               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 07 27
            COM(2017) 389 final
            2017/0178(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, pasirašymo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               2013 m. birželio 26 d. Reglamentu (ES) Nr. 610/2013
                  1
                (toliau – Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamentas) iš dalies pakeista Konvencija dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo
                  2
               , Reglamentas (EB) Nr. 562/2006
                  3
                (Šengeno sienų kodeksas) ir Reglamentas (EB) Nr. 810/2009
                  4
                (Vizų kodeksas), taip pat, be kitų pakeitimų, pateikta nauja trečiųjų šalių piliečių trumpalaikio buvimo Šengeno erdvėje sąvokos apibrėžties formuluotė. Nuo 2013 m. spalio 18 d. trečiųjų šalių piliečiams, neatsižvelgiant į tai, ar jiems taikomas reikalavimas turėti vizą, ar ne, ketinantiems trumpam vykti į Šengeno erdvę, ilgiausia leidžiamo buvimo trukmė yra „90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį“. Priešingai nei pagal apibrėžtį, galiojusią iki 2013 m. spalio 18 d. (trys mėnesiai per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmojo atvykimo dienos), nauja formuluotė yra tikslesnė, nes trukmė apskaičiuojama dienomis, o ne mėnesiais. Be to, iš apibrėžties išbraukta frazė „nuo pirmojo atvykimo dienos“, kuri keldavo daug abejonių ir klausimų.

               Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamentu nustatyti visi reikiami ES vizų ir sienų acquis, t. y. Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo, Šengeno sienų kodekso, Vizų kodekso ir Reglamento (EB) Nr. 539/2001
                  5
               , pakeitimai. Vis dėlto trumpalaikio buvimo sąvoka įtvirtinta ir Europos Sąjungos sudarytuose tarptautiniuose susitarimuose. Su Antigva ir Barbuda
                  6
               , Bahamomis
                  7
               , Barbadosu
                  8
               , Brazilija
                  9
               , Mauricijumi
                  10
               , Sent Kitsu ir Neviu
                  11
                ir Seišeliais
                  12
                sudarytuose susitarimuose dėl bevizio režimo bevizio režimo trukmei apibrėžti vis dar taikoma senoji apibrėžtis („trys mėnesiai per šešis mėnesius nuo pirmojo atvykimo dienos“
                  13
               ).

               2014 m. liepos 16 d. Komisija priėmė rekomendaciją dėl Tarybos sprendimo, kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas siekiant iš dalies pakeisti Europos Sąjungos ir pirmiau minėtų šalių susitarimus dėl trumpalaikio bevizio režimo
                  14
               , kurią Taryba priėmė 2014 m. spalio 9 d.
                  15
                Siekta šių septynių šalių atžvilgiu įgyvendinti naująją trumpalaikio buvimo apibrėžtį, nustatytą Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamente. Be to, susitarimuose dėl bevizio režimo sąvoką „trumpalaikis buvimas“ apibrėžus dienomis, o ne mėnesiais, paprasčiau atlikti patikrinimus ir skaičiavimus elektroninėmis ir (arba) IT priemonėmis, taip pat patogiau naudotis centralizuotomis sienų valdymo sistemomis, kaip antai siūloma atvykimo ir išvykimo sistema (toliau – AIS)
                  16
               .

               Tarybai įgaliojus Komisija pradėjo derybas siekiant iš dalies pakeisti susitarimus dėl bevizio režimo, sudarytus su septyniomis šalimis (Antigva ir Barbuda, Bahamomis, Barbadosu, Brazilija, Mauricijumi, Sent Kitsu ir Neviu ir Seišeliais).

               Derybos su Mauricijaus Respublika sėkmingai užbaigtos 2016 m. lapkričio 11 d. parafavus iš dalies keičiantį susitarimą. Abi susitariančiosios šalys susitarė naująją sąvokos „trumpalaikis buvimas“ apibrėžtį taikyti visame ES ir Mauricijaus susitarime dėl bevizio režimo. Be to, susitarimu keičiami keli techniniai aspektai (žr. toliau), tačiau visi pakeitimai yra nereikšmingi vertinant keliautojų požiūriu.

                  Apie ypatingą Jungtinės Karalystės ir Airijos padėtį kalbama susitarimo preambulėje.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

               Susitarimą turi patvirtinti abi susitariančiosios šalys laikydamosi savo atitinkamų procedūrų. Sąjungos lygiu Taryba turi priimti sprendimus dėl susitarimo pasirašymo ir sudarymo.

               Šis pasiūlymas teikiamas Tarybai, kad ji suteiktų įgaliojimus pasirašyti Susitarimą, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo.

               Susitarimu užtikrinamas teisinis nuoseklumas ir valstybių narių praktikos suvienodinimas taikant naująją trumpalaikio buvimo apibrėžtį, nustatytą Šengeno sienų kodekso pakeitimų reglamente, kuriame pateiktas tikslus sąvokos „trumpalaikis buvimas“ išaiškinimas.

               Šio pasiūlymo teisinis pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 77 straipsnio 2 dalies a punktas kartu su jos 218 straipsniu.

               Sąjunga neturi įgaliojimų iš dalies keisti susitarimų dėl bevizio režimo, kurie privalomi keturioms šalims, susijusioms su Šengeno acquis, įskaitant bendrą vizų politiką, įgyvendinimu. Siekiant užtikrinti vienodą požiūrį ir vienodą nuostatų dėl leidžiamo buvimo Šengeno erdvėje trukmės įgyvendinimą, prie susitarimo pridedama bendra deklaracija, kurioje nurodomas Mauricijaus ir Islandijos, Lichtenšteino, Norvegijos bei Šveicarijos pageidavimas atitinkamai pakeisti jų galiojančius dvišalius susitarimus dėl bevizio režimo.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

               Jeigu Europos Sąjunga yra viena iš tarptautinio susitarimo susitariančiųjų šalių, valstybės narės negali pačios teisiškai įgyvendinti jokių tokio susitarimo pakeitimų. Susitarimą dėl bevizio režimo su Mauricijumi sudarė Europos Sąjunga. Todėl veiksmų reikia imtis Sąjungos lygiu.

               Be to, valstybių narių sudaryti susitarimai dėl bevizio režimo darytų poveikį Sąjungos acquis vizų srityje (SESV 3 straipsnio 2 dalis).

               •Proporcingumo principas

               Šiuo pasiūlymu neviršijama to, kas būtina nustatytam tikslui pasiekti, būtent – iš dalies pakeisti galiojantį Sąjungos ir Mauricijaus susitarimą dėl bevizio režimo.

               3.POVEIKIS BIUDŽETUI

               Dėl šio pasiūlymo ES biudžetas nepatirs papildomų išlaidų.

               4. EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

               2014 m. spalio 9 d. Taryba priėmė derybinius nurodymus, kuriais Komisijai suteikė įgaliojimus pradėti derybas su Mauricijaus Respublika siekiant iš dalies pakeisti šių dviejų susitariančiųjų šalių susitarimą dėl bevizio režimo. Valstybės narės apie derybų eigą buvo informuojamos Vizų darbo grupės posėdžiuose.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Derybų rezultatai

                  Komisijos manymu, Tarybos derybiniuose nurodymuose išdėstyti tikslai buvo pasiekti ir susitarimo projektas Sąjungai yra priimtinas.

                  Galutinį susitarimo turinį galima apibendrinti taip, kaip išdėstyta toliau.

                  a. Buvimo trukmė

                  Susitarimu bevizis režimas nustatytas Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos piliečiams, vykstantiems į kitos susitariančiosios šalies teritoriją ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį (vietoje „ne ilgiau kaip trims mėnesiams per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmojo atvykimo dienos“). Naujoji apibrėžtis taikoma visame Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos susitarime dėl trumpalaikio bevizio režimo.

                  b. Baigiamoji nuostata – susitarimo taikymo sustabdymas (8 straipsnio 4 dalis)

               Susitarimu 8 straipsnio 4 dalies paskutinis sakinys iš dalies pakeičiamas taip: „Jei priežasčių, dėl kurių sustabdytas šio susitarimo taikymas, nebelieka, taikymą sustabdžiusi Susitariančioji Šalis nedelsdama informuoja apie tai kitą Susitariančiąją Šalį ir panaikina tą sustabdymą.“ Dabartinį tekstą papildžius žodžiais „ir panaikina tą sustabdymą“ iš dalies pakeistame susitarime patikslinama, kad bevizio režimo taikymo sustabdymas faktiškai panaikinamas, jeigu nebelieka priežasčių, dėl kurių jo taikymas buvo sustabdytas. Šiuo pakeitimu susitarimo dėl bevizio režimo su Mauricijumi formuluotė suderinama su visų kitų susitarimų dėl bevizio režimo, kuriuos Sąjunga pasirašė 2015 ir 2016 m., formuluotėmis. Dėl šio pakeitimo 2016 m. birželio 14 d. konsultuotasi su Vizų darbo grupe; nė viena valstybė narė nepareiškė prieštaravimų.

                  c. Žodis „bendrija“ pakeičiama „Sąjunga“

                  2009 m. gruodžio 1 d. įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, įtvirtintas Europos Sąjungos teisinis subjektiškumas. Vis dėlto tarptautiniuose susitarimuose, kurie įsigaliojo iki Lisabonos sutarties įsigaliojimo, kaip antai Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarime dėl trumpalaikio bevizio režimo, tebėra įtvirtinta sąvoka „Europos bendrija“. Todėl iš dalies keičiančiu susitarimu visame susitarime dėl bevizio režimo žodis „bendrija“ pakeičiamas žodžiu „Sąjunga“.

                  d. Bendros deklaracijos

                  Prie susitarimo pridedamos dvi bendros deklaracijos:

                  - dėl 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį išaiškinimo ir

                  - dėl Islandijos, Norvegijos, Šveicarijos ir Lichtenšteino.

                  e. Įsigaliojimas

                  Šis susitarimas įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną praėjus penkiems mėnesiams po to, kai paskutinė susitariančioji šalis praneša kitai, kad ratifikavimo procedūros yra baigtos. Siekiant užtikrinti teisinį tikrumą ir suteikti galimybę keliautojams suprasti teisės normas ir jų laikytis, reikia nustatyti pakankamai ilgą pereinamąjį laikotarpį. Per šešis mėnesius po to, kai baigiamos susitarimo ratifikavimo procedūros, prieš įsigaliojant naujajai trumpalaikio buvimo apibrėžčiai ir susijusiam atgaline data apskaičiuojamam 180 dienų atskaitos laikotarpiui, keliautojai galės pabaigti savo trumpalaikį buvimą, vis dar apskaičiuojamą tik pagal senąją apibrėžtį.

                  Iš dalies keičiantis susitarimas neturi poveikio visoms kitoms galiojančio Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimo dėl trumpalaikio bevizio režimo nuostatoms, įskaitant nuostatas dėl teritorinės taikymo srities.

               6.IŠVADA

               Atsižvelgdama į minėtus rezultatus, Komisija siūlo Tarybai priimti sprendimą pasirašyti susitarimą Sąjungos vardu ir įgalioti Tarybos pirmininką paskirti asmenį (-is), tinkamai įgaliotą (-us) pasirašyti Sąjungos vardu.

               2017/0178 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, pasirašymo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalies a punktą kartu su 218 straipsnio 5 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)2009 m. lapkričio 30 d. sprendimu Taryba sudarė Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimą dėl trumpalaikio bevizio režimo. Pagal Susitarimą numatomas bevizis režimas Europos Sąjungos ir Mauricijaus piliečiams, vykstantiems į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją „ne ilgiau kaip trims mėnesiams per šešių mėnesių laikotarpį“;

               (2)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 610/2013
                  17
                nustatyti horizontaliojo pobūdžio Sąjungos vizų ir sienų acquis pakeitimai, o trumpalaikis buvimas apibrėžtas kaip ne ilgesnis nei 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį;

               (3)siekiant visapusiškai suderinti Sąjungos trumpalaikio buvimo tvarką, būtina naująją apibrėžtį įtvirtinti Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos susitarime dėl trumpalaikio bevizio režimo;

               (4)2014 m. spalio 9 d. Taryba priėmė sprendimą, kuriuo Komisijai suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo (toliau – Susitarimas);

               (5)derybos dėl Susitarimo su Mauricijaus Respublika sėkmingai baigtos jį parafavus 2016 m. lapkričio 11 d. pasikeičiant vyriausiųjų Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos derybininkų laiškais;

               (6)Susitarimas turėtų būti pasirašytas, o prie jo pridedamos deklaracijos patvirtintos Sąjungos vardu;

               (7)šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2000/365/EB
                  18
               ; todėl Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

               (8)šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Airija nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2002/192/EB
                  19
               ; todėl Airija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Įgaliojama Sąjungos vardu pasirašyti Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos susitarimą, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo (toliau – Susitarimas), su sąlyga, kad Susitarimas bus sudarytas.

               Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.

               2 straipsnis

               Sąjungos vardu patvirtinamos prie šio sprendimo pridedamos deklaracijos.

               3 straipsnis

               Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) Sąjungos vardu pasirašyti Susitarimą.

               4 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 182, 2013 6 29, p. 1.

                     (2)
                  OL L 239, 2000 9 22, p. 19.

                     (3)
                  OL L 105, 2006 4 13, p. 1.

                     (4)
                  OL L 243, 2009 9 15, p. 1.

                     (5)
                  OL L 081, 2001 3 21, p. 1.

                     (6)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 3.

                     (7)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 24.

                     (8)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 10.

                     (9)
                  Su Brazilija ES sudarė du susitarimus. Vieną susitarimą, skirtą paprastų pasų turėtojams (OL L 255, 2012 9 21, p. 4), ir atskirą susitarimą, skirtą diplomatinių, tarnybinių ir oficialių pasų turėtojams (OL L 66, 2011 3 12, p. 2).

                     (10)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 17.

                     (11)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 38.

                     (12)
                  OL L 169, 2009 6 30, p. 31.

                     (13)
                  Plg. susitarimų straipsnius „Tikslas“ ir „Buvimo trukmė“.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Tarybos sprendimas, kuriuo Komisijai suteikiami įgaliojimai pradėti derybas siekiant iš dalies pakeisti susitarimus dėl trumpalaikio bevizio režimo, kuriuos Europos Sąjunga (Bendrija) yra sudariusi su Antigva ir Barbuda, Bahamų Sandrauga, Barbadosu, Brazilijos Federacine Respublika, Mauricijaus Respublika, Sent Kitso ir Nevio Federacija ir Seišelių Respublika, priimtas 2014 m. spalio 9 d.

                     (16)
                  COM(2016) 194 final.

                     (17)
                  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 610/2013, kuriuo iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 562/2006, nustatantis taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas), Konvencija dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo, Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1683/95 ir (EB) Nr. 539/2001 bei Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (EB) Nr. 767/2008 ir (EB) Nr. 810/2009 (OL L 182, 2013 6 29, p. 1).

                     (18)
                  2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimas 2000/365/EB dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (OL L 131, 2000 6 1, p. 43).

                     (19)
                  2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimas 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (OL L 64, 2002 3 7, p. 20).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 07 27
            COM(2017) 389 final
            PRIEDAS
            prie
            Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
            dėl Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, pasirašymo

               PRIEDAS

               prie

               Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo

               dėl Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo, pasirašymo

               SUSITARIMAS

               Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos susitarimas, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo

               EUROPOS SĄJUNGA

               ir

               MAURICIJAUS RESPUBLIKA (toliau – Mauricijus),

               toliau kartu – Susitariančiosios Šalys,

               ATSIŽVELGDAMOS į Europos bendrijos ir Mauricijaus Respublikos susitarimą dėl trumpalaikio bevizio režimo (toliau – Susitarimas), kuris įsigaliojo 2010 m. kovo 1 d.,

               PATVIRTINDAMOS, kad svarbu palengvinti žmonių tarpusavio ryšius,

               ATKREIPDAMOS DĖMESĮ Į TAI, kad Susitarimas skirtas Susitariančiųjų Šalių piliečių naudai,

               ATSIŽVELGDAMOS Į TAI, kad Susitarime nustatyta trumpalaikio buvimo apibrėžtis (trys mėnesiai per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmo atvykimo) nepakankamai tiksli ir visų pirma tai, kad dėl formuluotės „nuo pirmojo atvykimo dienos“ gali kilti abejonių ir klausimų,

               PRISIMINDAMOS, kad 2013 m. birželio 26 d. Reglamentu (ES) Nr. 610/2013 nustatyti horizontaliojo pobūdžio ES „vidaus“ vizų ir sienų acquis pakeitimai ir trumpalaikis buvimas apibrėžtas kaip „90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį“,

               ATSIŽVELGDAMOS Į TAI, kad atvykimo ir išvykimo sistemai, kurią turi įdiegti Europos Sąjunga, reikalinga vienoda ir tiksli trumpalaikio buvimo apibrėžtis, taikytina visiems trečiųjų šalių piliečiams,

               NORĖDAMOS užtikrinti sklandų keliautojų srautą Susitariančiųjų Šalių sienos perėjimo punktuose,

               DAR KARTĄ PATVIRTINDAMOS, kad Susitarimas taikomas visų Europos Sąjungos valstybių narių, išskyrus Jungtinę Karalystę ir Airiją, piliečiams,

               ATSIŽVELGDAMOS į Protokolą dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės ir Protokolą dėl Šengeno acquis integravimo į Europos Sąjungos teisės sistemą, pridėtus prie Europos Sąjungos sutarties ir prie Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo, ir patvirtindamos, kad šio Susitarimo nuostatos netaikomos Jungtinei Karalystei ir Airijai,

               SUSITARĖ:

               1 straipsnis

               Susitarimas iš dalies keičiamas pagal šio straipsnio nuostatas:

               (1)pavadinime ir 3 straipsnio 5 dalyje, 6 straipsnio 1 dalyje ir 8 straipsnio 7 dalyje žodis „bendrija“ pakeičiamas žodžiu „Sąjunga“;

               (2)1 straipsnyje frazė „trims mėnesiams per šešių mėnesių laikotarpį“ pakeičiama fraze „90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį“;

               (3)4 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:

               „Europos Sąjungos piliečiai Mauricijaus teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.“;

               (4)4 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:

               „Mauricijaus piliečiai valstybių narių, taikančių visą Šengeno acquis, teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.“ Tas laikotarpis apskaičiuojamas neatsižvelgiant į buvimą valstybėje narėje, kuri dar netaiko viso Šengeno acquis.

               Mauricijaus piliečiai kiekvienos valstybės narės, kuri dar netaiko viso Šengeno acquis, teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį, neatsižvelgiant į apskaičiuotą buvimo valstybių narių, kurios taiko visą Šengeno acquis, teritorijoje laikotarpį.“;

               (5)4 straipsnio 3 dalyje žodžiai „tris mėnesius“ pakeičiami žodžiais „90 dienų“, o žodis „Bendrijos“ – žodžiu „Sąjungos“;

               (6)Paskutinis 8 straipsnio 4 dalies sakinys pakeičiamas taip:

               „Jei priežasčių, dėl kurių sustabdytas šio Susitarimo taikymas, nebelieka, taikymą sustabdžiusi Susitariančioji Šalis nedelsdama informuoja apie tai kitą Susitariančiąją Šalį ir panaikina tą sustabdymą.“

               2 straipsnis

               Šį Susitarimą Susitariančiosios Šalys ratifikuoja arba tvirtina pagal savo atitinkamas procedūras ir jis įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną praėjus penkiems mėnesiams po to, kai paskutinė Susitariančioji Šalis praneša kitai, kad pirmiau nurodytos procedūros yra baigtos.

               Pasirašytas du tūkstančiai septynioliktųjų metų ... mėn. … d. [vieta] dviem egzemplioriais anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, kroatų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, nyderlandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis; tekstai kiekviena šių kalbų yra vienodai autentiški.

               Europos Sąjungos vardu

               Mauricijaus Respublikos vardu

               BENDRA DEKLARACIJA DĖL ISLANDIJOS, NORVEGIJOS, ŠVEICARIJOS IR LICHTENŠTEINO

               Pageidautina, kad Norvegijos, Islandijos, Šveicarijos bei Lichtenšteino valdžios institucijos ir Mauricijaus valdžios institucijos nedelsdamos iš dalies pakeistų dvišalius susitarimus dėl trumpalaikio bevizio režimo pagal šiame Susitarime nustatytas sąlygas.

               Bendra deklaracija dėl 90 dienų laikotarpio per bet kurį 180 dienų laikotarpį išaiškinimo

               Susitariančiosios Šalys sutaria, kad maksimalus 90 dienų laikotarpis per bet kurį 180 dienų laikotarpį, kaip nustatyta Susitarimo 4 straipsnyje, reiškia nepertraukiamą buvimo laikotarpį arba kelis laikotarpius iš eilės, kurių bendra trukmė neviršija 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.

               Sąvoka „per bet kurį“ reiškia, kad taikomas slankus 180 dienų ataskaitinis laikotarpis, kai, siekiant patikrinti, ar ir toliau tenkinamas 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį reikalavimas, atsižvelgiama į kiekvieną buvimo dieną per pastarąsias 180 dienų. Be kita ko, tai reiškia, kad naujas buvimo iki 90 dienų laikotarpis leidžiamas, jei šalyje nebūta nepertraukiamą 90 dienų laikotarpį.

               ________


Svarbus teisinis pranešimas

|

52009PC0067

Pasiūlymas Europos parlamento ir Tarybos sprendimas iš dalies keičiantis Sprendimo Nr. 573/2007/EB dėl Europos pabėgėlių fondo 2008–2013 m. laikotarpiui įsteigimo nuostatas dėl tam tikrų Bendrijos veiksmų finansavimo nutraukimo ir tokių veiksmų finansavimo ribos pakeitimo  /* KOM/2009/0067 galutinis - COD 2009/0026 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 18.2.2009KOM(2009) 67 galutinis2009/0026 (COD)PasiūlymasEUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMASiš dalies keičiantis Sprendimo Nr. 573/2007/EB dėl Europos pabėgėlių fondo 2008–2013 m. laikotarpiui įsteigimo nuostatas dėl tam tikrų Bendrijos veiksmų finansavimo nutraukimo ir tokių veiksmų finansavimo ribos pakeitimoAIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS-  Pasiūlymo pagrindas ir tikslaiŠio pasiūlymo tikslas – iš dalies pakeisti Sprendimą, kuriuo įsteigiamas Europos pabėgėlių fondas, atsižvelgiant į Europos prieglobsčio paramos biuro, savo atsakomybėn perimsiančio tam tikras operacijas, kurios iki šiol buvo finansuojamos iš Fondo išteklių, įsteigimą.-  Bendrosios aplinkybės. Nauji iššūkiai prieglobsčio politikos srityje ir Europos prieglobsčio paramos biuro įsteigimasEuropos pabėgėlių fondas (EPF) įsteigtas 2007 m. gegužės 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 573/2007/EB dėl Europos pabėgėlių fondo 2008–2013 m. laikotarpiui pagal Solidarumo ir migracijos srautų valdymo bendrąją programą įsteigimo ir panaikinančiu Tarybos sprendimą 2004/904/EB[1], remiantis Europos bendrijos steigimo sutarties 63 straipsnio 2 punkto b papunkčiu.Reglamento dėl Europos prieglobsčio paramos biuro įsteigimo pasiūlymas ir šis pasiūlymas iš dalies pakeisti Sprendimą dėl Europos pabėgėlių fondo 2008–2013 m. laikotarpiui įsteigimo – atspindi Europos Sąjungos pastangas formuoti visapusišką prieglobsčio politiką. Šiais pasiūlymais siekiama atsižvelgti į Tarybos ir Europos Vadovų Tarybos raginimus sukurti prieglobsčio paramos struktūrą, jie yra dalis veiksmų, numatytų 2008 m. birželio mėn. Komisijos patvirtintame Prieglobsčio politikos plane.Komisija siūlo įsteigti Europos prieglobsčio paramos biurą, kuriam bus suteiktas reguliavimo agentūros institucinis statusas ir kuris bus atsakingas už valstybių narių praktinio bendradarbiavimo prieglobsčio srityje palengvinimą ir stiprinimą, taip pat už pagalbą remiant bendros prieglobsčio sistemos įgyvendinimą.Biurui bus suteiktas reguliavimo agentūros institucinis statusas, t. y. jis bus Bendrijų įsteigta įstaiga, kaip numatyta Finansinio reglamento 185 straipsnyje. Todėl didžioji dalis biurui numatytų lėšų bus skiriama pagal Europos Bendrijų biudžeto eilutę. Siekiant papildyti biuro veiklai skirtas lėšas ir supaprastinti Bendrijos fondų naudojimą, taip pat atsižvelgiant į tai, kad Europos prieglobsčio paramos biuras bus atsakingas už tam tikras užduotis, kurios šiuo metu finansuojamos iš Europos pabėgėlių fondo išteklių, būtina biurui perduoti dalį šiuo metu EPF skirtų biudžeto išteklių, kad būtų užtikrintas optimalus praktinio bendradarbiavimo prieglobsčio srityje finansavimas.-  Suderinamumas su kitomis Europos Sąjungos politikos sritimis ir tikslaisŠis pasiūlymas visiškai atitinka 2008 m. birželio mėn. Komisijos priimtą Prieglobsčio politikos planą; pasiūlyme numatoma sustiprinti prieglobsčio srities teisės aktus siekiant sukurti bendrą Europos prieglobsčio sistemą, kuri būtų veiksminga ir teisinga tarptautinės apsaugos prašytojams, ir remti šias teisėkūros pastangas stiprinant valstybių narių praktinį bendradarbiavimą prieglobsčio srityje. Šis pasiūlymas yra būtinas siekiant sukurti būsimą Europos prieglobsčio paramos biurą.-  Teisiniai pasiūlymo aspektai-  Siūlomų priemonių santraukaSiūlomų priemonių tikslas – iš dalies pakeisti Sprendimą dėl Europos pabėgėlių fondo 2008–2013 m. laikotarpiui įsteigimo, kad būtų užtikrintas geresnis lėšų paskirstymas tarp Europos pabėgėlių fondo bei Europos prieglobsčio paramos biuro ir jų sutelkimas siekiant supaprastinti Bendrijos fondų naudojimą.Pasiūlymu iš dalies pakeisti Sprendimą dėl EPF įsteigimo visų pirma siekiama sumažinti Bendrijos veiksmų, nustatytų Sprendimo dėl EPF 4 straipsnyje, apimtį, atsižvelgiant į tai, kad biurui bus perduotos dvi užduotys, už kurias ateityje jis bus visiškai atsakingas ir kurios nustatytos 4 straipsnio 2 dalies a punkte dėl Bendrijos bendradarbiavimo įgyvendinant Bendrijos teisę ir gerą praktiką, įskaitant vertimo žodžiu ir raštu paslaugas tokiam bendradarbiavimui remti, skatinimo ir 4 straipsnio f punkte dėl valstybių narių bendrų statistinių priemonių, metodų ir rodiklių, skirtų prieglobsčio politikos pokyčiams įvertinti, rengimo ir taikymo rėmimo.Antra, atsižvelgiant į Bendrijos veiksmų apimties sumažinimą, 10 % Fondo turimų išteklių Bendrijos veiksmams finansuoti riba, nustatyta Sprendimo dėl Europos pabėgėlių fondo įsteigimo 4 straipsnio 1 dalyje, bus sumažinta iki 4 %.Taip pat siūloma mažinti Sprendimo dėl EPF įsteigimo įgyvendinimo finansinį paketą, kad būtų užtikrinta papildomų išteklių biurui finansuoti. Todėl 628 mln. EUR suma, nurodyta Sprendimo dėl EPF įsteigimo 12 straipsnio 1 dalyje, bus sumažinta iki 614 mln. EUR (naujoji suma apskaičiuota atsižvelgiant į biudžeto valdymo institucijos sprendimą padidinti 2009 m. biudžetą 10 mln. EUR ir 24 mln. EUR sumažinus sumą dėl Bendrijos veiksmų apimties sumažinimo).Pasiūlymu iš dalies pakeisti Sprendimą dėl EPF įsteigimo bendrieji Europos pabėgėlių fondo tikslai nekeičiami.-  Teisinis pagrindasPasiūlymas grindžiamas Europos bendrijos steigimo sutarties 63 straipsnio 2 punkto b papunkčiu, kuris yra iš dalies keičiamo teisės akto teisinis pagrindas.-  Subsidiarumo principasDėl poreikio siekti valstybių narių pastangų pusiausvyros įgyvendinant bendrą Europos prieglobsčio sistemą reikia finansinio indėlio, kad būtų galima sumažinti naštą toms valstybėms narėms, kurioms jos tenka daugiausia, ir ugdyti valstybių narių, kurių infrastruktūra ir paslaugos prieglobsčio srityje yra nepakankamos, gebėjimus, taip pat reikia padalyti atsakomybę Europos Sąjungos lygiu, o to negalima užtikrinti valstybėms narėms veikiant atskirai. Šis principas pripažintas svarbiu priimant Sprendimą Nr. 573/2007/EB. Šiuo teisės aktu tik iš dalies pakeičiamas pagrindinis teisės aktas – Sprendimas Nr. 573/2007/EB dėl EPF įsteigimo. Šiuo tikslu šiam pasiūlymui iš dalies pakeisti teisės aktą taikomi tie patys principai.2009/0026 (COD)PasiūlymasEUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMASiš dalies keičiantis Sprendimo Nr. 573/2007/EB dėl Europos pabėgėlių fondo 2008–2013 m. laikotarpiui įsteigimo nuostatas dėl tam tikrų Bendrijos veiksmų finansavimo nutraukimo ir tokių veiksmų finansavimo ribos pakeitimoEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 63 straipsnio 2 punkto b papunktį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą[2],atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[3],atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę[4],laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos[5],kadangi:(1) Bendrijos politika dėl Europos prieglobsčio sistemos siekiama, kaip įtvirtinta Hagos programos nuostatomis, taikant Europos Sąjungos vertybes ir humanitarinę tradiciją atitinkančią veiksmingą ir suderintą procedūrą sukurti bendrą prieglobsčio erdvę.(2) Pradėjus taikyti minimalius bendruosius reikalavimus pastaraisiais metais padaryta didelė pažanga įgyvendinant bendrą Europos prieglobsčio sistemą. Vis dėlto tarp valstybių narių yra didelių skirtumų suteikiant tarptautinę apsaugą, taip pat labai skiriasi tokios apsaugos formos.(3) Komisija 2008 m. birželio mėn. paskelbtame Prieglobsčio politikos plane[6] paskelbė savo ketinimus vystyti bendrą Europos prieglobsčio sistemą teikiant pasiūlymus peržiūrėti teisės aktus, kad būtų labiau suderinti galiojantys reikalavimai, ir didinti paramą praktiniam valstybių narių bendradarbiavimui, visų pirma pateikiant teisės akto dėl Europos prieglobsčio paramos biuro įsteigimo pasiūlymą, kad būtų sustiprintas valstybių narių operatyvinio bendradarbiavimo koordinavimas siekiant veiksmingai įgyvendinti bendras taisykles.(4) Europos Vadovų Taryba 2008 m. rugsėjo mėn. priimtame Europos imigracijos ir prieglobsčio pakte priminė, kad pagal Ženevos konvenciją visi persekiojami užsieniečiai turi teisę gauti pagalbą ir apsaugą Europos Sąjungos teritorijoje. Taip pat aiškiai susitarta 2009 m. įsteigti Europos prieglobsčio paramos biurą.(5) Praktiniu bendradarbiavimu prieglobsčio srityje siekiama labiau suvienodinti valstybių narių sprendimų dėl prieglobsčio priėmimą neperžengiant ES teisinio pagrindo ribų. Pastaraisiais metais jau imtasi nemažai su praktiniu bendradarbiavimu susijusių veiksmų, ypač dėl bendro požiūrio į informaciją apie kilmės šalis arba dėl bendros Europos mokymo programos prieglobsčio klausimais parengimo.(6) Siekiant stiprinti ir plėtoti šias priemones būtina įsteigti specialią struktūrą – Europos prieglobsčio paramos biurą (toliau – biuras) – joms remti ir koordinuoti.(7) Siekiant supaprastinti su praktiniu bendradarbiavimu prieglobsčio srityje susijusius paramos veiksmus ir atsižvelgiant į tai, kad biurui turėtų būti pavesta atlikti tam tikras užduotis, kurios šiuo metu finansuojamos iš Europos pabėgėlių fondo išteklių, reikėtų nutraukti tam tikrus 2007 m. gegužės 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo Nr. 537/2007/EB dėl Europos pabėgėlių fondo 2008–2013 m. laikotarpiui pagal Solidarumo ir migracijos srautų valdymo bendrąją programą įsteigimo ir panaikinančio Tarybos sprendimą 2004/904/EB[7] 4 straipsnio 2 dalyje numatytus Bendrijos veiksmus, kad būtų užtikrintas optimalus praktinis bendradarbiavimas prieglobsčio srityje.(8) Atsižvelgiant į Bendrijos veiksmų apimties sumažinimą, 10 % Fondo turimų išteklių Bendrijos veiksmams finansuoti riba, nustatyta Sprendimo Nr. 573/2007/EB 4 straipsnio 1 dalyje, turėtų būti sumažinta iki 4 %.(9) Reikėtų sumažinti Sprendimo Nr. 573/2007/EB 12 straipsnio 1 dalyje nurodytą finansinį paketą minėtam sprendimui įgyvendinti, kad būtų užtikrinta papildomų išteklių biurui finansuoti,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisSprendimas Nr. 573/2000/EB iš dalies keičiamas taip:1) 4 straipsnis iš dalies keičiamas taip:a) 1 dalis pakeičiama taip:„1. „Komisijos iniciatyva iki 4 % fondo turimų išteklių gali būti panaudota tarpvalstybiniams veiksmams ar visai Bendrijai svarbiems veiksmams (toliau – Bendrijos veiksmai), susijusiems su prieglobsčio politika ir 6 straipsnyje minimoms tikslinėms grupėms taikomomis priemonėmis, finansuoti.“b) 2 dalies a ir f punktai išbraukiami.2) 12 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:„1. Šio sprendimo įgyvendinimo finansinis paketas 2008 m. sausio 1 d. – 2013 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu yra 614 mln. EUR.“2 straipsnisŠis sprendimas skirtas valstybėms narėms.Priimta Briuselyje […]Europos Parlamento vardu Tarybos varduPirmininkas Pirmininkas […] […]  FINANSINĖ TEISĖS AKTO PASIŪLYMO PAŽYMA1. PASIŪLYMO PAVADINIMASEuropos Parlamento ir Tarybos sprendimo, iš dalies keičiančio Sprendimo Nr. 573/2007/EB dėl Europos pabėgėlių fondo 2008–2013 m. laikotarpiui įsteigimo nuostatas dėl tam tikrų Bendrijos veiksmų finansavimo nutraukimo ir tokių veiksmų finansavimo ribos pakeitimo, pasiūlymas.2. VALDYMO IR BIUDŽETO SUDARYMO PAGAL VEIKLOS RŪŠIS SISTEMAAtitinkama politikos sritis: Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė (18 antraštinė dalis)Susijusi veikla: Migracijos srautai. Bendra imigracijos ir prieglobsčio politika (18 03 skyrius)3. BIUDŽETO EILUTĖS3.1. Biudžeto eilutės (veiklos eilutės ir atitinkamos techninės bei administracinės pagalbos eilutės (buvusios BA eilutės)) su pavadinimais:2007–2013 m. finansinė programa: 3 a išlaidų kategorija18 03 skyrius: Migracijos srautai. Bendra imigracijos ir prieglobsčio politika.18 03 03 straipsnis: Europos pabėgėlių fondas3.2. Priemonės ir jos finansinio poveikio trukmė:2010–2013 m.3.3. Biudžeto ypatybės:Biudžeto eilutė | Išlaidų rūšis | Nauja | ELPA įnašas | ELPA įnašas | Finansinės perspektyvos išlaidų kategorija |Europos pabėgėlių fondas | NPI | DA[8] | NE | NE | NE | 3a |4. IŠTEKLIŲ APŽVALGA4.1. Finansiniai ištekliai (galiojančiomis kainomis)4.1.1. Įsipareigojimų asignavimų (ĮA) ir mokėjimų asignavimų (MA) suvestinėSkirsnio Nr. | 2007–2009 m. | 2010 m. | 2011 m. | 2012 m. | 2013 m. | 2014–… m. | Iš viso |Išlaidų rūšis |Įsipareigojimų asignavimai (ĮA) | Europos pabėgėlių fondas | a | 82,250 | 93,530 | 93,530 | 112,330 | 381,640 |Skubios priemonės | a | 9,800 | 9,800 | 9,800 | 9,800 | 39,200 |Mokėjimų asignavimai (MA) | Europos pabėgėlių fondas | b | 56,479 | 79,121 | 68,479 | 89,121 | 293,200 |Skubios priemonės | b | 9,800 | 9,800 | 9,800 | 9,800 | 39,200 |Techninė ir administracinė pagalba (NDIF) | Europos pabėgėlių fondas | c | 0,500 | 0,500 | 0,500 | 0,500 | 2,000 |Techninė ir administracinė pagalba (NDIF) | Skubios priemonės | c | 0,200 | 0,200 | 0,200 | 0,200 | 0,800 |Įsipareigojimų asignavimai | a+c | 92,750 | 104,030 | 104,030 | 122,830 | 423,640 |Mokėjimų asignavimai | b+c | 66,979 | 89,621 | 78,979 | 99,621 | 335,200 |Žmogiškieji ištekliai ir susijusios išlaidos (NDIF) | 8.2.5 | d | 12,680 | 14,030 | 15,120 | 15,380 | 57,21 |Žmogiškiesiems ištekliams ir susijusioms išlaidoms nepriskiriamos administracinės išlaidos, neįskaičiuotos į orientacinę sumą (NDIF) | 8.2.6 | e | 0,761 | 0,776 | 0,792 | 0,808 | 3,137 |Iš VISO ĮA, įskaitant išlaidas žmogiškiesiems ištekliams | a+c+d+e | 106,191 | 118,836 | 119,942 | 139,018 | 483,987 |Iš VISO MA, įskaitant išlaidas žmogiškiesiems ištekliams | b+c+d+e | 80,420 | 104,427 | 94,891 | 115,809 | 395,547 |Išsami informacija apie bendrą finansavimąJeigu numatoma, kad pasiūlymą bendrai finansuos kelios valstybės narės arba kitos įstaigos (nurodyti kokios), toliau pateiktoje lentelėje reikėtų nurodyti tokio bendro finansavimo dalies įvertinimą (jei numatoma, kad bendrai finansuos kelios skirtingos įstaigos, galima pridėti papildomų eilučių):Mln. eurų (tūkstantųjų tikslumu)Bendrąjį finansavimą teikianti įstaiga | n metai | n+1 metai | n+2 metai | n+3 metai | n+4 metai | n+5 metai ir vėliau | Iš viso |…………………… | f |Iš VISO ĮA, įskaitant bendrąjį finansavimą | a+c+d+e+f |4.1.2. Suderinamumas su finansiniu programavimuX Pasiūlymas atitinka būsimą 2007–2013 m. finansinį programavimą.( Atsižvelgiant į pasiūlymą, reikės pakeisti atitinkamų finansinės perspektyvos išlaidų kategorijų programas.( Įgyvendinant pasiūlymą, gali tekti taikyti Tarpinstitucinio susitarimo nuostatas[9] (t. y. taikyti lankstumo priemonę arba patikslinti finansinę perspektyvą).4.1.3. Finansinis poveikis įplaukomsx Pasiūlymas neturi finansinio poveikio įplaukoms.x( Pasiūlymas įplaukoms turi tokį finansinį poveikį:Pastaba. Visa išsami informacija ir pastabos, susijusios su poveikio įplaukoms apskaičiavimo metodais, turėtų būti pateiktos atskirame priede.Mln. eurų (dešimtųjų tikslumu)Prieš taikant priemonę [n–1 metai] | Padėtis pradėjus taikyti priemonę |Iš viso žmogiškųjų išteklių | 104 | 115 | 124 | 126 |5. YPATYBĖS IR TIKSLAI5.1. Trumpalaikiai ir ilgalaikiai poreikiaiŠio pasiūlymo tikslas – iš dalies pakeisti Sprendimą, kuriuo įsteigiamas Europos pabėgėlių fondas, atsižvelgiant į Europos prieglobsčio paramos biuro, savo atsakomybėn perimsiančio tam tikras operacijas, kurios iki šiol buvo finansuojamos iš Fondo išteklių, įsteigimą.5.2. Papildoma nauda, sukurta dalyvaujant Bendrijai, pasiūlymo suderinamumas su kitomis finansinėmis priemonėmis ir galima sinergijaEuropos pabėgėlių fondas (EPF) įsteigtas 2007 m. gegužės 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 573/2007/EB dėl Europos pabėgėlių fondo 2008–2013 m. laikotarpiui pagal Solidarumo ir migracijos srautų valdymo bendrąją programą įsteigimo ir panaikinančiu Tarybos sprendimą 2004/904/EB[10], remiantis Europos bendrijos steigimo sutarties 63 straipsnio 2 punkto b papunkčiu.Reglamento dėl Europos prieglobsčio paramos biuro įsteigimo pasiūlymas ir šis pasiūlymas iš dalies pakeisti Sprendimą dėl Europos pabėgėlių fondo 2008–2013 m. laikotarpiui įsteigimo – atspindi Europos Sąjungos pastangas formuoti visapusišką prieglobsčio politiką. Šiais pasiūlymais siekiama atsižvelgti į Tarybos ir Europos Vadovų Tarybos raginimus sukurti prieglobsčio paramos struktūrą, jie yra dalis veiksmų, numatytų 2008 m. birželio mėn. Komisijos patvirtintame Prieglobsčio politikos plane.Komisija siūlo įsteigti Europos prieglobsčio paramos biurą, kuriam bus suteiktas reguliavimo agentūros institucinis statusas ir kuris bus atsakingas už valstybių narių praktinio bendradarbiavimo prieglobsčio srityje palengvinimą ir stiprinimą, taip pat už pagalbą remiant bendros prieglobsčio sistemos įgyvendinimą.Biurui bus suteiktas reguliavimo agentūros institucinis statusas, t. y. jis bus Bendrijų įsteigta įstaiga, kaip numatyta Finansinio reglamento 185 straipsnyje. Todėl didžioji dalis biurui numatytų lėšų bus skiriama pagal Europos Bendrijų biudžeto eilutę. Siekiant padėti finansuoti biuro veiklą ir racionaliau valdyti išlaidas, taip pat atsižvelgiant į tai, kad Europos prieglobsčio paramos biuras bus atsakingas už tam tikras užduotis, kurios šiuo metu finansuojamos iš Europos pabėgėlių fondo išteklių, būtina sumažinti šiuo metu EPF suteiktus biudžeto išteklius ir Fondo turimų išteklių Bendrijos veiksmams finansuoti ribą (nuo dabar nustatytų 10 % iki 4 %).5.3. Pasiūlymo tikslai, numatomi rezultatai ir susiję rodikliai atsižvelgiant į valdymo pagal veiklos rūšis sistemąSiūlomų priemonių tikslas – iš dalies pakeisti Sprendimą dėl Europos pabėgėlių fondo 2008–2013 m. laikotarpiui įsteigimo, kad būtų užtikrintas geresnis lėšų paskirstymas tarp Europos pabėgėlių fondo bei Europos prieglobsčio paramos biuro ir jų sutelkimas siekiant supaprastinti Bendrijos fondų naudojimą.Europos pabėgėlių fondui skiriamų lėšų Bendrijos veiksmams finansuoti riba, kuri šiuo metu yra 10 %, 2010 m. bus sumažinta iki 4 % per metus, o likusios lėšos bus numatomos finansinės programos 3A išlaidų kategorijoje ir laikantis metinės biudžeto procedūros galės būti skiriamos naujajam biurui kaip finansinis įnašas.Pasiūlymu iš dalies pakeisti Sprendimą dėl EPF įsteigimo bendrieji Europos pabėgėlių fondo tikslai nekeičiami.5.4. Įgyvendinimo metodai (orientaciniai)Toliau nurodykite metodą (-us), kurį (-iuos) pasirinkote priemonei įgyvendinti.X Centralizuotas valdymas:X Tiesioginis, vykdomas Komisijosٱ Netiesioginis, deleguojama:ٱ vykdomosioms agentūroms,Bendrijų įkurtoms įstaigoms, nurodytoms Finansinio reglamento 185 str.,ٱ nacionalinėms viešojo sektoriaus įstaigoms ar įstaigoms, teikiančioms viešąsias paslaugas.X Pasidalijamasis arba decentralizuotas valdymas:X kartu su valstybėmis narėmisX kartu su trečiosiomis šalimis6. STEBĖSENA IR VERTINIMAS6.1. Stebėsenos sistemaNetaikoma.6.2. Vertinimas7. Kovos su sukčiavimu priemonėsKomisijos vykdomas tiesioginis centralizuotas veiksmų valdymas (Bendrijos veiksmai, techninės pagalbos išlaidos), įgyvendinamas laikantis galiojančių taisyklių, kaip nustatyta Finansiniame reglamente ir įgyvendinimo taisyklėse. Naudojamos sutartys ir dotacijų susitarimai bus Komisijos rekomenduojami modeliai ir juose bus numatyta, kad Komisija bei Europos Bendrijų Audito Rūmai gali vykdyti stebėseną.Į bendrąsias administracinio ir finansinio veiksmų valdymo valstybėse narėse taisykles bus įtrauktos specialios nuostatos dėl projektų valdymo ir kontrolės, kurią vykdys atsakingos institucijos, taip pat nuostatos dėl ex-post patikrinimų, kuriuos atliks Komisija ir Europos Bendrijų Audito Rūmai.8. IŠSAMI INFORMACIJA APIE IŠTEKLIUS8.1. Pasiūlymo tikslai, vertinant pagal finansines išlaidas ( Įsipareigojimų asignavimai mln. eurų )(Nurodyti tikslų, priemonių ir rezultatų pavadinimus) | Rezultatų rūšis | Vid. išlaidos | 2010 m. | 2011 m. | 2012 m. | 2013 m. | Iš viso |2010 m. | 2011 m. | 2012 m. | 2013 m. |Pareigūnai arba laikinieji darbuotojai[11] (XX 01 01) | A*/AD | 32 | 35 | 37 | 37,5 |B*, C*/AST | 58 | 64 | 70 | 70,5 |Darbuotojai, finansuojami pagal XX 01 02 str.[12] | 14 | 16 | 17 | 18 |Kiti darbuotojai, finansuojami pagal XX 01 04/05 str. |IŠ VISO | 104 | 115 | 124 | 126 |8.2.2. Užduočių, susijusių su priemone, aprašymas.Pavadinimas | Aprašymas | Skaičius |Valdymas |Valdymas | 4 |Politikos formavimas ir programavimas |Politikos formavimas | Strategijų kūrimas, teisinė bazė. | 4 |Programos apibrėžimas | Metinės veiklos programos (pvz., finansavimo sprendimo) rengimas ir tarnybų tarpusavio konsultacijos. | 1 |Sąsaja su susijusiomis EB programomis ir veiksmais | Koordinavimas tarnybų lygiu siekiant užtikrinti papildomumą ir (arba) sąveiką su kitomis tarnybomis. | 2 |Ryšių palaikymas su kitomis institucijomis ir valstybėmis narėmis | Ryšių palaikymas su Taryba ir (arba) Europos Parlamentu siekiant užtikrinti tinkamą ataskaitų, informacijos, klausimų ir prašymų dėl pasitarimų tvarkymą. | 2 |Informacija ir ryšiai | 1. Informavimas ir viešinimas 2. Interneto svetainė EUROPA | 2 |Ryšių palaikymo tarp komiteto, pirmininkaujančios valstybės narės ir sekretoriato | 1 |Biudžeto sudarymas | Metinė politikos strategija (MPS), preliminarus biudžeto projektas (PBP), metinė veiklos ataskaita (MVA), biudžeto vykdymo planas (BVP), neįvykdyti įsipareigojimai (RAL) – Rengimas – Priežiūra – Ataskaita | 1,5 |Programa. Projektų priėmimas, atranka ir sprendimai dėl sutarčių sudarymo, finansiniai ir teisiniai įsipareigojimai |Kvietimų teikti paraiškas rengimas | 2 |Pasiūlymų, daugiamečių ir metinių programų priėmimas ir vertinimas | (taip pat apima 12–15 punktuose minėtus darbuotojus) | 10 |Sprendimai dėl sutarčių sudarymo | 0,5 |Finansiniai įsipareigojimai | Visų finansinių įsipareigojimų + tolesnių pakeitimų rengimas, tvarkymas ir užbaigimas | 2 |Teisiniai įsipareigojimai | Visų teisinių įsipareigojimų + tolesnių pakeitimų rengimas, pasirašymas ir užbaigimas | 4 |Programa. Projektų stebėsena |Mokėjimai – inicijavimas | Visų išankstinių mokėjimų, tarpinių ir galutinių mokėjimų (įskaitant tikrinimui atlikti reikalingus pagalbinius dokumentus) parengimas ir įvykdymas | 5 |Projektų stebėsena | Ataskaitų priėmimas ir vertinimas; prašymas suteikti informacijos, planuojami vizitai | 20 |Sutartys, stebėsena ir auditas |Sandorių ex-ante tikrinimas, stebėsenos standartų diegimas | Tinkamų stebėsenos standartų diegimas | 3 |Audito sistema | Valstybių narių audito sistemos diegimas ir stebėsena (pasidalijamasis valdymas) | 10 |Finansinis auditas | Išlaidų ir (arba) projektų įgyvendinimo ex-post auditas | 8 |Vidaus auditas | Atitikties vidaus kontrolės standartams tikrinimas | 3 |Sutarčių sudarymo procedūros | Projektų ir techninės pagalbos (vertinimas, tyrimai ir kt.), įskaitant viešuosius pirkimus dalyvaujant Teisingumo, laisvės ir saugumo generalinio direktorato komitetui (JPC) ir informaciją apie viešųjų pirkimų procedūras teikiančią pagalbos tarnybą, viešųjų pirkimų procedūrų rengimas, susijusios procedūros ir leidimai. | 8 |Ataskaitos | Įgaliojimus suteikiančio pareigūno ataskaita, metinė veiklos ataskaita, ryšiai su Audito Rūmais ir kt. | 2 |Pagalbinės paslaugos |Klasifikavimas ir archyvavimas | Duomenų bazės, skaitmeninių ir popierinių dokumentų klasifikavimas | 3 |Programos vertinimas | Ex-ante tarpinis ir galutinis vertinimas | 3 |IT pagalba | Specialių IT priemonių, susijusių su stebėsena ir įgyvendinimu, kūrimas | 4 |Bendrosios išlaidos |Administravimas (bendrosios išlaidos) | Įvairių tarnybų tarpusavio konsultacijos, vertimai raštu, žmogiškųjų išteklių valdymas, logistika ir kt. | 21 |126 |8.2.3. Žmogiškųjų išteklių (numatytų teisės aktais) šaltiniai:Pateikus daugiau kaip vieną šaltinį, nurodyti su kiekvienu šaltiniu susijusių darbo vietų skaičių.X( Šiuo metu programos valdymui skirtų darbo vietų, kurias reikia pakeisti arba pratęsti.( Darbo vietų, pagal MPS (metinę politikos strategiją)/PBP (preliminarų biudžeto projektą) iš anksto skirtų n-tiesiems metams.( Darbo vietų, kurių bus prašoma kitos MPS/PBP procedūros metu.( Darbo vietų, kurios bus perskirstytos naudojant valdymo tarnybos išteklius (vidinis perskirstymas).( Darbo vietų, reikalingų n-tiesiems metams, tačiau nenumatytų tų metų MPS/PBP.Žmogiškųjų išteklių ir administraciniai poreikiai bus finansuojami iš administruojančio generalinio direktorato metinės dotacijos lėšų, skirtų pagal metinių asignavimų tvarką, atsižvelgiant į dabartinius biudžetinius suvaržymus.8.2.4. Kitos administracinės išlaidos, įskaičiuotos į orientacinę sumą (XX 01 04/05 – Administracinės valdymo išlaidos)Mln. eurų (tūkstantųjų tikslumu)Biudžeto eilutė | 2010 m. | 2011 m. | 2012 m. | 2013 m. | IŠ VISO |Europos pabėgėlių fondas |1 Techninė ir administracinė pagalba (įskaitant susijusias išlaidas darbuotojams) |Kita techninė ir administracinė pagalba |Prieglobsčio statistiniai duomenys, keitimasis informacija, teminiai susitikimai, interneto svetainės kūrimo klausimai, kompiuterizuotas administracinis ir finansų valdymas, įskaitant kompiuterizuotų valdymo sistemų kūrimą ir priežiūrą | 0,250 | 0,250 | 0,250 | 0,250 | 1,000 |Tyrimai (įskaitant vertinimą) | 0,200 | 0,200 | 0,150 | 0,100 | 0,650 |Ekspertų susitikimai | 0,050 | 0,050 | 0,050 | 0,050 | 0,200 |Leidiniai ir informacija | 0,000 | 0,000 | 0,050 | 0,100 | 0,150 |Iš viso | 0,500 | 0,500 | 0,500 | 0,500 | 2,000 |Skubios priemonės |1 Techninė ir administracinė pagalba (įskaitant susijusias išlaidas darbuotojams) |Kita techninė ir administracinė pagalba |Prieglobsčio statistiniai duomenys, teminiai susitikimai, interneto svetainės kūrimo klausimai, kompiuterizuotas administracinis ir finansų valdymas, įskaitant kompiuterizuotų valdymo sistemų kūrimą ir priežiūrą | 0,110 | 0,110 | 0,110 | 0,110 | 0,440 |Tyrimai (įskaitant vertinimą) | 0,080 | 0,080 | 0,080 | 0,080 | 0,320 |Ekspertų susitikimai |Leidiniai ir informacija | 0,010 | 0,010 | 0,010 | 0,010 | 0,040 |Iš viso | 0,200 | 0,200 | 0,200 | 0,200 | 0,800 |8.2.5. Finansinės išlaidos žmogiškiesiems ištekliams ir susijusios išlaidos, neįskaičiuotos į orientacinę sumąMln. eurų (tūkstantųjų tikslumu)Žmogiškųjų išteklių rūšis | 2010 m. | 2011 m. | 2012 m. | 2013 m. | Iš viso |Pareigūnai ir laikinieji darbuotojai (XX 01 01) | 10,98 | 12,08 | 13,05 | 13,18 | 49,29 |Darbuotojai, finansuojami pagal XX 01 02 straipsnį (pagalbiniai darbuotojai, deleguotieji nacionaliniai ekspertai, pagal sutartis dirbantys darbuotojai ir kt.) (nurodyti biudžeto eilutę) | 1,70 | 1,95 | 2,07 | 2,20 | 7,92 |Iš viso žmogiškųjų išteklių ir susijusių išlaidų (NEĮSKAIČIUOTŲ į orientacinę sumą) | 12,680 | 14,030 | 15,120 | 15,380 | 57,210 |Apskaičiuota – Pareigūnai ir laikinieji tarnautojaiPrireikus žr. į 8.2.1 punktą.Kiekvienas visos darbo dienos ekvivalentas – 122 000 EUR.Apskaičiuota – Darbuotojai, finansuojami pagal XX 01 02 str.Prireikus žr. į 8.2.1 punktą.Kiekvienas visos darbo dienos ekvivalentas – 122 000 EUR.8.2.6 Kitos administracinės išlaidos, neįskaičiuotos į orientacinę sumą Mln. eurų (tūkstantųjų tikslumu) |2010 m. | 2011 m. | 2012 m. | 2013 m. | IŠ VISO |XX 01 02 11 01 – Komandiruotės | 0,243 | 0,248 | 0,253 | 0,258 | 1,002 |XX 01 02 11 02 – Posėdžiai ir konferencijos |XX 01 02 11 03 – Komitetai | 0,518 | 0,528 | 0,539 | 0,550 | 2,135 |XX 01 02 11 04 – Tyrimai ir konsultacijos |XX 01 02 11 05 - Informacinės sistemos |2. Iš viso kitų valdymo išlaidų (XX 01 02 11) | 0,761 | 0,776 | 0,792 | 0,808 | 3,137 |3. Kitos administravimui priskiriamos išlaidos (patikslinti, nurodant biudžeto eilutę) |Iš viso administracinių išlaidų, nepriskiriamų žmogiškiesiems ištekliams ir susijusioms išlaidoms (NEĮSKAIČIUOTŲ į orientacinę sumą) | 11,993 | 13,197 | 14,184 | 14,416 | 68,015 |[pic][pic][pic][1] OL L 144, 2007 6 6, p. 1–21.[2] OL C […], […], p. […].[3] OL C […], […], p. […].[4] OL C […], […], p. […].[5] [data] Europos Parlamento nuomonė ir [data] Tarybos sprendimas.[6] COM (2008) 360 galutinis.[7] OL L 144, 2007 6 6, p. 1.[8] Diferencijuoti asignavimai.[9] Žr. Tarpinstitucinio susitarimo 19 ir 24 punktus.[10] OL L 144, 2007 6 6, p. 1–21.[11] Kurių išlaidos NEĮSKAIČIUOTOS į orientacinę sumą.[12] Kurių išlaidos NEĮSKAIČIUOTOS į orientacinę sumą.


Pasiūlymas Tarybos sprendimas leidžiantis Vokietijai ir Šveicarijai sudaryti susitarimą, į kurį įtraukiamos nuostatos, nukrypstančios nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEC dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 2 ir 3 straipsnių


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 06 07
            COM(2016) 368 final
            2016/0169(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo tam tikros valstybės narės įgaliojamos dėl Europos Sąjungos interesų pritarti Kazachstano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

                  1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų (toliau – 1980 m. konvencija), kurią iki šiol ratifikavo 93 šalys, įskaitant visas ES valstybes nares, tikslas – susitariančiųjų valstybių paskirtoms centrinėms įstaigoms bendradarbiaujant atkurti ankstesnę padėtį greitai grąžinant neteisėtai išvežtus ar laikomus vaikus.

                  Vaikų grobimo prevencija yra vienas iš esminių ES vaiko teisių rėmimo politikos aspektų, todėl Europos Sąjunga tarptautiniu lygmeniu aktyviai siekia gerinti 1980 m. konvencijos taikymą ir ragina trečiąsias valstybes prie jos prisijungti.

                  2013 m. birželio 3 d. Kazachstanas deponavo prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą. Konvencija Kazachstane įsigaliojo 2013 m. rugsėjo 1 d.

                  1980 m. konvencijos 38 straipsnio 4 pastraipoje nustatyta, kad ji bus taikoma tik prisijungiančios valstybės ir tų susitariančiųjų valstybių, kurios pareikš, kad pritaria jos prisijungimui, tarpusavio santykiams.

                  Kovos su tarptautiniu vaikų grobimu sritis priklauso išimtinei Europos Sąjungos išorės kompetencijai, todėl nuspręsti pritarti Kazachstano prisijungimui reikia ES lygmeniu – priimant Tarybos sprendimą. Todėl valstybės narės turėtų padaryti pareiškimą dėl pritarimo Kazachstano prisijungimui dėl Europos Sąjungos interesų.

                  Tai, kad ES turi išimtinę kompetenciją dėl pritarimo trečiosios valstybės prisijungimui prie 1980 m. konvencijos, patvirtino Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, su kuriuo konsultuotasi Komisijos iniciatyva.

                  2014 m. spalio 14 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo nuomonėje 1/13 patvirtina, kad trečiosios valstybės prisijungimo prie 1980 Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų priėmimas priklauso išimtinei Europos Sąjungos kompetencijai.

                  Teismas pabrėžė, kad šioje srityje ES lygmeniu reikalingas vienodumas – būtina vengti vadinamosios kintamosios geometrijos tarp valstybių narių. Šio sprendimo tikslas – užtikrinti, kad 1980 m. konvencija įsigaliotų Kazachstano ir visų ES valstybių narių santykiams.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Kalbant apie tėvų vykdomą vaikų grobimą, 1980 m. Hagos konvencija yra Tarybos reglamento Nr. 2201/2003 (reglamento „Briuselis IIa“), kuris yra ES teisminio bendradarbiavimo bylose, susijusiose su santuoka ir tėvų pareigomis
                     1
                  , kertinis akmuo, tarptautinis atitikmuo.

                  Vienas iš pagrindinių šio reglamento tikslų – atgrasyti nuo vaikų grobimo tarp valstybių narių, nustatant procedūras, kuriomis būtų užtikrinama, kad vaikas būtų greitai grąžintas į valstybę narę, kurioje yra jo nuolatinė gyvenamoji vieta. Todėl reglamento „Briuselis IIa“ 11 straipsnis apima 1980 m. Hagos konvencijoje išdėstytą procedūrą ir ją papildo – išaiškinami kai kurie jos aspektai, visų pirma susiję su vaiko išklausymu, taip pat laikotarpiu, per kurį reikia priimti sprendimą po to, kai pateiktas pareiškimas dėl grąžinimo, ir vaiko negrąžinimo priežastimis. Jame taip pat įvestos nuostatos, reglamentuojančios skirtingose valstybėse narėse priimtus prieštaringus sprendimus dėl grąžinimo ir negrąžinimo.

                  Tarptautiniu lygmeniu Europos Sąjunga remia trečiųjų valstybių prisijungimą prie 1980 m. konvencijos, kad jos valstybės narės galėtų remtis bendra teisine sistema kovos su tarptautiniu vaikų grobimu srityje.

                  2011 m. gruodžio 21 d. Komisija priėmė aštuonis Tarybos sprendimų pasiūlymus
                     2
                  , siekdama pritarti aštuonių trečiųjų šalių (Maroko, Singapūro, Rusijos Federacijos, Albanijos, Andoros, Seišelių, Gabono ir Armėnijos) prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo.

                  2015 m. birželio–gruodžio mėn. Europos Sąjungos Taryba priėmė septynis sprendimus
                     3
                  , grindžiamus nurodytais pasiūlymais.

                  Šiuo pasiūlymu atsižvelgiama į trečiąją šalį (Kazachstaną), kuri prie 1980 m. konvencijos prisijungė po 2011 m. pasiūlymų priėmimo.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Be bendrojo tikslo plėtoti teisminį bendradarbiavimą tarpvalstybinio pobūdžio civilinėse bylose pagal SESV 81 straipsnį, šis pasiūlymas yra susijęs su Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnyje įtvirtintu siekiu apsaugoti vaiko teises. 1980 m. Hagos konvencijos sistema siekiama apsaugoti vaikus nuo žalingo tėvų vykdomo vaikų grobimo poveikio ir užtikrinti, kad vaikai galėtų išsaugoti ryšį su abiem tėvais, pavyzdžiui, užtikrinant galimybę faktiškai naudotis teise matytis su vaiku.

                  Pasiūlymas taip pat dera su skatinimu naudotis tarpininkavimu sprendžiant tarpvalstybinius šeimos ginčus. Direktyva dėl tam tikrų mediacijos civilinėse ir komercinėse bylose aspektų
                     4
                  , be kita ko, taikoma šeimos teisės srityje bendroje Europos teisminėje erdvėje. 1980 m. Hagos konvencija taip pat skatinama šeimos ginčus spręsti draugiškai. Vienos iš geros praktikos gairių pagal 1980 m. Hagos konvenciją, kurias paskelbė Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencija, skirtos naudojimuisi tarpininkavimu sprendžiant į konvencijos taikymo sritį patenkančius tarptautinius šeimos ginčus dėl vaikų. Europos Komisijos iniciatyva šios gairės išverstos į visas ES kalbas (išskyrus anglų ir prancūzų k.) bei arabų kalbą, siekiant paskatinti dialogą su konvencijos dar neratifikavusiomis valstybėmis ir padėti kartu rasti konkrečius dėl tarptautinio vaikų grobimo kylančių problemų sprendimo būdus
                     5
                  .

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  Atsižvelgiant į tai, kad sprendimas susijęs su tarptautiniu susitarimu, jo teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnis kartu su 81 straipsnio 3 dalimi. Taryba, pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, sprendžia vieningai.

                  Jungtinei Karalystei ir Airijai Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 yra privalomas ir todėl jos dalyvauja priimant ir taikant šį sprendimą.

                  Pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas.

                  •
                        Subsidiarumo principas

                  Kaip patvirtinta Europos Sąjungos Teisingumo Teismo nuomonėje Nr. 1/13, pagal SESV 3 straipsnio 2 dalį ši iniciatyva priklauso išimtinei ES kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas.

               •Proporcingumo principas

                  Šis pasiūlymas parengtas atsižvelgiant į jau priimtus Tarybos sprendimus dėl to paties dalyko ir juo neviršijama to, kas būtina pasiekti tikslui užtikrinti suderintus ES veiksmus kovos su tarptautiniu vaikų grobimu srityje, užtikrinant, kad visos ES valstybės narės per nurodytą laiką pritartų Kazachstano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos.

               3.EX-POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

                  Tam, kad ES galėtų priimti informacija pagrįstą sprendimą, ar pritarti atitinkamos trečiosios šalies prisijungimui prie 1980 m. konvencijos, būtina atlikti parengiamąjį darbą.

                  2015 m. sausio 20 d. ekspertų susitikime Komisija ir ES valstybės narės susitarė dėl padėties trečiojoje šalyje, prisijungusioje prie konvencijos, vertinimo kriterijų rinkinio. Konsultacijos su valstybėmis narėmis ir diskusijos 2016 m. sausio 15 d. ekspertų posėdyje parodė, kad šiame etape valstybės narės neprieštarauja tam, kad būtų pritarta Kazachstano prisijungimui prie 1980 m. konvencijos.

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

                  Svarbi informacija apie Kazachstano vykdomą konvencijos įgyvendinimą surinkta iš kelių šaltinių. Pirma, informaciją rinko ES delegacija Kazachstane – visų pirma apie įgyvendinimo teisės aktų priėmimą, centrinės įstaigos veikimą, vykdymo užtikrinimo procedūrą vaikų grobimo bylose ir galimybės užsieniečiams gauti teisinę pagalbą suteikimą . Tyrimo rezultatai buvo patenkinami ir, nors su vaiko vietos nustatymu tokioje didelėje teritorijoje susiję sunkumai kelia tam tikrą susirūpinimą, jis nėra toks didelis, kad Kazachstano prisijungimas būtų nepriimtinas.

                  Valstybės narės taip pat rinko informaciją apie padėtį Kazachstane ir rezultatai buvo aptarti 2016 m. sausio 15 d. ekspertų susitikime.

                  Papildomos informacijos gauta iš Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencijos Nuolatinio biuro. Kazachstanas dėl 1980 m. konvencijos įgyvendinimo glaudžiai bendradarbiavo su UNICEF. Parengtos konvencijos įgyvendinimo gairės. Remiant UNICEF, suplanuota, kad Kazachstano valdžios institucijos ir teisėjai, taip pat kitų 1980 m. konvenciją pasirašiusių susitariančiųjų valstybių teisėjai pasidalys žiniomis ir aptars teisėjų vaidmenį įgyvendinant ir taikant 1980 m. konvenciją bei atitinkamas nacionalinės teisės aktų nuostatas. Be to, Kazachstanas paskyrė teisėją į Tarptautinį Hagos teisėjų tinklą. 2015 m. spalio mėn. Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencijos generalinis sekretorius susitiko su centrine įstaiga ir buvo informuotas, kad rengiamas šalies aprašas ir kad įgyvendinimo teisės aktai jau priimti. 2015 m. lapkričio mėn. Kazachstane surengtas trijų dienų regioninis seminaras, kuriame dalyvavo Tadžikistano, Turkmėnistano, Rusijos ir Baltarusijos atstovai. Seminare buvo informuojama apie pagrindines Hagos konvencijas, įskaitant 1980 m. konvenciją. Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencijos Nuolatinio biuro nuomone, Kazachstanas yra motyvuota valstybė, dedanti daug pastangų, kad tinkamai įgyvendintų 1980 m. konvenciją.

                   •
                        Poveikio vertinimas

                  Šis pasiūlymas nedaro jokio reikšmingo ekonominio ar socialinio poveikio arba poveikio aplinkai, dėl kurio reikėtų atlikti poveikio vertinimą pagal Europos Komisijos geresnio reglamentavimo gaires. Panašiai kaip ir septynių 2015 m. priimtų Tarybos sprendimų dėl pritarimo tam tikrų trečiųjų valstybių prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos atveju, atsižvelgiant į šio pasiūlymo pobūdį, jo poveikio vertinimo atlikti nereikia. Iš tiesų nėra jokių kitų variantų kaip tik priimti Tarybos sprendimą pritarti trečiosios valstybės prisijungimui prie 1980 m. konvencijos.

                  Tačiau Komisija ir valstybės narės, remdamosi pirmiau nurodytais principais, atliko konkretų Kazachstano padėties vertinimą, siekdamos įsitikinti, ar jis sugebėtų tinkamai įgyvendinti 1980 m. konvenciją.

                  4.
                        POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Siūlomas sprendimas poveikio biudžetui neturi.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

                  Kadangi pasiūlymas susijęs tik su valstybių narių įgaliojimu pritarti Kazachstano prisijungimui prie 1980 m. konvencijos, jo įgyvendinimo stebėsena apima tik šiuos aspektus: kaip valstybės narės laikosi pareiškimo teksto, deponavimo laikotarpio ir pranešimo apie deponavimą Komisijai reikalavimų, nustatytų Tarybos sprendime.

               2016/0169 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo tam tikros valstybės narės įgaliojamos dėl Europos Sąjungos interesų pritarti Kazachstano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 81 straipsnio 3 dalį kartu su 218 straipsniu,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę
                  6
               ,

               kadangi:

               (1)Europos Sąjunga yra nusistačiusi kaip vieną iš savo tikslų skatinti vaiko teisių apsaugą, kaip nurodyta Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnyje. Priemonės, skirtos vaikams apsaugoti nuo neteisėto išvežimo ar laikymo, yra vienas iš esminių tos politikos aspektų;

               (2)Sąjunga yra priėmusi Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2201/2003
                  7
                (reglamentas „Briuselis IIa“), kuriuo siekiama apsaugoti vaikus nuo žalingų padarinių, kuriuos sukelia neteisėtas jų išvežimas ar laikymas, nustatyti tvarką, kuri užtikrintų greitą jų sugrąžinimą į valstybę, kurioje jie nuolat gyvena, taip pat užtikrinti teisės matytis su vaiku ir globos teisių apsaugą;

               (3)Reglamentu (EB) Nr. 2201/2003 papildoma ir sustiprinama 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencija dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų (toliau – 1980 m. Hagos konvencija), kuria tarptautiniu lygmeniu nustatoma susitariančiųjų valstybių ir centrinių įstaigų įsipareigojimų ir bendradarbiavimo sistema ir siekiama užtikrinti greitą neteisėtai išvežtų ar laikomų vaikų grąžinimą;

               (4)visos Sąjungos valstybės narės yra 1980 m. Hagos konvencijos šalys;

               (5)Sąjunga ragina trečiąsias valstybes prisijungti prie 1980 m. Hagos konvencijos ir remia tinkamą 1980 m. Hagos konvencijos taikymą, inter alia, kartu su valstybėmis narėmis dalyvaudama specialiųjų komisijų, kurias reguliariai organizuoja Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencija, veikloje;

               (6)opiais tarptautinio vaikų grobimo atvejais geriausiu sprendimu galėtų būti laikoma bendra teisinė sistema, taikoma Sąjungos valstybių narių ir trečiųjų valstybių santykiams;

               (7)1980 m. Hagos konvencijoje nustatyta, kad ji taikoma tik prisijungiančios valstybės ir tų susitariančiųjų valstybių, kurios pareiškė, kad pritaria jos prisijungimui, tarpusavio santykiams;

               (8)pagal 1980 m. Hagos konvenciją ekonominės integracijos regioninėms organizacijoms, pavyzdžiui, Sąjungai, neleidžiama tapti jos šalimi. Todėl Sąjunga negali nei prisijungti prie konvencijos, nei deponuoti savo pareiškimo dėl pritarimo valstybės prisijungimui;

               (9)remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo nuomone 1/13, pareiškimai dėl pritarimo pagal 1980 m. Hagos konvenciją priklauso išimtinei Sąjungos išorės kompetencijai;

               (10)2013 m. birželio 3 d. Kazachstanas deponavo prisijungimo prie 1980 m. Hagos konvencijos dokumentą. Konvencija Kazachstano atžvilgiu įsigaliojo 2013 m. rugsėjo 1 d.;

               (11)Kazachstano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos jau pritarė tik Nyderlandų Karalystė. Įvertinus padėtį Kazachstane padaryta išvada, kad Kazachstano prisijungimui dar nepritarusios valstybės narės gali dėl Sąjungos interesų pritarti Kazachstano prisijungimui pagal 1980 m. Hagos konvencijos sąlygas;

               (12)todėl Kazachstano prisijungimui dar nepritarusios valstybės narės turėtų būti įgaliotos jam pritarti dėl Sąjungos interesų ir deponuoti pareiškimus dėl pritarimo Kazachstano prisijungimui laikydamosi šiame sprendime išdėstytų sąlygų. Nyderlandų Karalystė jau pritarė Kazachstano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos, todėl naujo pareiškimo dėl pritarimo prisijungimui neturėtų deponuoti, nes pagal tarptautinę viešąją teisę esamas pareiškimas galioja toliau;

               (13)Jungtinei Karalystei ir Airijai Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 yra privalomas ir todėl jos dalyvauja priimant ir taikant šį sprendimą;

               (14)pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               1.
                     Valstybės narės, kurios dar to nepadarė, šiuo sprendimu įgaliojamos dėl Sąjungos interesų pritarti Kazachstano prisijungimui prie 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų (toliau – 1980 m. Hagos konvencija).

               2.
                     1 dalyje nurodytos valstybės narės ne vėliau kaip …* deponuoja pareiškimą dėl pritarimo Kazachstano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl Sąjungos interesų, išdėstytą taip:

               „[Visas VALSTYBĖS NARĖS pavadinimas] pareiškia, kad pritaria Kazachstano prisijungimui prie 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų, vadovaujantis Tarybos sprendimu (ES) 2016/…**.“

               3.
                     Kiekviena valstybė narė informuoja Tarybą ir Komisiją apie deponavimą ir perduoda Komisijai pareiškimo tekstą per du mėnesius nuo jo deponavimo.

               2 straipsnis

               Valstybė narė, pareiškimą dėl pritarimo Kazachstano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos deponavusi iki šio sprendimo priėmimo datos, naujų pareiškimų nedaro.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               4 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas visoms valstybėms narėms, išskyrus Nyderlandų Karalystę ir Danijos Karalystę.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 338, 2003 12 23, p. 31.

                     (2)
                  2011 m. gruodžio 21 d. priimti COM (2011) 904, 908, 909, 911, 912, 915, 916 ir 917.

                     (3)
                  2015 m. birželio 15 d. TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2015/1023;  2015 m. birželio 15 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/1024; 2015 m. gruodžio 10 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/2354; 2015 m. gruodžio 10 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/2355; 2015 m. gruodžio 10 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/2356;  2015 m. gruodžio 10 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/2357; 2015 m. gruodžio 10 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/2358. Sprendimas dėl Gabono buvo laikinai atidėtas – buvo laukiama, kol Gabonas paskirs pagal konvencijos 6 straipsnį paskirtiną centrinę įstaigą.

                     (4)
                  2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/52/EB dėl tam tikrų mediacijos civilinėse ir komercinėse bylose aspektų, OL L 136, 2008 5 24, p. 3).

                     (5)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3.

                     (6)
                  OL C , , p. .

                     (7)
                  2003 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo, panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1347/2000 (OL L 338, 2003 12 23, p. 1).