais,
naudojamais siekiant išvengti techninių apsaugos priemonių, taip pat
kitus teisių, kurias jau užtikrina muitinė, pažeidimus.
Reglamente būtų palikta muitinio
tikrinimo galimybė siekiant užtikrinti intelektinės nuosavybės
teises visais atvejais, kai prekės yra muitinės prižiūrimos,
taip pat būtų pabrėžtas skirtumas tarp intelektinės
nuosavybės teisės aktų ir materialinės teisės
procedūrinio pobūdžio.
Reglamente taip pat būtų numatytos
procedūros, suteikiančios teisę muitinei tam tikromis
sąlygomis nurodyti sunaikinti prekes, nereikalaujant oficialaus ir
brangaus teisminio proceso. Jos būtų suskirstytos pagal pažeidimų
tipus. Jei suklastotų ir piratinių prekių savininkas aiškiai
nepareiškia prieštaravimo prekių sunaikinimui, galima daryti
prielaidą, kad jis sutinka, kad prekės būtų sunaikintos, o
kitais atvejais prekių savininkas turėtų aiškiai sutikti, kad
jos būtų sunaikintos. Jei nepavyksta susitarti, teisių subjektas
turėtų inicijuoti teisminį procesą, kad būtų
nustatytas pažeidimas, kitaip prekės būtų išleistos.
Įtariamai suklastotų ir
piratinių prekių, kurioms taikomas reglamentas, mažoms siuntoms taip
pat siūloma taikyti specialią procedūrą, pagal kurią
prekes būtų galima sunaikinti teisių subjektui nedalyvaujant.
Siūlomos papildomos nuostatos, kuriomis
siekiama užtikrinti teisėtų prekybininkų interesų
apsaugą nuo galimo piktnaudžiavimo muitinės vykdymo užtikrinimo
procedūromis ir į reglamentą integruoti Pagrindinių
teisių chartijos principus. Siekiant šio tikslo reglamente būtų
patikslinti įtartinų prekių sulaikymo laikotarpiai,
sąlygos, kuriomis informaciją apie siuntas muitinė perduotų
teisių subjektams, procedūros, pagal kurią dėl
įtariamų intelektinės nuosavybės teisių
pažeidimų, išskyrus klastojimą ir piratavimą, leidžiama
sunaikinti muitinės prižiūrimas prekes, taikymo sąlygos ir
teisė į gynybą. Naujasis reglamentas būtų
patikimesnė vykdymo užtikrinimo priemonė, todėl
padidėtų muitinės veiksmų teisėtumas. INT
pažeidžiančių prekių saugojimo ir sunaikinimo išlaidų
klausimas sulaukė įvairių suinteresuotųjų šalių
dėmesio. Reglamente ir toliau būtų numatyta, kad tiesiogines
muitinės išlaidas, susijusias su prekių saugojimu ir sunaikinimu,
apmokėtų teisių subjektai, prašantys taikyti muitinės
priežiūros priemones, tačiau tai netrukdytų jiems imtis
teisinių veiksmų, kad susigrąžintų tokias lėšas iš
pagrindinės atsakingosios šalies. Tačiau siūloma nustatyti
svarbią išimtį mažoms siuntoms – jų saugojimo ir sunaikinimo
išlaidas apmokėtų muitinė.
2011/0137 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
dėl muitinės vykdomo
intelektinės nuosavybės teisių užtikrinimo
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą[6],
atsižvelgdami į Europos duomenų
apsaugos priežiūros pareigūno nuomonę,
perdavus įstatymo galią
turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)
Europos Sąjungos Taryba savo 2008 m.
rugsėjo 25 d. rezoliucijoje dėl išsamaus Europos kovos su
prekių klastojimu ir piratavimu veiksmų plano[7] paprašė
peržiūrėti 2003 m. liepos 22 d. Tarybos reglamentą (EB)
Nr. 1383/2003 dėl muitinės veiksmų, atliekamų su
prekėmis, kurios, kaip įtariama, pagamintos pažeidžiant tam tikras
intelektinės nuosavybės teises, ir priemonių, kurių turi
būti imamasi prekių atžvilgiu nustačius, kad jos pagamintos
pažeidžiant tokias teises[8].
(2)
Prekyba intelektinės nuosavybės teises
pažeidžiančiomis prekėmis daro didelę žalą teisių
subjektams, įstatymų besilaikantiems gamintojams ir prekybininkams.
Tokia prekyba taip pat klaidina vartotojus, o kai kuriais atvejais gali kelti
pavojų jų sveikatai ir saugai. Kiek įmanoma reikėtų
užtikrinti, kad tokios prekės nepatektų į rinką, ir imtis
priemonių, kuriomis su šia neteisėta veikla būtų kovojama
netrukdant teisėtai prekybai.
(3)
Reglamento (EB) Nr. 1383/2003 peržiūra
parodė, kad būtini tam tikri teisinės sistemos patobulinimai
siekiant geriau užtikrinti intelektinės nuosavybės teises ir
garantuoti tinkamą teisinį aiškumą, kartu atsižvelgiant į
pokyčius ekonomikos, prekybos ir teisės srityse.
(4)
Siekiant užtikrinti intelektinės
nuosavybės teises, muitinės turėtų turėti
galimybę tikrinti prekes, kurioms Sąjungos muitų teritorijoje
taikoma arba turėtų būti taikoma muitinės priežiūra.
Pasienyje užtikrinant intelektinės nuosavybės teises, kai prekės
yra arba turėtų būti muitinės prižiūrimos, kaip
apibrėžta Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2913/92, nustatančiame
Bendrijos muitinės kodeksą[9],
tinkamai naudojamasi ištekliais. Jei muitinė prekes sulaiko pasienyje,
būtinas vienas teisminis procesas, o jei prekės buvo rastos rinkoje
ir buvo išskirstytos bei pristatytos mažmenininkams, tai reikėtų
kelių atskirų teisminių procesų, kad vykdymo užtikrinimas
būtų tokio pat lygio. Išimtis turėtų būti daroma
prekėms, išleistoms į laisvą apyvartą pagal galutinio
vartojimo režimą, nes tokios prekės ir toliau yra muitinės
prižiūrimos, net jei jos išleistos į laisvą apyvartą. Taip
pat reglamento derėtų netaikyti keleivių asmeniniame bagaže
esančioms prekėms, jei tos prekės skirtos asmeniniam naudojimui
ir jei nėra jokių komercinės veiklos požymių.
(5)
Reglamentas (EB) Nr. 1383/2003 netaikomas tam
tikroms intelektinės nuosavybės teisėms; be to, į jį
neįtraukti tam tikri pažeidimai. Siekiant geriau užtikrinti
intelektinės nuosavybės teises, muitinis tikrinimas turėtų
būti išplėstas įtraukiant ir kitokius pažeidimus, kaip antai su
lygiagrečia prekyba susijusius pažeidimus, taip pat kitus teisių,
kurias jau užtikrina muitinė, bet kurioms netaikomas Reglamentas (EB)
Nr. 1383/2003, pažeidimus. Siekiant to paties tikslo, be teisių,
kurioms Reglamentas (EB) Nr. 1383/2003 jau taikomas, į
reglamento taikymo sritį reikėtų įtraukti prekių
pavadinimus, jei jie pagal nacionalinę teisę saugomi kaip
išimtinės nuosavybės teisės, taip pat puslaidininkių
gaminių topografijas, naudinguosius modelius ir įtaisus, naudojamus
siekiant išvengti techninių apsaugos priemonių, taip pat bet kokias
Sąjungos teisės aktais nustatytas išimtines intelektinės
nuosavybės teises.
(6)
Šiame reglamente pateikiamos muitinėms skirtos
procedūrinės taisyklės. Todėl reglamente nenustatoma
jokių naujų kriterijų, skirtų nustatyti, ar pažeista
taikoma intelektinės nuosavybės teisė.
(7)
Šis reglamentas neturėtų daryti
įtakos nuostatoms dėl teismų kompetencijos, visų pirma
Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo
sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo[10] nuostatoms.
(8)
Bet koks asmuo – nesvarbu, ar jis yra
intelektinės nuosavybės teisių subjektas ar ne, – kuris gali
savo vardu inicijuoti teisminį procesą dėl galimo tų
teisių pažeidimo, turėtų turėti teisę pateikti
prašymą taikyti muitinės priežiūros priemones.
(9)
Kad intelektinės nuosavybės teisės
būtų užtikrintos visoje Sąjungoje, reikėtų numatyti,
kad tuo atveju, kai asmuo, turintis teisę pateikti prašymą taikyti
muitinės priežiūros priemones, prašo užtikrinti tam tikras visoje
Sąjungos teritorijoje galiojančias intelektinės nuosavybės
teises, tas asmuo galėtų prašyti valstybės narės
muitinės priimti sprendimą, kuriuo būtų reikalaujama, kad
tos valstybės narės muitinė ir bet kokios kitos valstybės
narės, kurioje siekiama užtikrinti tas intelektinės nuosavybės
teises, muitinė imtųsi veiksmų.
(10)
Siekiant sklandžiai užtikrinti intelektinės
nuosavybės teises, reikėtų numatyti, kad tais atvejais, kai
muitinė, remdamasi tinkamais įrodymais, įtaria, kad jos
prižiūrimos prekės pažeidžia intelektinės nuosavybės
teises, ji galėtų neišleisti prekių arba jas sulaikyti savo
iniciatyva arba gavusi prašymą, kad suteiktų galimybę asmenims,
turintiems teisę pateikti prašymą taikyti muitinės
priežiūros priemones, inicijuoti teisminį procesą siekiant
nustatyti, ar intelektinės nuosavybės teisės buvo pažeistos.
(11)
Jei intelektinės nuosavybės teises
įtariamai pažeidžiančios prekės nėra suklastotos ar
piratinės prekės, vien iš vizualaus patikrinimo muitinei gali
būti sunku nustatyti, ar intelektinės nuosavybės teisės
pažeistos. Todėl derėtų numatyti, kad turėtų būti
inicijuojamas teisminis procesas, nebent atitinkamos šalys – prekių
turėtojas ir teisių subjektas – sutinka, kad prekės
būtų sunaikintos. Tokio proceso kompetentingos institucijos
turėtų nustatyti, ar pažeistos intelektinės nuosavybės
teisės, ir priimti tinkamus sprendimus dėl atitinkamų
intelektinės nuosavybės teisių pažeidimų.
(12)
Reglamentu (EB) Nr. 1383/2003 valstybėms
narėms buvo leidžiama numatyti procedūrą, pagal kurią tam
tikras prekes galima sunaikinti neįpareigojant inicijuoti teisminio
proceso, kuriuo būtų siekiama nustatyti, ar buvo pažeistos
intelektinės nuosavybės teisės. Kaip pripažinta 2008 m.
gruodžio 18 d. Europos Parlamento rezoliucijoje dėl
klastočių poveikio tarptautinei prekybai[11], ši procedūra labai
sėkmingai taikoma valstybėse narėse, kuriose ji numatyta.
Todėl tokia procedūra turėtų būti privaloma, kai
matomus pažeidimus galima lengvai nustatyti vien atliekant vizualų
muitinės patikrinimą, ir ją reikėtų taikyti
teisių subjekto prašymu, kai deklarantas ar prekių turėtojas
neprieštarauja sunaikinimui.
(13)
Siekiant kuo labiau sumažinti administracinę
naštą ir išlaidas, mažoms suklastotų ir piratinių prekių
siuntoms turėtų būti taikoma speciali procedūra, pagal
kurią prekes būtų galima sunaikinti be teisių subjekto sutikimo.
Siekiant nustatyti ribas, kurių neviršijančios siuntos laikytinos
mažomis, šiuo reglamentu Komisijai reikėtų deleguoti
įgaliojimą priimti visuotinai taikomus įstatymo galios
neturinčius teisės aktus pagal Sutarties dėl Europos
Sąjungos veikimo 290 straipsnį. Itin svarbu, kad atlikdama
parengiamąjį darbą Komisija rengtų tinkamas konsultacijas,
įskaitant konsultacijas ekspertų lygmeniu.
(14)
Komisija, ruošdama ir rengdama deleguotuosius
teisės aktus, turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai
būtų laiku, tuo pačiu metu ir tinkamai perduodami Europos
Parlamentui ir Tarybai.
(15)
Siekiant užtikrinti didesnį teisinį
aiškumą ir apsaugoti teisėtų prekybininkų interesus nuo
galimo piktnaudžiavimo muitinės vykdymo užtikrinimo nuostatomis,
reikėtų pakeisti intelektinės nuosavybės teises
įtariamai pažeidžiančių prekių sulaikymo laikotarpius;
sąlygas, kuriomis informaciją apie siuntas muitinė turi perduoti
teisių subjektams; taip pat procedūros, pagal kurią dėl
įtariamų intelektinės nuosavybės teisių pažeidimų
leidžiama sunaikinti muitinės prižiūrimas prekes, išskyrus
suklastotas ir piratines prekes, taikymo sąlygas ir įrašyti
nuostatą, kuria prekių turėtojui leidžiama pareikšti
nuomonę prieš muitinės administracijai priimant sprendimą, kuris
jam (jai) turėtų neigiamos įtakos.
(16)
Atsižvelgiant į laikiną ir
prevencinį muitinės priemonių šioje srityje pobūdį ir
priešingus šalių, kurioms tos priemonės turi įtakos, interesus,
taip pat gerbiant atitinkamų šalių teises, tam tikrus
procedūrų aspektus reikėtų pakeisti siekiant užtikrinti,
kad reglamentas būtų sklandžiai taikomas. Taigi, kiek tai susiję
su įvairiais šiame reglamente numatytais pranešimais, muitinė,
remdamasi dokumentais dėl muitų režimo arba prekių situacija,
turėtų informuoti tinkamiausią asmenį. Šiame reglamente
nustatyti laikotarpiai, per kuriuos reikia pateikti reikalaujamus pranešimus,
turėtų būti skaičiuojami nuo to laiko, kai muitinė
tuos pranešimus išsiunčia, kad būtų galima suderinti visus
atitinkamoms šalims siunčiamų pranešimų laikotarpius.
Laikotarpis, kuriuo suteikiama teisė būti išklausytam prieš tai, kai
priimamas neigiamą poveikį turintis sprendimas, turėtų
trukti tris darbo dienas, atsižvelgiant į tai, kad sprendimų, kuriais
patenkinami prašymai taikyti muitinės priežiūros priemones,
turėtojai savanoriškai prašė muitinės taikyti priežiūros
priemones ir kad deklarantai ar prekių turėtojai privalo žinoti apie
ypatingą jų prekių situaciją, kai joms taikoma
muitinės priežiūra. Pagal mažoms siuntoms taikomą specialią
procedūrą, kai tikėtina, kad bus daroma tiesioginė
įtaka vartotojams, ir negalima tikėtis, kad jie bus tokie pat
stropūs kaip kiti ekonominės veiklos vykdytojai, paprastai
dalyvaujantys atliekant muitinės formalumus, turėtų būti
nustatytas daug ilgesnis laikotarpis.
(17)
Pagal 2001 m. lapkričio 14 d. Dohos
PPO ministrų konferencijoje priimtą „Deklaraciją dėl TRIPS
sutarties ir visuomenės sveikatos“ TRIPS sutartis gali ir turėtų
būti aiškinama taip, kad būtų remiamos PPO narių
teisės apsaugoti visuomenės sveikatą ir visų pirma sudaryti
palankesnes sąlygas visiems gauti vaistų. Kai per Europos
Sąjungos teritoriją vežami visų pirma vaistai, kurie gali
būti (arba nebūti) perkraunami, sandėliuojami, skirstomi į
mažesnes partijas arba perkraunami į kitos rūšies ar kitą
transporto priemonę, ir kai toks vežimas yra tik dalis visos
kelionės, kuri prasideda ir baigiasi ne Sąjungos muitų
teritorijoje, tai muitinė, vertindama intelektinės nuosavybės
teisių pažeidimo riziką, turėtų įvertinti bet
kokią didelę tikimybę, kad tos prekės bus nukreiptos į
Sąjungos rinką.
(18)
Veiksmingumo tikslais turėtų būti
taikomos 1997 m. kovo 13 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 515/97
dėl valstybių narių administracinių institucijų
tarpusavio pagalbos ir dėl pastarųjų bei Komisijos
bendradarbiavimo, siekiant užtikrinti teisingą muitinės ir žemės
ūkio teisės aktų taikymą[12],
nuostatos.
(19)
Muitinės atsakomybė turėtų
būti reglamentuojama valstybių narių teisės aktais,
tačiau faktas, kad muitinė patenkino prašymą taikyti
priežiūros priemones, neturėtų suteikti sprendimo turėtojui
teisės gauti kompensaciją tuo atveju, kai muitinės įstaiga
tokių prekių neaptiko ir jas išleido arba nesiėmė
veiksmų, kad tas prekes sulaikytų.
(20)
Atsižvelgiant į tai, kad muitinė imasi
veiksmų remdamasi išankstiniu prašymu, derėtų nustatyti, kad
sprendimo, kuriuo patenkinamas prašymas taikyti muitinės priežiūros
priemones, turėtojas turėtų padengti visas muitinės
išlaidas, patirtas taikant priemones jo (jos) intelektinės nuosavybės
teisėms užtikrinti. Vis dėlto tai neturėtų trukdyti
sprendimo turėtojui siekti gauti kompensaciją iš pažeidėjo ar
kitų asmenų, kurie galėtų būti laikomi atsakingais
pagal atitinkamos valstybės narės teisės aktus. Kitų nei
muitinės administracija asmenų išlaidos ir žala, patirtos dėl
muitinės veiksmų, kai prekės sulaikomos remiantis su
intelektinės nuosavybės teisėmis susijusiu trečiosios
šalies reikalavimu, turėtų būti reglamentuojamos specialiais
teisės aktais, atsižvelgiant į kiekvieną konkretų
atvejį.
(21)
Muitinei užtikrinant, kad būtų laikomasi
intelektinės nuosavybės teisės nuostatų, reikės
keistis informacija apie sprendimus, susijusius su prašymais taikyti
muitinės priežiūros priemones. Tvarkant tokius duomenis tvarkomi ir
asmens duomenys, o tai turėtų būti daroma laikantis
Sąjungos teisės, kaip nurodyta visų pirma 1995 m. spalio
24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 95/46/EB dėl
asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių
duomenų judėjimo[13]
ir 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente
(EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir
įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų
judėjimo[14].
(22)
Siekiant užtikrinti vienodas sąlygas
įgyvendinti nuostatas, susijusias su prašymo taikyti muitinės
priežiūros priemones forma ir prašymo pratęsti laikotarpį,
kuriuo muitinė turi taikyti priežiūros priemones, forma, Komisijai
turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai,
visų pirma įgaliojimai nustatyti standartines formas.
(23)
Komisija šiais įgaliojimais turėtų
naudotis remdamasi 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir
Tarybos reglamentu (ES) Nr. 182/2011[15],
kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi
įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų
taisyklės ir bendrieji principai. Nors šio reglamento nuostatų,
kurias reikia įgyvendinti, objektas priklauso bendros prekybos politikos
taikymo sričiai, dėl įgyvendinimo aktų pobūdžio ir
poveikio juos priimant turėtų būti taikoma patariamoji
procedūra.
(24)
Reglamentas (EB) Nr. 1383/2003
turėtų būti panaikintas,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
DALYKAS, TAIKYMO SRITIS IR APIBRĖŽTYS
1 straipsnis
Dalykas
ir taikymo sritis
1.           Šiuo reglamentu nustatomos
muitinės veiksmų, kai intelektinės nuosavybės teises
įtariamai pažeidžiančioms prekėms yra arba turėjo būti
taikoma muitinės priežiūra Sąjungos muitų teritorijoje,
sąlygos ir procedūros.
2.           Šis reglamentas netaikomas
prekėms, kurios buvo išleistos į laisvą apyvartą pagal
galutinio vartojimo režimą, kaip apibrėžta Tarybos reglamento (EEB)
Nr. 2913/92 82 straipsnyje.
3.           Šis reglamentas neturi jokios
įtakos valstybių narių ir Sąjungos teisės aktams
dėl intelektinės nuosavybės.
4.           Šis reglamentas netaikomas
keliautojų asmeniniame bagaže esančioms nekomercinės paskirties
prekėms.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente:
1.           intelektinės nuosavybės
teisės – teisės, kurių objektai yra:
(a)
prekės ženklas;
(b)
dizainas;
(c)
autorių teisės ar gretutinės
teisės, kaip nurodyta valstybės narės teisės aktuose;
(d)
geografinė nuoroda;
(e)
patentas, kaip nurodyta valstybės narės
teisės aktuose;
(f)
medicinos produktų papildomos apsaugos
liudijimas, kaip nurodyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB)
Nr. 469/2009[16];
(g)
augalų apsaugos produktų papildomos
apsaugos liudijimas, kaip nurodyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente
(EB) Nr. 1610/96[17];
(h)
augalų veislių teisinė apsauga
Bendrijoje, kaip nurodyta Tarybos reglamente (EB) Nr. 2100/94[18];
(i)
augalų veislių teisinė apsauga, kaip
nurodyta valstybės narės teisės aktuose;
(j)
puslaidininkio gaminio topografija, kaip nurodyta
valstybės narės teisės aktuose;
(k)
naudingasis modelis, kaip nurodyta valstybės
narės teisės aktuose;
(l)
prekės pavadinimas, jei jis saugomas kaip
išimtinė intelektinės nuosavybės teisė pagal valstybės
narės teisės aktus;
(m)
bet kokios kitos Sąjungos teisės aktais
nustatytos išimtinės intelektinės nuosavybės teisės;
2.           prekės ženklas – tai:
(a)
Bendrijos prekės ženklas, kaip nurodyta Tarybos
reglamente (EB) Nr. 207/2009[19];
(b)
prekės ženklas, įregistruotas
valstybėje narėje, o Belgijos, Nyderlandų ar Liuksemburgo atveju
– Beniliukso intelektinės nuosavybės tarnyboje;
(c)
prekės ženklas, įregistruotas pagal
valstybėje narėje galiojančius tarptautinius susitarimus;
(d)
prekės ženklas, įregistruotas pagal
Sąjungoje galiojančius tarptautinius susitarimus;
3.           dizainas – tai:
(a)
Bendrijos dizainas, kaip nurodyta Reglamente (EB)
Nr. 6/2002[20];
(b)
valstybėje narėje įregistruotas
dizainas;
(c)
dizainas, įregistruotas pagal valstybėje
narėje galiojančius tarptautinius susitarimus;
(d)
dizainas, įregistruotas pagal Sąjungoje
galiojančius tarptautinius susitarimus;
4.           geografinė nuoroda –
tai:
(a)
saugoma žemės ūkio produktų ir
maisto produktų geografinė ar kilmės nuoroda, kaip nurodyta
Tarybos reglamente (EB) Nr. 510/2006[21];
(b)
vyno geografinė ar kilmės nuoroda, kaip
nurodyta Tarybos reglamente (EB) Nr. 1234/2007[22];
(c)
aromatinto vyno geografinė nuoroda, kaip
nurodyta Tarybos reglamente (EEB) Nr. 1601/1991[23];
(d)
spiritinių gėrimų geografinė
nuoroda, kaip nurodyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB)
Nr. 110/2008[24];
(e)
kitų produktų, išskyrus vynus,
spiritinius gėrimus, žemės ūkio produktus ar maisto produktus,
geografinė nuoroda, jei ji saugoma kaip išimtinė intelektinės
nuosavybės teisė pagal valstybės narės ar Sąjungos
teisės aktus;
(f)
geografinė nuoroda, kaip nurodyta
Sąjungos ir trečiųjų šalių susitarimuose ir tuose
susitarimuose įrašyta kaip tokia;
5.           suklastotos prekės –
tai:
(a)
prekės, kurios yra veiksmo, pažeidžiančio
prekės ženklo teises, objektas ir kurios be leidimo pažymėtos
prekės ženklu, tapačiu tokios pat rūšies prekių
teisėtai registruotam prekės ženklui, arba prekės ženklu, kurio
pagal jo esminius požymius negalima atskirti nuo registruoto prekės
ženklo;
(b)
prekės, kurios yra veiksmo, pažeidžiančio
geografinės nuorodos teises, objektas ir kurios pažymėtos ar
apibūdintos pavadinimu ar terminu, apsaugotu tos geografinės nuorodos
atžvilgiu;
6.           piratinės prekės –
prekės, kurios yra veiksmo, pažeidžiančio autorių, gretutines
arba dizaino teises, objektas ir kurios yra prekių kopijos, pagamintos be
registruoto ar neregistruoto autorių, gretutinių teisių subjekto
ar dizaino savininko sutikimo arba be to teisių subjekto įgalioto
gamybos šalyje asmens sutikimo; taip pat prekės, kurių sudėtyje
yra pirmiau aprašytų prekių kopijų;
7.           intelektinės nuosavybės
teises įtariamai pažeidžiančios prekės – prekės,
dėl kurių muitinė turi pakankamai įtikimų
įrodymų, kad valstybėje narėje, kurioje jos rastos, šios
prekės prima facie yra:
(a)
prekės, kurios yra veiksmo, pažeidžiančio
intelektinės nuosavybės teises pagal Sąjungos ar tos
valstybės narės teisę, objektas;
(b)
įtaisai, gaminiai ar komponentai, kuriais
išvengiama bet kokios technologijos, įtaiso ar komponento, kurie
įprastai veikdami užkerta kelią galimybei arba apriboja galimybę
kūrinių atžvilgiu imtis veiksmų, kurių imtis autorių
ar gretutinių teisių subjektas nedavė sutikimo ir kuriais pagal
tos valstybės narės teisę pažeidžiamos intelektinės nuosavybės
teisės;
(c)
bet kokia liejinio forma ar matrica, specialiai suprojektuota
ar pritaikyta gaminti prekes pažeidžiant intelektinės nuosavybės
teises, jei naudojant tokias liejinio formas ar matricas pažeidžiamos
teisių subjekto teisės pagal Sąjungos arba tos valstybės
narės teisę;
8.           prašymas – muitinei teikiamas
prašymas imtis veiksmų, kai įtariama, kad prekės pažeidžia
intelektinės nuosavybės teises;
9.           nacionalinio lygmens prašymas
– prašymas, kad valstybės narės muitinė imtųsi veiksmų
toje valstybėje narėje;
10.         Sąjungos lygmens prašymas
– vienoje valstybėje narėje pateiktas prašymas, kad tos
valstybės narės ir vienos ar daugiau kitų valstybių
narių muitinės imtųsi veiksmų savo atitinkamose
valstybėse narėse;
11.         pareiškėjas – savo vardu
prašymą teikiantis asmuo;
12.         prekių turėtojas –
prekių savininkas, panašią teisę disponuoti prekėmis
turintis asmuo arba fiziškai prekes turintis asmuo;
13.         deklarantas – deklarantas,
kaip nurodyta Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 4 straipsnio 18 dalyje;
14.         sunaikinimas – prekių
fizinis sunaikinimas, perdirbimas ar šalinimas ne prekybos grandinėje
taip, kad nebūtų padaryta žala sprendimo patenkinti prašymą
turėtojui;
15.         muitinės priežiūra –
muitinės vykdoma priežiūra, kaip nurodyta Reglamento (EEB)
Nr. 2913/92 4 straipsnio 13 dalyje;
16.         Sąjungos muitų
teritorija – Bendrijos muitų teritorija, kaip nurodyta Reglamento
(EEB) Nr. 2913/92 3 straipsnyje;
17.         prekių išleidimas –
muitinės veiksmas, kuriuo suteikiama teisė su prekėmis atlikti
veiksmus, leidžiamus atliekant joms įformintą muitinės
procedūrą.
3 straipsnis
Taikoma
teisė
Nepažeidžiant Reglamento (EB)
Nr. 864/2007[25]
8 straipsnio ir siekiant nuspręsti, ar dėl prekių naudojimo kyla
įtarimas, kad pažeidžiamos intelektinės nuosavybės teisės,
arba dėl tokio naudojimo tokios teisės pažeistos, taikoma
valstybės narės, kurioje nustatoma viena iš 1 straipsnio 1 dalyje
nurodytų su prekėmis susijusių situacijų, teisė.
II SKYRIUS
PRAŠYMAI TAIKYTI MUITINĖS
PRIEŽIŪROS PRIEMONES
1 skirsnis
Prašymų taikyti muitinės priežiūros
priemones teikimas
4 straipsnis
Asmenys,
turintys teisę pateikti prašymą
1.           Asmenys, turintys teisę
pateikti nacionalinio arba Sąjungos lygmens prašymą:
(a)     intelektinės nuosavybės
teisių subjektai;
(b)     kolektyvinio intelektinės
nuosavybės teisių administravimo institucijos, kurios reguliariai
pripažįstamos turinčiomis teisę atstovauti autorių
teisių ar gretutinių teisių subjektams;
(c)     profesionalios teisių gynimo
institucijos, kurios reguliariai pripažįstamos turinčiomis teisę
atstovauti intelektinės nuosavybės teisių subjektams;
(d)     grupės, apibrėžtos Reglamento
(EB) Nr. 510/2006 5 straipsnio 1 dalyje, gamintojų grupės,
apibrėžtos Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 118e straipsnyje ar
Sąjungos teisės aktuose, kuriais reglamentuojamos geografinės
nuorodos, numatytos panašios gamintojų grupės, atstovaujančios
geografinę nuorodą naudojantiems gamintojams, arba tokių
grupių atstovai; veiklos vykdytojai, turintys teisę naudoti
geografinę nuorodą; taip pat kontrolės įstaigos, kurių
kompetencijai priklauso tokia geografinė nuoroda.
2.           Be 1 dalyje nurodytų
asmenų, nacionalinio lygmens prašymą turi teisę pateikti:
(a)     visi kiti asmenys, kuriems leista
naudotis intelektinės nuosavybės teisėmis;
(b)     valstybių narių teisės
aktuose, kuriais reglamentuojamos geografinės nuorodos, numatytos
gamintojų grupės, atstovaujančios geografinę nuorodą
naudojantiems gamintojams, arba tokių grupių atstovai, veiklos
vykdytojai, turintys teisę naudoti geografinę nuorodą, taip pat
kontrolės įstaigos, kurių kompetencijai priklauso tokia
geografinė nuoroda.
3.           Be 1 dalyje nurodytų
asmenų, Sąjungos lygmens prašymą turi teisę pateikti asmuo,
turintis visoje Sąjungos muitų teritorijoje galiojančią
išimtinę licenciją.
4.           Visi asmenys, turintys
teisę pateikti prašymą pagal 1, 2 ir 3 dalis, teisminį
procesą dėl intelektinės nuosavybės teisių pažeidimo
turi turėti galimybę inicijuoti valstybėje narėje, kurioje
prekės rastos.
5 straipsnis
Intelektinės
nuosavybės teisės, dėl kurių teikiamas Sąjungos
lygmens prašymas
Sąjungos lygmens prašymą galima
pateikti dėl bet kokių visoje Sąjungoje galiojančių
intelektinės nuosavybės teisių.
6 straipsnis
Prašymų
teikimas
1.           4 straipsnyje nurodyti
asmenys, pateikdami prašymą kompetentingai muitinės institucijai,
gali prašyti taikyti muitinės priežiūros priemones, kai
įtariama, kad naudojant prekes pažeidžiamos intelektinės
nuosavybės teisės. Prašymas teikiamas naudojant 3 dalyje
nurodytą formą.
2.           Kiekviena valstybė
narė paskiria kompetentingą muitinės instituciją prašymams
priimti ir nagrinėti. Valstybės narės atitinkamai informuoja
Komisiją, o Komisija paskelbia valstybių narių paskirtų
kompetentingų muitinės institucijų sąrašą.
3.           Komisija įgyvendinimo
aktais nustato prašymo formą. Tie įgyvendinimo aktai priimami
laikantis 29 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.
Visų pirma reikalaujama, kad pareiškėjas
formoje nurodytų tokią informaciją:
(a)
pareiškėjo duomenis;
(b)
pareiškėjo statusą, kaip apibrėžta 4
straipsnyje;
(c)
patvirtinamuosius dokumentus, kuriuos reikia
pateikti, kad muitinės institucija įsitikintų, kad
pareiškėjas yra asmuo, turintis teisę pateikti prašymą;
(d)
pareiškėjui atstovaujančių
fizinių ar juridinių asmenų įgaliojimus pagal
valstybės narės, kurioje teikiamas prašymas, teisės aktus;
(e)
intelektinės nuosavybės teisę ar
teises, kurias reikia užtikrinti;
(f)
jei teikiamas Sąjungos lygmens prašymas –
valstybę narę arba valstybes nares, kurioje (-se) prašoma taikyti
muitinės priežiūros priemones;
(g)
konkrečius techninius autentiškų prekių
duomenis, įskaitant, kai tinka, atvaizdus;
(h)
informaciją, kurią reikia pridėti
prie formos, kad muitinė galėtų lengvai atpažinti atitinkamas
prekes;
(i)
bet kokią informaciją, svarbią
muitinei analizuojant ir vertinant atitinkamos (-ų) intelektinės
nuosavybės teisės (-ių) pažeidimo riziką;
(j)
už teisinius ir techninius klausimus atsakingo
(-ų) pareiškėjo atstovo (-ų) vardą (-us), pavardę
(-es) ir adresą (-us);
(k)
pareiškėjo įsipareigojimą pranešti
kompetentingai muitinės institucijai apie bet kurią iš 14 straipsnyje
išvardytų situacijų;
(l)
pareiškėjo įsipareigojimą perduoti
ir atnaujinti bet kokią informaciją, svarbią muitinei
analizuojant ir vertinant atitinkamos (-ų) intelektinės
nuosavybės teisės (-ių) pažeidimo riziką;
(m)
pareiškėjo įsipareigojimą prisiimti
atsakomybę 26 straipsnyje nustatytomis sąlygomis;
(n)
pareiškėjo įsipareigojimą
apmokėti 27 straipsnyje nurodytas išlaidas tame straipsnyje
išdėstytomis sąlygomis;
(o)
pareiškėjo įsipareigojimą sutikti,
kad jo (jos) pateikti duomenys būtų tvarkomi Komisijos.
4.           Kai prašymams gauti ir
tvarkyti naudojamos kompiuterizuotos sistemos, prašymai teikiami naudojant
elektroninio duomenų apdorojimo priemones.
5.           Kai prašymas teikiamas po
muitinės pranešimo apie prekių neišleidimą ar sulaikymą
pagal 17 straipsnio 4 dalį, tas prašymas turi atitikti šiuos papildomus
reikalavimus:
(a)     jis pateikiamas kompetentingai
muitinės institucijai per keturias darbo dienas nuo pranešimo apie
prekių neišleidimą ar sulaikymą;
(b)     prašymas yra nacionalinio lygmens;
(c)     jame pateikiama pagal 3 dalį reikalaujama
informacija. Tačiau pareiškėjui leidžiama neteikti 3 dalies g–i
punktuose nurodytų duomenų.
2 skirsnis
Sprendimai dėl prašymų taikyti
muitinės priežiūros priemones
7 straipsnis
Prašymų
tvarkymas
1.           Jei gavusi prašymą
taikyti muitinės priežiūros priemones kompetentinga muitinės
institucija laiko, kad jame nepateikta visa informacija, kurios reikalaujama
pagal 6 straipsnio 3 dalį, tokia institucija prašo pareiškėjo
pateikti trūkstamą informaciją per 10 darbo dienų nuo
pranešimo išsiuntimo dienos.
Tokiais atvejais 8 straipsnio pirmoje pastraipoje
nurodytas terminas laikinai atidedamas, kol bus gauta atitinkama informacija.
2.           Jei pareiškėjas per 1
dalyje nurodytą laikotarpį nepateikia trūkstamos informacijos,
kompetentinga muitinės institucija prašymą atmeta.
3.           Pareiškėjui nereikia
mokėti jokių mokesčių prašymo tvarkymo
administracinėms išlaidoms padengti.
8 straipsnis
Pranešimas
apie sprendimus patenkinti arba atmesti prašymus taikyti muitinės
priežiūros priemones
Kompetentinga muitinės institucija apie savo
sprendimą patenkinti arba atmesti prašymą pareiškėjui praneša
per 30 darbo dienų nuo prašymo gavimo dienos.
Tačiau jei muitinė pareiškėjui
anksčiau buvo pranešusi apie prekių neišleidimą ar
sulaikymą, kompetentinga muitinės institucija apie savo sprendimą
patenkinti arba atmesti prašymą pareiškėjui praneša per vieną
darbo dieną nuo prašymo gavimo.
9 straipsnis
Sprendimai
dėl prašymų taikyti muitinės priežiūros priemones
1.           Sprendimai patenkinti
nacionalinio lygmens prašymą, sprendimai atšaukti ar pakeisti tokius
sprendimus ir sprendimai pratęsti laikotarpį, kuriuo muitinė
turi taikyti priežiūros priemones, valstybėje narėje, kurioje
pateiktas nacionalinio lygmens prašymas, įsigalioja jų priėmimo
dieną.
2.           Sprendimai patenkinti
Sąjungos lygmens prašymą, sprendimai atšaukti ar pakeisti tokius
sprendimus ir sprendimai pratęsti laikotarpį, kuriuo muitinė
turi taikyti priežiūros priemones, įsigalioja tokia tvarka:
(a)
valstybėje narėje, kurioje pateiktas
prašymas, – sprendimo priėmimo dieną;
(b)
visose kitose valstybėse narėse, kuriose
prašoma taikyti muitinės priežiūros priemones, – tą dieną,
kai muitinei pateikiamas pranešimas pagal 13 straipsnio 2 dalį, su
sąlyga, kad sprendimo turėtojas įvykdė įsipareigojimus
pagal 27 straipsnio 3 dalį.
10 straipsnis
Laikotarpis,
kuriuo muitinė turi taikyti priežiūros priemones
1.           Patenkindama prašymą
kompetentinga muitinės institucija nurodo laikotarpį, kuriuo
muitinė turi taikyti priežiūros priemones.
Tas laikotarpis prasideda nuo sprendimo patenkinti
prašymą priėmimo dienos ir trunka ne ilgiau nei vienus metus.
2.           Jei prašyme, pateiktame po
muitinės pranešimo apie prekių neišleidimą ar sulaikymą
pagal 17 straipsnio 4 dalį, nepateikti 6 straipsnio 3 dalies g–i punktuose
nurodyti duomenys, prašymas patenkinamas tik dėl tų prekių
neišleidimo ar sulaikymo.
3.           Kai intelektinės
nuosavybės teisės nustoja galioti arba kai dėl kitų
priežasčių pareiškėjas netenka teisės pateikti
prašymą, muitinė nesiima jokių veiksmų. Sprendimą
patenkinti prašymą priėmusi muitinė tą sprendimą
atitinkamai atšaukia arba pakeičia.
11 straipsnis
Laikotarpio,
kuriuo muitinė turi taikyti priežiūros priemones, pratęsimas
1.           Pasibaigus laikotarpiui,
kuriuo muitinė turi taikyti priežiūros priemones, pradinį
sprendimą priėmusi muitinės institucija, sprendimo patenkinti
prašymą turėtojui paprašius, tą laikotarpį gali
pratęsti su sąlyga, kad sprendimo turėtojas anksčiau
sumokėjo visas skolas muitinei pagal šį reglamentą.
2.           Jei prašymas pratęsti
laikotarpį, kuriuo muitinė turi taikyti priežiūros priemones,
pateikiamas likus mažiau nei 30 darbo dienų iki to sprendimo galiojimo
pabaigos, kompetentinga muitinės institucija gali atsisakyti tą
laikotarpį pratęsti.
3.           Prašyme pratęsti
laikotarpį, kuriuo muitinė turi taikyti priežiūros priemones,
nurodomi visi pagal 6 straipsnio 3 dalį pateiktos informacijos pakeitimai.
4.           Kompetentinga muitinės
institucija apie savo sprendimą dėl laikotarpio pratęsimo
praneša sprendimo patenkinti prašymą turėtojui per 30 darbo
dienų nuo prašymo gavimo dienos.
5.           Pratęstas laikotarpis,
kuriuo muitinė turi taikyti priežiūros priemones, prasideda sprendimo
pratęsti laikotarpį priėmimo dieną ir trunka ne ilgiau nei
vienus metus.
Kai intelektinės nuosavybės teisės
nustoja galioti arba kai dėl kitų priežasčių
pareiškėjas netenka teisės pateikti prašymą, muitinė
nesiima jokių veiksmų. Sprendimą pratęsti laikotarpį
priėmusi muitinė tą sprendimą atitinkamai atšaukia arba
pakeičia.
6.           Sprendimo turėtojui
nereikia mokėti jokių mokesčių prašymo pratęsti
laikotarpį tvarkymo administracinėms išlaidoms padengti.
7.           Komisija įgyvendinimo
aktais nustato prašymo pratęsti laikotarpį formą. Tie
įgyvendinimo aktai priimami laikantis 29 straipsnio 2 dalyje nurodytos
patariamosios procedūros.
12 straipsnis
Sprendimo dėl intelektinės nuosavybės teisių
pakeitimas
Sprendimą
patenkinti prašymą priėmusi kompetentinga muitinės institucija
to sprendimo turėtojo prašymu gali pakeisti tame sprendimą
pateiktą intelektinės nuosavybės teisių sąrašą.
Kai priimamas
sprendimas patenkinti Sąjungos lygmens prašymą, į
sąrašą papildomai galima įrašyti tik tas intelektinės
nuosavybės teises, kurios nurodytos 5 straipsnyje.
13 straipsnis
Kompetentingos muitinės institucijos pranešimo įpareigojimai
1.           Kompetentinga muitinės
institucija, kuriai pateiktas nacionalinio lygmens prašymas, savo
valstybės narės muitinės įstaigoms iš karto po
priėmimo perduoda tokius sprendimus:
(a)
savo sprendimus patenkinti nacionalinio lygmens
prašymą;
(b)
savo sprendimus, kuriais atšaukiami sprendimai
patenkinti nacionalinio lygmens prašymą;
(c)
savo sprendimus, kuriais keičiami sprendimai
patenkinti nacionalinio lygmens prašymą;
(d)
savo sprendimus pratęsti laikotarpį,
kuriuo muitinė turi taikyti priežiūros priemones.
2.           Kompetentinga muitinės
institucija, kuriai pateiktas Sąjungos lygmens prašymas, valstybės
narės arba valstybių narių, nurodytų Sąjungos lygmens
prašyme, kompetentingai muitinės institucijai perduoda šiuos sprendimus:
(a)
sprendimus patenkinti Sąjungos lygmens
prašymą;
(b)
sprendimus, kuriais atšaukiami sprendimai
patenkinti Sąjungos lygmens prašymą;
(c)
sprendimus, kuriais keičiami sprendimai
patenkinti Sąjungos lygmens prašymą;
(d)
sprendimus pratęsti arba atsisakyti
pratęsti laikotarpį, kuriuo muitinė turi taikyti priežiūros
priemones;
(e)
sprendimus laikinai sustabdyti muitinės
priežiūros priemonių taikymą pagal 15 straipsnio 2 dalį.
Sąjungos lygmens prašyme nurodyta
valstybės (-ių) narės (-ių) kompetentinga muitinės
institucija nedelsdama perduoda tuos sprendimus savo muitinės
įstaigoms.
3.           Kai bus sukurta 31 straipsnio
3 dalyje nurodyta Komisijos centrinė duomenų bazė, visais
atvejais valstybių narių muitinės keisis informacija apie
sprendimus dėl prašymų taikyti priežiūros priemones,
patvirtinamaisiais dokumentais ir pranešimais per tą duomenų
bazę.
14 straipsnis
Sprendimo
patenkinti prašymą turėtojo pranešimo įpareigojimai
Sprendimo
patenkinti prašymą turėtojas tą sprendimą priėmusiai
kompetentingai muitinės institucijai praneša apie:
(a)          tai, kad jo (jos) prašyme nurodyta
intelektinės nuosavybės teisė nustoja galioti;
(b)          tai, kad sprendimo turėtojas
dėl kitų priežasčių netenka teisės pateikti
prašymą;
(c)          informacijos, kurią
reikalaujama pateikti pagal 6 straipsnio 3 dalį, pakeitimus.
15 straipsnis
Sprendimo
patenkinti prašymą turėtojo įsipareigojimų nevykdymas
1.           Jei sprendimo patenkinti
prašymą turėtojas muitinės pateiktą informaciją
naudoja ne 19 straipsnyje nurodytiems tikslams, kompetentinga muitinės
institucija gali:
(a)     sustabdyti sprendimo patenkinti
prašymą galiojimą valstybėje narėje, kurioje informacija
pateikta arba naudota, kol baigsis laikotarpis, kuriuo muitinė turi
taikyti priežiūros priemones;
(b)     atsisakyti pratęsti laikotarpį,
kuriuo muitinė turi taikyti priežiūros priemones.
2.           Kompetentinga muitinės
institucija gali nuspręsti laikinai sustabdyti muitinės
priežiūros priemonių taikymą, kol baigsis laikotarpis, kuriuo ta
muitinė turi taikyti priežiūros priemones, jei sprendimo
turėtojas:
(a)     nevykdo pranešimo įpareigojimų
pagal 14 straipsnį;
(b)     nesilaiko 18 straipsnio 2 dalies
reikalavimų dėl pavyzdžių grąžinimo;
(c)     nevykdo įpareigojimų pagal 27
straipsnio 1 ir 3 dalis dėl išlaidų ir vertimo;
(d)     neinicijuoja teisminio proceso, kaip
numatyta 20 straipsnio 1 dalyje, 23 straipsnio 4 dalyje ar 24 straipsnio 9
dalyje.
Jei pateiktas Sąjungos lygmens prašymas,
sprendimas laikinai sustabdyti muitinės priežiūros priemonių
taikymą galioja tik valstybėje narėje, kurioje toks sprendimas
priimtas.
III SKYRIUS
NUOSTATOS, KURIOMIS REGLAMENTUOJAMI
MUITINĖS VEIKSMAI
1 skirsnis
intelektinės nuosavybės teises
įtariamai pažeidžiančių prekių neišleidimas arba sulaikymas
16 straipsnis
Prekių
neišleidimas arba sulaikymas patenkinus prašymą
1.           Kai susidarius vienai iš 1
straipsnio 1 dalyje nurodytų situacijų valstybės narės
muitinė nustato intelektinės nuosavybės teises įtariamai
pažeidžiančias prekes, kurioms taikomas sprendimas patenkinti prašymą
taikyti muitinės priežiūros priemones, ji priima sprendimą
prekių neišleisti arba jas sulaikyti.
2.           Prieš priimdama
sprendimą neišleisti prekių arba jas sulaikyti, muitinė gali
paprašyti, kad sprendimo patenkinti prašymą turėtojas jai
pateiktų visą svarbią informaciją. Be to, muitinė
sprendimo turėtojui gali pateikti informaciją apie faktinį arba
numanomą prekių skaičių, pobūdį ir, kai tinka,
tų prekių atvaizdus.
3.           Prieš priimdama
sprendimą neišleisti prekių arba jas sulaikyti, muitinė apie
savo ketinimą praneša deklarantui arba, jei prekės turi būti
sulaikytos, – prekių turėtojui. Deklarantui arba prekių
turėtojui suteikiama galimybė pareikšti nuomonę per tris darbo
dienas nuo pranešimo išsiuntimo dienos.
4.           Apie savo sprendimą
neišleisti prekių arba jas sulaikyti muitinė praneša sprendimo
patenkinti prašymą turėtojui ir deklarantui arba prekių
turėtojui per vieną darbo dieną nuo sprendimo priėmimo.
Pranešime deklarantui arba prekių
turėtojui pateikiama informacija apie 20 straipsnyje numatytus teisinius
padarinius, susijusius su kitomis prekėmis nei suklastotos ir
piratinės prekės, ir 23 straipsnyje numatytus teisinius padarinius,
susijusius su suklastotomis ir piratinėmis prekėmis.
5.           Muitinė informuoja
sprendimo patenkinti prašymą turėtoją ir deklarantą arba
prekių turėtoją apie faktinį ar numanomą
neišleistų ar sulaikytų prekių skaičių, faktinį
ar numanomą tų prekių pobūdį, įskaitant, kai
tinka, tų prekių atvaizdus.
6.           Kai prekių
turėtojais laikomi keli asmenys, muitinė nėra įpareigota
informuoti daugiau nei vieną asmenį.
17 straipsnis
Prekių
neišleidimas ar sulaikymas nepatenkinus prašymo
1.           Kai susidarius vienai iš 1
straipsnio 1 dalyje nurodytų situacijų muitinė nustato
intelektinės nuosavybės teises įtariamai pažeidžiančias
prekes, ji gali tų prekių neišleisti arba jas sulaikyti prieš tai,
kai jai pranešama apie sprendimą patenkinti prašymą dėl tų
prekių.
2.           Prieš priimdama
sprendimą neišleisti prekių arba jas sulaikyti, muitinė gali
pareikalauti, kad asmuo, turintis teisę pateikti prašymą,
susijusį su įtariamu intelektinės nuosavybės teisių
pažeidimu, suteiktų jai visą svarbią informaciją; tuo
tikslu muitinė atskleidžia tik informaciją apie faktinį ar
numanomą prekių skaičių, jų pobūdį ir, kai
tinka, atvaizdus.
3.           Prieš priimdama
sprendimą neišleisti prekių arba jas sulaikyti, muitinė apie
savo ketinimą praneša deklarantui arba, jei prekės turi būti
sulaikytos, – prekių turėtojui. Deklarantui arba prekių
turėtojui suteikiama galimybė pareikšti nuomonę per tris darbo
dienas nuo pranešimo išsiuntimo dienos.
4.           Apie prekių
neišleidimą arba sulaikymą muitinė praneša visiems asmenims,
turintiems teisę pateikti prašymą dėl įtariamo
intelektinės nuosavybės teisių pažeidimo, per vieną darbo
dieną nuo prekių neišleidimo arba sulaikymo.
5.           Muitinė sutinka išleisti
prekes arba nutraukti jų sulaikymą iš karto po to, kai baigiami visi
muitinės formalumai, šiais atvejais:
(a)     kai muitinė nenustato jokio asmens,
turinčio teisę pateikti prašymą dėl įtariamo
intelektinės nuosavybės teisių pažeidimo, per vieną darbo
dieną nuo prekių neišleidimo arba sulaikymo;
(b)     kai muitinė negauna prašymo pagal 6
straipsnio 5 dalį arba jį atmeta.
Apie savo sprendimą neišleisti prekių
arba jas sulaikyti muitinė deklarantui arba prekių turėtojui
praneša per vieną darbo dieną nuo sprendimo priėmimo.
6.           Šis straipsnis netaikomas
greitai gendančioms prekėms.
18 straipsnis
Neišleistų arba sulaikytų prekių apžiūra ir
pavyzdžių ėmimas
1.           Muitinė sprendimo
patenkinti prašymą turėtojui ir deklarantui arba prekių
turėtojui suteikia galimybę apžiūrėti neišleistas ar
sulaikytas prekes.
2.           Muitinė gali imti
pavyzdžius ir juos pateikti sprendimo patenkinti prašymą turėtojui,
jei jis (ji) to prašo, tačiau tik analizės tikslais ir siekdama
palengvinti suklastotoms ir piratinėms prekėms taikytiną
tolesnę procedūrą. Už bet kokią tų pavyzdžių
analizę atsako tik sprendimo patenkinti prašymą turėtojas.
Jei leidžia aplinkybės, užbaigus
techninę analizę pavyzdžiai grąžinami prieš tai, kai prekės
išleidžiamos arba baigiasi jų sulaikymo laikotarpis.
3.           Sprendimo patenkinti
prašymą turėtojui paprašius, muitinė jam (jai) praneša, jei tai
žinoma, krovinio gavėjo, siuntėjo, deklaranto arba prekių
turėtojo vardą, pavardę ar pavadinimą ir adresą, taip
pat informaciją apie muitinės procedūrą ir intelektinės
nuosavybės teises įtariamai pažeidžiančių prekių
kilmę, kilmės vietą ir paskirties vietą.
4.           Kiekviena valstybė
narė nustato neišleistų arba sulaikytų prekių saugojimo
sąlygas, įskaitant nuostatas dėl išlaidų.
19 straipsnis
Sprendimo
patenkinti prašymą turėtojui leidžiami tam tikros informacijos
naudojimo būdai
Gavęs 18
straipsnio 3 dalyje nurodytą informaciją, sprendimo patenkinti
prašymą turėtojas tą informaciją gali naudoti tik
siekdamas:
(a)          inicijuoti teisminį
procesą, kad būtų nustatyta, ar pažeistos intelektinės
nuosavybės teisės;
(b)          gauti kompensaciją iš
pažeidėjo ar kitų asmenų, jei prekės sunaikinamos pagal 20
straipsnio 3 dalį arba 23 straipsnio 3 dalį.
2 skirsnis
Teisminio proceso inicijavimas ir numatomas
prekių išleidimas
20 straipsnis
Teisminio
proceso inicijavimas
1.           Kai įtariama, kad
prekės, išskyrus tas, kurioms taikomi 23 ir 24 straipsniai, pažeidžia
intelektinės nuosavybės teises, sprendimo patenkinti prašymą
turėtojas per 10 darbo dienų nuo sprendimo neišleisti prekių
arba jas sulaikyti išsiuntimo dienos inicijuoja teisminį procesą, kad
būtų nustatyta, ar pažeistos intelektinės nuosavybės
teisės.
Kai įtariama, kad intelektinės
nuosavybės teises pažeidžia greitai gendančios prekės, pirmoje
pastraipoje nurodytas laikotarpis, per kurį reikia inicijuoti
teisminį procesą, yra trys darbo dienos nuo sprendimo neišleisti
prekių arba jas sulaikyti išsiuntimo dienos.
2.           Muitinė sutinka išleisti
prekes arba nutraukti jų sulaikymą iš karto po to, kai baigiami visi
muitinės formalumai, jei sprendimo patenkinti prašymą turėtojas
per 1 dalyje nurodytą laikotarpį jai nepranešė apie:
(a)     inicijuotą teisminį
procesą, kad būtų nustatyta, ar pažeistos intelektinės
nuosavybės teisės;
(b)     raštišką sprendimo patenkinti
prašymą turėtojo ir prekių turėtojo sutikimą, kad
prekės būtų sunaikintos.
3.           Jei gaunamas 2 dalies b
punkte nurodytas raštiškas sutikimas, kad prekės būtų
sunaikintos, muitinei prižiūrint prekės sunaikinamos sprendimo
patenkinti prašymą turėtojo lėšomis ir atsakomybe, jei kitaip
nenumatyta valstybės narės, kurioje prekės sunaikinamos,
teisės aktuose.
4.           Sprendimo patenkinti
prašymą turėtojui prašant, muitinė 1 dalies pirmoje pastraipoje
nurodytą laikotarpį tinkamais atvejais gali pratęsti ne daugiau
kaip 10 darbo dienų.
Greitai gendančių prekių atveju 1
dalies antroje pastraipoje nurodytas laikotarpis nepratęsiamas.
21 straipsnis
Numatomas
prekių išleidimas
1.           Kai muitinei pranešama, kad
inicijuotas teisminis procesas siekiant nustatyti, ar pažeistos dizaino,
patento, naudingojo modelio ar augalų veislės apsaugos teisės,
ir baigiasi 20 straipsnyje numatytas laikotarpis, deklarantas arba prekių
turėtojas gali prašyti, kad muitinė išleistų prekes arba
nutrauktų jų sulaikymą.
Muitinė sutinka išleisti prekes arba
nutraukti jų sulaikymą tik jei įvykdomos visos šios
sąlygos:
(a)     deklarantas arba prekių
turėtojas pateikė garantiją;
(b)     institucija, kompetentinga nustatyti, ar
pažeistos intelektinės nuosavybės teisės, neleido imtis
prevencinių priemonių;
(c)     visi muitinės formalumai atlikti.
2.           1 dalies a punkte
nurodytą garantiją deklarantas arba prekių turėtojas
pateikia per 10 darbo dienų nuo tos dienos, kai muitinė gavo 1 dalyje
nurodytą prašymą.
3.           Muitinė nustato
pakankamai didelę garantijos sumą, kad būtų apsaugoti
sprendimo patenkinti prašymą turėtojo interesai.
4.           Garantijos pateikimas neturi
įtakos kitoms prieinamoms teisių gynimo priemonėms, kurių
gali imtis sprendimo patenkinti prašymą turėtojas.
22 straipsnis
Draudžiami
muitinės sankcionuoti veiksmai su sunaikinti paliktomis prekėmis
1.           Pagal 20, 23 ar 24
straipsnius sunaikinti paliktų prekių negalima:
(a)     išleisti į laisvą
apyvartą;
(b)     išvežti iš Sąjungos muitų
teritorijos;
(c)     eksportuoti;
(d)     reeksportuoti;
(e)     joms taikyti sąlyginio
neapmokestinimo procedūros;
(f)      laikyti laisvojoje zonoje ar laisvajame
sandėlyje.
2.           Muitinė gali leisti 1
dalyje nurodytas prekes prižiūrint muitinei vežti iš vienos vietos į
kitą Sąjungos muitų teritorijoje, kad muitinei prižiūrint
jos būtų sunaikintos.
3 skirsnis
Suklastotos ir piratinės prekės
23 straipsnis
Sunaikinimas
ir teisminio proceso inicijavimas
1.           Kai įtariama, kad
prekės yra suklastotos arba piratinės, tos prekės muitinei
prižiūrint gali būti sunaikintos nereikalaujant nustatyti, ar pagal
valstybės narės, kurioje rastos prekės, teisę pažeistos
intelektinės nuosavybės teisės, jei įvykdomos visos šios
sąlygos:
(a)
sprendimo patenkinti prašymą turėtojas
per 10 darbo dienų (o jei prekės yra greitai gendančios – per
tris darbo dienas) nuo sprendimo neišleisti prekių arba jas sulaikyti
išsiuntimo raštu informavo muitinę apie savo sutikimą, kad
prekės būtų sunaikintos;
(b)
deklarantas arba prekių turėtojas per 10
darbo dienų (o jei prekės yra greitai gendančios – per tris
darbo dienas) nuo sprendimo neišleisti prekių arba jas sulaikyti
išsiuntimo raštu patvirtino muitinei savo sutikimą, kad prekės
būtų sunaikintos.
2.           Jei deklarantas arba
prekių turėtojas per 1 dalies b punkte nurodytus laikotarpius
muitinei, kuri priėmė sprendimą neišleisti prekių arba jas
sulaikyti, nepatvirtino savo sutikimo, kad prekės būtų
sunaikintos, ir nepranešė, kad sunaikinimui prieštarauja, muitinė
gali laikyti, kad deklarantas arba prekių turėtojas sutinka, kad
prekės būtų sunaikintos.
Apie tai muitinė informuoja sprendimo
patenkinti prašymą turėtoją.
Kai deklarantas arba prekių turėtojas
prieštarauja tam, kad prekės būtų sunaikintos, muitinė apie
tokį prieštaravimą informuoja sprendimo patenkinti prašymą
turėtoją.
3.           Muitinei prižiūrint
prekės sunaikinamos sprendimo patenkinti prašymą turėtojo
lėšomis ir atsakomybe, jei kitaip nenumatyta valstybės narės,
kurioje prekės sunaikinamos, teisės aktuose. Prieš sunaikinant prekes
galima imti jų pavyzdžius.
4.           Jei negaunamas sutikimas
sunaikinti prekes, per 10 darbo dienų (o jei prekės yra greitai
gendančios – per tris darbo dienas) nuo sprendimo neišleisti prekių
arba jas sulaikyti išsiuntimo sprendimo patenkinti prašymą turėtojas
inicijuoja teisminį procesą, kad būtų nustatyta, ar
pažeistos intelektinės nuosavybės teisės.
Sprendimo patenkinti prašymą turėtojui
prašant, muitinė pirmoje pastraipoje nurodytus laikotarpius tinkamais
atvejais gali pratęsti ne daugiau kaip 10 darbo dienų.
Greitai gendančių prekių atveju tie
laikotarpiai nepratęsiami.
5.           Muitinė atitinkamai
sutinka išleisti prekes arba nutraukti jų sulaikymą iš karto po to,
kai baigiami visi muitinės formalumai, jei sprendimo patenkinti
prašymą turėtojas jai nepateikia informacijos apie:
(a)
savo sutikimą, kad prekės būtų
sunaikintos (per 1 dalies a punkte nurodytus laikotarpius);
(b)
teisminio proceso inicijavimą, siekiant
nustatyti, ar pažeistos intelektinės nuosavybės teisės (per 4
dalyje nurodytą laikotarpį).
24 straipsnis
Speciali
mažomis siuntomis vežamų prekių sunaikinimo procedūra
1.           Šis straipsnis taikomas
prekėms, jei įvykdomos visos šios sąlygos:
(a)
įtariama, kad prekės yra suklastotos arba
piratinės;
(b)
prekės nėra greitai gendančios;
(c)
prekėms taikomas sprendimas patenkinti
prašymą;
(d)
prekės vežamos mažomis siuntomis.
2.           16 straipsnio 3, 4 ir 5 dalys
ir 18 straipsnio 2 dalis netaikomos.
3.           Pranešdama apie
sprendimą neišleisti prekių arba jas sulaikyti per vieną darbo
dieną nuo to sprendimo priėmimo, muitinė informuoja
deklarantą arba prekių turėtoją apie:
(a)     muitinės ketinimą sunaikinti
prekes;
(b)     deklaranto arba prekių turėtojo
teises pagal 4 ir 5 dalis.
4.           Deklarantui arba prekių
turėtojui suteikiama galimybė pareikšti nuomonę per 20 darbo
dienų nuo sprendimo neišleisti prekių arba jas sulaikyti išsiuntimo
dienos.
5.           Atitinkamas prekes galima
sunaikinti, jei per 20 darbo dienų nuo sprendimo neišleisti prekių
arba jas sulaikyti išsiuntimo deklarantas arba prekių turėtojas raštu
patvirtina muitinei savo sutikimą, kad prekės būtų
sunaikintos.
6.           Jei deklarantas arba
prekių turėtojas per 5 dalyje nurodytą laikotarpį
muitinės įstaigai, kuri priėmė sprendimą neišleisti
prekių arba jas sulaikyti, nepatvirtino savo sutikimo, kad prekės
būtų sunaikintos, ir nepranešė, kad sunaikinimui prieštarauja,
muitinė gali laikyti, kad deklarantas arba prekių turėtojas
sutinka, kad prekės būtų sunaikintos.
7.           Muitinei prižiūrint
prekės sunaikinamos muitinės lėšomis.
8.           Kai deklarantas arba
prekių turėtojas prieštarauja tam, kad prekės būtų
sunaikintos, muitinė informuoja sprendimo patenkinti prašymą
turėtoją apie tokį prieštaravimą ir apie prekių
skaičių ir pobūdį, įskaitant, kai tinka, tų
prekių atvaizdus.
9.           Muitinė atitinkamai
sutinka išleisti prekes arba nutraukti jų sulaikymą iš karto po to,
kai baigiami visi muitinės formalumai, jei per 10 darbo dienų nuo 8
dalyje nurodytos informacijos išsiuntimo sprendimo patenkinti prašymą
turėtojas jai nepateikia informacijos apie tai, kad inicijuotas teisminis
procesas siekiant nustatyti, ar pažeistos intelektinės nuosavybės
teisės.
10.         Komisijai suteikiami
įgaliojimai pagal 30 straipsnį priimti deleguotuosius teisės
aktus dėl taikant šį straipsnį nustatomų mažų
siuntų ribinio dydžio.
IV SKYRIUS
ATSAKOMYBĖ, IŠLAIDOS IR SANKCIJOS
25 straipsnis
Muitinės
atsakomybė
Nepažeidžiant
taikomų valstybių narių teisės aktų, sprendimas
patenkinti prašymą nesuteikia to sprendimo turėtojui teisės
gauti kompensaciją tuo atveju, jei muitinės įstaiga neaptiko
intelektinės nuosavybės teises įtariamai pažeidžiančių
prekių ir jas išleido arba nesiėmė veiksmų, kad tas prekes
sulaikytų.
26 straipsnis
Sprendimo
patenkinti prašymą turėtojo atsakomybė
Jei pagal šį
reglamentą tinkamai pradėta procedūra dėl sprendimo
patenkinti prašymą turėtojo veiksmų ar neveikimo nutraukiama
arba jei vėliau nustatoma, kad atitinkamos prekės intelektinės
nuosavybės teisių nepažeidžia, sprendimo patenkinti prašymą
turėtojas prisiima atsakomybę prieš asmenis, susijusius su 1
straipsnio 1 dalyje nurodyta situacija, pagal valstybės narės,
kurioje rastos prekės, teisės aktus.
27 straipsnis
Išlaidos
1.           Muitinei pareikalavus,
sprendimo patenkinti prašymą turėtojas atlygina visas muitinės
administracijos išlaidas, patirtas dėl muitinės prižiūrimų
prekių saugojimo pagal 16 ir 17 straipsnius ir dėl prekių
sunaikinimo pagal 20 ir 23 straipsnius.
2.           Šiuo straipsniu nepažeidžiama
sprendimo patenkinti prašymą turėtojo teisė siekti gauti
kompensaciją iš pažeidėjo ar kitų asmenų pagal
valstybės narės, kurioje rastos prekės, teisės aktus.
3.           Sprendimo patenkinti
Sąjungos lygmens prašymą turėtojas pateikia vertimą,
būtiną muitinei, kuri turi imtis veiksmų su intelektinės
nuosavybės teises įtariamai pažeidžiančiomis prekėmis, ir
už tokį vertimą sumoka.
28 straipsnis
Administracinės sankcijos
Valstybės narės nustato
administracinių sankcijų, taikomų pažeidus šio reglamento
nuostatas, taisykles ir imasi visų būtinų priemonių
užtikrinti, kad jos būtų taikomos. Numatytos administracinės
sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasios.
Valstybės narės per šešis
mėnesius nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos praneša apie tas
nuostatas Komisijai ir nedelsdamos praneša jai apie visus vėlesnius toms
nuostatoms įtakos turinčius pakeitimus.
V SKYRIUS
KOMITETAS, DELEGAVIMAS IR BAIGIAMOSIOS
NUOSTATOS
29 straipsnis
Komiteto
procedūra
1.           Komisijai padeda pagal
Tarybos reglamento (EB) Nr. 2913/92 247a ir 248a straipsnius
įsteigtas Muitinės kodekso komitetas. Šis komitetas yra komitetas,
kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2.           Jei pateikiama nuoroda į
šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
30 straipsnis
Įgaliojimų
delegavimas
1.           Komisija įgaliojama
priimti deleguotuosius teisės aktus, jei įvykdomos šiame straipsnyje
nustatytos sąlygos.
2.           24 straipsnio 10 dalyje
nurodyti įgaliojimai deleguojami neribotam laikotarpiui nuo šio reglamento
įsigaliojimo dienos.
3.           Europos Parlamentas arba
Taryba bet kuriuo metu gali atšaukti 24 straipsnio 10 dalyje nurodytą
įgaliojimų delegavimą. Sprendimu dėl įgaliojimų
atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų
delegavimas. Jis įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos
Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame
nurodytą dieną. Jis neturi poveikio jau galiojančių
deleguotųjų teisės aktų galiojimui.
4.           Priėmusi
deleguotąjį teisės aktą, Komisija tuo pačiu metu apie
jį praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5.           Pagal 24 straipsnio 10
dalį priimtas deleguotasis teisės aktas įsigalioja tik jei per
du mėnesius nuo pranešimo apie jį Europos Parlamentui ir Tarybai nei
Europos Parlamentas, nei Taryba nepateikia prieštaravimų arba jei dar
nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša
Komisijai, kad jie neprieštaraus. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva
šis laikotarpis gali būti pratęstas dviem mėnesiais.
31 straipsnis
Valstybių
narių ir Komisijos keitimasis informacija apie sprendimus dėl
prašymų taikyti muitinės priežiūros priemones
1.           Kompetentingos muitinės
institucijos praneša Komisijai apie:
(a)     prašymus taikyti muitinės
priežiūros priemones, įskaitant bet kokias nuotraukas, atvaizdus ir
brošiūras;
(b)     sprendimus patenkinti prašymus;
(c)     visus sprendimus pratęsti
laikotarpį, kuriuo muitinė turi taikyti priežiūros priemones,
arba sprendimus, kuriais atšaukiamas sprendimas patenkinti prašymą ar
kuriais jis keičiamas;
(d)     bet kokį sprendimo patenkinti
prašymą vykdymo sustabdymą.
2.           Nepažeidžiant Tarybos
reglamento (EB) Nr. 515/97 24 straipsnio g punkto nuostatų, jei prekės
neišleidžiamos arba sulaikomos, muitinė perduoda Komisijai visą
svarbią informaciją, įskaitant išsamią informaciją
apie prekes, intelektinės nuosavybės teises, procedūras ir
transportą.
3.           Visa 1 ir 2 dalyse nurodyta
informacija saugoma Komisijos centrinėje duomenų bazėje.
4.           Komisija valstybių
narių muitinėms suteikia galimybę 1 ir 2 dalyse nurodytą
informaciją gauti elektronine forma.
32 straipsnis
Duomenų
apsaugos nuostatos
1.           Komisijos centrinėje
duomenų bazėje esantys asmens duomenys tvarkomi laikantis Reglamento
(EB) Nr. 45/2001[26]
ir prižiūrint Europos duomenų apsaugos priežiūros
pareigūnui.
2.           Valstybių narių
kompetentingos institucijos asmens duomenis tvarko laikydamosi Direktyvos
95/46/EB[27]
ir prižiūrint nepriklausomai valstybės narės valdžios institucijai,
nurodytai tos direktyvos 28 straipsnyje.
33 straipsnis
Laikotarpiai,
datos ir terminai
Taikomos Tarybos
reglamente (EEB, Euratomas) Nr. 1182/71[28]
nustatytos laikotarpiams, datoms ir terminams taikytinos taisyklės.
34 straipsnis
Administracinė
tarpusavio pagalba
Taikomos
Reglamento (EB) Nr. 515/97 nuostatos.
35 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentas (EB)
Nr. 1383/2003 panaikinamas 20XX-XX-XX.
Nuorodos į
panaikintąjį reglamentą laikomos nuorodomis į šį
reglamentą.
36 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
Pagal Tarybos
reglamentą (EB) Nr. 1383/2003 patenkinti prašymai taikyti
muitinės priežiūros priemones toliau galioja sprendime patenkinti
prašymą nurodytą laikotarpį, kuriuo muitinė turi taikyti
priežiūros priemones, ir nebepratęsiami.
37 straipsnis
Įsigaliojimas
ir taikymas
Šis reglamentas
įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos
Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Tačiau 24
straipsnio 1–9 dalys taikomos nuo 20XX-XX-XX.
Šis
reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse
narėse.
Priimta
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
[1]               Komisijos komunikatas „2020 m. EUROPA. Pažangaus,
tvaraus ir integracinio augimo strategija“. Briuselis, COM(2010) 2020,
2010 3 3.
[2]               2011 m. balandžio 13 d. Komisijos komunikatas
„Bendrosios rinkos aktas“, COM(2011) 206.
[3]               2008 m. rugsėjo 25 d. Tarybos rezoliucija
dėl išsamaus Europos kovos su prekių klastojimu ir piratavimu
veiksmų plano (OL C 253, 2008 10 4, p. 1).
[4]               2009 m. kovo 16 m. Tarybos rezoliucija
dėl 2009–2012 m. ES kovos su intelektinės nuosavybės
teisių pažeidimais muitinės veiksmų plano (OL C 71,
2009 3 25, p. 1).
[5]               2010 m. lapkričio 11 d. Komisijos
komunikatas „Kuriamas Bendrosios rinkos aktas“, COM(2010) 608 galutinis/2.
[6]               OL C.
[7]               OL C 253, 2008 10 4, p. 1.
[8]               OL L 196, 2003 8 2, p. 7.
[9]               OL L 302,
1992 10 19, p. 1.
[10]             OL L 12, 2001 1 16, p. 1.
[11]             Rezoliucija 2008/2133/INI.
[12]             OL L 82, 1997 3 22, p. 1.
[13]             OL L 281, 1995 11 23, p. 31.
[14]             OL L 8, 2001 1 12, p. 1.
[15]             OL L 55, 2011 2 28, p. 13.
[16]             OL L 152, 2009 6 16, p. 1.
[17]             OL L 198, 1996 8 8, p. 30.
[18]             OL L 227, 1994 9 1, p. 1.
[19]             OL L 78, 2009 3 24, p. 1.
[20]             OL L 3, 2002 1 5, p. 1.
[21]             OL L 93, 2006 3 31, p. 12.
[22]             OL L 148, 2008 6 6, p. 1.
[23]             OL L 149, 1991 6 14, p. 1.
[24]             OL L 39, 2008 2 13, p. 16.
[25]             OL L 199, 2007 7 31, p. 40.
[26]             OL L 8, 2001 1 12, p. 1.
[27]             OL L 281, 1995 11 23, p. 31.
[28]             OL L 124, 1971 6 8, p. 1.


				|

		52014PC0261

			Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1388/2013, kuriuo nustatomos tam tikrų žemės ūkio ir pramonės produktų Sąjungos autonominės tarifinės kvotos ir numatomas jų administravimas /* COM/2014/0261 final - 2014/0137 (NLE) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
Sąjungos autonominės tarifinės
kvotos reikalingos produktams, kurių Sąjungoje gaminama nepakankamai,
kad būtų galima patenkinti Sąjungos naudotojų pramonės
poreikius esamuoju kvotų laikotarpiu. Atsižvelgdama į kelių
valstybių narių prašymus, Komisija kartu su suinteresuotųjų
vyriausybių ekspertais svarstė, ar leisti pradėti naudoti tam
tikrų žemės ūkio ir pramonės produktų autonomines
tarifines kvotas.
2013 m. gruodžio 17 d. Taryba
priėmė Reglamentą (ES) Nr. 1388/2013, kuriuo nustatomos tam
tikrų žemės ūkio ir pramonės produktų Sąjungos
autonominės tarifinės kvotos ir numatomas jų administravimas,
kad tų produktų paklausa Sąjungoje būtų patenkinta
pačiomis palankiausiomis sąlygomis.
Tam tikram produktų kiekiui reiktų
nustatyti nulinio arba sumažinto tarifo muito normos Sąjungos tarifines
kvotas, nesutrikdant tų produktų rinkų. Per Ekonominių
muitų tarifų klausimų grupės posėdžiuose vykusius
svarstymus paaiškėjo, kad valstybės narės yra pasirengusios
leisti pradėti naudoti šio reglamento pasiūlymo I priede
nurodytų produktų kvotas, nes tai nesutrikdys tų produktų
rinkų.
Be to, tapo būtina pritaikyti šio
pasiūlymo II priede išvardytas kvotas:
reikėjo pakeisti tarifinių
kvotų, kurių eilės numeriai 09.2631 ir 09.2806, aprašymą,
išbraukti tarifinės kvotos, kurios
eilės numeris 09.2629, TARIC kodą ir
padidinti tarifinių kvotų,
kurių eilės numeriai 09.2818, 09.2668 ir 09.2669, kiekį.
Autonominė tarifinė kvota, kurios
eilės numeris 09.2930, išbraukta iš Tarybos reglamento (ES) Nr. 1388/2013
priedo, nes Sąjunga nesuinteresuota tolesniu tokios kvotos taikymu.
Šis pasiūlymas atitinka žemės
ūkio, prekybos, įmonių, vystymosi ir išorės santykių
politiką. Šiuo pasiūlymu nepažeidžiami šalių, sudariusių
lengvatinės prekybos susitarimus su ES (kaip antai tų, kurioms
taikoma bendroji lengvatų sistema (BLS), AKR režimas, taip pat šalių
kandidačių ir potencialių šalių kandidačių),
interesai.
2.           KONSULTACIJŲ SU
SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Konsultuotasi su Ekonominių muitų
tarifų klausimų grupe, kurioje dalyvauja visų valstybių
narių kompetentingų institucijų atstovai. Per grupės
diskusijas susitarta arba prieita prie kompromiso dėl visų išvardytų
kvotų.
Galimų rimtų pavojų, kurių
pasekmės būtų nepataisomos, nustatyta nebuvo.
Šis pasiūlymas bus pateiktas pasibaigus
tarnybų konsultacijų procedūrai ir paskelbtas, kai jį
priims Taryba.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO
ASPEKTAI
Teisinis šio reglamento pasiūlymo
pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 31
straipsnis.
Pagal SESV 31 straipsnį autonominių
muitų tarifų taikymo sustabdymą ir kvotas, remdamasi Komisijos
pasiūlymu, nustato Taryba kvalifikuota balsų dauguma, todėl
reglamentas yra tinkama priemonė.
Pasiūlymas priklauso išimtinei
Sąjungos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas.
Šiuo pasiūlymu laikomasi proporcingumo
principo, kadangi šios priemonės atitinka principus, kuriais siekiama
supaprastinti užsienio prekybos vykdytojams taikomas procedūras, ir
Komisijos komunikatą dėl autonominių muitų tarifo taikymo
sustabdymo ir kvotų (OL C 363, 2011 12 13, p. 6).
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Nesurinkti muitai iš viso sudaro maždaug
5,9 mln. EUR per metus. Poveikis biudžeto tradiciniams nuosaviems
ištekliams yra -4,4 mln. EUR per metus (75 % x 5,9 mln. EUR
per metus).
2014/0137 (NLE)
Pasiūlymas
TARYBOS REGLAMENTAS
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas
(ES) Nr. 1388/2013, kuriuo nustatomos tam tikrų žemės ūkio ir
pramonės produktų Sąjungos autonominės tarifinės
kvotos ir numatomas jų administravimas
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 31 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
pasiūlymą,
kadangi:
(1)       siekiant užtikrinti
pakankamą ir nepertraukiamą tam tikrų prekių, kurių
Sąjungoje pagaminama nepakankamai, tiekimą ir išvengti tam tikrų
žemės ūkio ir pramonės produktų rinkos sutrikimų,
Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1388/2013 leista pradėti naudoti
autonomines tarifines kvotas[1]. Pagal šias tarifines
kvotas produktai gali būti importuojami į Sąjungą mokant
mažesnės ar nulinės normos muitus. Dėl nurodytų
priežasčių nuo 2014 m. liepos 1 d. reikia leisti
pradėti naudoti nulinės muito normos tarifines kvotas atitinkamam
šešių naujų produktų kiekiui;
(2)       be to, tam tikrais atvejais
turėtų būti pritaikytos esamos Sąjungos autonominės
tarifinės kvotos. Dėl aiškumo ir siekiant atsižvelgti į
naujausius produktų patobulinimus dviem atvejais turi būti pakeistas
produkto aprašymas. Kitu atveju vienas iš TARIC kodų turi būti
išbrauktas, nes dviguba klasifikacija paseno, o trimis kitais atvejais turi
būti padidinti kvotų kiekiai, nes tai atitinka ekonominės
veiklos vykdytojų ir Sąjungos interesus;
(3)       galiausiai dviem atvejais
Sąjungos autonominės tarifinės kvotos turėtų būti
panaikintos atitinkamai nuo 2014 m. liepos 1 d. ir 2015 m.
sausio 1 d., nes nuo tų datų Sąjunga nesuinteresuota toliau
taikyti tokias kvotas;
(4)       todėl Reglamentas (ES)
Nr. 1388/2013 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(5)       kadangi šiame reglamente
numatyti tarifinių kvotų pakeitimai turėtų įsigalioti
nuo 2014 m. liepos 1 d., šis reglamentas turėtų būti
pradėtas taikyti nuo tos pačios datos ir įsigalioti jo
paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (ES)
Nr. 1388/2013 priedas iš dalies keičiamas taip:
1)           tarifinių kvotų,
kurių eilės numeriai 09.2830, 09.2831, 09.2832, 09.2834, 09.2835 ir
09.2836, eilutės, nurodytos šio reglamento I priede, įterpiamos
laikantis KN kodų, nurodytų Reglamento (ES)
Nr. 1388/2013 priedo lentelės antroje skiltyje, eiliškumo;
2)           tarifinių kvotų,
kurių eilės numeriai 09.2629, 09.2631, 09.2639, 09.2668, 09.2669,
09.2806 ir 09.2818, eilutės pakeičiamos šio reglamento II priede
nurodytomis eilutėmis;
3)           tarifinės kvotos, kurios
eilės numeris yra 09.2930, eilutė išbraukiama;
4)           tarifinės kvotos, kurios
eilės numeris yra 09.2639, eilutė išbraukiama.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos
Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
Jis taikomas nuo 2014 m. liepos 1 d.

Tačiau 1 straipsnio 4 punktas taikomas
nuo 2015 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas
ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
FINANSINĖ TEISĖS AKTO
PASIŪLYMO PAŽYMA
1.         PASIŪLYMO PAVADINIMAS
Tarybos reglamentas, kuriuo iš dalies
keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1388/2013, kuriuo nustatomos tam
tikrų žemės ūkio ir pramonės produktų Sąjungos
autonominės tarifinės kvotos ir numatomas jų administravimas.
2.         BIUDŽETO EILUTĖS
Skyrius ir straipsnis: 12 skyriaus 120
straipsnis
2014 metams biudžete numatyta suma: 16 185 600 000 EUR (2014 m.
biudžetas )
3.         FINANSINIS POVEIKIS
¨         Pasiūlymas neturi finansinio poveikio.
X         Pasiūlymas neturi finansinio
poveikio išlaidoms, bet turi finansinį poveikį įplaukoms.
Poveikis yra toks:
(mln.
EUR, dešimtųjų tikslumu)
 Biudžeto eilutė || Įplaukos[2] || 6 mėnesių laikotarpis, prasidedantis (mmmm/mm/dd) || [Metai: 2014 02]
 120 straipsnis || Poveikis nuosaviems ištekliams || 2014 07 01 || -2,2
(mln.
EUR, dešimtųjų tikslumu)
 Padėtis pradėjus taikyti priemonę
   || [2015–2018 m.]
 120 straipsnis || -4,4 per metus
Prognozuojama, kad dėl šio reglamento
papildymų kasmet nesurinktų muitų suma padidės
5,9 mln. EUR.
Remiantis pirmiau išdėstyta informacija,
dėl šio reglamento taikymo prarastos įplaukos nuo
2015 01 01 ir vėliau gali sudaryti 4,4 mln. EUR (bendra
suma 5,9 mln. EUR x 0,75), o 2014 07 01 –
2014 12 31 laikotarpiu – 2,2 mln. EUR.
4.         KOVOS SU SUKČIAVIMU PRIEMONĖS
Remiantis Komisijos reglamento (EEB)
Nr. 2454/93 291–300 straipsniais, bus atlikti kai kurių
produktų, kuriems taikomas šis Tarybos reglamentas, galutinio naudojimo
patikrinimai.
[1]               2013 m. gruodžio 17 d. Tarybos reglamentas
(ES) Nr. 1388/2013, kuriuo nustatomos tam tikrų žemės ūkio ir
pramonės produktų Sąjungos autonominės tarifinės
kvotos ir numatomas jų administravimas bei panaikinamas Tarybos
reglamentas (ES) Nr. 7/2010 (OL L 354, 2013 12 28, p. 319.).
[2]               Tradicinių nuosavų išteklių atveju
(žemės ūkio mokesčiai, cukraus mokesčiai, muitai) turi
būti nurodytos grynosios sumos, t. y. bendros sumos atskaičius
25 % surinkimo išlaidų.
PRIEDAI
I
priedas
1
straipsnio 1 punkte nurodytos Sąjungos tarifinės kvotos
 Eilės Nr. || KN kodas || TARIC || Aprašymas || Kvotos laikotarpis || Kvotos kiekis || Kvotos muitas (%)
 09.2830 || ex 2906 19 00 || 40 || Ciklopropilmetanolis (CAS RN 2516-33-8) || 07.01–12.31 || 10 tonų || 0 %
 09.2831 || ex 2932 99 00 || 40 || 1,3:2,4-bis-O-(3,4-dimetilbenziliden)-D-gliucitolis (CAS RN 135861-56-2) || 07.01–12.31 || 300 tonų || 0 %
 09.2832 || ex 3808 92 90 || 40 || Preparatas, kurio sudėtyje yra ne mažiau kaip 38 %, bet ne daugiau kaip 50 % masės cinko piritiono (INN) (CAS RN 13463-41-7) vandeninės dispersijos || 07.01–12.31 || 250 tonų || 0 %
 09.2834 || ex 7604 29 10 || 20 || Aliuminio lydinio strypai, kurių skersmuo ne mažesnis kaip 200 mm, bet neviršija 300 mm || 07.01–12.31 || 500 tonų || 0 %
 09.2835 || ex 7604 29 10 || 30 || Aliuminio lydinio strypai, kurių skersmuo ne mažesnis kaip 300,1 mm, bet neviršija 533,4 mm || 07.01–12.31 || 250 tonų || 0 %
 09.2836   || ex 9003 11 00 ex 9003 19 00 || 10 20 || Plastikiniai arba netauriųjų metalų akinių rėmeliai, skirti korekciniams akiniams gaminti (1) || 07.01–12.31 || 2 900 000 vienetų   || 0 %
II
priedas
1
straipsnio 2 punkte nurodytos Sąjungos tarifinės kvotos
 Eilės Nr. || KN kodas || TARIC || Aprašymas || Kvotos laikotarpis || Kvotos kiekis || Kvotos muitas (%)
 09.2806 || ex 2825 90 40 || 30 || Volframo trioksidas ir volframo mėlynasis oksidas (CAS RN 1314-35-8 arba CAS RN 39318-18-8) || 01.01– 12.31 || 12 000 tonų || 0 %
 09.2639 || 3905 30 00 ||   || Poli(vinilo alkoholis), kuriame yra arba nėra nehidrolizuotų acetato grupių  || 01.01– 12.31 || 18 000 tonų || 0 %
 09.2818 || ex 6902 90 00 || 10 || Ugniai atsparios plytos, kurių: — briauna ilgesnė kaip 300 mm, — sudėtyje esantis TiO2 sudaro ne daugiau kaip 1 % masės, — sudėtyje esantis Al2O3 sudaro ne daugiau kaip 0,4 % masės bei — tūrio pokytis 1 700° C temperatūroje yra mažesnis kaip 9 %   || 01.01– 12.31 || 225 tonos || 0 %
 09.2629 || ex 8302 49 00 || 91 || Teleskopinės rankenos iš aliuminio, skirtos kelioniniam bagažui gaminti (1) || 07.01– 12.31 || 800 000 vienetų || 0 %
 09.2668   || ex 8714 91 10 ex 8714 91 10 || 21 31 || Iš anglies pluošto ir dirbtinės dervos pagamintas dviračio rėmas, dažytas, lakuotas ir (arba) poliruotas, naudojamas dviračiams gaminti (1) || 01.01– 12.31 || 125 000 vienetų   || 0 %
 09.2669   || ex 8714 91 30 ex 8714 91 30 || 21 31 || Iš anglies pluošto ir dirbtinės dervos pagaminta dviračio priekinė šakė, dažyta, lakuota ir (arba) poliruota, naudojama dviračiams gaminti (1) || 01.01– 12.31 || 97 000 vienetų   || 0 %
 09.2631 || ex 9001 90 00 || 80 || Neaptaisyti stiklo lęšiai, prizmės ir suklijuoti elementai, naudojami prekėms, kurių KN kodai 9002, 9005, 9013 10 ir 9015, gaminti arba taisyti (1) || 01.01– 12.31 || 5 000 000 vienetų || 0 %
 (1)  Muitų taikymas sustabdytas pagal 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (OL L 253, 1993 10 11, p. 1), 291–300 straipsnius.