				|

		52012PC0526

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 573/2007/EB, Sprendimas Nr. 575/2007/EB ir Tarybos sprendimas 2007/435/EB siekiant padidinti bendro finansavimo iš Europos pabėgėlių fondo, Europos grąžinimo fondo ir Europos fondo trečiųjų šalių piliečių integracijai normą, kiek tai susiję su tam tikromis finansų valdymo nuostatomis, taikytinomis valstybėms narėms, kurios turi didelių finansinio stabilumo sunkumų arba kurioms gresia tokie sunkumai /* COM/2012/0526 final - 2012/0252 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO APLINKYBĖS
·
Priežastys ir tikslai
Dėl
užsitęsusios finansų ir ekonomikos krizės nacionaliniams
finansiniams ištekliams tenkanti našta vis didėja, nes valstybės
narės mažina savo biudžetus. Šiomis aplinkybėmis kaip lėšų
teikimo ekonomikai priemonę ypač svarbu užtikrinti sklandų
programų, priimtų pagal keturis fondus, kurie įsteigti pagal
Solidarumo ir migracijos srautų valdymo bendrąją programą
(toliau – fondai), įgyvendinimą.
Tačiau
programų įgyvendinimas dažnai yra sunkus uždavinys dėl likvidumo
problemų, kurias sukėlė biudžeto suvaržymai, dėl kurių
buvo dažnai radikaliai mažinamos išlaidos, todėl užsitęsusios
krizės laikotarpiu problemų daugėjo. Būtent taip yra tose
valstybėse narėse, kurios labiausiai nukentėjo nuo krizės
ir gavo finansinę pagalbą pagal programą iš Europos
finansinės padėties stabilizavimo priemonės (EFSM), Europos
finansinio stabilumo fondo (EFSF) ar dvišales paskolas euro zonos šalims arba
iš mokėjimų balanso priemonės ne euro zonos šalims. Iki šiol
finansinės pagalbos pagal įvairius paramos mechanizmus paprašė
šešios šalys, įskaitant Graikiją, kuri finansinę pagalbą
taip pat gavo prieš EFSM sukūrimą per dvišales paskolas; jos su
Komisija sutarė dėl makroekonominio koregavimo programos. Šios šešios
šalys yra Vengrija, Rumunija, Latvija (pagal mokėjimų balanso
priemonę), Portugalija, Graikija ir Airija (pagal EFSM, EFSF, dvišales
paskolas). Reikėtų pažymėti, kad Vengrijos programa baigė
galioti 2010 m., o Latvijos – 2012 m. pradžioje.
Užtikrinant, kad
valstybė narės, kurios naudojasi finansinės paramos mechanizmu
(arba bet kurios valstybės narės, kurios galbūt ateityje
norėtų gauti tokią paramą), toliau vietoje
įgyvendintų pagal fondus priimtas programas ir išmokėtų
lėšas projektams, į šį pasiūlymą įtrauktos
nuostatos, kurios leistų Komisijai padidinti šioms šalims taikomą
bendro finansavimo normą laikotarpiu, per kurį jos naudojasi
finansine pagalba, teikiama pagal vieną iš bet kokios finansavimo
priemonės paramos mechanizmų. Tai valstybėms narėms suteiks
papildomų finansinių išteklių ir palengvins tolesnį
programų įgyvendinimą vietoje.
·
Bendrosios aplinkybės
Nėra
abejonių, kad gilėjanti finansų krizė kai kuriose
valstybėse narėse turi didelį poveikį realiajai ekonomikai,
be kitų dalykų, turint omenyje susikaupusios skolos dydį ir tai,
kad norinčioms pasiskolinti vyriausybėms kyla sunkumų skolintis
rinkoje tvariomis kainomis.
Komisija labai
aktyviai teikė pasiūlymus, kaip kuo geriau reaguoti į
dabartinę finansų krizę ir jos socialinius ir ekonominius padarinius.
Šiais klausimais priimti trys pasiūlymai. Pirmuoju pasiūlymu
peržiūrėtas Reglamentas (EB) Nr. 1083/2006, nustatantis
bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo,
Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo, siekiant padidinti Sąjungos
paramos, kuri išmokama kaip tarpinė išmoka ir galutinio likučio
išmoka, sumą iki 10 procentinių punktų viršijant esamas ribas
(2011 m. gruodžio 13 d. Reglamentas (ES) Nr. 1311/2011).
Antruoju pasiūlymu peržiūrėtas Tarybos reglamentas (EB)
Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo
plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai, siekiant padidinti fondo
paramos normą iki 95 % regionuose, kurie atitinka konvergencijos
tikslų reikalavimus, atokiausiuose regionuose ir mažosiose Egėjo
jūros salose, ir iki 85 % kituose regionuose (2011 m. gruodžio
19 d. Reglamentas (ES) Nr. 1312/2011). Trečiuoju pasiūlymu
peržiūrėtas Reglamentas (EB) Nr. 1198/2006 dėl Europos
žuvininkystės fondo, leidžiant didinti Sąjungos paramos, kuri
išmokama kaip tarpinė išmoka ir galutinio likučio išmoka, sumą
iki 10 procentinių punktų viršijant esamas ribas (2012 m.
balandžio 19 d. Reglamentas (ES) Nr. 387/2012).
·
Pasiūlymo srityje galiojančios
nuostatos
Pagal 2007 m. gegužės 23 d.
Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo Nr. 573/2007/EB dėl Europos
pabėgėlių fondo 2008–2013 m. laikotarpiui pagal Solidarumo
ir migracijos srautų valdymo bendrąją programą
įsteigimo 14 straipsnį numatyta, kad Sąjungos bendro finansavimo
norma remiamiems veiksmams iš esmės neviršija 50 %. 14 straipsnyje
taip pat numatyta, kad ši Sąjungos bendro finansavimo norma gali būti
padidinta iki 75 %, jeigu ta valstybė narė gauna Sanglaudos
fondo finansavimą arba jeigu veiksmai skirti konkretiems prioritetams,
nustatytiems strateginėse gairėse.
2007 m. gegužės 23 d. Europos Parlamento
ir Tarybos sprendimo Nr. 575/2007/EB dėl Europos grąžinimo fondo
2008–2013 m. laikotarpiui pagal Solidarumo ir migracijos srautų
valdymo bendrąją programą įsteigimo 15 straipsnio ir
2007 m. birželio 23 d. Tarybos sprendimo 2007/435/EB dėl Europos
fondo trečiųjų šalių piliečių integracijai
2007–2013 m. laikotarpiui pagal Solidarumo ir migracijos srautų
valdymo bendrąją programą įsteigimo 13 straipsnio turinys
yra toks pats kaip ir pirmiau minėto Sprendimo Nr. 573/2007/EB 14
straipsnio turinys.
Sprendimo Nr. 573/2007/EB 21 straipsnio 3
dalyje numatyta, kad Europos pabėgėlių fondo finansinė
pagalba neatidėliotinoms priemonėms neviršija 80 % kiekvienos
priemonės išlaidų.
·
Derėjimas su kitomis Sąjungos
politikos sritimis ir tikslais
Pasiūlymas
dera su kitais pasiūlymais ir iniciatyvomis, Europos Komisijos priimtais
reaguojant į finansų krizę.
2.           KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
ŠALIMIS REZULTATAI IR POVEIKIO VERTINIMAI
·
Konsultacijos su suinteresuotomis šalimis
Su išorės
suinteresuotaisiais subjektais nebuvo konsultuojamasi.
·
Tiriamųjų duomenų rinkimas ir
naudojimas
Nepriklausomo
tyrimo neprireikė.
·
Poveikio analizė
Pasiūlymas leis Komisijai taikyti
aukštesnę bendro finansavimo normą šalims, kurios naudojasi vienu iš
paramos mechanizmų.
Papildomų biudžeto lėšų
nereikia, nes metiniai nacionaliniai asignavimai, šalims skiriami iš fondų
ir programų per 2007–2013 m. programavimo laikotarpį,
nepasikeis.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
·
Pasiūlymo santrauka
Siūloma pakeisti Europos Parlamento ir
Tarybos sprendimo Nr. 573/2007/EB 14 straipsnį ir 21 straipsnio 3
dalį, kad Sąjungos bendro finansavimo normą, taikytiną
valstybių narių Europos pabėgėlių fondo programoms,
būtų galima padidinti 20 procentinių punktų, jeigu tos
valstybės narės naudojasi vienu iš paramos mechanizmų. Panašiai
pasiūlyta pakeisti Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo
Nr. 575/2007/EB 15 straipsnį ir Tarybos sprendimo 2007/435/EB 13
straipsnį.
Kai tik priimamas sprendimas valstybei narei
suteikti finansinę pagalbą pagal vieną iš paramos mechanizmų,
tokia valstybė narė gali pateikti Komisijai arba metinės
programos projektą, arba peržiūrėtos metinės programos
projektą, kuriame taikoma padidinta Sąjungos bendro finansavimo
norma.
Kad turėtų teisę taikyti
padidintą Sąjungos bendro finansavimo normą, valstybė
narė metinės programos projekto arba peržiūrėtos
metinės programos projekto teikimo metu turi naudotis vienu iš paramos
mechanizmų. Tačiau kai tik veiksmai pagal specialiąją
metinę programą pradedami bendrai finansuoti pagal padidintą
Sąjungos bendro finansavimo normą, jie ir toliau taip finansuojami
iki tos metinės programos tinkamumo finansuoti laikotarpio pabaigos,
nepriklausomai nuo to, ar valstybė narė dar naudojasi vienu iš
paramos mechanizmų.
·
Teisinis pagrindas
2007 m.
gegužės 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas
Nr. 573/2007/EB dėl Europos pabėgėlių fondo
2008–2013 m. laikotarpiui pagal Solidarumo ir migracijos srautų
valdymo bendrąją programą įsteigimo.
2007 m.
gegužės 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas
Nr. 575/2007/EB dėl Europos grąžinimo fondo 2008–2013 m.
laikotarpiui pagal Solidarumo ir migracijos srautų valdymo
bendrąją programą įsteigimo.
2007 m.
birželio 25 d. Tarybos sprendimas 2007/435/EB dėl Europos fondo
trečiųjų šalių piliečių integracijai
2007–2013 m. laikotarpiui pagal Solidarumo ir migracijos srautų
valdymo bendrąją programą įsteigimo.
Laikantis Europos
Komisijos ir valstybių narių pasidalijamojo valdymo principo, šiuose
sprendimuose pateikiamos programavimo nuostatos ir programos projektų
valdymo (įskaitant finansų valdymą), stebėsenos,
finansų kontrolės ir vertinimo taisyklės.
·
Subsidiarumo principas
Pasiūlymas
atitinka subsidiarumo principą, nes juo siekiama didesnę paramą
iš fondų teikti tam tikroms valstybėms narėms, kurios patiria
didelių sunkumų, visų pirma, kurios susiduria su ekonominio
augimo bei finansinio stabilumo problemomis ir kurių deficito ir skolos
būklė blogėja arba ekonomikos augimas lėtėja, o tai iš
dalies parodo struktūrines vidaus problemas bei tarptautines ekonomines ir
finansines sąlygas. Atsižvelgiant į tai, Europos Sąjungos
lygmeniu būtina nustatyti laikiną mechanizmą, kuris Europos
Sąjungai leistų bendro finansavimo lėšas skirti patvirtintoms
išlaidoms pagal fondus padengti, taikant didesnę bendro finansavimo
normą.
·
Proporcingumo principas
Pasiūlymas
atitinka proporcingumo principą:
Šis
pasiūlymas iš tiesų yra proporcingas, nes juo iš esmės numatoma
padidinti fondų paramą valstybėms narėms, kurios patiria
sunkumų ar dėl išimtinių jų nekontroliuojamų
aplinkybių joms gresia dideli sunkumai ir kurioms taikomos Tarybos
reglamento (ES) Nr. 407/2010, kuriuo nustatoma Europos finansinės
padėties stabilizavimo priemonė EFSM), sąlygos, arba
valstybėms narėms, kurios dėl tų pačių priežasčių
gauna finansinę pagalbą iš Europos finansinio stabilumo fondo (EFSF)
ar Europos stabilumo mechanizmo (ESM), arba kurios patiria mokėjimų
balanso sunkumų ar kurioms gresia dideli sunkumai ir kurioms taikomos
Tarybos reglamento (EB) Nr. 332/2002 sąlygos. Jis taip pat taikomas
Graikijai, kuri gavo finansinę pagalbą pagal ypatingą
susitarimą, kuris sudarytas pagal Kreditorių susitarimą ir Euro
zonos paskolos aktą, į kuriuos paramos mechanizmai neįtraukti.
·
Pasirinkta priemonė
Siūloma
priemonė – sprendimai.
Kitos
priemonės būtų netinkamos dėl toliau nurodytų priežasčių.
Komisija
išnagrinėjo teisinėje sistemoje numatytas veikimo galimybes ir mano,
kad yra būtina, atsižvelgiant į ligšiolinę patirtį,
siūlyti sprendimų pakeitimus. Šios peržiūros tikslas – toliau
lengvinti veiksmų bendrą finansavimą ir taip paspartinti jų
įgyvendinimą ir tokių investicijų poveikį realiajai
ekonomikai.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Pasiūlymas
neturi poveikio įsipareigojimų asignavimams, nes juo nesiūloma
keisti fondų didžiausių paramos sumų, numatytų
metinėse programose 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu.
Iš pasiūlymo
matyti, kad Europos Komisija nori padėti valstybėms narėms
įveikti finansų krizę. Pakeitimais atitinkamoms valstybėms
narėms bus užtikrintos lėšos, reikalingos projektams ir ekonomikos
atsigavimui paremti.
2012/0252 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas
Nr. 573/2007/EB, Sprendimas Nr. 575/2007/EB ir Tarybos sprendimas
2007/435/EB siekiant padidinti bendro finansavimo iš Europos
pabėgėlių fondo, Europos grąžinimo fondo ir Europos fondo
trečiųjų šalių piliečių integracijai normą,
kiek tai susiję su tam tikromis finansų valdymo nuostatomis,
taikytinomis valstybėms narėms, kurios turi didelių finansinio
stabilumo sunkumų arba kurioms gresia tokie sunkumai
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 78 straipsnio 2 dalį
ir 79 straipsnio 2 ir 4 dalis,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
perdavus teisėkūros procedūra
priimamo akto projektą nacionaliniams parlamentams,
laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)       pagal Solidarumo ir
migracijos srautų valdymo bendrąją programą 2007 m.
gegužės 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu
Nr. 573/2007/EB įsteigtas Europos pabėgėlių fondas[1], 2007 m. gegužės
23 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 575/2007/EB
įsteigtas Europos grąžinimo fondas[2]
ir 2007 m. birželio 25 d. Tarybos sprendimu 2007/435/EB
įsteigtas Europos fondas trečiųjų šalių
piliečių integracijai[3].
Jais numatytos skirtingos Sąjungos bendro finansavimo normos fondų
remiamiems veiksmams;
(2)       beprecedentė
pasaulinė finansų krizė ir ekonomikos nuosmukis labai
pakenkė ekonomikos augimui bei finansiniam stabilumui ir labai pablogino
kelių valstybių narių finansinę, ekonominę ir socialinę
padėtį. Kai kurios valstybės narės turi didelių
sunkumų, visų pirma susijusių su finansiniu ir ekonominiu
stabilumu, arba joms tokie sunkumai gresia; todėl blogėja jų
deficito ir skolos būklė bei kyla grėsmė ekonomikos
augimui, o tokią padėtį sunkina tarptautinės
ekonominės ir finansinės sąlygos;
(3)       nors jau imtasi svarbių
priemonių neigiamiems krizės padariniams sušvelninti, finansų
krizės poveikis realiajai ekonomikai, darbo rinkai ir plačiajai
visuomenei vis dar didelis. Nacionaliniams finansiniams ištekliams tenkanti
našta vis didėja ir nedelsiant turėtų būti imtasi
tolesnių veiksmų jai mažinti maksimaliai ir geriausiai panaudojant
Sąjungos lėšas;
(4)       2002 m. vasario
18 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 332/2002 dėl priemonės,
teikiančios vidutinės trukmės finansinę pagalbą
valstybių narių mokėjimų balansams, sukūrimo[4] yra numatyta, kad Taryba
suteiks vidutinės trukmės finansinę pagalbą euro
neįsivedusiai valstybei narei, turinčiai mokėjimų balanso
sunkumų, arba kilus didelei tokių sunkumų grėsmei;
(5)       Tarybos sprendimu 2009/459/EB[5] tokia finansinė pagalba
suteikta Rumunijai;
(6)       2010 m. gegužės
9 d. Taryba priėmė išsamų priemonių paketą,
įskaitant a) Tarybos reglamentą, kuriuo nustatoma Europos
finansinės padėties stabilizavimo priemonė[6] ir kuris pagrįstas
Sutarties 122 straipsnio 2 dalimi, ir b) įsteigė Europos finansinio
stabilumo fondą, kad būtų galima teikti finansinę
paramą euro zonos valstybėms narėms, turinčioms
sunkumų, kuriuos sukėlė išimtinės euro zonos valstybių
narių nekontroliuojamos aplinkybės, siekiant apsaugoti visos euro
zonos ir jos valstybių narių finansinį stabilumą;
(7)       Airijai ir Portugalijai
finansinė pagalba suteikta pagal Europos finansinės padėties
stabilizavimo priemonę, remiantis atitinkamais Tarybos įgyvendinimo
sprendimais 2011/77/ES[7]
ir 2011/344/ES[8].
Jos taip pat gavo lėšų iš Europos finansinio stabilumo fondo;
(8)       2010 m. gegužės
8 d. dėl Graikijos sudarytas Kreditorių susitarimas ir
Susitarimas dėl paskolos įsigaliojo 2010 m. gegužės
11 d. 2012 m. kovo 12 d. septyniolikos euro zonos valstybių
narių finansų ministrai nutraukė šios pirmosios programos
įgyvendinimą ir patvirtino antrąją finansinės pagalbos
Graikijai programą. Nuspręsta šios antrosios programos finansine
priemone pasirinkti Europos finansinio stabilumo fondą, kuris taip pat
išmokėtų likusią sumą, kurią turėtų skirti
euro zona pagal pirmąją programą;
(9)       2012 m. vasario
2 d. septyniolikos euro zonos valstybių narių finansų
ministrai pasirašė Europos stabilumo mechanizmo steigimo sutartį.
Pagal tą sutartį, kuri buvo pasirašyta priėmus 2011 m. kovo
25 d. Europos Vadovų Tarybos sprendimą 2011/199/ES, kuriuo iš
dalies keičiamas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 136
straipsnis, kiek tai susiję su stabilumo mechanizmu, taikytinu valstybėms
narėms, kurių valiuta yra euro[9],
numatyta, kad 2012 m. viduryje įsigaliojęs Europos stabilumo
mechanizmas taps pagrindine finansinės pagalbos teikimo priemone euro
zonos valstybėms narėms. Todėl šiame sprendime taip pat
turėtų būti atsižvelgta į Europos stabilumo
mechanizmą;
(10)     Europos Vadovų Taryba
savo 2011 m. birželio 23 ir 24 d. išvadose palankiai įvertino
Komisijos ketinimą didinti Graikijai skirtos paskolų programos ir
Sąjungos fondų sąveiką bei parėmė pastangas didinti
Graikijos gebėjimą panaudoti Sąjungos lėšas, kad
būtų skatinamas ekonomikos augimas ir užimtumas, dėmesį
sutelkiant į konkurencingumo didinimą ir darbo vietų
kūrimą. Be to, ji palankiai įvertino ir parėmė tai,
kad Komisija kartu su valstybėmis narėmis parengė išsamią
techninės pagalbos Graikijai programą. Šiais Sprendimo
Nr. 573/2007/EB, Sprendimo Nr. 575/2007/EB ir Tarybos sprendimo
2007/435/EB pakeitimais remiamos tokios pastangos didinti sąveiką;
(11)     atsižvelgus į išimtines
aplinkybes, Reglamentas (EB) Nr. 1083/2006, nustatantis bendrąsias
nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos
socialinio fondo ir Sanglaudos fondo, buvo iš dalies pakeistas Reglamentu (ES)
Nr. 1311/2011, kad būtų leista padidinti struktūriniams
fondams ir Sanglaudos fondui taikomą bendro finansavimo normą
valstybėms narėms, kurios patiria didelių finansinio stabilumo
sunkumų[10].
Panašaus požiūrio tų pačių valstybių narių
atžvilgiu laikytasi Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai
(Reglamentas (ES) Nr. 1312/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas
(EB) Nr. 1698/2005)[11]
ir Europos žuvininkystės fondo (Reglamentas (ES) Nr. 387/2012, kuriuo
iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1198/2006)[12] atvejais. Tos valstybės
narės taip pat turėtų būti remiamos pagal keturis fondus,
įsteigtus 2007–2013 m. laikotarpiui pagal Solidarumo ir migracijos
srautų valdymo bendrąją programą, t. y. Išorės
sienų fondą, Europos grąžinimo fondą, Europos
pabėgėlių fondą ir Europos fondą
trečiųjų šalių piliečių integracijai (toliau –
fondai);
(12)     fondai yra pagrindinės
priemonės, kuriomis siekiama padėti valstybėms narėms
spręsti svarbius uždavinius migracijos, prieglobsčio ir išorės
sienų srityse, kaip antai plėtoti išsamią Sąjungos
imigracijos politiką, kad būtų sustiprintas Sąjungos
konkurencingumas bei socialinė sanglauda ir bendros Europos
prieglobsčio sistemos sukūrimas;
(13)     siekiant lengviau gauti
Europos Sąjungos lėšų valdymui migracijos, prieglobsčio ir
išorės sienų srityse ir pagerinti lėšų prieinamumą
valstybėms narėms, kad jos įgyvendintų savo metines programas
pagal fondus, reikia laikinai ir nepažeidžiant 2014–2020 m. programavimo
laikotarpio nuostatų padidinti Sąjungos bendro finansavimo pagal
fondus normą suma, kuri dvidešimt procentinių punktų
viršytų dabar taikomas bendro finansavimo normas valstybėms
narėms, kurios turi didelių finansinio stabilumo sunkumų. Tai
reiškia, kad fondų metinis nacionalinis asignavimas pagal pagrindinį
aktą liktų nepakeistas, tačiau atitinkamai sumažėtų
nacionalinė bendro finansavimo dalis. Reikės peržiūrėti
vykdomas metines programas, kad būtų matyti pokyčiai
pradėjus taikyti padidintą Sąjungos bendro finansavimo
normą;
(14)     bet kuri valstybė
narė, norinti pasinaudoti padidinta bendro finansavimo norma,
turėtų pateikti Komisijai raštišką pareiškimą kartu su savo
metinės programos projektu arba peržiūrėtos metinės
programos projektu. Pareiškime ta valstybė narė turėtų
pateikti nuorodą į atitinkamą Tarybos sprendimą arba į
bet kokį susijusį sprendimą, pagal kurį ji turi teisę
pasinaudoti padidinta Sąjungos bendro finansavimo norma;
(15)     beprecedentė krizė,
turinti neigiamą poveikį tarptautinėms finansų rinkoms, ir
ekonomikos nuosmukis gerokai pakenkė kelių valstybių narių
finansiniam stabilumui. Reikia imtis skubių veiksmų, kad
būtų neutralizuotas poveikis visai ekonomikai, todėl šis
sprendimas turėtų įsigalioti kuo greičiau;
(16)     todėl Sprendimas
Nr. 573/2007/EB, Sprendimas Nr. 575/2007/EB ir Tarybos sprendimas
2007/435/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeisti. Darant
nuorodą į Sprendimo Nr. 573/2007/EB 14 straipsnį ir 21 straipsnio
3 dalį, Sprendimo Nr. 575/2007/EB 15 straipsnį ir Tarybos
sprendimo 2007/435/EB 13 straipsnį arba į juose nurodytą
Sąjungos paramos procentinę dalį, tai turėtų būti
suprantama kaip nuoroda į peržiūrėtą 14 straipsnį, 21
straipsnio 3 dalį, 15 straipsnį, 13 straipsnį ir galbūt
padidintą Sąjungos paramos procentinę dalį;
(17)     pagal prie Europos
Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo
pridėto Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos
pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 3
straipsnį ir nepažeidžiant to protokolo 4 straipsnio, Airija [nedalyvauja
priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas /
pranešė norinti dalyvauti priimant ir taikant šį sprendimą];
(18)     pagal prie Europos
Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo
pridėto Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos
pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 3
straipsnį ir nepažeidžiant to protokolo 4 straipsnio, Jungtinė
Karalystė [nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra
jai privalomas ar taikomas / pranešė norinti dalyvauti priimant ir taikant
šį sprendimą];
(19)     pagal prie Europos
Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo
pridėto Protokolo dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius
Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai
privalomas ar taikomas,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Sprendimas Nr. 573/2007/EB iš dalies
keičiamas taip:
1) 14 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:

„4.        Sąjungos parama remiamiems
projektams pagal 3 straipsnį valstybėse narėse
įgyvendinamų veiksmų atveju neviršija 50 % visų
konkretaus veiksmo išlaidų.
Ši parama gali būti padidinta iki
75 % projektams, skirtiems konkretiems prioritetams, nustatytiems
17 straipsnyje nurodytose strateginėse gairėse.
Sąjungos parama didinama iki 75 %
valstybėse narėse, kurios gauna Sanglaudos fondo finansavimą.
Sąjungos parama gali
būti padidinta 20 procentinių punktų, jeigu valstybė
narė savo metinės programos projekto pateikimo pagal šio sprendimo 20
straipsnio 3 dalį arba peržiūrėtos metinės programos
projekto pateikimo pagal Komisijos sprendimo 2008/22/EB* 23 straipsnį metu
laikosi vienos iš šių sąlygų:
a)      vidutinės trukmės
finansinė pagalba jai teikiama pagal Tarybos reglamentą (EB)
Nr. 332/2002**;
b)      finansinė pagalba jai teikiama pagal
Tarybos reglamentą (ES) Nr. 407/2010*** arba prieš įsigaliojant
tam reglamentui finansinę pagalbą jai teikė kitos euro zonos
valstybės narės;
c)      finansinė pagalba jai teikiama pagal
tarpvyriausybinį susitarimą, pasiektą steigiant Europos finansinio
stabilumo fondą, arba Europos stabilumo mechanizmo steigimo sutartį.
Atitinkama valstybė narė pateikia
Komisijai raštišką pareiškimą kartu su savo metinės programos
projektu arba peržiūrėtos metinės programos projektu ir
patvirtina, kad laikosi vienos iš ketvirtos pastraipos a, b ar c punktuose
nurodytų sąlygų.
Projektas ir toliau gali būti bendrai
finansuojamas taikant padidintą normą nepriklausomai nuo to, ar
susijusios metinės programos įgyvendinimo laikotarpiu vis dar
laikomasi vienos iš ketvirtos pastraipos a, b ar c punktuose nurodytų
sąlygų.
_______
*          OL L 167,
2008 6 27, p. 1.
**        OL L 53,
2010 5 12, p. 1.
***      OL L 118, 2010 5 12, p. 1.“
2) 21 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
„3.        Fondo finansinė pagalba
5 straipsnyje numatytoms neatidėliotinoms priemonėms teikiama
tik šešis mėnesius ir neviršija 80 % kiekvienos priemonės
išlaidų.
Finansinė pagalba gali būti
padidinta 20 procentinių punktų, jeigu valstybė narė
prašymo dėl šio straipsnio 2 dalyje nurodytų neatidėliotinų
priemonių pateikimo arba savo peržiūrėtos metinės programos
projekto pateikimo pagal Sprendimo 2008/22/EB 23 straipsnį metu laikosi
vienos iš šio sprendimo 14 straipsnio 4 dalies ketvirtos pastraipos a, b ar c
punktuose nurodytų sąlygų.
Atitinkama valstybė narė pateikia
Komisijai raštišką pareiškimą kartu su prašymu dėl
neatidėliotinų priemonių arba savo peržiūrėtos
metinės programos projektu ir patvirtina, kad laikosi vienos iš 14
straipsnio 4 dalies ketvirtos pastraipos a, b ar c punktuose nurodytų
sąlygų.
Projektas ir toliau gali būti bendrai
finansuojamas taikant padidintą normą nepriklausomai nuo to, ar
susijusių neatidėliotinų priemonių įgyvendinimo
laikotarpiu vis dar laikomasi vienos iš 14 straipsnio 4 dalies ketvirtos
pastraipos a, b ar c punktuose nurodytų sąlygų.“
2 straipsnis
Sprendimo
Nr. 2007/575/EB 15 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:
„4.        Sąjungos
parama remiamiems projektams pagal 3 straipsnį valstybėse narėse
įgyvendinamų veiksmų atveju neviršija 50 % visų
konkretaus veiksmo išlaidų.
Ši parama gali
būti padidinta iki 75 % projektams, skirtiems konkretiems
prioritetams, nustatytiems 18 straipsnyje nurodytose strateginėse
gairėse.
Sąjungos
parama didinama iki 75 % valstybėse narėse, kurios gauna
Sanglaudos fondo finansavimą.
Sąjungos parama gali
būti padidinta 20 procentinių punktų, jeigu valstybė
narė savo metinės programos projekto pateikimo pagal šio sprendimo 21
straipsnio 3 dalį arba peržiūrėtos metinės programos
projekto pateikimo pagal Komisijos sprendimo 2008/458/EB* 23 straipsnį
metu laikosi vienos iš šių sąlygų:
a)      vidutinės trukmės
finansinė pagalba jai teikiama pagal Tarybos reglamentą (EB)
Nr. 332/2002**;
b)      finansinė pagalba jai teikiama pagal
Tarybos reglamentą (ES) Nr. 407/2010*** arba prieš įsigaliojant
tam reglamentui finansinę pagalbą jai teikė kitos euro zonos
valstybės narės;
c)      finansinė pagalba jai teikiama pagal
tarpvyriausybinį susitarimą, pasiektą steigiant Europos
finansinio stabilumo fondą, arba Europos stabilumo mechanizmo steigimo
sutartį.
Atitinkama valstybė narė pateikia
Komisijai raštišką pareiškimą kartu su savo metinės programos
projektu arba peržiūrėtos metinės programos projektu ir
patvirtina, kad laikosi vienos iš ketvirtos pastraipos a, b ar c punktuose
nurodytų sąlygų.
Projektas ir toliau gali būti bendrai
finansuojamas pagal padidintą normą nepriklausomai nuo to, ar
susijusios metinės programos įgyvendinimo laikotarpiu vis dar
laikomasi vienos iš ketvirtos pastraipos a, b ar c punktuose nurodytų
sąlygų.
_______
*          OL L
167, 2008 6 27, p. 135.
**        OL L 53,
2010 5 12, p. 1.
***      OL L 118,
2010 5 12, p. 1.“
3 straipsnis
Sprendimo 2007/435/EB 13 straipsnio
4 dalis pakeičiama taip:
„4.        Sąjungos parama remiamiems
projektams pagal 4 straipsnį valstybėse narėse
įgyvendinamų veiksmų atveju neviršija 50 % visų
konkretaus veiksmo išlaidų.
Parama gali būti padidinta iki 75 %
projektams, skirtiems konkretiems prioritetams, nustatytiems
16 straipsnyje apibrėžtose strateginėse gairėse.
Sąjungos parama didinama iki 75 %
valstybėse narėse, kurios gauna Sanglaudos fondo finansavimą.
Sąjungos parama gali būti
padidinta 20 procentinių punktų, jeigu valstybė narė savo
metinės programos projekto pateikimo pagal šio sprendimo 19 straipsnio 3
dalį arba peržiūrėtos metinės programos projekto pateikimo
pagal Komisijos sprendimo 2008/457/EB* 23 straipsnį metu laikosi vienos iš
šių sąlygų:
a)      vidutinės trukmės
finansinė pagalba jai teikiama pagal Tarybos reglamentą (EB)
Nr. 332/2002**;
b)      finansinė pagalba jai teikiama pagal
Tarybos reglamentą (ES) Nr. 407/2010*** arba prieš įsigaliojant
tam reglamentui finansinę pagalbą jai teikė kitos euro zonos
valstybės narės;
c)      finansinė pagalba jai teikiama pagal
tarpvyriausybinį susitarimą, pasiektą steigiant Europos
finansinio stabilumo fondą, arba Europos stabilumo mechanizmo steigimo
sutartį.
Atitinkama valstybė narė pateikia
Komisijai raštišką pareiškimą kartu su savo metinės programos
projektu arba peržiūrėtos metinės programos projektu ir
patvirtina, kad laikosi vienos iš ketvirtos pastraipos a, b ar c punktuose
nurodytų sąlygų.
Projektas ir toliau gali būti bendrai finansuojamas
pagal padidintą normą nepriklausomai nuo to, ar susijusios
metinės programos įgyvendinimo laikotarpiu vis dar laikomasi vienos
iš ketvirtos pastraipos a, b ar c punktuose nurodytų sąlygų.
_______
*          OL L
167, 2008 6 27, p. 69.
**        OL L 53,
2010 5 12, p. 1.
***      OL L 118,
2010 5 12, p. 1.“
4 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja kitą
dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
5 straipsnis
Šis sprendimas
pagal Sutartis skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
[1]               OL L 144, 2007 6 6, p. 1.
[2]               OL L 144, 2007 6 6, p. 45.
[3]               OL L 168, 2007 6 28, p. 18.
[4]               OL L 53, 2002 2 23, p. 1.
[5]               OL L 150, 2009 6 13, p. 8.
Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu 2010/183/ES (OL L
83, 2010 3 30, p. 19).
[6]               OL L 118, 2010 5 12, p. 1.
[7]               OL L 30, 2011 2 4, p. 34.
[8]               OL L 159, 2011 6 17, p. 88.
[9]               OL L 91, 2011 4 6, p. 1.
[10]             OL L 337, 2011 12 20, p. 5.
[11]             OL L 339, 2011 12 21, p. 1.
[12]             OL L 129, 2012 5 16, p. 7.


				|

		52013PC0345

			Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl euro įvedimo Latvijoje 2014 m. sausio 1 d. /* COM/2013/0345 final - 2013/0190 (NLE) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO APLINKYBĖS
1998 m. gegužės 3 d. Taryba
nusprendė, kad Belgija, Vokietija, Ispanija, Prancūzija, Airija, Italija,
Liuksemburgas, Nyderlandai, Portugalija, Austrija ir Suomija atitiko būtinas
sąlygas įvesti eurą 1999 m. sausio 1 d. Danija ir Jungtinė Karalystė
pasinaudojo atsisakymo išlyga, todėl Taryba jų nevertino. Graikija ir Švedija
Tarybos buvo laikomos valstybėmis narėmis, kurioms taikoma išimtis.
2000 m. birželio 19 d. Taryba nusprendė, kad Graikija atitiko būtinas
sąlygas įvesti eurą 2001 m. sausio 1 d. Šalys, kurios įstojo į
Europos Sąjungą 2004 m. gegužės 1 d. (Čekija, Estija, Kipras,
Latvija, Lietuva, Vengrija, Malta, Lenkija, Slovėnija ir Slovakija), pagal
atitinkamo Stojimo akto 4 straipsnį laikomos valstybėmis narėmis, kurioms
taikoma išimtis. 2006 m. liepos 11 d. Taryba nusprendė, kad Slovėnija
atitiko būtinas sąlygas įvesti eurą 2007 m. sausio 1 d. Bulgarija ir
Rumunija, kurios įstojo į Europos Sąjungą 2007 m. sausio 1 d., pagal
atitinkamo Stojimo akto 5 straipsnį laikomos valstybėmis narėmis, kurioms
taikoma išimtis. 2007 m. liepos 10 d. Taryba nusprendė, kad Kipras ir
Malta atitiko būtinas sąlygas įvesti eurą 2008 m. sausio 1 d.
2008 m. liepos 8 d. Taryba nusprendė, kad Slovakija atitiko būtinas
sąlygas įvesti eurą 2009 m. sausio 1 d. 2010 m. liepos
13 m. Taryba nusprendė, kad Estija atitiko būtinas sąlygas įvesti eurą
2011 m. sausio 1 d. Kroatija į Europos Sąjungą įstos 2013 m.
liepos 1 d. ir pagal Stojimo akto 5 straipsnį taps valstybe nare, kuriai
taikoma išimtis.
Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau
– Sutartis) 140 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad ne rečiau kaip kartą per
dvejus metus arba valstybės narės, kuriai taikoma išimtis, prašymu Komisija ir
Europos Centrinis Bankas turi pranešti Tarybai apie valstybių narių, kurioms
taikoma išimtis, pažangą, padarytą vykdant savo įsipareigojimus ekonominei ir
pinigų sąjungai sukurti. Remdamasi savo pačios ir ECB pranešimais Komisija gali
teikti Tarybai pasiūlymą dėl Tarybos sprendimo panaikinti išimtį būtinas
sąlygas atitinkančiai valstybei narei, laikantis Sutarties 140 straipsnio 2
dalyje nustatytos tvarkos.
Ankstesnės Komisijos ir ECB reguliarios
konvergencijos ataskaitos priimtos 2012 m. gegužės mėn. 2013 m. kovo
5 d. Latvija pateikė prašymą iš naujo įvertinti konvergenciją, kad galėtų
įvesti eurą 2014 m. sausio 1 d., jei taikoma išimtis būtų panaikinta.
Reaguodami į šį prašymą Komisija ir ECB parengė konvergencijos ataskaitas dėl
Latvijos.
2013 m. birželio 5 d. Kolegija
priėmė 2013 m. Komisijos konvergencijos ataskaitą dėl Latvijos. ECB savo
ataskaitą priėmė birželio 3 d. Be kita ko, ataskaitose vertinamas Latvijos
nacionalinės teisės aktų, įskaitant nacionalinio centrinio banko statutą,
suderinamumas su Sutarties 130 ir 131 straipsniais ir Europos centrinių bankų
sistemos (ECBS) ir ECB statutu. Ataskaitose taip pat vertinama, ar pasiektas
aukštas tvarios konvergencijos lygis remiantis konvergencijos kriterijais, ir
atsižvelgiama į kelis kitus veiksnius, į kuriuos atsižvelgti reikalaujama
Sutarties 140 straipsnio 1 dalies paskutinėje pastraipoje.
Savo konvergencijos ataskaitoje Komisija daro
išvadą, kad Latvija atitinka euro įvedimo sąlygas.
Remdamasi savo ir ECB ataskaitomis, Komisija
priėmė pridedamą pasiūlymą dėl Tarybos sprendimo 2014 m. sausio 1 d.
panaikinti Latvijai taikomą išimtį.
2.           KONSULTACIJŲ SU
SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Diskusijos su valstybėmis narėmis dėl
ekonominės politikos uždavinių valstybėse narėse įvairiomis formomis
reguliariai vyksta Ekonomikos ir finansų komitete ir ECOFIN taryboje ir (arba)
Euro grupėje. Jos apima neoficialias diskusijas konkrečiai su pasirengimu
stojimui į euro zoną susijusiais klausimais (įskaitant valiutos kursų
politiką). Dialogas su mokslininkais ir kitomis suinteresuotosiomis grupėmis
vyksta konferencijų ar (arba) seminarų metu, taip pat ad hoc pagrindu.
Ekonominiai pokyčiai euro zonoje ir valstybėse narėse vertinami
laikantis įvairių ekonominės politikos koordinavimo ir priežiūros procedūrų
(visų pirma pagal Sutarties 121 straipsnį), taip pat atsižvelgiant į Komisijos
reguliariai vykdomą konkrečios šalies arba visos zonos įvykių stebėseną ir
analizę (įskaitant prognozes, reguliarias leidinių serijas, Ekonomikos ir
finansų komitetui ir ECOFIN tarybai ir (arba) Euro grupei pateikiamus
duomenis). Laikydamasi proporcingumo principo bei ankstesnės praktikos Komisija
siūlo nerengti oficialaus poveikio vertinimo.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
3.1.        Teisinis pagrindas
Šio pasiūlymo teisinis pagrindas – Sutarties
140 straipsnio 2 dalis, kurioje nustatyta Tarybos sprendimo dėl euro įvedimo
priėmimo ir atitinkamoms valstybėms narėms taikomos išimties panaikinimo
tvarka.
Taryba priima sprendimą remdamasi Komisijos
pasiūlymu, pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, pasibaigus svarstymui
Europos Vadovų Taryboje ir gavusi valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro,
atstovaujančių savo narių kvalifikuotos daugumos rekomendaciją.
3.2.        Subsidiarumas ir
proporcingumas
Pasiūlymas priklauso išimtinei Sąjungos
kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas.
Šia iniciatyva neviršijama to, kas būtina jos
tikslui pasiekti, todėl ji atitinka proporcingumo principą.
3.3.        Pasirinkta teisinė priemonė
Pagal Sutarties 140 straipsnio 2 dalį
sprendimas yra vienintelė tinkama teisinė priemonė.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Pasiūlymas neturi poveikio Sąjungos biudžetui.
2013/0190 (NLE)
Pasiūlymas
TARYBOS SPRENDIMAS
dėl euro įvedimo Latvijoje 2014 m.
sausio 1 d.

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos
veikimo, ypač į jos 140 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Komisijos ataskaitą[1],
atsižvelgdama į Europos Centrinio Banko
ataskaitą[2],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,
atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos
svarstymą,
atsižvelgdama į Tarybos narių, atstovaujančių
valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro, rekomendaciją,
kadangi:
(1)       trečiasis ekonominės ir
pinigų sąjungos (EPS) etapas prasidėjo 1999 m. sausio 1 d.
1998 m. gegužės 3 d. Briuselyje vykusiame valstybių arba vyriausybių
vadovų susitikime Taryba nusprendė, kad Belgija, Vokietija, Ispanija,
Prancūzija, Airija, Italija, Liuksemburgas, Nyderlandai, Austrija, Portugalija
ir Suomija atitiko būtinas sąlygas įvesti eurą 1999 m. sausio 1 d.[3];
(2)       Sprendimu 2000/427/EB[4] Taryba
nutarė, kad Graikija atitiko būtinas sąlygas įvesti eurą 2001 m. sausio
1 d. Sprendimu 2006/495/EB[5]
Taryba nutarė, kad Slovėnija atitiko būtinas sąlygas įvesti eurą 2007 m.
sausio 1 d. Sprendimais 2007/503/EB[6] ir 2007/504/EB[7] Taryba
nutarė, kad Kipras ir Malta atitiko būtinas sąlygas įvesti eurą 2008 m.
sausio 1 d. Sprendimu 2008/608/EB[8]
Taryba nutarė, kad Slovakija atitiko būtinas sąlygas įvesti eurą. Sprendimu
2010/416/ES[9]
Taryba nutarė, kad Estija atitiko būtinas sąlygas įvesti eurą;
(3)       vadovaujantis prie Europos
bendrijos steigimo sutarties (toliau – EB sutartis) pridėto Protokolo dėl tam
tikrų su Jungtine Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalyste susijusių
nuostatų 1 dalimi, Jungtinė Karalystė pranešė Tarybai, kad neketina pereiti prie
trečiojo EPS etapo 1999 m. sausio 1 d. Šis pranešimas nepasikeitė.
Vadovaudamasi prie EB sutarties pridėto Protokolo dėl tam tikrų su Danija
susijusių nuostatų 1 dalimi ir 1992 m. gruodžio mėn. Edinburge priimtu
valstybių ar vyriausybių vadovų sprendimu, Danija Tarybai pranešė, kad
nedalyvaus trečiajame EPS etape. Danija nereikalavo inicijuoti Sutarties dėl
Europos Sąjungos veikimo (toliau – Sutartis) 140 straipsnio 2 dalyje nurodytos
procedūros;
(4)       pagal Sprendimą 98/317/EB
Švedijai taikoma išimtis, kaip apibrėžta Sutarties 139 straipsnio 1 dalyje.
Pagal 2003 m. Stojimo akto[10]
4 straipsnį Čekijai, Latvijai, Lietuvai, Vengrijai ir Lenkijai taikoma išimtis,
kaip apibrėžta Sutarties 139 straipsnio 1 dalyje. Pagal 2005 m. Stojimo
akto[11]
5 straipsnį Bulgarijai ir Rumunijai taikoma išimtis, kaip apibrėžta Sutarties
139 straipsnio 1 dalyje. Pagal Stojimo akto[12] 5 straipsnį Kroatijai taikoma išimtis, kaip
apibrėžta Sutarties 139 straipsnio 1 dalyje;
(5)       Europos Centrinis Bankas
(ECB) buvo įsteigtas 1998 m. liepos 1 d. Europos pinigų sistema buvo
pakeista valiutų kurso mechanizmu, dėl kurio įvedimo susitarta 1997 m.
birželio 16 d. Europos Vadovų Tarybos rezoliucija dėl valiutų kursų
mechanizmo įdiegimo trečiajame ekonominės ir pinigų sąjungos etape[13]. Valiutų
kurso mechanizmo (VKM II) procedūros trečiajame ekonominės ir pinigų sąjungos
etape nustatytos 2006 m. kovo 16 d. Europos Centrinio Banko ir euro
zonai nepriklausančių valstybių narių nacionalinių centrinių bankų sutartyje,
nustatančioje valiutos kurso mechanizmo veikimo būdus ekonominės ir pinigų
sąjungos trečiajame etape[14];
(6)       Sutarties 140 straipsnio 2
dalyje nustatytos atitinkamoms valstybėms narėms taikomos išimties panaikinimo
procedūros. Ne rečiau kaip kartą per dvejus metus arba valstybės narės, kuriai
taikoma išimtis, prašymu Komisija ir ECB Sutarties 140 straipsnio 1 dalyje
nustatyta tvarka pateikia Tarybai pranešimą. 2013 m. kovo 5 d.
Latvija pateikė oficialų prašymą įvertinti konvergenciją;
(7)       valstybių narių nacionalinės
teisės aktai, įskaitant nacionalinių centrinių bankų statutus, atitinkamai turi
būti pritaikyti siekiant užtikrinti jų suderinamumą su Sutarties 130 ir 131
straipsniais ir su Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko
statutu (toliau – ECBS ir ECB statutas). Komisijos ir ECB ataskaitose
pateikiamas išsamus Latvijos teisės aktų suderinamumo su Sutarties 130 ir 131
straipsniais ir su ECBS ir ECB statutu vertinimas;
(8)       pagal Protokolo Nr. 13
dėl konvergencijos kriterijų, nurodytų Sutarties 140 straipsnyje, 1 straipsnį
kainų stabilumo kriterijus, nurodytas Sutarties 140 straipsnio 1 dalies pirmoje
įtraukoje, reiškia, kad valstybės narės kainų stabilumas yra tvarus ir
vidutinis infliacijos lygis per vienerius metus iki tyrimo neviršija daugiau
kaip 1,5 procentinio punkto daugiausia trijų valstybių narių, kuriose kainos
yra stabiliausios, infliacijos lygio. Pagal kainų stabilumo kriterijų
infliacija apskaičiuojama remiantis 1995 m. spalio 23 d. Tarybos
reglamente (EB) Nr. 2494/95 dėl suderintų vartotojų kainų indeksų[15]
nurodytais suderintais vartotojų kainų indeksais (SVKI). Siekiant įvertinti
kainų stabilumo kriterijų, valstybės narės infliacija apskaičiuojama pagal tai,
kiek procentais pasikeitė 12 mėnesių indeksų aritmetinis vidurkis, palyginti su
ankstesnio laikotarpio 12 mėnesių indeksų aritmetiniu vidurkiu. Komisijos ir
ECB ataskaitose atsižvelgta į pamatinę vertę, lygią paprastam trijų valstybių
narių, kuriose kainos yra stabiliausios, infliacijos lygių aritmetiniam
vidurkiui, prie jo pridėjus 1,5 procentinio punkto. Apskaičiuota, kad vienų
metų laikotarpio, kuris baigėsi 2013 m. balandžio mėn., pamatinė
infliacijos lygio vertė buvo 2,7 procento, o trys valstybės narės, kuriose
kainos stabiliausios – Švedija, Latvija ir Airija; jų infliacija sudarė
atitinkamai 0,8 procento, 1,3 procento ir 1,6 procento. Yra pagrindo prie
šalių, kuriose kainos stabiliausios, nepriskirti tų šalių, kurių infliacijos
lygis negali būti laikomas prasmingu lyginamuoju standartu kitoms valstybėms
narėms. Tokios išsiskiriančios šalys anksčiau nurodytos 2004 ir 2010 m.
konvergencijos ataskaitose. Dabartinėmis aplinkybėmis yra pagrindo prie šalių,
kuriose kainos stabiliausios, nepriskirti Graikijos, nes jos infliacijos lygis
ir profilis labai skiriasi nuo euro zonos vidurkio, tai daugiausia susiję su
didelio Graikijos ekonomikos koregavimo poreikiais ir išskirtine būkle, o ją
įtraukus pamatinei vertei, taigi ir kriterijaus teisingumui, būtų padarytas
nepageidaujamas poveikis[16];
(9)       pagal Protokolo Nr. 13 2
straipsnį bendrojo šalies biudžeto padėties kriterijus, nurodytas Sutarties 140
straipsnio 1 dalies antroje įtraukoje, reiškia, kad tyrimo metu valstybei narei
nėra taikomas Tarybos sprendimas dėl perviršinio deficito pagal Sutarties 126
straipsnio 6 dalį;
(10)     pagal Protokolo Nr. 13 3
straipsnį dalyvavimo Europos pinigų sistemos valiutos kurso mechanizme
kriterijus, nurodytas Sutarties 140 straipsnio 1 dalies trečioje įtraukoje,
reiškia, kad valstybė narė laikėsi normalių svyravimo ribų, numatytų Europos
pinigų sistemos valiutų kurso mechanizme (VKM), be didelių nukrypimų bent
paskutinius dvejus metus iki tyrimo. Pirmiausia, valstybė narė negali būti
nuvertinusi savo valiutos dvišalio pagrindinio kurso euro atžvilgiu savo pačios
iniciatyva per tą patį laikotarpį. Nuo 1999 m. sausio 1 d. VKM II yra
pagrindas, kuriuo vertinama, ar tenkinamas valiutų keitimo kurso kriterijus.
Savo ataskaitose vertindami, kaip atitinkamas šis kriterijus, Komisija ir ECB
ištyrė dvejų metų laikotarpį, kuris baigėsi 2013 m. gegužės 16 d.;
(11)     pagal Protokolo Nr. 13 4
straipsnį palūkanų normų konvergencijos kriterijus, nurodytas Sutarties 140
straipsnio 1 dalies ketvirtoje įtraukoje, reiškia, kad vienerių metų
laikotarpiu iki tyrimo valstybės narės vidutinė nominali ilgalaikių palūkanų
norma neviršijo daugiau kaip 2 procentiniais punktais daugiausia trijų
valstybių narių, kuriose kainos yra stabiliausios, palūkanų normos. Vertinant
palūkanų normų konvergencijos kriterijus, buvo remiamasi lyginamosiomis 10 metų
vyriausybės obligacijų palūkanų normomis. Siekiant įvertinti, ar laikomasi
palūkanų normos kriterijaus, Komisijos ir ECB ataskaitose buvo atsižvelgta į
pamatinę vertę, apskaičiuotą kaip paprastas trijų valstybių narių, kuriose
kainos yra stabiliausios, nominalių ilgalaikių palūkanų normų aritmetinis
vidurkis, prie jo pridėjus du procentinius punktus. Taigi vienų metų laikotarpio,
kuris baigėsi 2013 m. balandžio mėn., pamatinė vertė buvo 5,5 procento;
(12)     pagal Protokolo Nr. 13 5
straipsnį Komisija turi pateikti duomenis, kuriais naudojamasi vertinant, kaip
atitinkamas dabartinis konvergencijos kriterijus. Šis pasiūlymas buvo rengiamas
remiantis Komisijos pateiktais duomenimis. Komisija biudžeto duomenis pateikė
po to, kai tuos duomenis iki 2013 m. balandžio 1 d. jai perdavė
valstybės narės, remdamosi 1993 m. lapkričio 22 d. Tarybos reglamentu
(EB) Nr. 3605/93 dėl Europos bendrijos steigimo sutarties priede pateikto
Protokolo dėl perviršinio deficito procedūros taikymo[17];
(13)     remiantis Komisijos ir ECB
pateiktomis ataskaitomis apie Latvijos pažangą, padarytą vykdant
įsipareigojimus, susijusius su ekonominės ir pinigų sąjungos kūrimu, daroma
išvada, kad:
a)      Latvijos nacionalinės teisės aktai,
įskaitant nacionalinio centrinio banko statutą, yra suderinami su Sutarties 130
ir 131 straipsniais bei ECBS ir ECB statutu;
b)      dėl Latvijos atitikimo konvergencijos
kriterijams, nurodytiems keturiose Sutarties 140 straipsnio 1 dalies įtraukose:
–
metų, kurie baigėsi 2013 m. balandžio mėn.,
vidutinis infliacijos lygis Latvijoje buvo 1,3 procento, t. y. gerokai
mažesnis už pamatinę vertę, ir tikėtina, kad ateinančiais mėnesiais jis išliks mažesnis
už pamatinę vertę;
–
iki 2012 m. pabaigos Latvijos biudžeto
deficitas buvo patikimai ir ilgam sumažintas iki mažiau nei 3 % BVP.
Sprendimu 2013/…/ES[18]
Taryba, remdamasi Komisijos rekomendacija, panaikino Sprendimą 2009/591/EB dėl
perviršinio deficito Latvijoje;
–
Latvija yra VKM II narė nuo 2005 m. gegužės
2 d. Prisijungus prie VKM II, valdžios institucijos vienašališkai
įsipareigojo išlaikyti ne didesnį kaip ±1 % lato vertės svyravimą
centrinio pariteto atžvilgiu. Per dvejus metus iki šio vertinimo lato kursas
nenukrypo nuo savo centrinio pariteto daugiau kaip ±1 % ir išvengė
nukrypimų;
–
metais, kurie baigėsi 2013 m. balandžio mėn.,
vidutinė ilgalaikė palūkanų norma Latvijoje buvo 3,8 procento, t. y.
mažesnė už pamatinę vertę;
c)      atsižvelgiant į teisinio suderinamumo ir
atitikties konvergencijos kriterijams įvertinimą, taip pat į papildomus
veiksnius, Latvija atitinka euro įvedimo sąlygas,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Latvija atitinka būtinas euro įvedimo sąlygas.
Latvijai taikoma išimtis, nurodyta 2003 m. Stojimo akto 4 straipsnyje,
panaikinama 2014 m. sausio 1 d.
2 straipsnis
Šis sprendimas
skirtas valstybėms narėms.
3 straipsnis
Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]
[2]
[3]               Sprendimas
1998/317/EB (OL L 139, 1998 5 11, p. 30).
[4]               OL
L 167, 2000 7 7, p. 19.
[5]               OL
L 195, 2006 7 15, p. 25.
[6]               OL L 186,
2007 7 18, p. 29.
[7]               OL L 186, 2007 7 18, p. 32.
[8]               OL L 195,
2008 7 24, p. 24.
[9]               OL L 196,
2010 7 28, p. 24.
[10]             OL L 236,
2003 9 23, p. 33.
[11]             OL
L 157, 2005 6 21, p. 203.
[12]             OL L 112,
2012 4 24, p. 21.
[13]             OL C 236,
1997 8 2, p. 5.
[14]             OL C 73,
2006 3 25, p. 21. Sutartis su pakeitimais, padarytais
2007 m. gruodžio 14 d. sutartimi (OL C 319,
2007 12 29, p. 7).
[15]             OL L 257,
1995 10 27, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Europos
Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284,
2003 10 31, p. 1) ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu
(EB) Nr. 596/2009.
[16]             2013 m.
balandžio mėn. 12 mėnesių vidutinis infliacijos lygis Graikijoje buvo
0,4 %, o euro zonoje – 2,2 % ir numatoma, kad šių rodiklių skirtumas
per ateinančius mėnesius dar padidės.
[17]             OL L 332,
1993 12 31, p. 7. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais,
padarytais Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2103/2005 (OL L 337, 2005 12 22,
p. 1).
[18]


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2015 08 07
            COM(2015) 397 final
            Pasiūlymas
            EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų mobilizavimo (Italijos paraiška EGF/2015/004 IT/Alitalia)

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               1.Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (EGF) finansinės paramos taisyklės nustatytos 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1309/2013 (EB) dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (2014–2020 m.), kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1927/2006
                  1
                (toliau – EGF reglamentas).

               2.2015 m. kovo 24 d. Italija pateikė paraišką EGF/2015/004 IT/Alitalia dėl finansinės paramos iš EGF, nes iš „Gruppo Alitalia“
                  2
                Italijoje buvo atleista darbuotojų
                  3
               .

               3.Išnagrinėjusi šią paraišką Komisija, laikydamasi visų taikytinų EGF reglamento nuostatų, padarė išvadą, kad sąlygos finansinei paramai iš EGF suteikti yra įvykdytos.

               PARAIŠKOS SANTRAUKA

                        EGF paraiška

                        EGF/2015/004 IT/Alitalia

                        Valstybė narė

                        Italija

                        Susijęs (-ę) regionas (-ai) (NUTS 2 lygis)

                        Lacijus (ITI4)

                        Paraiškos pateikimo data

                        2015 m. kovo 24 d.

                        Paraiškos gavimo patvirtinimo data

                        2015 m. balandžio 7 d.

                        Prašymo pateikti papildomos informacijos data

                        2015 m. balandžio 7 d.

                        Papildomos informacijos pateikimo terminas

                        2015 m. gegužės 19 d.

                        Vertinimo atlikimo terminas

                        2015 m. rugpjūčio 11 d.

                        Intervencijos kriterijus

                        EGF reglamento 4 straipsnio a punktas

                        Pagrindinė įmonė

                        „Gruppo Alitalia“

                        Susijusių įmonių skaičius

                        1

                        Ekonominės veiklos sektorius (-iai)

                        (NACE 2 red. skyrius)
                           4

                        51 skyrius (Oro transportas)

                        Patronuojamųjų bendrovių, tiekimo ir tolesnės gamybos grandies įmonių skaičius

                        0

                        Ataskaitinis laikotarpis (keturių mėnesių)

                        2014 m. rugpjūčio 31 d. – 2014 m. gruodžio 30 d.

                        Atleistų darbuotojų skaičius ataskaitiniu laikotarpiu (a)

                        1 247

                        Atleistų darbuotojų skaičius prieš ataskaitinį laikotarpį ir po jo (b)

                        2

                        Bendras atleistų darbuotojų skaičius (a + b)

                        1 249

                        Bendras reikalavimus atitinkančių paramos gavėjų skaičius

                        1 249

                        Bendras tikslinių paramos gavėjų skaičius

                        184

                        Remtinų nedirbančių ir nesimokančių jaunuolių (NEET) skaičius

                        0

                        Prie individualių poreikių pritaikytoms paslaugoms skirtas biudžetas (EUR)

                        2 264 080

                        EGF paramai įgyvendinti skirtas biudžetas
                           5
                         (EUR)

                        94 000

                        Bendras biudžetas (EUR)

                        2 358 080

                        EGF parama (60 proc.) (EUR)

                        1 414 848

               PARAIŠKOS VERTINIMAS

               Procedūra

               4.Italija paraišką EGF/2015/004 IT/Alitalia pateikė 2015 m. kovo 24 d., t. y. per 12 savaičių nuo dienos, kurią buvo įgyvendinti EGF reglamento 4 straipsnyje išdėstyti intervencijos kriterijai. Komisija patvirtino gavusi paraišką 2015 m. balandžio 7 d., per dvi savaites nuo paraiškos pateikimo, ir tą pačią dieną paprašė Italijos pateikti papildomos informacijos. Papildoma informacija pateikta per šešias savaites nuo prašymo. 12 savaičių terminas, iki kurio gavusi tinkamai užpildytą paraišką Komisija turėtų baigti pareiškėjo atitikties EGF finansinės paramos suteikimo sąlygoms vertinimą, baigiasi 2015 m. rugpjūčio 11 d.

               Paraiškos tinkamumas

               Susijusios įmonės ir paramos gavėjai

               5.Paraiška teikiama dėl 1 249 darbuotojų, kurie buvo atleisti iš „Gruppo Alitalia“. „Gruppo Alitalia“ vykdo veiklą ekonomikos sektoriuje, kuris priskiriamas prie NACE 2 red. 51 skyriaus (oro transportas). Darbuotojai atleisti iš „Gruppo Alitalia“ daugiausia NUTS
                  6
                2 lygio Lacijaus regione (ITI4).

               Intervencijos kriterijai

               6.Šią paraišką Italija pateikė laikydamasi EGF reglamento 4 straipsnio 1 dalies a punkte nustatytų intervencijos kriterijų, pagal kuriuos per keturių mėnesių laikotarpį iš valstybės narės įmonių turi būti atleista ne mažiau kaip 500 darbuotojų, įskaitant tiekėjus ir tolesnės gamybos grandies įmones ir (arba) savarankiškai dirbančius asmenis, kurių veikla nutrūko.

               7.Šios paraiškos ataskaitinis keturių mėnesių laikotarpis – 2014 m. rugpjūčio 31 d. – 2014 m. gruodžio 30 d. Ataskaitiniu laikotarpiu iš „Gruppo Alitalia“ buvo atleisti 1 247 darbuotojai.

               Atleistų darbuotojų ir darbo veiklą nutraukusių asmenų skaičiaus apskaičiavimas

               8.Ataskaitiniu laikotarpiu atleistų 1 247 darbuotojų skaičius apskaičiuotas nuo darbo sutarties de facto nutraukimo dienos arba nuo sutarties galiojimo pabaigos.

               Reikalavimus atitinkantys paramos gavėjai

               9.Be jau minėtų 1 247 darbuotojų, prie reikalavimus atitinkančių paramos gavėjų priskiriami ir 2 darbuotojai, kurie buvo atleisti po keturių mėnesių ataskaitinio laikotarpio. Galima nustatyti aiškų priežastinį ryšį su atleidimą ataskaitiniu laikotarpiu paskatinusiu įvykiu.

               10.Taigi, bendras reikalavimus atitinkančių paramos gavėjų skaičius yra 1 249.

               Darbuotojų atleidimo sąsaja su esminiais pasaulio prekybos sistemos struktūriniais pokyčiais dėl globalizacijos

               11.Siekdama įrodyti darbuotojų atleidimo sąsają su esminiais pasaulio prekybos sistemos struktūriniais pokyčiais dėl globalizacijos, Italija teigia, kad nors pasaulio mastu tarptautinėje oro transporto rinkoje tebedominuoja Europos oro transporto bendrovės, sektorius patyrė rimtų ekonominių sunkumų, visų pirma ES užimamos rinkos dalies sumažėjimą. 2008–2012 m. pasaulinis oro eismo intensyvumas didėjo 4,6 proc. per metus – 1970 m. prasidėjusi ilgalaikio augimo tendencija tęsėsi. Oro eismas tarp Europos ir kitų pasaulio šalių augo kiek lėčiau (2,4 proc.), todėl skaičiuojant pajamas iš keleivio kilometrų (PKK), ES 27 rinkos dalis oro transporto sektoriuje sumažėjo. Iš turimų 2013 m.
                  7
                ir 2014 m.
                  8
                duomenų matyti, kad 2008–2012 m. tendencijos nesikeičia. Palyginti su ankstesniais metais, Europos dalis 2013 m. išaugo 3,8 proc., 2014 m. – 5,7 proc. Tai yra mažiau už pasaulio vidurkį (atitinkamai 5,2 proc. ir 6,3 proc.) ir sudaro 38 proc. pasaulio eismo (pagal PKK) – 1 procentiniu punktu mažiau nei 2012 m. Artimųjų Rytų regiono dalis ir toliau yra sparčiausiai auganti visame pasaulyje, 2013 m. ji padidėjo 10,9 proc., 2014 m. – 13,4 proc. ir sudarė 14 proc. visų tarptautinių skrydžių.

               12.Artimieji Rytai puikių rezultatų pasiekė ir jungiamųjų skrydžių srityje – trijuose svarbiuose Dohos (Kataras), Abu Dabio (JAE) ir Dubajaus (JAE) oro uostuose vykdoma itin daug jungiamųjų skrydžių (maždaug 50 proc.). Per šiuos tris oro uostus vykdoma maždaug 15 proc. visų skrydžių iš Azijos į Europą ir iš Europos į Pietvakarių Ramiojo vandenyno regioną. Skrydžių tarp Europos ir Azijos daugėja maždaug 7 proc. kasmet, o skrydžių tarp Europos ir Azijos per Artimuosius Rytus daugėja maždaug 20 proc. kasmet
                  9
               .

               13.Naujausias „Turkish Airlines“ augimo tendencijas galima palyginti su Persijos įlankos šalių bendrovių augimo tendencijomis. „Turkish Airlines“ centrui – Stambulo Atatiurko oro uostui pavyko pritraukti didelę skrydžių tarp Azijos ir Europos dalį ir padvigubinti savo orlaivių parką nuo 100 orlaivių 2006 m. iki 200 orlaivių 2012 m. „Turkish Airlines“ augimas buvo dar ryškesnis vertinant pagal keleivių kilometrus ilgųjų maršrutų tinkle – jų padaugėjo nuo 5 000 mln. 2004 m. iki daugiau kaip 30 000 mln. 2013 m.

               14.Tarptautinis keleivių eismas tarp Italijos ir JAE, kur įsisteigę vežėjai „Emirates“ ir „Etihad“, 2004–2014 m. augo vidutiniškai 21 proc. per metus. Keleivių skaičius išaugo šešis kartus: nuo 297 268 2004 m. iki 1,7 mln. 2014 m.
                  10
               . Turkijos ir „Turkish Airlines“ atveju vidutinis metinis prieaugis buvo 18 proc., o iš Italijos ir į ją gabenamų keleivių skaičius minėtu laikotarpiu išaugo penkis kartus – nuo 426 818 iki 2 mln. keleivių
                  11
               . Toks didžiulis keleivių prieaugis atsirado iš esmės „Alitalia“ sąskaita.

               15.Šių prekybos sistemos pokyčių poveikį sustiprino ir kiti veiksniai, kaip antai dėl ekonomikos krizės sumažėjusi plieno paklausa ir padidėjusi naftos kaina (išlaidos degalams kartais sudaro beveik trečdalį keleivio vietos/km sąnaudų), todėl užimtumas oro eismo sektoriuje ES lygmeniu 2008–2013 m. sumažėjo 6,6 proc.
                  12
               .

               16.Iki šiol oro transporto sektorius yra pateikęs dvi EGF paraiškas
                  13
               ; jos abi buvo grindžiamos globalizacijos kriterijumi.

               Darbuotojų atleidimą ir darbo veiklos nutraukimą lemiantys įvykiai

               17.Kaip jau minėta, Persijos įlankos šalių oro linijų ir „Turkish airlines“ iš Italijos ir į ją skraidinamų keleivių skaičius išaugo visų pirma oro linijų „Alitalia“ sąskaita. 2014 m. vežtų keleivių skaičius sumažėjo iki 2010 m. lygio (t. y. 3,6 proc. mažiau nei 2013 m. ir 6,4 proc. mažiau nei 2012 m.), be to, patirta su visišku „Alitalia“ privatizavimu 2009 m. susijusių nuostolių, kurie 2014 m. pirmą ketvirtį buvo 1 137 mln. EUR. Dėl šių priežasčių „Gruppo Alitalia“ teko atleisti darbuotojus, o Italijai – prašyti EGF paramos.

               18.Atsižvelgdama į tokią padėtį (sumažėjusį keleivių skaičių ir išaugusius nuostolius), „Gruppo Alitalia“, sutarusi su atitinkamomis profesinėmis sąjungomis
                  14
               , 2014 m. liepos 12 d. nusprendė Darbo ministerijai pateikti CIG paraišką
                  15
                dėl įmonę ištikusios krizės, darančios poveikį 1 635 darbuotojams. Vėliau pradėta vadinamoji mobilità
                  16
                procedūra 1 249 darbuotojams.

               Tikėtinas darbuotojų atleidimo poveikis vietos, regiono ar šalies ekonomikai ir užimtumui

               19.Lacijaus regioną galima apibūdinti kaip regioną, kuriame svarbią vietą užima paslaugos, o industrializavimas yra menkas. Paslaugos regiono lygmeniu sudaro 85,4 proc. pridėtinės vertės (nacionalinės vidurkis – 74,1 proc.). Dėl nuolatinio ir didelio turistų ir lankytojų srauto šiame regione ir visų pirma Romoje labiausiai išvystyti su turizmu susiję sektoriai.

               20.Ekonomikos ir finansų krizė užimtumui Lacijaus regione padarė mažesnį poveikį nei visos šalies užimtumui. Eurostato duomenimis, 2008–2013 m. užimtumas Lacijuje sumažėjo 1,7 proc. (prarasta per 38 000 darbo vietų), o visoje Italijoje – 4,2 proc. (prarasta beveik 1 mln. darbo vietų).

               21.2014 m., palyginti su 2013 m., bendras CIG valandų skaičius Lacijaus regione išaugo 12,3 proc. Be to, kadangi suteiktų CIG valandų skaičius buvo didelis nuo pat 2011 m., kiekvienas padidėjimas daro didesnį poveikį darbo rinkai nei leistų manyti turimi duomenys.

               22.2008–2013 m. užimtumas Italijos oro transporto sektoriuje sumažėjo beveik 20 proc.
                  17
               . „Gruppo Alitalia“ darbuotojų atleidimas dar labiau pablogins ir taip prastą padėtį.

               Tiksliniai paramos gavėjai ir siūlomi veiksmai

               Tiksliniai paramos gavėjai

               23.Apskaičiuota, kad priemonėmis pasinaudos 184 atleisti darbuotojai. Šių darbuotojų pasiskirstymas pagal lytį, pilietybę ir amžių:

                        Kategorija

                        Tikslinių paramos gavėjų skaičius

                        Lytis

                        Vyrai

                        129

                        (70,1 %)

                        Moterys:

                        55

                        (29,9 %)

                        Pilietybė

                        ES piliečiai

                        183

                        (99,5 %)

                        Ne ES piliečiai

                        1

                        (0,5 %)

                        Amžiaus grupė

                        15–24 m.

                        0

                        (0 %)

                        25–29 m.

                        0

                        (0 %)

                        30–54 m.

                        178

                        (96,79 %)

                        55–64 m.

                        6

                        (3,3 %)

                        per 64 m.

                        0

                        (0 %)

               Siūlomų veiksmų tinkamumas

               24.Prie individualių poreikių pritaikytos paslaugos, kurios bus teikiamos atleistiems darbuotojams, apima toliau išvardytus veiksmus.

               –Įtraukimas ir gebėjimų įvertinimas. Pirmoji priemonė, kurią įgyvendins užimtumo centrai, apims darbuotojų profiliavimą ir gebėjimų įvertinimą, taip pat informacijos apie prieinamas paslaugas ir jas teikiančias akredituotąsias agentūras teikimas. Šiomis paslaugomis besidomintis darbuotojas galės pats pasirinkti agentūrą ir sudaryti susitarimą su užimtumo centru ir agentūra – vadinamąjį contratto di ricollocazione (naujo įdarbinimo susitarimą). Darbuotojas sutinka aktyviai dalyvauti, o paslaugos teikėjas įsipareigoja aktyviai padėti darbuotojui grįžti į darbo rinką.

               –Aktyvi darbo paieška. Akredituotosios agentūros teiks atleistiems darbuotojams aktyvios darbo paieškos pagalbą. Darbuotojams bus paskirtas konsultantas, kuris jiems padės ir juos orientuos. Jis taip pat padės darbuotojams rasti sprendimus, padėsiančius jiems grįžti į darbo rinką. Agentūroms bus mokama pagal pasiektus rezultatus. Jos gaus 4 000 EUR, jei darbuotojas ras nuolatinį darbą, 2 500 EUR – jei darbuotojas ras darbą dvylikai ar daugiau mėnesių, 1 000 EUR – jei darbuotojas ras darbą bent šešiems mėnesiams. Jei atleistam darbuotojui darbo rasti nepavyks, agentūra už vieno dalyvio kuravimo ir rėmimo paslaugas gaus sumą, prilygstančią 20 proc. vidutinės sumos, gautos už iš naujo įdarbintus darbuotojus
                  18
               .

               –Mokymas. Dalyviams bus pasiūlyta profesinio mokymo galimybių, kad jie galėtų persikvalifikuoti arba pagerinti savo gebėjimus potencialių darbdavių prašymu. Parengiamasis mokymas mokykloje gali būti derinamas su mokymu darbo vietoje potencialaus darbdavio patalpose. Vidutinės numatomos tokio mokymo išlaidos – 4 800 EUR.

               –Su judumu susijusių išlaidų kompensavimas. Faktinės išlaidos, kurias patirs darbuotojai, norintys dalyvauti už 80 km ar daugiau nuo gyvenamosios vietos esančių įmonių organizuojamose mokymo darbo vietoje programose, bus kompensuotos iki 5 000 EUR, jei bus pateiktos sąskaitos, mokesčių deklaracijos ar kitas lygiavertis dokumentas. Su judumu susijusios išlaidos – kelionės išlaidos, pragyvenimo išlaidos, nakvynės išlaidos ir įsikūrimo išlaidos (kraustymosi, elektros, vandens, dujų ir t. t.).

               –Vyresnių nei 50 m. darbuotojų samdymo išmokos. Ši išmoka padeda atleistiems darbuotojams įsidarbinti pagal terminuotas ar neterminuotas sutartis kitose įmonėse (ne „Gruppo Alitalia“). Už vieno asmens įdarbinimą pagal nuolatinę darbo sutartį įdarbinanti bendrovė gaus 7 000 EUR, už įdarbinimą pagal terminuotą bent 12 mėn. trukmės darbo sutartį – 3 000 EUR, už įdarbinimą pagal terminuotą bent 6 mėn. trukmės darbo sutartį – 1 000 EUR. Jei terminuotos darbo sutarties galiojimo laikotarpiu darbdavys nuspręs ją pratęsti neterminuotai, išmoka bus padidinta iki 7 000 EUR. Tačiau terminuotą darbo sutartį pakeitus kita terminuota sutartimi, darbdavys papildomos išmokos negaus.

               25.Čia nustatyti siūlomi veiksmai reiškia aktyvias darbo rinkos priemones pagal tinkamus finansuoti veiksmus, kaip nustatyta EGF reglamento 7 straipsnyje. Šie veiksmai neatstoja pasyvių socialinės apsaugos priemonių.

               26.Italija pateikė reikiamą informaciją apie atitinkamai įmonei privalomus veiksmus, kaip nustatyta nacionalinėje teisėje arba kolektyvinėse sutartyse. Ji patvirtino, kad finansinė parama iš EGF nepakeis tokių veiksmų.

               Biudžeto sąmata

               27.Numatomos bendros išlaidos – 2 358 080 EUR; iš jų išlaidos prie asmens reikmių pritaikytoms paslaugoms – 2 264 080 EUR ir išlaidos pasirengimo, valdymo, informavimo ir viešinimo, kontrolės ir ataskaitų teikimo veiklai – 94 000 EUR.

               28.Bendra iš EGF prašomos finansinės paramos suma yra 1 414 848 EUR (60 proc. visų išlaidų).

                        Veiksmai

                        Numatytas dalyvių skaičius

                        Numatytos vieno dalyvio išlaidos
                        (EUR)

                        Numatomos visos išlaidos

                        (EUR)

                        Prie asmens reikmių pritaikytos paslaugos (pagal EGF reglamento 7 straipsnio 1 dalies a ir c punktus)

                        Įtraukimas ir gebėjimų įvertinimas
                           (Bilancio di competenze)

                        184

                        70

                        12 880

                        Aktyvi darbo paieška
                           (Soggetto accreditato)

                        184

                        4 000

                        736 000

                        Mokymas
                        (Formazione on demand)

                        184

                        4 800

                        883 200

                        Tarpinė suma (a):

                        prie individualių poreikių pritaikytų paslaugų paketo proc. dalis

                        –

                        1 632 080

                        (72,09 %)

                        Išmokos ir paskatos (pagal EGF reglamento 7 straipsnio 1 dalies b punktą)

                        Su judumu susijusių išlaidų kompensavimas
                           (Bonus di mobilità per la formazione)

                        90

                        5 000

                        450 000

                        Vyresnių nei 50 m. darbuotojų samdymo išmokos
                        (Bonus assunzione over 50)

                        26

                        7 000

                        182 000

                        Tarpinė suma (b):

                        prie individualių poreikių pritaikytų paslaugų paketo proc. dalis

                        –

                        632 000

                        (27,91 %)

                        Veiksmai pagal EGF reglamento 7 straipsnio 4 dalį

                        1. Parengiamoji veikla

                        –

                        8 500

                        2. Valdymas

                        –

                        35 000

                        3. Informavimas ir viešinimas

                        –

                        8 500

                        4. Kontrolė ir ataskaitų teikimas

                        –

                        42 000

                        Tarpinė suma (c):

                        Visų išlaidų proc. dalis

                        –

                        94 000

                        (3,99 %)

                        Visos išlaidos (a + b + c):

                        –

                        2 358 080

                        EGF parama (60 proc. visų išlaidų)

                        –

                        1 414 848

               29.Išlaidos veiksmams, kurie šioje lentelėje nurodyti kaip EGF reglamento 7 straipsnio 1 dalies b punkte nustatyti veiksmai, neviršija 35 proc. visų išlaidų, susijusių su suderintu prie individualių poreikių pritaikytų paslaugų paketu.

               Išlaidų tinkamumo finansuoti laikotarpis

               30.Prie individualių poreikių pritaikytas paslaugas tiksliniams paramos gavėjams Italija pradėjo teikti 2015 m. balandžio 1 d. Todėl 24 dalyje nurodytų veiksmų išlaidos turėtų būti laikomos tinkamomis finansuoti EGF lėšomis nuo 2015 m. balandžio 1 d. iki 2017 m. balandžio 1 d.

               31.Pirmąsias administracines išlaidas, susijusias su EGF įgyvendinimu, Italija patyrė 2015 m. sausio 30 d. Todėl pasirengimo, valdymo, informavimo ir viešinimo, kontrolės ir ataskaitų teikimo veiklos išlaidos laikomos tinkamomis finansuoti EGF lėšomis nuo 2015 m. sausio 30 d. iki 2017 m. spalio 1 d.

               Iš nacionalinių ar Sąjungos fondų finansuojamų veiksmų papildomumas

               32.Nacionalinio išankstinio finansavimo ir bendro finansavimo šaltinis – Aktyvios politikos fondas, nurodytas Įstatymo Nr. 147/2013
                  19
                1 straipsnyje, 215 punkte.

               33.Italija patvirtino, kad pirmiau nurodytos EGF finansuojamos priemonės nebus remiamos pagal kitas Sąjungos finansines priemones.

               Tvarka, pagal kurią buvo konsultuotasi su tiksliniais paramos gavėjais ar jų atstovais arba socialiniais partneriais, vietos ar regiono valdžios institucijomis

               34.Italija konsultavosi su socialiniais partneriais, akredituotomis darbo paieškos agentūromis ir darbuotojais dėl suderinto prie individualių poreikių pritaikytų paslaugų paketo ir (arba) informavo apie jį. Susitikimas su profesinėmis sąjungomis įvyko 2015 m. kovo 4 d., su darbdavių asociacijomis – 2015 m. kovo 6 d. 2015 m. vasario 23 d. akredituotosios agentūros buvo informuotos apie suderintą prie individualių „Alitalia“ atleistų darbuotojų poreikių pritaikytų paslaugų paketą, o 2015 m. kovo 31 d. šis paketas pristatytas suinteresuotiesiems subjektams. Siekiant paskatinti ir palengvinti dalijimąsi informacija ir paaiškinimais apie paraišką, buvo sukurtas ir suinteresuotiesiems subjektams bei socialiniams partneriams perduotas specialus e. pašto adresas (alitalia2014@regione.lazio.it).

               Valdymo ir kontrolės sistemos

               35.Paraiškoje pateiktas valdymo ir kontrolės sistemos aprašas, kuriame nurodyta susijusių įstaigų atsakomybė. Italija pranešė Komisijai, kad finansinę paramą valdys Ministero del lavoro e delle politiche sociali - Direzione generale per le politiche attive, i servizi per il lavoro e la formazione (MLPS — DG PASLF): MLPS — DG PASLF — Divisione III bus valdymo institucija, MLPS — DG PASLF — Divisione IV bus sertifikavimo institucija, o MLPS — Secretariato Generale — Divisione II – audito institucija. Regione Lazio bus valdymo institucijos tarpinė institucija.

               Susijusios valstybės narės įsipareigojimai

               36.Italija pateikė visas būtinas garantijas, kad:

               –bus laikomasi vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principo suteikiant galimybę naudotis siūlomais veiksmais ir juos įgyvendinant;

               –buvo laikytasi nacionaliniuose ir ES teisės aktuose nustatytų su kolektyviniu atleidimu susijusių reikalavimų;

               –darbuotojus atleidusi įmonė „Gruppo Alitalia“, tęsusi veiklą po atleidimo, patenkino visus teisinius reikalavimus, susijusius su atleidimais, ir tinkamai parėmė tuos darbuotojus;

               –siūlomi veiksmai nebus finansiškai remiami iš kitų Sąjungos fondų ar pagal kitas finansines priemones ir bus išvengta bet kokio dvigubo finansavimo;

               –siūlomi veiksmai papildys struktūrinių fondų lėšomis finansuojamus veiksmus;

               –finansinė parama iš EGF atitiks procedūrines ir materialines Sąjungos taikomas valstybės pagalbos taisykles.

               POVEIKIS BIUDŽETUI

               Biudžeto pasiūlymas

               37.EGF didžiausia metinė suma neviršija 150 mln. EUR (2011 m. kainomis), kaip nustatyta 2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamento (ES, Euratom) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa
                  20
               , 12 straipsnyje.

               38.Išnagrinėjusi paraišką pagal taikytinas EGF reglamento 13 straipsnio 1 dalies sąlygas ir atsižvelgusi į tikslinių paramos gavėjų skaičių, siūlomus veiksmus ir numatytas išlaidas, Komisija siūlo mobilizuoti iš EGF 1 414 848 EUR sumą, atitinkančią 60 proc. siūlomų veiksmų bendrų išlaidų, kad būtų suteikta finansinė parama pagal pateiktą paraišką.

               39.Siūlomą sprendimą mobilizuoti EGF lėšas bendrai priims Europos Parlamentas ir Taryba, kaip nustatyta 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo
                  21
                13 punkte.

               Susiję teisės aktai

               40.Komisija, pateikdama šį pasiūlymą dėl sprendimo mobilizuoti EGF lėšas, Europos Parlamentui ir Tarybai taip pat pateikia pasiūlymą pervesti 1 414 848 EUR sumą į atitinkamą biudžeto eilutę.

               41.Kartu su šiuo pasiūlymu dėl sprendimo mobilizuoti EGF lėšas Komisija priima sprendimą dėl finansinės paramos kaip įgyvendinimo aktą, kuris įsigalioja tą dieną, kai Europos Parlamentas ir Taryba priima siūlomą sprendimą mobilizuoti EGF lėšas.

               Pasiūlymas

               EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų mobilizavimo
                  (Italijos paraiška EGF/2015/004 IT/Alitalia)

               EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

               atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1309/2013 dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (2014–2020 m.), kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1927/2006
                  22
               , ypač į jo 15 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo
                  23
               , ypač į jo 13 punktą,

               atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (toliau – EGF) tikslas – teikti paramą atleistiems darbuotojams ir savarankiškai dirbantiems asmenims, nutraukusiems darbo veiklą dėl su globalizacija susijusių esminių pasaulio prekybos sistemos struktūrinių pokyčių, atsiradusių dėl tebesitęsiančios pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės arba dėl naujos pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės, ir padėti jiems vėl integruotis į darbo rinką;

               (2)EGF didžiausia metinė suma neviršija 150 mln. EUR (2011 m. kainomis), kaip nustatyta Tarybos reglamento (ES, Euratom) Nr. 1311/2013
                  24
                12 straipsnyje;

               (3)2015 m. kovo 24 d. Italija pateikė paraišką EGF/2015/004 IT/Alitalia dėl finansinės paramos iš EGF, nes iš „Gruppo Alitalia“
                  25
                Italijoje buvo atleista darbuotojų. Vėliau pateikta papildomos informacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1309/2013 8 straipsnio 3 dalį. Paraiška atitinka EGF finansinės paramos sumai nustatyti taikomus reikalavimus, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 1309/2013 13 straipsnyje;

               (4)todėl iš EGF turėtų būti mobilizuota 1 414 848 EUR suma finansinei paramai pagal Italijos pateiktą paraišką suteikti;

               (5)siekiant kuo greičiau mobilizuoti EGF lėšas, šis sprendimas turėtų būti taikomas nuo jo priėmimo dienos,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               2015 finansinių metų Europos Sąjungos bendrajame biudžete Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšos mobilizuojamos siekiant skirti 1 414 848 EUR įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimų sumą.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną. Jis taikomas nuo [the date of its adoption]*.

                  26Priimta Briuselyje

                  Europos Parlamento vardu
                        Tarybos vardu

                  Pirmininkas
                        Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 347, 2013 12 20, p. 855.

                     (2)
                  Alitalia Compagnia Aerea Italiana S.p.A. ir Air One S.p.A. (CAI First S.p.A., CAI Second S.p.A. ir Alitalia Loyalty).

                     (3)
                  Pagal EGF reglamento 3 straipsnį.

                     (4)
                  OL L 393, 2006 12 30, p. 1.

                     (5)
                  Laikantis Reglamento (EB) Nr. 1309/2013 7 straipsnio ketvirtos pastraipos nuostatų.

                     (6)
                  2012 m. lapkričio 8 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 1046/2012, kuriuo įgyvendinamos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1059/2003 dėl bendro teritorinių statistinių vienetų klasifikatoriaus (NUTS) nustatymo nuostatos dėl naujojo regionų suskirstymo laiko eilučių perdavimo (OL L 310, 2012 11 9, p. 34).

                     (7)

                     http://www.icao.int/Newsroom/News%20Doc%202013/COM.43.13.ECON-RESULTS.Final-2.en.pdf

                     (8)

                     http://www.icao.int/Newsroom/Pages/Strong-Passenger-Results-and-a-Rebound-for-Freight-Traffic-in-2014.aspx

                     (9)

                     http://www.amadeus.com/web/amadeus/en_US-US/Amadeus-Home/News-and-events/News/041713-300-world-super-routes/1259071352352-Page-AMAD_DetailPpal?assetid=1319526535668&assettype=PressRelease_C

                     (10)
                  ENAC. Dati di traffico.

                     www.enac.gov.it

                     (11)
                  Ten pat.

                     (12)
                  Eurostatas, Employment by sex, age groups and detailed economic activity (2008 m., NACE 2 red. (1 000),

                     http://ec.europa.eu/eurostat/web/lfs/data/database

                  .

                     (13)
                  EGF/2013/014 FR Air France (COM(2014) 701 final) ir ši paraiška EGF/2015/004 IT Alitalia.

                     (14)
                  UIL-transporti, UGL transporti, FILT-CGIL, FIT-CISL.

                     (15)
                  Cassa Integrazione Guadagno (CIG) – pašalpa, kuria siekiama užtikrinti tam tikrą darbuotojų, neturinčių galimybės dirbti, pajamų lygį. CIG skiriama, jei dėl restruktūrizavimo, įmonės reorganizacijos, krizės įmonėje ar bankroto procedūros sumažinama ar sustabdoma veikla ir tai turi rimtų pasekmių vietos lygmens darbo rinkai. CIG – viena iš priemonių, užkertanti kelią darbuotojų atleidimui, nes leidžia įmonei išvengti sąnaudų, susijusių su laikinai nereikalingais darbuotojais, kol laukiama veiklos normalizavimosi. Neretai CIG yra paskutinis etapas prieš mobilità.

                     (16)
                  Mobilità – viena iš įstatymais užtikrinamo socialinės apsaugos tinklo apraiškų, palengvinančių atleidimo iš darbo padarinius. Pagal mobilità atleistiems darbuotojams teikiama finansinė parama ir pagalba ieškant darbo.

                     (17)
                  Eurostatas, Employment by sex, age groups and detailed economic activity

                     http://ec.europa.eu/eurostat/web/lfs/data/database

                  .

                     (18)
                  Biudžeto apskaičiavimo tikslais paraišką pateikusi VN numato, kad vidutinė suma už reintegruotą darbuotoją bus 3 000 EUR, o už darbuotoją, kurio iš naujo įdarbinti nepavyko, – 600 EUR.

                     (19)

                     http://www.gazzettaufficiale.it/eli/id/2013/12/27/13G00191/sg

                     (20)
                  OL L 347, 2013 12 20, p. 884.

                     (21)
                  OL C 373, 2013 12 20, p. 1.

                     (22)
                  OL L 347, 2013 12 20, p. 855.

                     (23)
                  OL C 373, 2013 12 20, p. 1.

                     (24)
                  Tarybos reglamentas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa (OL L 347, 2013 12 20, p. 884).

                     (25)
                  Alitalia Compagnia Aerea Italiana S.p.A. ir Air One S.p.A. (CAI First S.p.A., CAI Second S.p.A. ir Alitalia Loyalty).

                     (26)
                   Date to be inserted by the Parliament before the publication in OJ.