				|

		52011PC0416

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl bendro žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkų organizavimo /* KOM/2011/0416 galutinis - 2011/0194 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO APLINKYBĖS
Nuo 1970 m.
taikomas bendras žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkos
organizavimas. Tai vienas iš bendros žuvininkystės politikos (BŽP)
ramsčių. Jo dabartinis teisinis pagrindas yra 1999 m. priimtas
Reglamentas (EB) Nr. 104/2000. Bendros žuvininkystės politikos
reforma suteikia puikią galimybę peržiūrėti ir prireikus
patikslinti bendro žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkos
organizavimo tikslus ir priemones.
Nustatytos
problemos ir reformos tikslai
Nuo 2008 m.
Komisija vykdė išsamius vertinimus ir rengė plačias
konsultacijas, siekdama įvertinti dabartinės teisinės sistemos
veiksmingumą, išsiaiškinti išteklius, išnagrinėti Europos
Sąjungoje per pastarąjį dešimtmetį įvykusius rinkos
pokyčius bei vyravusias tendencijas ir išklausyti susijusių
šalių nuomonių.
Analizė
padėjo nustatyti ir išsiaiškinti penkias pagrindines problemines sritis,
kurias galima apibendrinti taip:
ES rinkos politika
nepakankamai skatino tvarią gamybą: nors daugelis ES žvejybos
rajonų naudojami netausiai, iki šiol buvo mokama labai mažai rinkos
veikimu pagrįstų priemokų už tvarią veiklą ir
neveikė jokios rinkos veikimu pagrįstos sankcijos už galimą arba
nustatytą netvarią veiklą. Vykdant dabartinę politiką
nepastebėta pakankami aiškių teisingos politikos ženklų;
ES produkcijos
padėtis rinkoje pablogėjo: ES gamintojai susiduria su ribotomis arba
mažesnėmis gamybos galimybėmis (žuvininkystės ir
akvakultūros produktų). Be to, produkcijos pasiūla yra
išskaidyta pagal išteklių rūšis, iškrovimo ir pardavimo vietas, o
paklausa – labai koncentruota. ES produkcija taip pat nepakankamai
konkurencinga vis labiau globalizuojamoje rinkoje;
Nesugebėjome
numatyti ir suvaldyti rinkos svyravimų: žvejybai, apimančiai daugiau
kaip vieną maisto produktų gamybos sektorių, būdingas
gamybos sąlygų ir galimybių žvejoti neapibrėžtumas.
Nepaisant to, ES tiekėjai pernelyg prastai prognozuoja paklausą
kiekio ir kokybės požiūriu. Deja, ES gamintojai, planuodami gamybos
apimtį, iš esmės nemėgina numatyti rinkos paklausos. Dėl to
labai svyruoja pirmojo pardavimo kainos;
Neišnaudojama
didelė mūsų rinkos teikiamų galimybių dalis: vartojimo
didėjimas Europos Sąjungoje suteikia apčiuopiamų
ekonominių galimybių ES gamintojams. Tačiau informavimo ir
sandorių išlaidos prekybos grandinėje yra didelės. Vartotojas,
gaudamas mažai informacijos, negali priimti pagrįsto ir atsakingo
sprendimo;
Bendro rinkos
organizavimo įgyvendinimą varžo nelanksti ir labai sudėtinga
sistema.
Todėl
pasiūlymas dėl bendro rinkos organizavimo reformos daugiausiai
siejamas su šiais tikslais:
Rinkos veikimu
pagrįstų paskatų didinimas siekiant paremti tvarią
gamybinę veiklą: Gamintojų organizacijoms priklausantys ES
gamintojai (žuvininkystės ir akvakultūros produktų) tiesiogiai
susiduria su gamybos, kasdienio valdymo ir rinkos problemomis. Jų vaidmuo,
atsakomybė ir įgaliojimai turi būti peržiūrėti
atsižvelgiant į BŽP reformos tikslus, siekiant nukreipti gamybinę
veiklą tvarumo linkme. Kiti veiklos vykdytojai, dirbantys pirminėse
šiame sektoriaus grandyse, taip pat turėtų būti įtraukti,
kad labiau įsipareigotų užtikrinti žaliavų tiekimo tvarumą
ir būtų už tai atsakingi;
ES produkcijos
padėties rinkoje gerinimas: šalinant rinkos trūkumus, mažinant
dideles informavimo ir sandorių išlaidas, taip pat sprendžiant
organizacinius klausimus, būtina daugiau dėmesio skirti gamybinei
veiklai (pasiūlos grupavimui ir geresnei pirmojo pardavimo rinkodarai),
didinti ES produkcijos konkurencingumą (gerinti kokybę, diegti
naujoves ir didinti pridėtinę vertę), stiprinti derybinę
gamintojų galią ir užtikrinti vienodas visų Sąjungoje
parduodamų produktų pardavimo sąlygas;
Gamintojai,
rengdami strategijas, turėtų geriau įvertinti ES produkcijos
sąryšį su ES struktūriniais rinkos pokyčiais ir
trumpalaikiais svyravimais. Tam reikia gilinti žinias apie rinką ir
analizuoti paklausą bei konkurencinę pasiūlą. Padidinus
rinkose susidariusios prekybos grandinės skaidrumą, turėtų
būti lengviau tenkinti pasiūlą ir tobulinti politinių
sprendimų priėmimą. Pirmojo pardavimo kainų svyravimą
galima sumažinti gerinant gamintojų organizacijų produktų
tiekimo rinkai sąlygas ir užtikrinant, kad gamyba būtų
planuojama ir derinama su paklausa kokybės, kiekio ir pateikimo būdo
požiūriu;
ES produktų
pardavimo galimybių gerinimas: žuvininkystės ir akvakultūros
produktų vidaus rinkos veikimas nėra pakankamai geras, pirmiausia
dėl informacijos trūkumo. Lyginamasis ES produktų pranašumas
(šviežumas, vietinis pobūdis, įvairovė ir t. t.) galėtų
būti geriau išnaudojamas taikant didesnę diferenciaciją ir
platesnę mažmeninę prekybą. Be to, ES vartotojai turi teisę
gauti tikslesnės ir patikimesnės informacijos, kuri sustiprintų
jų pasitikėjimą žuvininkystės ir akvakultūros
produktais;
Geresnio valdymo
skatinimas, administracinės naštos mažinimas ir teisinės sistemos
paprastinimas: dabartinės nuostatos ir priemonės turėtų
būti peržiūrėtos, supaprastintos ir išaiškintos. Bendras rinkos
organizavimas turėtų būti remiamas iš naujo finansinio fondo,
sudaryto pagal reformuotąją BŽP.
Sąveika su
BŽP reforma
Pagrindinis
bendros žuvininkystės politikos tikslas – skatinti tvarų
žuvininkystės išteklių valdymą ekonomiškai gyvybingame
sektoriuje, kuris savo ruožtu turėtų vis labiau stiprėti
savarankiško valdymo dėka. Atlikus BŽP poveikio vertinimą, padaryta
išvada, kad, atsižvelgiant į naujus BŽP tikslus ir priemones, būtina
įgyvendinti esminę bendro rinkos organizavimo reformą: rinkos
veikimu pagrįstos priemonės turėtų tiesiogiai arba
netiesiogiai padėti siekti pagrindinių BŽP tikslų.
Siekiant pašalinti
pereikvojimą ir netvarią veiklą bei atsisakyti tik kiekio
kriterijumi pagrįstų gamybos strategijų, pagal naująjį
bendrą rinkos organizavimą bus remiama:
gamintojų
organizacijų ir jų naudojimosi ištekliais teisių bendro valdymo,
taip pat gamybinės ir prekybinės veiklos stiprinimas;
rinkos
priemonės, kuriomis didinama gamintojų derybinė galia
(žuvininkystės ir akvakultūros srityje), gerinamas rinkos
nuosmukių prognozavimas, prevencija ir valdymas, didinamas rinkos
skaidrumas bei veiksmingumas;
rinkos veikimu
pagrįstos paskatos ir priemokos už tvarius veiklos metodus; tvarios
gamybos, tiekimo ir vartojimo partnerystės; sertifikavimas (ekologiniai
ženklai), reklama, vartotojų informavimas;
papildomos rinkos
priemonės, susijusios su žuvų išmetimu į jūrą.
Šioje srityje
galiojančios ES nuostatos
Dabartinis
teisinis pagrindas yra Tarybos reglamentas (EB) Nr. 104/2000 dėl
bendro žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkų
organizavimo. Šiuo pasiūlymu siekiama pakeisti šį reglamentą.
2.           KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMŲ REZULTATAI
Nuo 2008 m.
įvairiais lygiais buvo rengiamos konsultacijos su suinteresuotosiomis
šalimis:
internetu
surengtos viešos konsultacijos rinkos ir prekybos klausimais, vykusios
2009 m. balandžio 9 d. – 2009 m. gruodžio 31 d. pagal Žaliąją
knygą dėl bendrosios žuvininkystės politikos reformos
(COM(2009) 163 galutinis). Beveik visi 400 atsiliepimų dėl
žaliosios knygos buvo susiję su bendro rinkos organizavimo reformos
klausimais. Jie apibendrinti specialiame Komisijos tarnybų darbinio
dokumento „Konsultacijų dėl bendrosios žuvininkystės politikos
reformos santrauka“ skyriuje (3.4) (SEC(2010) 428 galutinis,
2010 m. balandžio mėn.).
Išsamios
konsultacijos su sektoriaus (gamintojais, importuotojais, perdirbėjais,
mažmenininkais) ir nevyriausybiniais (plėtros ir aplinkosaugos srityse
dirbančiomis NVO, vartotojų organizacijomis) veikėjais,
surengtos konsultacinių įstaigų, veikiančių pagal BŽP,
ir per teminius seminarus. Surengtos išsamios diskusijos su valstybėmis
narėmis, vykusios ir per dvišalius susitikimus, dalyvaujant nacionaliniams
sektoriaus atstovams, nacionalinėms ir regionų administracijoms,
Valdymo komitetui. Prie šių konsultacijų ir renginių aktyviai
prisidėjo Europos Parlamentas, ypač jo Žuvininkystės komitetas.
Poveikio
vertinimai
Komisijoje iš
įvairių tarnybų atstovų buvo sudaryta priežiūros
grupė, kuri teikė informaciją, reikalingą poveikio
vertinimui atlikti. Atlikus dabartinės politikos teisinių
pagrindų ir ES žuvininkystės ir akvakultūros produktų
rinkos raidos analizę, nustatyti preliminarūs reformuojamo bendro
rinkos organizavimo tikslai. Atsižvelgiant į šiuos tikslus, apsvarstytos
įvairios alternatyvios reformos politikos galimybės:
Tolesnis
dabartinio bendro žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkos
organizavimo taikymas. Tai reiškia, kad daugiausia dėmesio būtų
skiriama intervencijai į rinką siekiant padėti išlaikyti
stabilias kainas;
Dabartinio bendro
žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkos organizavimo
peržiūrėjimas, sumažinant intervencijos priemonių
skaičių iki žmonių maistui skirtų žuvininkystės
produktų bendro saugojimo pagalbos, taip pat supaprastinant kitas
priemones, geriau jas pritaikant ir padarant jas lankstesnes (prekybos
standartai ir vartotojų informavimas);
Bendro
žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkos organizavimo
stiprinimas, nustatant gamintojų ir tarpšakinėms organizacijoms
naujus tikslus ir teikiant joms finansinę paramą, kad jos
galėtų parengti ir įgyvendinti tvarius gamybos ir prekybos
planus. Išplečiamas privalomos vartotojams skirtos informacijos turinys ir
taikymo sritis. Apsvarstomas savanoriško ženklinimo tikslumas ir kontrolė;
Dabartinio bendro
žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkos organizavimo
reguliavimo mažinimas. Pagal šią galimybę nutraukiama visa
finansinė parama (intervencinės priemonės ir parama
kolektyviniams veiksmams) ir atšaukiamos visos žuvininkystės ir
akvakultūros produktams skirtos specialios teisinės priemonės;
Status quo
galimybė įvertinta kaip iš dalies neveiksminga ir pernelyg
sudėtinga, kada būtų galima įgyvendinti dabartinius
tikslus. Šiandien, praėjus 12 metų nuo bendro rinkos
organizavimo priėmimo, matyti, kad dabartinis bendras rinkos organizavimas
nėra tinkamas atremti iššūkius, su kuriais susiduria ES rinka. Jis
taps dar neveiksmingesnis ir galbūt netgi netinkamas siekti reformuotosios
BŽP tikslų;
Pagrindinių
dabartinio bendro rinkos organizavimo trūkumų šalinimas siūlant
pataisas ir paprastinant turėtų pagerinti jo veikimą.
Tačiau galimybė siekti pagrindinių BŽP reformos tikslų
išliktų ribota;
Net jeigu
įvyktų daugiau bendru rinkos organizavimu grindžiamų
teigiamų pokyčių, dėl kurių didėtų tvarumas,
ir rinkoje atsirastų daugiau paskatų siekti tvarumo, atsisakius visos
ES rinkos politikos, pagrindinės nustatytos problemos (ES tiekimo
sektoriaus sudėtingumo ir susiskaidymo, klaidinančio arba painaus
vartotojų informavimo) nebūtų visiškai išspręstos.
Todėl
Komisija remia bendro rinkos organizavimo stiprinimą, siekdama padėti
žuvininkystės ir akvakultūros sektoriui pereiti prie tvarios
gamybinės veiklos. Galima daug nuveikti organizavimo ir prekybos srityse,
siekiant pagerinti tiekimo prognozavimo galimybes ir sumažinti sandorių
išlaidas. Pagal šią galimybę pabrėžiamas kiekvienos
suinteresuotosios šalies vaidmuo remiant tvarią veiklą. Bendras
rinkos organizavimas turėtų padėti padidinti pridėtinę
žuvininkystės ir akvakultūros produktų vertę tokiomis
sąlygomis, kai nutraukiama žvejybos laivynams teikta finansinė parama
(ypač pašalinimo ir laikino nutraukimo parama), siekiant, kad
žuvininkystės ir akvakultūros sektoriuje būtų taikomi
protingi, ekologiški, naujoviški ir rinkos veikimu pagrįsti sprendimai.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
Teisinis pagrindas
Sutarties dėl Europos Sąjungos
veikimo 43 straipsnio 2 dalis.
Subsidiarumo principas
Pasiūlymas priklauso bendrai ES ir
valstybių narių kompetencijai, todėl atitinka subsidiarumo
principą.
Proporcingumo principas
 Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodytų priežasčių.
 Bendra žuvininkystės politika yra bendra politika, todėl turėtų būti įgyvendinama Europos Parlamento ir Tarybos priimtu reglamentu. Siekiant pagrindinio tikslo – sukurti žvejybos ir akvakultūros sektorius, kurie užtikrintų ilgalaikes ir tvarias ekonomines, aplinkosaugos ir socialines sąlygas ir prisidėtų prie maisto produktų pasiūlos, būtina ir tinkama nustatyti jūrų biologinių išteklių apsaugos ir naudojimo taisykles. Šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina šiam tikslui pasiekti.
2011/0194 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
dėl bendro žuvininkystės ir
akvakultūros produktų rinkų organizavimo
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 42 straipsnį ir
43 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
perdavus įstatymo galią
turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[1],
atsižvelgdami į Regionų komiteto
nuomonę[2],
laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)
Bendros žuvininkystės politikos taikymo sritis
apima ir Sąjungos žuvininkystės bei akvakultūros produktų
rinkose taikomas priemones. Bendras žuvininkystės ir akvakultūros
produktų rinkų organizavimas (toliau – bendras rinkos organizavimas)
yra sudedamoji bendros žuvininkystės politikos dalis ir turėtų
prisidėti prie jos tikslų įgyvendinimo. Kadangi bendroji
žuvininkystės politika yra peržiūrima, atitinkamai turėtų
būtų pataisytas ir bendras rinkos organizavimas.
(2)
1999 m. gruodžio 17 d. Tarybos
reglamentas (EB) Nr. 104/2000 dėl bendro žuvininkystės ir
akvakultūros produktų rinkų organizavimo[3] turi būti
peržiūrėtas, kad būtų atsižvelgta į dabar
galiojančių nuostatų įgyvendinimo trūkumus, naujausius
pokyčius Sąjungoje ir pasaulio rinkose ir į žvejybos bei
akvakultūros raidą.
(3)
Bendro rinkos organizavimo nuostatos
turėtų būti įgyvendinamos atsižvelgiant į
Sąjungos tarptautinius įsipareigojimus, pirmiausia susijusius su
Pasaulio prekybos organizacijos priimtomis nuostatomis.
(4)
Bendras rinkos organizavimas turėtų
padėti siekti bendros žuvininkystės politikos tikslų.
(5)
Kadangi šių tikslų valstybės
narės negali deramai pasiekti dėl bendro žuvininkystės ir
akvakultūros produktų rinkų pobūdžio, o Sąjunga
dėl tolesnių bendrų veiksmų būtinybės gali juos
pasiekti geriau, Sąjunga gali priimti priemones pagal Europos
Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatytą subsidiarumo
principą. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo
principą šiuo reglamentu nenumatoma nieko, kas nėra būtina
siekiant šių tikslų.
(6)
Svarbu, kad bendro rinkos organizavimo valdymas
būtų grindžiamas gero bendros žuvininkystės politikos valdymo
principais.
(7)
Gamintojų organizacijoms tenka pagrindinis
vaidmuo tinkamai taikant bendrą žuvininkystės politiką ir
bendrą rinkos organizavimą. Todėl būtina sugriežtinti
jų tikslus, siekiant užtikrinti, kad jų nariai tausiai vykdytų
žvejybos ir akvakultūros veiklą, pagerintų produktų
tiekimą rinkai ir kauptų ekonominę informaciją apie
akvakultūrą. Įgyvendindamos šiuos tikslus, gamintojų
organizacijos turėtų atsižvelgti į skirtingas Sąjungoje
vyraujančias žuvininkystės ir akvakultūros sektorių veiklos
sąlygas, pirmiausia į smulkiosios žuvininkystės ypatumus.
(8)
Tarpšakinės organizacijos, vienijančios
įvairių rūšių veiklos vykdytojus, gali padėti gerinti
prekybos koordinavimą vertės grandinėje ir parengti visam
sektoriui svarbias priemones.
(9)
Derėtų nustatyti bendras sąlygas,
pagal kurias valstybės narės pripažintų gamintojų ir
tarpšakines organizacijas, pagal kurias būtų išplečiama
gamintojų ir tarpšakinių organizacijų priimtų
taisyklių taikymo sritis ir pagal kurias būtų pasidalijamos su
tokiu išplėtimu susijusios išlaidos. Taisyklių taikymo sritis
turėtų būti išplečiama Komisijos leidimu.
(10)
Kad gamintojų organizacijos galėtų
skatinti savo narius vykdyti tvarią žuvininkystės ir
akvakultūros veiklą, jos turėtų parengti ir pateikti
valstybių narių kompetentingoms institucijoms gamybos ir prekybos
planą, kuriame būtų numatytos reikiamos jų tikslų
įgyvendinimo priemonės.
(11)
Kadangi žvejybos veikla yra sunkiai prognozuojama,
reikėtų nustatyti žmonių maistui skirtų žuvininkystės
produktų saugojimo sistemą, kuri padėtų didinti rinkos
stabilumą ir grįžtamąją produktų naudą,
pirmiausia sukurdama pridėtinę vertę. Ši sistema turėtų
padėti užtikrinti vietinių Sąjungos rinkų
stabilizavimą ir konvergenciją siekiant bendros rinkos.
(12)
Gamintojų organizacijos gali įsteigti
kolektyvinį fondą, iš kurio būtų finansuojami gamybos ir
prekybos planai bei saugojimo sistema.
(13)
Kad būtų atsižvelgta į kainų
įvairovę Sąjungoje, kiekviena gamintojų organizacija
turėtų būti įgaliota pasiūlyti kainą, nuo kurios
būtų pradedama taikyti saugojimo sistema. Ši orientacinė kaina
neturėtų lemti minimalių kainų, kurios galėtų
pakenkti konkurencijai, nustatymo.
(14)
Kadangi žuvų ištekliai yra bendri, tam tikrais
atvejais tausų ir veiksmingą jų naudojimą geriau
įgyvendinti gali organizacijos, sudarytos iš įvairių
valstybių narių atstovų. Todėl
taip pat būtina numatyti galimybę steigti tarptautines gamintojų
organizacijas ir jų asociacijas, kurioms būtų taikomos šiame
reglamente numatytos konkurencijos taisyklės.
(15)
Bendrųjų prekybos standartų taikymas
turėtų leisti tiekti rinkai tvarius produktus, išnaudoti visas
žuvininkystės ir akvakultūros produktų vidaus rinkos teikiamas
galimybes, sudaryti geresnes sąlygas sąžininga konkurencija
pagrįstai prekybai ir taip padėti didinti produkcijos
pelningumą.
(16)
Didėjant žuvininkystės ir
akvakultūros produktų įvairovei, tampa labai svarbu pateikti
vartotojams minimalios privalomos informacijos apie pagrindines produktų
savybes. Siekiant paskatinti produktų diferenciaciją, taip pat
būtina apsvarstyti papildomą informaciją, kuri gali būti
nurodoma savanoriškai.
(17)
Žuvininkystės ir akvakultūros
produktų gamybai arba prekybai turėtų būti taikomos
konkurencijos taisyklės, susijusios su Sutarties 101 straipsnyje
nurodytais susitarimais, sprendimais ir veiksmais, jeigu jų taikymas
netrukdo veikti bendram rinkos organizavimui ar siekti Sutarties
39 straipsnyje nustatytų tikslų.
(18)
Reikėtų nustatyti žuvininkystės ir
akvakultūros produktų gamybai ir prekybai taikomas konkurencijos
taisykles, atsižvelgiant į žuvininkystės ir akvakultūros
sektoriaus ypatybes, įskaitant jo susiskaidymą, tai, kad žuvų
ištekliai yra bendri, taip pat didelę importo apimtį. Supaprastinimo
tikslais atitinkamos 2006 m. liepos 24 d. Reglamento (EB)
Nr. 1184/2006 dėl tam tikrų konkurencijos taisyklių taikymo
žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais[4] nuostatos turėtų
būti įtrauktos į šį reglamentą. Todėl Reglamentas
(EB) Nr. 1184/2006 nebeturėtų būti taikomas
žuvininkystės ir akvakultūros produktams.
(19)
Būtina gerinti ekonominę informaciją
apie Sąjungos žuvininkystės ir akvakultūros produktų
rinkas.
(20)
Kad būtų galima papildyti arba iš dalies
pakeisti gamintojų organizacijų pripažinimo sąlygas ir
reikalavimus, papildyti arba iš dalies pakeisti gamybos ir prekybos plano turinį,
nustatyti ir iš dalies pakeisti bendruosius prekybos standartus, papildyti arba
iš dalies pakeisti privalomą informaciją ir nustatyti minimalius
veiklos vykdytojų savanoriškai vartotojams teikiamos informacijos
kriterijus, Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai
pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį
priimti teisės aktus, susijusius su 24, 33, 41 ir 46 straipsniais.
(21)
Labai svarbu, kad Komisija, atlikdama
parengiamąjį darbą, surengtų reikiamas konsultacijas,
įskaitant konsultacijas su ekspertais. Komisija, ruošdama ir rengdama
deleguotuosius teisės aktus, turėtų užtikrinti, kad atitinkami
dokumentai būtų tuo pat metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos
Parlamentui ir Tarybai.
(22)
Kad būtų užtikrintos vienodos šio
reglamento 25, 31, 34 ir 37 straipsnių įgyvendinimo
sąlygos, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo
įgaliojimai. Komisija šiais įgaliojimais turėtų naudotis
remdamasi 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos
reglamentu (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių
vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais
kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai.
(23)
Tarybos reglamentas (EB) Nr. 104/2000
turėtų būti panaikintas, tačiau 9, 10, 11, 17, 18, 19, 20,
21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 34, 35, 36, 37, 38 ir 39 straipsniai
turėtų būti toliau taikomi, iki kol įsigalios Reglamentas
dėl Europos žuvininkystės ir jūrų fondo,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
I skyrius
Bendrosios nuostatos
1 straipsnis
Dalykas
1.
Šiuo reglamentu nustatomas bendras
žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkų organizavimas
(toliau – bendras rinkos organizavimas).
2.
Bendrą rinkos organizavimą sudaro šios
priemonės:
a)      profesinės organizacijos,
b)      prekybos standartai,
c)      informacija vartotojams,
d)      konkurencijos taisyklės,
e)      informacijos apie rinką rinkimas.
2 straipsnis
Taikymo sritis
Bendras rinkos organizavimas taikomas
Sąjungoje parduodamiems žuvininkystės ir akvakultūros
produktams, nurodytiems šio reglamento 1 priede.
3 straipsnis
 Tikslai
Bendras rinkos organizavimas padeda siekti
Reglamento dėl bendros žuvininkystės politikos 2 ir 3 straipsniuose
nustatytų tikslų.
4 straipsnis
 Principai
Bendras rinkos organizavimas
įgyvendinamas vadovaujantis gero valdymo principais, išdėstytais
Reglamento dėl bendros žuvininkystės politikos 4 straipsnyje.
5 straipsnis
Sąvokų apibrėžtys
Šiame reglamente taikomos Reglamento dėl
bendros žuvininkystės politikos 3 straipsnyje nurodytos
sąvokų apibrėžtys. Taip pat taikomos šios apibrėžtys:
(a)
žuvininkystės produktai – vandens organizmai,
kurie yra žvejybos veiklos rezultatas, arba iš šių organizmų gauti
produktai, nurodyti I priede;
(b)
akvakultūros produktai – vandens organizmai,
kurie yra akvakultūros veiklos rezultatas, bet kuriuo jų gyvenimo
ciklo etapu, arba iš šių organizmų gauti produktai, nurodyti
I priede;
(c)
gamintojas – fizinis arba juridinis asmuo,
naudojantis gamybos priemones žuvininkystės arba akvakultūros
produktams gauti pateikimo rinkai tikslais;
(d)
žvejybos arba akvakultūros sektorius –
ekonomikos sektorius, apimantis visą žuvininkystės ir akvakultūros
produktų gamybos, perdirbimo ir prekybos veiklą;
(e)
tiekimas rinkai – žuvininkystės arba
akvakultūros produktų tiekimas paskirstymo, vartojimo arba naudojimo
Sąjungos rinkoje tikslais, vykdomas kaip komercinė veikla už
atlygį arba nemokamai;
(f)
pateikimas rinkai – pirmasis žuvininkystės
arba akvakultūros produkto tiekimas Sąjungos rinkai.
II skyrius
Profesinės organizacijos
I skirsnis
Įsteigimas, tikslai ir priemonės
6 straipsnis
Žuvininkystės produktų gamintojų organizacijų
įsteigimas
Žuvininkystės produktų
gamintojų organizacija gali būti steigiama kaip vienos arba daugiau
valstybių narių žuvininkystės produktų gamintojų
iniciatyva sudaryta grupė, kuri pripažįstama pagal II skirsnį.
7 straipsnis
 Žuvininkystės produktų gamintojų organizacijų tikslai
Žuvininkystės produktų
gamintojų organizacijų tikslai yra šie:
(a)
remti perspektyvią organizacijos narių
žvejybos veiklą, visiškai atitinkančią Reglamente dėl
bendros žuvininkystės politikos ir aplinkos apsaugos teisės aktuose
nustatytą išteklių išsaugojimo politiką;
(b)
tvarkyti sužvejotas nepageidaujamas komercinių
išteklių žuvims;
(c)
gerinti organizacijos narių žuvininkystės
produktų tiekimo rinkai sąlygas;
(d)
stabilizuoti rinkas;
(e)
didinti gamintojo pelningumą.
8 straipsnis
Žuvininkystės produktų gamintojų organizacijų taikomos
priemonės
Siekdamos 7 straipsnio 1 dalyje
nustatytų tikslų, žuvininkystės produktų gamintojų
organizacijos gali taikyti šias priemones:
(a)
planuoti savo narių žvejybos veiklą;
(b)
kuo geriau panaudoti sužvejotas nepageidaujamas
komercinių išteklių žuvis:
-        iškrautus produktus, kurie neatitinka
mažiausių prekybinių dydžių, nurodytų 39 straipsnio
2 dalies a punkte, panaudojant kitoms reikmėms (ne žmonių
maistui);
-        pateikiant rinkai iškrautus produktus,
kurie atitinka mažiausius prekybinius dydžius, nurodytus 39 straipsnio
2 dalies a punkte;
-        nemokamai išdalijant iškrautus produktus
labdaros arba šalpos tikslais;
(c)
derinti gamybą su rinkos poreikiais;
(d)
tarpininkauti tiekiant ir parduodant savo
narių produktus;
(e)
valdyti laikiną žvejybos produktų,
atitinkančių 35 ir 36 straipsnių nuostatas, saugojimą;
(f)
kontroliuoti savo narių veiklos atitiktį
gamintojų organizacijos nustatytoms taisyklėms ir imtis tos veiklos
atitikties toms taisyklėms užtikrinimo priemonių.
9 straipsnis
Akvakultūros produktų gamintojų organizacijų
įsteigimas
Akvakultūros produktų gamintojų
organizacija gali būti steigiama kaip vienos arba daugiau valstybių
narių akvakultūros produktų gamintojų iniciatyva sudaryta
grupė, kuri pripažįstama pagal II skirsnį.
10 straipsnis
Akvakultūros produktų gamintojų organizacijų tikslai
Akvakultūros produktų gamintojų
organizacijų tikslai yra šie:
(a)
remti tvarią organizacijos narių
akvakultūros veiklą suteikiant jų plėtros galimybių;
(b)
prisidėti prie maisto tiekimo ir užimtumo
pakrantės ir kaimo vietovėse;
(c)
užtikrinti, kad jų narių veikla
būtų vykdoma pagal strateginius nacionalinius planus, nurodytus
Reglamento dėl bendros žuvininkystės politikos 51 straipsnyje;
(d)
gerinti narių akvakultūros produktų
tiekimo rinkai sąlygas;
(e)
didinti gamintojo pelningumą.
11 straipsnis
 Akvakultūros produktų gamintojų organizacijų taikomos
priemonės
Siekdamos 10 straipsnyje nurodytų
tikslų, akvakultūros produktų gamintojų organizacijos gali
taikyti šias priemones:
(a)
remti atsakingą ir tvarią (pirmiausia
aplinkos apsaugos, gyvūnų sveikatos ir gyvūnų gerovės
požiūriu) akvakultūros veiklą;
(b)
derinti gamybą su rinkos poreikiais;
(c)
tarpininkauti tiekiant ir parduodant narių
produktus;
(d)
kontroliuoti savo narių veiklos atitiktį
gamintojų organizacijos nustatytoms taisyklėms ir imtis tos veiklos
atitikties toms taisyklėms užtikrinimo priemonių;
(e)
kaupti informaciją apie parduodamus produktus,
įskaitant ekonominę informaciją apie pirmąjį
pardavimą, taip pat informaciją apie gamybos prognozes.
12 straipsnis Gamintojų
organizacijų asociacijų įsteigimas
1.
Žuvininkystės arba akvakultūros
produktų gamintojų organizacijų asociacija gali būti
steigiama kaip vienoje arba daugiau valstybių narių pripažintų
žuvininkystės produktų gamintojų organizacijų iniciatyva
sudaryta grupė.
2.
Gamintojų organizacijų asociacijoms taikomos
gamintojų organizacijoms taikytinos šio reglamento nuostatos, išskyrus
atvejus, kai nurodyta kitaip.
13 straipsnis
 Gamintojų organizacijų asociacijų tikslai
Žuvininkystės arba akvakultūros
produktų gamintojų organizacijų asociacijų tikslai yra šie:
(a)
Sveiksmingiau siekti asociacijai
priklausančių 7 ir 10 straipsniuose nurodytų gamintojų
organizacijų tikslų;
(b)
koordinuoti ir plėtoti asociacijai
priklausančių gamintojų organizacijų bendrus interesus
atitinkančią veiklą.
14 straipsnis
Tarpšakinių organizacijų įsteigimas
Tarpšakinė organizacija gali būti
steigiama kaip vienos arba daugiau valstybių narių su
žuvininkystės ir akvakultūros produktais susijusios veiklos
vykdytojų iniciatyva sudaryta grupė, kuri pripažįstama pagal II
skirsnį.
15 straipsnis
Tarpšakinių organizacijų tikslai
Tarpšakinių organizacijų tikslai yra
šie:
(a)
gerinti Sąjungos žuvininkystės ir
akvakultūros produktų tiekimo rinkai sąlygas;
(b)
padėti geriau koordinuoti Sąjungos
žuvininkystės ir akvakultūros produktų pateikimą rinkai ir
tiekimą rinkai.
16 straipsnis
Tarpšakinių organizacijų taikomos priemonės
Siekdamos 15 straipsnyje nurodytų
tikslų, tarpšakinės organizacijos gali taikyti šias priemones:
(a)
sudaryti standartines, Sąjungos teisės
reikalavimus atitinkančias sutartis;
(b)
vadovaudamosi nediskriminavimo principu remti
Sąjungos žuvininkystės ir akvakultūros produktus, pasinaudodamos
sertifikavimo galimybe, pirmiausia teikdamos kilmės vietos nuorodas,
dėdamos kokybės ženklus, teikdamos geografines kilmės nuorodas
ir tvarumo žymenis;
(c)
nustatyti griežtesnes žuvininkystės ir
akvakultūros produktų gamybos ir prekybos taisykles nei nustatyta
Sąjungos arba nacionaliniais teisės aktais;
(d)
gerinti gamybos ir rinkos kokybę, gilinti
žinias apie juos ir didinti jų skaidrumą;
(e)
vykdyti mokslinius ir rinkos tyrimus, plėtoti
rinkos veikimo gerinimo metodus, įskaitant informacines ir ryšių
technologijas;
(f)
atsižvelgiant į rinkos poreikius ir
vartotojų lūkesčius, teikti informaciją ir atlikti
mokslinius tyrimus, būtinus užtikrinti kiekio, kokybės ir kainos
požiūriu tvarų tiekimą;
(g)
kontroliuoti savo narių veiklos atitiktį
tarpšakinės organizacijos nustatytoms taisyklėms ir imtis tos veiklos
atitikties toms taisyklėms užtikrinimo priemonių.
II skirsnis
Pripažinimas
17 straipsnis
Gamintojų organizacijų pripažinimas
Valstybės narės žuvininkystės
arba akvakultūros produktų gamintojų organizacijomis gali
pripažinti visas žuvininkystės arba akvakultūros produktų
gamintojų grupes, kurios prašo tokio pripažinimo, su sąlyga, kad:
(a)
jos savo teritorijoje arba jos dalyje vykdo gana
aktyvią (pirmiausia vertinant pagal narių skaičių ir
parduodamos produkcijos kiekį) ekonominę veiklą;
(b)
joms pagal nacionalinius valstybės narės
teisės aktus suteiktas juridinio asmens statusas, jos turi savo
oficialią būstinę ir yra įsikūrusios savo teritorijoje;
(c)
jos yra pajėgios siekti 7 ir 10 straipsniuose
nustatytų tikslų;
(d)
jos laikosi VI skyriuje nustatytų
konkurencijos taisyklių;
(e)
jos neužima dominuojančios padėties
atitinkamoje rinkoje, nebent tai būtina siekiant Sutarties 39 straipsnyje
nustatytų tikslų.
18 straipsnis
Tarpšakinių organizacijų pripažinimas
Valstybės narės tarpšakinėmis
organizacijomis gali pripažinti visas atitinkamą prašymą pateikusias
jų teritorijose įsisteigusias grupes, atsižvelgdamos į
Sąjungos taisykles, visų pirma taikomas konkurencijai, su
sąlyga, kad:
(a)
jos tam tikroje vietovėje arba vietovėse
didele dalimi atstovauja ne mažiau kaip dviems iš šių veiklos
rūšių: žuvininkystės ir akvakultūros produktų arba iš
žuvininkystės ir akvakultūros produktų perdirbtų
produktų gamybos, prekybos ir perdirbimo veiklai;
(b)
jos pačios nevykdo žuvininkystės ir
akvakultūros produktų ir iš žuvininkystės ir akvakultūros
produktų gaminamų produktų gamybos, prekybos ir (arba)
perdirbimo veiklos;
(c)
joms pagal nacionalinius valstybės narės
teisės aktus suteiktas juridinio asmens statusas ir jos turi savo
oficialią būstinę ir yra įsikūrusios tos
valstybės narės teritorijoje;
(d)
jos yra pajėgios įgyvendinti 15
straipsnyje nustatytus tikslus;
(e)
jos atsižvelgia į vartotojų interesus;
(f)
jos netrukdo tinkamam bendro rinkos organizavimo
veikimui.
19 straipsnis
 Valstybių narių atliekamas pripažinimo tikrinimas ir panaikinimas
Valstybė narės periodiškai atlieka
patikrinimus, kad išsiaiškintų, ar gamintojų organizacijos ir
tarpšakinės organizacijos atitinka 17 ir 18 straipsniuose nustatytas
pripažinimo sąlygas, ir prireikus panaikina gamintojų
organizacijų arba tarpšakinių organizacijų pripažinimą.
20 straipsnis
 Tarptautinės gamintojų organizacijos, gamintojų
organizacijų asociacijos ir tarpšakinės organizacijos
Valstybės narės, kurių
piliečiai yra kitos valstybės narės teritorijoje
įsisteigusios gamintojų organizacijos arba tarpšakinės
organizacijos nariai, ir valstybės narės, kuriose yra įvairiose
valstybėse narėse pripažintų gamintojų organizacijų
asociacijos oficiali būstinė, bendradarbiaudamos su atitinkamomis
valstybėmis narėmis užmezga administracinius santykius, būtinus
susijusios organizacijos arba asociacijos veiklos patikroms atlikti.
21 straipsnis
Žvejybos galimybių paskirstymas

Gamintojų organizacija, kurios nariai yra
įvairių valstybių narių piliečiai, arba gamintojų
organizacijų, pripažintų įvairiose valstybėse narėse,
asociacija vykdo savo užduotis nepažeisdama nuostatų, kuriomis
reglamentuojamas žvejybos galimybių paskirstymas valstybėms
narėms pagal reglamento dėl bendros žuvininkystės politikos
16 straipsnį.
22 straipsnis
 Pranešimas Komisijai
Valstybės narės elektroninėmis
priemonėmis praneša Komisijai apie visus sprendimus suteikti arba
panaikinti pripažinimą.
23 straipsnis
Komisijos atliekami patikrinimai
Siekdama užtikrinti, kad būtų
laikomasi 17 ir 18 straipsniuose nustatytų gamintojų
organizacijų arba tarpšakinių organizacijų pripažinimo
sąlygų, Komisija gali atlikti patikrinimus ir prireikus pareikalauti,
kad valstybės narės panaikintų gamintojų organizacijų
arba tarpšakinių organizacijų pripažinimą.
24 straipsnis
Deleguotieji teisės aktai
Komisija įgaliojama pagal
50 straipsnį priimti deleguotuosius teisės aktus, kuriais:
(a)
iš dalies keičiamos arba papildomos 8 ir
9 straipsniuose nurodytos pripažinimo taisyklės. Šios taisyklės
gali būti susijusios su gamintojų organizacijos arba tarpšakinių
organizacijų vidaus darbo tvarka, įstatais, finansinėmis ir
biudžeto nuostatomis, įsipareigojimais savo nariams ir savo taisyklių
įgyvendinimo užtikrinimu, įskaitant nuobaudas;
(b)
nustatomos taisyklės, susijusios su
valstybių narių pagal 20 straipsnį ir 21 straipsnio
1 dalį atliekamų patikrinimų dažnumu, turiniu ir
praktiniais metodais.
25 straipsnis Įgyvendinimo aktai
1.
Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl:
a)      valstybių narių taikomų
gamintojų organizacijų ir tarpšakinių organizacijų
pripažinimo pagal 17 ir 18 straipsnius terminų ir tvarkos arba dėl
pripažinimo panaikinimo pagal 19 straipsnį;
b)      formato, terminų ir tvarkos, kuriuos
turi taikyti valstybės narės pagal 22 straipsnį pranešdamos
Komisijai apie sprendimus suteikti arba panaikinti pripažinimą.
2.
Šio straipsnio 1 dalyje nurodyti įgyvendinimo
aktai priimami pagal 51 straipsnyje nurodytą nagrinėjimo
procedūrą.
III skyrius
Taisyklių taikymo srities išplėtimas
26 straipsnis
Gamintojų organizacijų taisyklių taikymo srities išplėtimas
1.           Valstybė narė gali
padaryti gamintojų organizacijoje sutartas taisykles privalomas
gamintojams, kurie nėra organizacijos nariai ir kurie parduoda kurį
nors iš produktų gamintojų organizacijos atstovaujamoje
vietovėje, jeigu:
(a)
gamintojų organizacija laikoma
atstovaujančia gamybai ir prekybai vienoje iš valstybių narių ir
pateikia prašymą kompetentingoms nacionalinėms institucijoms;
(b)
taisyklės, kurių taikymo sritį
norima išplėsti, yra susijusios su kuria nors iš gamintojų
organizacijoms skirtų priemonių, nustatytų 8 straipsnio a,
b, c, d ir e punktuose.
2.           Taikant 1 dalies a
punktą žuvininkystės produktų gamintojų organizacija
laikoma atstovaujančia, jeigu jos nariai per praeitus metus vietovėje,
kuriai siūloma išplėsti taisyklių taikymo sritį,
pardavė ne mažiau kaip 65 proc. viso atitinkamo produkto parduoto
kiekio.
3.           Taikant 1 dalies a
punktą akvakultūros produktų gamintojų organizacija laikoma
atstovaujančia, jeigu jos nariai per praeitus metus vietovėje, kuriai
siūloma išplėsti taisyklių taikymo sritį, pardavė ne
mažiau kaip 40 proc. viso atitinkamo produkto parduoto kiekio.
4.           Taisyklės, kurių
taikymo sritį norima išplėsti ne nariams, taikomos ne trumpiau kaip
90 dienų, bet ne ilgiau kaip 12 mėnesių.
27 straipsnis
 Tarpšakinių organizacijų taisyklių taikymo srities
išplėtimas
1.
Valstybė narė gali padaryti kai kuriuos
susitarimus, sprendimus arba tarpšakinėje organizacijoje suderintus
veiksmus privalomus kitiems atitinkamoje (-se) vietovėje (-se)
veikiantiems veiklos vykdytojams, kurie nepriklauso organizacijai, su
sąlyga, kad:
(a)
tarpšakinės organizacijos nariai per praeitus
metus valstybės narės vietovėje (-se) atitinkamo produkto
pagamino, pardavė arba perdirbo (bent pagal dvi iš šių veiklos
rūšių) ne mažiau kaip 65 proc. atitinkamo viso kiekio ir
pateikė prašymą kompetentingos nacionalinėms institucijoms;
(b)
taisyklės, kurių taikymo sritį
norima išplėsti kitiems veiklos vykdytojams, yra susijusios su kuria nors
iš tarpšakinėms organizacijoms skirtų priemonių, nustatytų
16 straipsnio 1 dalies a, b, c, d, e ir f punktuose, ir nedaro
žalos kitiems atitinkamoje valstybėje narėje arba Sąjungoje
veikiantiems veiklos vykdytojams.
2.
Taisyklių taikymo srities išplėtimas gali
būti privalomas ne ilgiau kaip trejus metus.
28 straipsnis
 Pareiga padengti išlaidas
Kai pagal 26 ir 27 straipsnius
taisyklių taikymo sritis išplečiama ne nariams, atitinkama
valstybė narė gali nuspręsti, kad ne nariai privalo padengti
gamintojų organizacijai arba tarpšakinei organizacijai visas arba
dalį narių patirtų išlaidų, susijusių su
taisyklių taikymo srities išplėtimu.
29 straipsnis
Komisijos leidimo davimas
1.
Valstybės narės praneša Komisijai apie
taisykles, kurias jos ketina pagal 26 ir 27 straipsnius padaryti
privalomas visiems tam tikroje (-se) vietovėje (-se)
veikiantiems gamintojams arba veiklos vykdytojams.
2.
Komisija priima sprendimą, kuriuo duoda
leidimą išplėsti taisyklių, apie kurias pranešė
valstybė narė, taikymo sritį, jeigu:
(a)
laikomasi 26 ir 27 straipsnių
nuostatų;
(b)
laikomasi VI skyriaus nuostatų dėl
konkurencijos taisyklių;
(c)
išplėtimas netrukdo laisvai prekybai;
(d)
netrukdoma siekti Sutarties 39 straipsnyje
nustatytų tikslų.
3.
Per du mėnesius nuo pranešimo gavimo Komisija
priima sprendimą, kuriuo duoda leidimą išplėsti taisyklių
taikymo sritį davimo arba atsisako jį duoti, ir apie tai praneša
valstybėms narėms. Jei Komisija nepriima sprendimo per du
mėnesius, laikoma, kad leidimą išplėsti taisyklių taikymo
sritį ji davė.
30 straipsnis
 Leidimo atšaukimas
Komisija gali atlikti patikrinimus ir atšaukti
leidimą išplėsti taisyklų taikymo sritį, jeigu nustato, kad
nesilaikoma kurio nors reikalavimo, taikomo duodant tokį leidimą.
Komisija informuoja valstybes nares.
31 straipsnis
 Įgyvendinimo aktai
Pagal 51 straipsnyje nurodytą nagrinėjimo
procedūrą priimamais įgyvendinimo aktais Komisija nustato
taisykles, susijusias su 29 straipsnio 1 dalyje minėto pranešimo
forma ir jo teikimo tvarka.
IV skyrius
Gamybos ir prekybos planavimas
32 straipsnis
Gamybos ir prekybos planas
1.           Kiekviena gamintojų organizacija pateikia savo
kompetentingoms nacionalinėms institucijoms gamybos ir prekybos
planą, pagal kurį bus siekiama 3 straipsnyje nustatytų
tikslų.
2.           Valstybė narė patvirtina planą.
Gamintojų organizacija nedelsdama pradeda įgyvendinti
patvirtintą planą.
3.           Gamintojų organizacijos gali pataisyti gamybos ir
prekybos planą; pataisytas planas perduodamas patvirtinti valstybės
narės kompetentingoms institucijoms.
4.           Gamintojų organizacijos rengia metinę
ataskaitą apie savo veiklą įgyvendinant 1 dalyje
nurodytą gamybos ir prekybos planą ir pateikią ją
valstybės narės kompetentingoms institucijoms.
5.           Valstybės narės gali atlikti patikras, kad
užtikrintų, jog kiekviena gamintojų organizacija vykdytų šiame
straipsnyje nustatytas pareigas.
33 straipsnis
Deleguotieji teisės aktai
Komisija įgaliojama pagal
50 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų
nustatytos taisyklės, susijusios su 32 straipsnio 1 dalyje
nurodyto gamybos ir prekybos plano turiniu.
34 straipsnis
 Įgyvendinimo aktai
Komisija pagal 51 straipsnyje nurodytą
nagrinėjimo procedūrą priimtais įgyvendinimo aktais nustato
darbo tvarkos taisykles ir terminus, kurių laikosi gamintojų
organizacijos pateikdamos 32 straipsnyje nurodytus gamybos ir prekybos planus
ir valstybės narės juos tvirtindamos.
V skirsnis
Rinkų stabilizavimas
35 straipsnis
Saugojimo sistema
Gamintojų organizacijos gali finansuoti
šio reglamento II priede nurodytų žuvininkystės produktų
saugojimą, su sąlyga, kad:
(a)
gamintojų organizacijos pateikė produktus
parduoti, tačiau neatsirado pirkėjo, kuris pirktų už
36 straipsnyje nurodytą orientacinę kainą;
(b)
produktai atitinka pagal 39 straipsnį
priimtus prekybos standartus ir yra tinkamos kokybės naudoti žmonių
maistui;
(c)
produktai yra stabilizuoti arba perdirbti ir išsaugoti
juos šaldant laivuose arba sausumos įrenginiuose, sūdant, vytinant,
marinuojant ir, jeigu reikia, verdant bei pasterizuojant; be pirmiau
minėtų procesų taip pat gali būti atliekamos filė
gamybos arba supjaustymo ir, jeigu reikia, galvos nupjovimo operacijos;
(d)
saugomi produktai vėliau pakartotinai
pateikiami rinkai naudoti žmonių maistui.
36 straipsnis
 Kainos, nuo kurių taikoma saugojimo sistema
1.           Prieš metų pradžią
kiekviena gamintojų organizacija gali pateikti individualų II priede
nurodytų žuvininkystės produktų orientacinės kainos, nuo
kurios pradedama taikyti saugojimo sistema, pasiūlymą.
2.           Orientacinė kaina negali
būti didesnė kaip 80 proc. svertinio kainos vidurkio, per trejus
paskutiniuosius metus iki tų metų, kuriems nustatyta orientacinė
kaina, gamintojų organizacijos veiklos vietovėje užregistruoto
atitinkamam produktui.
3.           Nustatant orientacinę
kainą, atsižvelgiama į:
(a)
gamybos ir paklausos tendencijas;
(b)
nusistovėjusias rinkos kainas;
(c)
rinkų konvergenciją;
(d)
gamintojo pajamas;
(e)
vartotojų interesus.
4.           Valstybės narės, išnagrinėjusios jų
teritorijoje pripažintų gamintojų organizacijų pasiūlymus,
nustato gamintojų organizacijų taikytinas orientacines kainas. Kainos
nustatomos remiantis 2 ir 3 dalyse nurodytais kriterijais. Jos paskelbiamos
visuomenei.
37 straipsnis
 Įgyvendinimo aktai
Pagal 51 straipsnyje nurodytą
nagrinėjimo procedūrą priimamais įgyvendinimo aktais
Komisija nustato formatui, kurį naudoja valstybės narės pagal 36
straipsnio 4 dalį skelbdamos orientacines kainas, taikytinas taisykles.
VI dalis
Kolektyvinis fondas
38 straipsnis
 Kolektyvinis fondas
Kiekviena gamintojų organizacija gali
įsteigti kolektyvinį fondą, kuris bus naudojamas toliau
nurodytoms priemonėms finansuoti:
(a)
pagal 32 straipsnį valstybių
narių patvirtintiems gamybos ir prekybos planams;
(b)
35 ir 36 straipsniuose nustatytai saugojimo
sistemai.
III skyrius
Prekybos standartai
39 straipsnis
 Prekybos standartų nustatymas
1.
Gali būti nustatyti bendrieji prekybos I
priede išvardytais žmonėms vartoti skirtais produktais standartai.
2.
Šie 1 dalyje nurodyti standartai pirmiausia
gali būti susiję su:
(a)
mažiausiais prekybiniais dydžiais, nustatytais
atsižvelgiant į patikimiausias mokslines rekomendacijas ir
atitinkančiais išteklių apsaugos tikslais nustatytus orientacinius
dydžius, nurodytus reglamento dėl bendros žuvininkystės politikos
15 straipsnio 3 dalyje;
(b)
konservuotų produktų specifikacijomis
pagal išteklių apsaugos reikalavimus ir tarptautinius
įsipareigojimus.
3.
1 ir 2 dalys taikomos nepažeidžiant:
a)      Reglamento (EB) Nr. 853/2004, nustatančio
konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos
reikalavimus[5],
b)      Tarybos reglamento (EB)
Nr. 1005/2008, nustatančio Bendrijos sistemą, kuria siekiama
užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai
žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti[6], ir
c)      Tarybos reglamento (EB)
Nr. 1224/2009, nustatančio Bendrijos kontrolės sistemą,
kuria užtikrinamas bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių
laikymasis[7].
40 straipsnis
Prekybos standartų laikymasis
1.           Produktai, kuriems buvo
nustatyti prekybos standartai, Sąjungoje žmonių maistui gali
būti parduodami tik laikantis šių standartų.
2.           Valstybės narės
tikrina, ar produktai, kuriems taikomi bendrieji prekybos standartai, atitinka
šiuos standartus. Patikrinimai gali būti atliekami bet kuriuo prekybos
etapu ir transportuojant.
3.           Visi iškrauti
žuvininkystės produktai, įskaitant neatitinkančius prekybos
standartų, valstybių narių atsakomybe gali būti nemokamai
išdalyti Sąjungoje įsisteigusioms labdaros arba šalpos institucijoms
arba asmenims, kuriems pagal atitinkamos valstybės narės teisės
aktus suteikta teisė gauti valstybės pagalbą.
41 straipsnis
Deleguotieji teisės aktai
Komisija įgaliojama pagal 50
straipsnį priimti deleguotuosius teisės aktus, kuriais siekiama
nustatyti 39 straipsnio 1 dalyje nurodytus bendruosius prekybos standartus,
susijusius produktų kokybe, dydžiu arba svoriu, pakavimu, pateikimu ir
ženklinimu, ir, jeigu reikia atsižvelgiant į standartų
įgyvendinimo patirtį, juos iš dalies pakeisti, užtikrinant, kad standartai
būtų nustatomi teisingai ir skaidriai.
IV skyrius
Informacija vartotojams
42 straipsnis
Privaloma informacija
1.
Sąjungoje parduodami I priedo a, b, c ir e
punktuose nurodyti žuvininkystės ir akvakultūros produktai, kad ir
kokia būtų jų kilmė, mažmeninėje prekyboje galutiniam
vartotojui gali būti siūlomi tik tada, jeigu atitinkamais ženklais
arba etiketėmis ant jų nurodoma:
(a)
rūšies komercinis pavadinimas;
(b)
gamybos būdas, visų pirma šios
frazės: „sužvejota“, „sužvejota gėluose vandenyse“ arba „užauginta“;
(c)
vietovė, kurioje produktas buvo pagautas arba
užaugintas;
(d)
žuvininkystės produktų sugavimo arba
akvakultūros produktų derliaus nuėmimo data;
(e)
ar produktas yra šviežias, ar atšildytas.
2.
Sąjungoje parduodami I priedo h ir i punktuose
nurodyti žuvininkystės ir akvakultūros produktai, kad ir kokia
būtų jų kilmė, mažmeninėje prekyboje galutiniam
vartotojui gali būti siūlomi tik tada, jeigu atitinkamais ženklais
arba etiketėmis nurodoma:
(a)
rūšies komercinis pavadinimas;
(b)
gamybos būdas, visų pirma šios
frazės: „sužvejota“, „sužvejota gėluose vandenyse“ arba „užauginta“;
(c)
vietovė, kurioje produktas buvo pagautas arba
užaugintas.
3.
1 ir 2 dalyse nurodyta informacija pateikiama
aiškiai ir išskirtinai.
4.
1, 2 ir 3 dalys taikomos nepažeidžiant:
a)      2000 m. kovo 20 d. Direktyvos
2000/13/EB dėl valstybių narių įstatymų,
reglamentuojančių maisto produktų ženklinimą,
pateikimą ir reklamavimą, derinimo[8],
b)      1989 m. birželio 21 d. Tarybos
Reglamento (EEB) Nr. 2136/89, nustatančio bendruosius
konservuotų sardinių pardavimo standartus[9],
c)      1992 m. birželio 9 d. Tarybos
reglamento (EEB) Nr. 1536/92, nustatančio bendrus konservuotų
tunų ir pelamidžių prekybos standartus[10].
43 straipsnis
Komerciniai pavadinimai
Įgyvendindamos 42 straipsnio
1 dalies a punkto 2 dalies a punkto nuostatas, valstybės
narės sudaro ir skelbia jų teritorijoje patvirtintų
komercinių pavadinimų sąrašą. Sąraše nurodoma:
a)      kiekvienos rūšies mokslinis
pavadinimas pagal „FishBase“ informacinę sistemą;
b)      jos pavadinimas oficialia (-iomis)
valstybės narės kalba (-omis);
c)      jeigu taikytina, kitą (-us) vietos
arba regioniniu lygmeniu priimtą (-us) arba leidžiamą (-us)
pavadinimą (-us).
44 straipsnis
 Sugavimo arba gamybos vietovės nurodymas
1.           Nurodant sugavimo arba
gamybos vietovę, kaip nustatyta 42 straipsnio 1 dalies c punkte ir
2 dalies c punkte, pateikiama tokia informacija:
(a)
jeigu žuvininkystės produktai pagauti
jūroje: rajonai, parajoniai ir kvadratai, nurodyti FAO žvejybos
teritorijų sąraše;
(b)
jeigu žuvininkystės produktai pagauti
gėluose vandenyse: valstybės narės arba trečiosios produkto
kilmės šalies nuoroda;
(c)
valstybės narės arba trečiosios
šalies, kurioje vykdomas baigiamasis ne trumpesnis kaip
3 mėnesių baigiamasis auginimo (veisimo) etapas, nuoroda.
2.           Be 1 dalyje nurodytos
informacijos, veiklos vykdytojai gali nurodyti tikslesnę sugavimo arba
gamybos vietą.
45 straipsnis
 Papildoma savanoriškai teikiama informacija
1.
Be privalomos informacijos, kurią reikalaujama
pateikti pagal 42 straipsnį, savanoriškai gali būti pateikiama:
a)      su aplinkos apsauga susijusi informacija,
b)      etinė arba socialinė
informacija,
c)      informacija apie gamybos technologijas,
d)      informacija apie gamybos principus,
e)      informacija apie maistinę produkto
sudėtį.
2.
Savanoriškai teikiama informacija negali būti
pateikiama panaudojant ženkle arba etiketėje privalomai informacijai
skirtą vietą.
3.
1 ir 2 dalys taikomos nepažeidžiant:
a)      Direktyvos 2000/13/EB,
b)      1990 m. rugsėjo 24 d. Direktyvos dėl maisto produktų
maistingumo ženklinimo[11],
c)      2006 m. gruodžio 20 d.
Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 dėl teiginių apie maisto
produktų maistingumą ir sveikatingumą[12],
d)      Reglamento (EB) Nr. 510/2006,
dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų
geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos[13],
e)      Reglamento (EB) Nr. 509/2006,
dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų kaip
garantuotų tradicinių gaminių[14]
ir
f)       2007 m. birželio 28 d.
Reglamento (EB) Nr. 834/2007 dėl ekologinės gamybos ir
ekologiškų produktų ženklinimo.
46 straipsnis
Deleguotieji teisės aktai
Komisija įgaliojama pagal
50 straipsnį priimti deleguotuosius teisės aktus, kuriais:
a)      papildomi arba iš dalies keičiami 42
straipsnio 1 ir 2 dalyse, 43 straipsnyje ir 44 straipsnyje nurodyti
privalomos informacijos reikalavimai, užtikrinant, kad privaloma informacija
būtų pateikiama tiksliai ir skaidriai;
b)      nustatomi privalomi 45 straipsnio
1 dalyje nurodytai veiklos vykdytojų savanoriškai teikiamai
informacijai keliami kriterijai, užtikrinant, kad savanoriškai teikiamos
informacijos teikimo sąlygos būtų tikslios, skaidrios ir nediskriminacinės.
V skyrius
Konkurencijos taisyklės
47 straipsnis
Konkurencijos taisyklių taikymas
Sutarties 101–106 straipsniai ir jų
įgyvendinimo nuostatos taikomi visiems Sutarties 101 straipsnio
1 dalyje ir 102 straipsnyje nurodytiems susitarimams, sprendimams ir
veiksmams, susijusiems su žuvininkystės ir akvakultūros produktų
gamyba arba prekyba.
48 straipsnis
Konkurencijos taisyklių taikymo išimtys
1.           Nepaisant šio reglamento 47
straipsnio, Sutarties 101 straipsnio 1 dalis netaikoma su žuvininkystės ir
akvakultūros produktų gamyba ar pardavimu arba su bendrų tų
produktų laikymo, apdorojimo ar perdirbimo įrenginių naudojimu
susijusiems gamintojų organizacijų susitarimams, sprendimams ir
veiksmams:
(a)
kurie būtini siekiant Sutarties 39 straipsnyje
nustatytų tikslų,
b)      kuriuose nenumatytas joks
įpareigojimas taikyti vienodas kainas,
c)      kurie nelemia jokio Sąjungos
rinkų padalijimo,
d)      kuriais nesiekiama pašalinti
konkurencijos,
e)      kuriais netrukdoma siekti Sutarties 39
straipsnyje nustatytų tikslų.
2.           Nepaisant šio reglamento 47
straipsnio, Sutarties 101 straipsnio 1 dalis netaikoma tarpšakinių
organizacijų susitarimams, sprendimams ir veiksmams:
(a)
kurie būtini siekiant Sutarties 39 straipsnyje
nustatytų tikslų,
(b)
kuriuose nenustatomas joks įpareigojimas
taikyti fiksuotą kainą,
(c)
kurie nelemia jokio Sąjungos rinkų
padalijimo,
(d)
kuriais netaikomos skirtingos sąlygos
panašiems sandoriams su kitais prekybos partneriais, tokiu būdu jiems
sudarant nepalankesnes konkurencines sąlygas,
(e)
kuriais nepanaikinama konkurencija didelės
atitinkamų produktų dalies atžvilgiu;
(f)
kuriais nevaržoma konkurencija, jei tai
nebūtina bendros žuvininkystės politikos tikslams pasiekti.
VI skyrius
Informacijos apie rinką rinkimas
49 straipsnis
 Informacijos apie rinką rinkimas
1.
Komisija:
(a)
atsižvelgdama į tarptautinį aspektą,
renka, analizuoja ir platina ekonomines žinias ir sampratą apie
Sąjungos žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinką,
apimančią visą šių produktų tiekimo grandinę;
(b)
periodiškai tiria kainas Sąjungos
žuvininkystės ir akvakultūros produktų tiekimo grandinėje
ir analizuoja rinkos tendencijas;
(c)
rengia specialius rinkos tyrimus ir kainodaros
tyrimų metodiką.
2.
Siekdama 1 dalyje nustatytų tikslų,
Komisija taiko šias priemones:
(a)
lengvina galimybę gauti pagal Sąjungos
teisės aktus surinktus duomenis apie žuvininkystės ir
akvakultūros produktus;
(b)
teikia pakankamą rinkos informaciją
suinteresuotosioms šalims.
3.
Valstybės narės prisideda prie 1 dalyje
nurodytų tikslų siekimo.
VII skyrius
Procedūrinės nuostatos
50 straipsnis
 Įgaliojimų delegavimas
1.
Komisija įgaliojama priimti deleguotuosius
teisės aktus, jeigu įvykdomos šiame straipsnyje nustatytos
sąlygos.
2.
24, 33, 41 ir 46 straipsniuose nurodyti
įgaliojimai deleguojami neribotam laikotarpiui nuo [...].
3.
Europos Parlamentas arba Taryba bet kuriuo metu
gali atšaukti 24, 33, 41 ir 46 straipsniuose nurodytą įgaliojimų
delegavimą. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiamas
tame sprendime nurodytų įgaliojimų delegavimas. Jis
įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos
Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame
nurodytą dieną. Jis neturi poveikio jau galiojančių
deleguotųjų teisės aktų galiojimui.
4.
Priėmusi deleguotąjį teisės
aktą, Komisija tuo pat metu apie jį praneša Europos Parlamentui ir
Tarybai.
5.
Pagal 24, 33, 41 ir 46 straipsnius priimtas
deleguotasis teisės aktas įsigalioja tik tada, jeigu per du
mėnesius nuo pranešimo apie jį Europos Parlamentui ir Tarybai nei
Europos Parlamentas, nei Taryba nepateikia prieštaravimų arba jeigu dar
nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša
Komisijai, kad jie neprieštaraus. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva
šis laikotarpis gali būti pratęstas dviem mėnesiais.
51 straipsnis
 Įgyvendinimas
1.
Komisijai padeda komitetas. Tas komitetas – tai
komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2.
Jeigu daroma nuoroda į šią dalį,
taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
VIII skyrius
Baigiamosios nuostatos
52 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1184/2006 pakeitimai
Į Reglamento (EB) Nr. 1184/2006 1
straipsnį įtraukiami šie žodžiai:
„ir
... Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. ... dėl bendro
žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkų organizavimo
(*)
(*) OL …“
53 straipsnis
 Panaikinimas
Reglamentas (EB) Nr. 104/2000
panaikinamas. Tačiau 9, 10, 11, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26,
27, 34, 35, 36, 37, 38 ir 39 straipsniai taikomi iki 2013 m. gruodžio
31 d.
Nuorodos į panaikintą
reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir
aiškinamos pagal III priede pateiktą atitikties lentelę.
54 straipsnis
 Peržiūra
Komisija iki 2022 m. pabaigos pateikia
Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą apie šio reglamento taikymo
rezultatus.
55 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja
dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2013 m. sausio
1 d., išskyrus 32, 35 ir 36 straipsnius, kurie taikomi nuo
2014 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas pagal Sutartis yra privalomas
visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
I PRIEDAS
 KN kodas || Prekių aprašas
 a)             0301                 0302                 0303                 0304 || Gyvos žuvys Šviežios arba atšaldytos žuvys, išskyrus žuvų filė ir kitą žuvų mėsą, klasifikuojamą 03 04 pozicijoje Sušaldytos žuvys, išskyrus žuvų filė ir kitą žuvų mėsą, klasifikuojamą 03 04 pozicijoje Žuvų filė ir kita žuvų mėsa (malta arba nemalta), šviežia, atšaldyta arba sušaldyta
 b)            0305 || Žuvys, vytintos, sūdytos arba užpiltos sūrymu; rūkytos žuvys, virtos ar keptos arba nevirtos ir nekeptos prieš rūkymą arba rūkymo proceso metu; žuvų miltai, rupiniai ir granulės, tinkami (-os) vartoti žmonių maistui
 c)             0306                       0307   || Vėžiagyviai, su kiautais arba be kiautų, gyvi, švieži, atšaldyti, sušaldyti, vytinti, sūdyti arba užpilti sūrymu; vėžiagyviai su kiautais, virti vandenyje arba garuose, atšaldyti arba neatšaldyti, sušaldyti arba nesušaldyti, vytinti arba nevytinti, sūdyti arba užpilti sūrymu arba nesūdyti ir neužpilti sūrymu; vėžiagyvių miltai, rupiniai ir granulės, tinkami (-os) vartoti žmonių maistui Moliuskai, su geldelėmis arba be geldelių, gyvi, švieži, atšaldyti, sušaldyti, vytinti, sūdyti ar užpilti sūrymu; kiti vandens bestuburiai, išskyrus vėžiagyvius ir moliuskus, gyvi, švieži, atšaldyti, sušaldyti, vytinti, sūdyti ar užpilti sūrymu; vandens bestuburių, išskyrus vėžiagyvius, miltai, rupiniai ir granulės, tinkami (-os) vartoti žmonių maistui
 d)                 0511 91 10       0511 91 90   || Gyvūniniai produktai, nenurodyti kitoje vietoje, nugaišę gyvūnai, klasifikuojami 1 arba 3 skirsniuose, netinkami vartoti žmonių maistui: – Kiti: – – Produktai iš žuvų arba vėžiagyvių, moliuskų arba kitų vandens bestuburių; nugaišę gyvūnai, klasifikuojami 1 skirsnyje: – – – Žuvų atliekos – – – Kiti
 e)   1212 20 00 || – Jūriniai vandens augalai ir kiti dumbliai
 f)                     1504 10       1504 20 || Žuvų taukai ir aliejus bei jų frakcijos, nerafinuoti arba rafinuoti, bet chemiškai nemodifikuoti: – Žuvų kepenų taukai ir jų frakcijos – Žuvų taukai ir aliejus bei jų frakcijos, išskyrus žuvų kepenų taukus
 g)      1603 00 || Mėsos, žuvies arba vėžiagyvių, moliuskų arba kitų vandens bestuburių ekstraktai ir syvai
 h)            1604 || Gaminiai arba konservai iš žuvų; ikrai ir ikrų pakaitalai, pagaminti iš žuvų ikrelių
 i)              1605 || Vėžiagyviai, moliuskai ir kiti vandens bestuburiai, gaminiai arba konservai
 j)           1902 20       1902 20 10 || Tešlos gaminiai, virti arba nevirti, įdaryti (mėsa arba kitais produktais) arba neįdaryti, taip pat paruošti arba neparuošti kitu būdu, pavyzdžiui, spageti, makaronai, vermišeliai, lazanja, gnocchi, ravioliai (koldūnai), cannelloni; kuskusas, paruoštas arba neparuoštas – Įdaryti tešlos gaminiai, virti arba nevirti, paruošti arba neparuošti kitu būdu: – – Kurių sudėtyje yra daugiau kaip 20 % masės žuvų, vėžiagyvių, moliuskų arba kitų vandens bestuburių
 k)         2301 20 00 || Miltai, rupiniai ir granulės iš mėsos arba mėsos subproduktų, žuvų arba vėžiagyvių, moliuskų arba kitų vandens bestuburių, netinkami vartoti žmonių maistui; taukų likučiai: – Miltai, rupiniai ir granulės iš žuvų arba vėžiagyvių, moliuskų arba kitų vandens bestuburių
 l)                    2309 90       ex 2309 90 10 || Produktai, naudojami gyvūnų pašarams – Kiti: – – Tirpus žuvų maistas
II PRIEDAS
 KN kodas || Prekių aprašas
 0302 22 00 || Jūrinės plekšnės (Pleonectes platessa)
 ex 0302 29 90 || Gelsvapelekės plekšnės (limandos) (Limanda limanda)
 0302 29 10 || Arnoglosai (Lepidorhombus spp.)
 ex 0302 29 90 || Upinės plekšnės (Platichthys flesus)
 0302 31 10 and 0302 31 90 || Albakorai arba baltieji tunai (Thunnus alalunga)
 ex 0302 40 || Clupea harengus rūšies silkės
 0302 50 10 || Gadus morhua rūšies menkės
 0302 61 10 || Sardina pilchardus rūšies sardinės
 0302 62 00 || Juodadėmės menkės (Melanogrammus aeglefinus)
 0302 63 00 || Ledjūrio menkės (Pollachius virens)
 ex 0302 64 || Scomber scombrus ir Scomber japonicus rūšių skumbrės
 0302 65 20 and 0302 65 50 || Amijos (Squalus acanthias ir Scyliorhinus spp.)
 0302 69 31 and 0302 69 33 || Jūriniai ešeriai (Sebastes spp.)
 0302 69 41 || Merlangai (Merlangius merlangus)
 0302 69 45 || Molvės (Molva spp.)
 0302 69 55 || Ančiuviai (Engraulis spp.)
 ex 0302 69 68 || Merluccius merluccius rūšies jūrinės lydekos
 0302 69 81 || Meškeriotojai (jūriniai velniai) (Lophius spp.)
 ex 0307 41 10 || Sepijos (Sepia officinalis ir Rossia macrosoma)
 ex 0306 23 10 ex 0306 23 31 ex 0306 23 39 || Crangon crangon rūšies krevetės ir šiaurinės paprastosios krevetės (Pandalus borealis)
 0302 23 00 || Jūriniai liežuviai (Solea spp.)
 0306 24 30 || Valgomieji krabai (Cancer pagurus)
 0306 29 30 || Norveginiai omarai (Nephrops norvegicus)
 0303 31 10 || Juodieji otai (paltusai) (Reinhardtius hipoglossoides)
 0303 78 11 0303 78 12 0303 78 13 0303 78 19 and 0303 29 55 0304 29 56 0304 29 58 || Merluccius genties jūrinės lydekos
 0303 79 71 || Jūriniai karosai (Dentex dentex ir Pagellus spp.)
 0303 61 00 0304 21 00 0304 91 00 || Kardžuvės (Xiphias Gladius)
 0306 13 40 0306 13 50 ex 0306 13 80 || Penaeidae šeimos krevetės
 0307 49 18 0307 49 01 || Sepia officinalis, Rossia macrosoma ir Sepiola rondeletti rūšių sepijos
 0307 49 31 0307 49 33 0307 49 35 and 0307 49 38 || Kalmarai (Loligo spp.)
 0307 49 51 || Kalmarai (Ommastrephes sagittatus)
 0307 59 10 || Aštuonkojai (Octopus spp.)
 0307 99 11 || Illex spp.
 0303 41 10 || Albakorai arba baltieji tunai (Thunnus alalunga)
 0302 32 10 0303 42 12 0303 42 18 0303 42 42 0303 42 48 || Geltonuodegiai tunai (Thunnus albacares)
 0302 33 10 0303 43 10 || Dryžuotieji tunai (Katsuwomus pelamis)
 0303 45 10 || Melsvieji tunai (Thunnus thynnus)
 0302 39 10 0302 69 21 0303 49 30 0303 79 20 || Kitos Thunnus ir Euthynnus genčių rūšys
 ex 0302 29 90 || Europinės mažažiotės plekšnės (Microstomus kitt)
 0302 35 10 and 0302 35 90 || Melsvieji tunai (Thunnus thynnus)
 ex 0302 69 51 || Sidabrinės saidos (Pollachius pollachius)
 0302 69 75 || Paprastieji jūriniai karšiai (Brama spp.)
 ex 0302 69 82 || Putasu (Micromesistius poutassou arba Gadus poutassou)
 ex 0302 69 99 || Prancūzinės menkenės (Trisopterus luscus) ir mažosios menkenės (Trisopterus minutus)
 ex 0302 69 99 || Dryžieji jūriniai karosai (Boops boops)
 ex 0302 69 99 || Paprastosios smaridės (Spicara smaris)
 ex 0302 69 99 || Atlantiniai jūriniai unguriai (Conger conger)
 ex 0302 69 99 || Jūrų gaidžiai (Trigla spp.)
 ex 0302 69 91 ex 0302 69 99 || Paprastosios stauridės (Trachurus spp.)
 ex 0302 69 99 || Kefalės (Mugil spp.)
 ex 0302 69 99 and ex 0304 19 99 || Rajos (Raja spp.)
 ex 0302 69 99 || Žuvys kalavijai (Lepidopus caudatus ir Aphanopus carbo)
 ex 0307 21 00 || Didžiosios jūrų šukutės (Pecten maximums)
 ex 0307 91 00 || Paprastosios bukcinos (Buccinum undatum)
 ex 0302 69 99 || Europinės barzdotės arba Viduržemio jūros barzdotės (Mullus surmuletus, Mullus barbatus)
 ex 0302 69 99 || Daugiadančiai karosai (Spondyliosoma cantharus)
III PRIEDAS
ATITIKTIES LENTELĖ
 Reglamentas (EB) Nr. 104/2000 || Šis reglamentas
 1 straipsnis || 1, 2, 3, 4, 5 straipsniai
 2, 3 straipsniai || 39, 40, 41 straipsniai
 4 straipsnis || 42, 43, 44, 45, 46 straipsniai
 5 straipsnio 1 dalis || 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13 straipsniai
 5 straipsnio 2, 3, 4 dalys, 6 straipsnis || 17, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25 straipsniai
 7 straipsnis || 26, 28, 29, 30, 31 straipsniai
 8 straipsnis || -
 9, 10, 11, 12 straipsniai || 32, 33, 34, 38 straipsniai
 13 straipsnis || 14, 15, 16 18, 19, 20, 22, 23, 24, 25 straipsniai
 14 straipsnis || 48 straipsnio 2 dalis
 15 straipsnis || 27 straipsnis
 16 straipsnis || 28, 29, 30, 31 straipsniai
 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27 straipsniai || 35, 36, 37, 38 straipsniai
 28, 29, 30, 31, 32, 33 straipsniai || -
 34 straipsnis || 22, 25, 37 straipsniai
 35 straipsnis || -
 36 straipsnis || -
 37 straipsnis || 50, 51 straipsniai
 38, 39 straipsniai || 51 straipsnis
 40 straipsnis || -
 41 straipsnis || 54 straipsnis
 42 straipsnis || 52, 53 straipsniai
 43 straipsnis || 55 straipsnis
 - || 47 straipsnis
 - || 48 straipsnio 1 dalis
 - || 49 straipsnis
[1]               OL C , p. .
[2]               OL C , p. .
[3]               OL L 17,
2000 1 21, p. 22.
[4]               OL L 214,
2006 8 4, p. 7.
[5]               OL L 139,
2004 4 30, p. 55.
[6]               OL L 286,
2008 10 29, p. 1.
[7]               OL L 343,
2009 12 22, p. 1.
[8]               OL L 109,
2000 5 6, p. 29.
[9]               OL L 212,
1989 7 22, p. 79.
[10]             OL L 163, 1992 6 17, p. 1.
[11]             OL L 276, 1990 10 6, p. 40.
[12]             OL L 404, 2006 23 30, p. 9.
[13]             OL L 93, 2006 3 31, p. 12.
[14]             OL L 93, 2006 3 31, p. 1.


				|

		52015PC0045

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1007/2009 dėl prekybos produktais iš ruonių /* COM/2015/045 final - 2015/0028 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO BENDROSIOS
APLINKYBĖS
2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir
Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1007/2009 dėl prekybos produktais iš
ruonių nustatytas bendras draudimas šiuos produktus pateikti Sąjungos
rinkai (toliau – pagrindinis reglamentas). Pagrindiniame reglamente taip pat
numatyta bendro draudimo išimtis, taikoma produktams iš ruonių, kuriuos
tradiciškai medžioja inuitų ir kitos čiabuvių bendruomenės
pragyvenimo tikslais (toliau – ČB išimtis). Be to, jame numatytos ir kitos
išimtys – leidžiama importuoti produktus iš ruonių, sumedžiotų
siekiant vienintelio tikslo – užtikrinti tvarų jūrų
išteklių valdymą – ir nesiekiant pelno bei tai darant nekomerciniais
tikslais (toliau – JIV išimtis), ir leidžiama minėtus produktus importuoti
pavieniais atvejais, kai importuojamos tik keliautojų arba jų šeimos
narių asmeninėms reikmėms skirtos prekės. Įgyvendinimo
reglamentu, t. y. 2010 m. rugpjūčio 10 d. Komisijos reglamentu
(ES) Nr. 737/2010, nustatytos išsamios pagrindinio reglamento
įgyvendinimo taisyklės (toliau – įgyvendinimo reglamentas).
Abu aktus (toliau – ES produktų iš ruonių
reguliavimo tvarka) Kanada ir Norvegija užginčijo Pasaulio prekybos
organizacijoje (PPO) pradėdamos ginčus prieš „Europos Bendrijos.
Ruonių produkcijos importo ir prekybos ja draudimo priemones“ (DS400 ir
DS401).  2014 m. birželio 18 d. PPO ginčų sprendimo taryba
(GST) patvirtino kolegijos ir apeliacinio komiteto ataskaitas. PPO ataskaitose
daroma išvada, kad produktų iš ruonių draudimas iš esmės gali
būti pagrįstas su ruonių gerove susijusiais etikos sumetimais,
tačiau nepritariama dviem – ČB ir JIV – išimtims. Nustatyta, kad JIV
išimtis yra nepagrįsta, nes galimas komercinės medžioklės ir JIV
medžioklės (smulkios ir nesiekiant pelno) masto skirtumas yra nepakankamas
tokiam skirstymui pagrįsti. Dėl ČB išimties, kuri iš principo
atspindi teisėtą skirstymą, apeliacinis komitetas
nusprendė, kad tam tikri jos paskirties ir taikymo elementai yra „savavališka
ir nepagrįsta diskriminacija“.
2014 m. liepos 10 d. Europos Sąjunga
pranešė GST ketinanti įgyvendinti GST rekomendacijas ir sprendimus
šiame ginče taip, kad laikytųsi savo įsipareigojimų PPO.
2014 m. rugsėjo 5 d. Europos Sąjunga,
Kanada ir Norvegija sutarė, kad pagrįstas GST rekomendacijų
įgyvendinimo laikotarpis yra 16 mėnesių. Taigi šis
pagrįstas laikotarpis baigsis 2015 m. spalio 18 d.
Šio teisės akto pasiūlymo tikslas –
įgyvendinti su pagrindiniu reglamentu susijusias GST rekomendacijas ir
nutarimus. Jis taip pat yra Reglamento (ES) Nr. 737/2010 atitikties
minėtiems nutarimams užtikrinimo teisinis pagrindas. JIV išimties problema
išsprendžiama ją pašalinant iš pagrindinio reglamento. ČB išimties
paskirties ir taikymo problema išsprendžiama šią išimtį
pakeičiant: visų pirma jos naudojimas susiejamas su gyvūnų
gerovės paisymu ir numatoma, kad gali būti nustatyta produktų iš
ruonių pateikimo rinkai riba, jei medžioklės mastas arba kitos
aplinkybės verstų manyti, kad medžioklė vykdoma daugiausia komerciniais
tikslais. Be to, Europos Komisijos ekspertai, bendradarbiaudami su Kanados
ekspertais, rengia būtiną sertifikavimo sistemą, kad Kanados
inuitai galėtų pasinaudoti pagal ES produktų iš ruonių
reguliavimo tvarką inuitams taikoma išimtimi.
Be to, šia iniciatyva būtina pasinaudoti
kaip proga Reglamente (EB) Nr. 1007/2009 pateiktai nuorodai į
reguliavimo procedūrą su tikrinimu suderinti su Sutarties dėl
Europos Sąjungos veikimo (SESV) 290 straipsniu. Atsižvelgdama
į trumpą atitikties PPO sprendimui užtikrinimo terminą ir
siekdama, kad teisėkūros institucijos galėtų greitai
priimti pasiūlymą, Komisija išimties tvarka šiame pasiūlyme
atsižvelgė į Parlamento pasiūlytą dokumento COM (2013)451
(kuris apima ir Reglamento 1007/2009 suderinimą) pakeitimą dėl
įgaliojimų delegavimo trukmės.
2.           KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Poveikio vertinimas nebuvo atliktas, nes šis
veiksmas nėra nauja politikos iniciatyva; jis reikalingas tam, kad
galiojantys ES teisės aktai atitiktų PPO sprendimą ir taip
būtų užtikrinta, kad Sąjunga laikosi savo tarptautinių
įsipareigojimų.  Dėl nedidelių šiuo pasiūlymu
padaromų pakeitimų naujas poveikio vertinimas nebuvo reikalingas.
Poveikio vertinimas buvo atliktas prieš priimant pagrindinį reglamentą
2009 m.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO
ASPEKTAI
·
Teisinis pagrindas
Šio pasiūlymo teisinis pagrindas yra Sutarties
dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 114 straipsnis, kuris buvo
pagrindinio reglamento, kuris keičiamas šiuo reglamentu, teisinis
pagrindas. SESV 114 straipsnyje nustatyta, kad Europos Parlamentas ir Taryba,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,
pasikonsultavę su Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu,
nustato priemones valstybių narių įstatymų ir kitų
teisės aktų nuostatoms dėl vidaus rinkos sukūrimo ir
veikimo suderinti. Pagrindinis reglamentas priimtas siekiant pašalinti vidaus
rinkos veikimo kliūtis, kurios susidarė dėl skirtingų
nacionalinių prekybos produktais iš ruonių reguliavimo
priemonių.
·
Subsidiarumo ir proporcingumo principai
Pagrindinio reglamento atitiktis PPO ginčų
sprendimo tarybos priimtoms rekomendacijoms ir sprendimams gali būti
užtikrinta tik pakeičiant pagrindinio reglamento nuostatas, susijusias su
ginčijamais aspektais. Pasiūlymas apima tik tai, kas būtina, kad
užginčyta priemonė atitiktų PPO taisykles.
·
Pasirinkta priemonė
Siūloma priemonė – Europos Parlamento ir Tarybos
reglamentas.
Kitos priemonės nebūtų tinkamos, nes
reglamentas gali būti keičiamas tik ta pačia priemone,
t. y. reglamentu.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Šis pasiūlymas neturi poveikio Europos
Sąjungos biudžetui.
5.           NEPRIVALOMI ELEMENTAI
Netaikoma
2015/0028 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas
(EB) Nr. 1007/2009 dėl prekybos produktais iš ruonių
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS
PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į
Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114
straipsnį,
atsižvelgdami į
Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros
procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams
parlamentams,
atsižvelgdami į
Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[1],
laikydamiesi
įprastos teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)       Europos Parlamento ir Tarybos
reglamentas (EB) Nr. 1007/2009[2]
priimtas siekiant pašalinti vidaus rinkos veikimo kliūtis, kurios
susidarė dėl skirtingų nacionalinių prekybos produktais iš
ruonių reguliavimo priemonių. Tos priemonės priimtos
atsižvelgiant į visuomenės moralinį susirūpinimą su
ruonių žudymu susijusiais gyvūnų gerovės aspektais ir tuo,
kad rinkoje gali būti produktų, gautų iš gyvūnų, kurie
buvo nužudyti sukeliant skausmą, kančias, baimę ir kitų
formų kentėjimą. Toks visuomenės susirūpinimas
pagrįstas moksliniais įrodymais, kad specifinėmis
sąlygomis, kuriomis vykdoma ruonių medžioklė, iš tiesų
humaniško nužudymo metodo nuosekliai ir veiksmingai taikyti ir jo taikymo
užtikrinti neįmanoma. Tuo tikslu Reglamentu (EB) Nr. 1007/2009
nustatytas bendras draudimas rinkai pateikti produktus iš ruonių;
(2)       kita vertus, ruonių
medžioklė yra neatsiejama inuitų ir kitų čiabuvių
bendruomenių kultūros ir identiteto dalis ir gerokai prisideda prie
jų pragyvenimo. Todėl inuitų ir kitų čiabuvių
bendruomenių tradicinė ruonių medžioklė nekelia tokio pat
moralinio susirūpinimo kaip medžioklė, kuri vykdoma visų pirma
dėl komercinių priežasčių. Be to, remiantis Jungtinių
Tautų deklaracija dėl čiabuvių tautų teisių ir
kitais susijusiais tarptautiniais dokumentais, plačiai pripažįstama,
kad neturėtų nukentėti pagrindiniai ir socialiniai inuitų
bei kitų čiabuvių bendruomenių interesai. Todėl
išimties tvarka Reglamentu (EB) Nr. 1007/2009 leidžiama rinkai pateikti
produktus iš ruonių, kuriuos tradiciškai medžioja inuitų ir kitos čiabuvių
bendruomenės, taip padėdamos sau pragyventi;
(3)       inuitams ir kitoms
čiabuvių bendruomenėms medžiojant ruonius, kaip ir vykdant
kitą ruonių medžioklę, neįmanoma nuosekliai ir efektyviai
taikyti iš tiesų humaniško žudymo būdo. Vis dėlto atsižvelgiant į
tikslą, kurio siekiama Reglamentu (EB) Nr. 1007/2009,
derėtų leisti Sąjungos rinkai pateikti produktus, gautus
inuitams ir kitoms čiabuvių bendruomenėms vykdant ruonių
medžioklę, su sąlyga, kad per medžioklę kiek įmanoma
stengtasi sumažinti medžiojamų gyvūnų skausmą,
kančias, baimę ir kitų formų kentėjimą, kartu
atsižvelgiant į inuitų ir kitų čiabuvių
bendruomenių tradicinį gyvenimo būdą ir pragyvenimo
poreikius. Išimtis, taikoma produktams iš ruonių, sumedžiotų
inuitų ar kitų čiabuvių bendruomenių, turėtų
būti taikoma tik tais atvejais, kai medžioklė prisideda prie šių
bendruomenių pragyvenimo ir nėra vykdoma daugiausia komerciniais
tikslais. Taigi Komisija turėtų galėti prireikus apriboti pagal
tą išimtį rinkai pateikiamą produktų iš ruonių
kiekį, kad išimtimi nebūtų naudojamasi ir tuo atveju, kai medžioklė
vykdoma daugiausia komerciniais tikslais;
(4)       Reglamente (EB)
Nr. 1007/2009 taip pat išimties tvarka leidžiama rinkai pateikti produktus
iš ruonių, kurie sumedžioti siekiant vienintelio tikslo – užtikrinti
tvarų jūrų išteklių valdymą. Nors pripažįstama,
kad medžioklė yra svarbi siekiant tvariai valdyti jūrų
išteklius, tačiau praktiškai tokią medžioklę gali būti
sunku atskirti nuo didelio masto medžioklės, kuri daugiausia vykdoma
komerciniais tikslais. Dėl to gali būti nepagrįstai
diskriminuojami atitinkami produktai iš ruonių. Todėl tokia išimtis
nebeturėtų būti numatyta. Tai nepažeidžia valstybių
narių teisės ir toliau reglamentuoti medžioklę, kuria siekiama
valdyti jūrų išteklius.
(5)       Kad būtų galima
nustatyti išsamias produktų iš ruonių teikimo rinkai taisykles,
Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus
pagal Sutarties 290 straipsnį. Labai svarbu, kad parengiamųjų
darbų metu Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su
ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais
susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus
Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų
vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai.
(6)       todėl Reglamentas (EB)
Nr. 1007/2009 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 1007/2009 iš dalies
keičiamas taip:
(1)
3 straipsnis pakeičiamas taip:
„3 straipsnis
Pateikimo
rinkai sąlygos
1.         Pateikti
rinkai produktus iš ruonių leidžiama tik tada, kai jie pagaminti iš
inuitų ir kitų čiabuvių bendruomenių sumedžiotų
ruonių ir atitinka visas šias sąlygas:
(a)
medžioklę vykdė bendruomenė
tradiciniais būdais;
(b)
medžioklė padeda bendruomenei prasimaitinti ir
vykdoma visų pirma ne dėl komercinių priežasčių;
(c)
medžioklė vykdoma taip, kad, atsižvelgiant
į bendruomenės tradicinį gyvenimo būdą ir pragyvenimo
poreikius, kuo labiau būtų sumažintas medžiojamų
gyvūnų skausmas, kančios, baimė ar kitų formų
kentėjimas.
Pirmiau nurodytos
sąlygos taikomos importuojamiems produktams jų importo metu ar importo
vietoje.
2.       Importuoti produktus iš ruonių taip
pat leidžiama pavieniais atvejais, kai importuojamos tik keliautojų arba
jų šeimos narių asmeninėms reikmėms naudojamos prekės.
Tokių prekių pobūdis ir kiekis turi liudyti, kad jos
importuojamos ne komerciniais tikslais.
3.       1 ir 2 dalių taikymas neturi
trukdyti siekti šio reglamento tikslo.
4.       Komisijai pagal 4a straipsnį
suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos
išsamios produktų iš ruonių pateikimo rinkai pagal 1 ir 2 dalis taisyklės.
5.       Jei dėl sumedžiotų ruonių
kiekio, produktų iš ruonių, pateikiamų rinkai pagal 1 dalį,
kokybės ar kitų aplinkybių galima daryti išvadą, kad
medžioklė vykdyta visų pirma komerciniais tikslais, Komisijai
suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 4
straipsnį, kad ji apribotų iš tos medžioklės gautų
produktų, kurie gali būti pateikti rinkai, kiekį.
6.       Komisija parengia technines
rekomendacines pastabas, kuriose pateikiamas kombinuotosios nomenklatūros
kodų, kurie gali būti priskirti produktams iš ruonių, kuriems
taikomas šis straipsnis, preliminarus sąrašas.“
(2)
Įterpiamas 4a straipsnis:
„4a straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1.           Įgaliojimai priimti
deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis
sąlygomis.
2.           Įgaliojimai priimti
deleguotuosius aktus, nurodytus 3 straipsnyje, Komisijai suteikiami
penkerių metų laikotarpiui nuo [įrašyti datą – šio
reglamento įsigaliojimo data]. Likus ne mažiau kaip devyniems
mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos Komisija
parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą.
Įgaliojimai savaime pratęsiami tokios pačios trukmės
laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia
prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims
mėnesiams iki kiekvieno laikotarpio pabaigos.
3.           Europos Parlamentas arba
Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 3 straipsnyje nurodytus deleguotuosius
įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami
tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus.
Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos
Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame
nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių
deleguotųjų aktų galiojimui.
4.           Apie priimtą
deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos
Parlamentui ir Tarybai.
5.           Pagal 3 straipsnį
priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du
mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį
aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia
prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos
Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš.
Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas
dviem mėnesiais.“
(3)
5 straipsnis išbraukiamas.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja
dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir
tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                    Pirmininkas
[1]               OL C […], […], p. […].
[2]               2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento
ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1007/2009 dėl prekybos produktais iš
ruonių (OL L 286, 2009 10 31, p. 36).