				|

		52013PC0615

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl pinigų rinkos fondų /* COM/2013/0615 final - 2013/0306 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO APLINKYBĖS
Pinigų rinkos fondai (PRF) yra svarbus
finansų įstaigų, įmonių ir vyriausybių
trumpalaikio finansavimo šaltinis. Europoje maždaug 22 % trumpalaikių
skolos vertybinių popierių, kuriuos išleidžia vyriausybės arba
įmonių sektorius, priklauso pinigų rinkos fondams. PRF taip pat priklauso
38 % bankų sektoriaus išleistų trumpalaikių skolos
vertybinių popierių.
Kiek tai susiję su paklausa, PRF yra
trumpalaikio pinigų valdymo priemonė, kuri užtikrina aukštą
likvidumo, diversifikacijos ir vertės stabilumo lygį, taip pat rinka
grindžiamą pajamingumą. PRF daugiausia naudojasi įmonės,
norinčios trumpam laikotarpiui, pavyzdžiui, iki didelių išlaidų,
tokių kaip darbo užmokesčio išlaidos, investuoti perteklinius
pinigus.
Taigi PRF – esminė grandis, siejanti
trumpalaikių pinigų paklausą ir pasiūlą. Maždaug
1 000 mlrd. EUR turtą valdantys PRF sudaro fondų
kategoriją, kuri skiriasi nuo visų kitų savitarpio fondų.
Dauguma PRF (maždaug 80 % turto ir 60 % fondų) veikia pagal Direktyvos
2009/65/EB dėl kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius
popierius subjektų (KIPVPS) taisykles. Kiti PRF nuo 2013 m. liepos
mėn. turėtų veikti pagal Direktyvos 2011/61/ES dėl
alternatyvaus investavimo fondų valdytojų (AIFV) taisykles. Vidutinis
PRF yra daug didesnis už vidutinį KIPVPS fondą. Pavyzdžiui, atskiro
PRF valdomas turtas gali siekti 50 mlrd. EUR. Pinigų rinkos
fondų įsteigta keliose valstybėse narėse;
Prancūzijoje, Airijoje ir Liuksemburge įsteigtiems fondams priklauso
daugiau nei 95 % rinkos. Nepaisant to, rinka glaudžiai susijusi su kitomis
šalimis dėl didelės tarpvalstybinių investicijų ir
investuotojų dalies ir dėl tarpvalstybinio užkrato rizikos,
susijusios su PRF ir jų rėmėjų, kurie daugeliu atvejų
yra įsisteigę kitoje šalyje nei PRF, ryšiais.
Dėl sisteminių tarpusavio
ryšių, kuriais PRF susiję, viena vertus, su bankų sektoriumi ir,
kita vertus, su įmonių ir valdžios sektoriaus finansais, PRF veiklai skirta
daug dėmesio tarptautiniu mastu svarstant šešėlinės
bankininkystės klausimą. Finansinio stabilumo taryba (FST) ir kitos
institucijos, kaip antai Tarptautinė vertybinių popierių
komisijų organizacija (IOSCO) ir Europos sisteminės rizikos valdyba
(ESRV), analizavo finansų sektorių ir padarė išvadą, kad
tam tikra veikla ir tam tikri subjektai buvo sisteminės svarbos,
tačiau nesulaukė pakankamo reguliavimo institucijų dėmesio.
Turto valdymo sektoriuje PRF išskirti kaip sistemiškai svarbūs.
2012 m. lapkričio mėn. Europos Parlamentas priėmė
rezoliuciją dėl šešėlinės bankininkystės, kurioje
ragina Komisiją pateikti pasiūlymą daugiausia dėmesio
skiriant PRF klausimui[1].

ESRV pateikė išsamią PRF veiklai
būdingos sisteminės rizikos analizę. Visų pirma jos
rekomendacijos susijusios su PRF stabilumu ir likvidumu, taip pat apima papildomas
skaidrumo ir ataskaitų teikimo taisykles. Į daugumą tų
rekomendacijų buvo atsižvelgta Komisijos pasiūlyme, taip pat buvo
atsižvelgta į jų galimą neigiamą poveikį Europos
ekonomikos finansavimui.
PRF yra patogi priemonė investuotojams,
nes šie fondai siūlo panašias į bankų indėlius paslaugas:
neatidėliotiną prieigą prie likvidumo šaltinių ir
santykinį vertės stabilumą. Dėl šių ypatybių
investuotojai laiko PRF saugia ir labiau diversifikuota bankų
indėlių alternatyva. Tačiau tikrovėje PRF yra įprasti
investiciniai fondai, kuriems būdinga su bet kuria fondo investicija
susijusi rinkos rizika. Todėl kai turto, į kurį investavo PRF,
kainos pradeda mažėti, visų pirma nepalankiausiomis rinkos
sąlygomis, PRF ne visada gali vykdyti investuotojams duotą
pažadą nedelsiant išpirkti PRF išleistus investicinius vienetus ar akcijas
ir išlaikyti jų vertę. Kai kurie fondų rėmėjai
(daugiausia bankai) gali turėti galimybę palaikyti akcijų
vertę suteikdami rėmėjo paramą, tačiau kiti
(daugiausia turto valdytojai) gali neturėti tam lėšų. Dėl
dienos likvidumo, kurį PRF siūlo investuotojams, ir PRF portfelyje
turimo turto likvidumo terminų nesutapimo nedelsiant išpirkti
investicinius vienetus ar akcijas ne visada bus įmanoma. Stabilių
išpirkimo kainų pažadą dažnai pabrėžia AAA reitingas. Problema
ta, kad investuotojai, vos sužinoję apie riziką, kad PRF gali
nesugebėti bet kuriuo metu įvykdyti su likvidumu ir stabiliomis
išpirkimo kainomis susijusio pažado, reikalaus išpirkimo, kuris gali baigtis
masiniu investicijų atsiėmimu.
Masiniam investicijų atsiėmimui
būdinga tai, kad didelė grupė investuotojų masiškai ir
staiga pateikia paraiškas išpirkti jų turimus investicinius vienetus ar
akcijas, siekdami išvengti nuostolių ir užsitikrinti išpirkimą už
didžiausią įmanomą kainą. Masiniai investicijų
atsiėmimai yra sistemiškai svarbūs, nes priverčia PRF skubiai
parduoti savo turtą, kad galėtų patenkinti pateiktas paraiškas
išpirkti investicinius vienetus ar akcijas. Masinis išpirkimas savaime
paspartina fondo grynojo turto vertės (GTV) mažėjimą, todėl
GTV dar labiau sumažėja ir padidėja baimė, kad visa pinigų
rinka taps nestabili. PRF tenka svarbus vaidmuo teikiant trumpalaikį
finansavimą tokiems subjektams kaip bankai, įmonės ar vyriausybės,
todėl masinis investicijų atsiėmimas iš PRF gali turėti
platesnių makroekonominių pasekmių. Bankai išleidžia
didžiausią dalį (85 %) pinigų rinkos fondams
išleidžiamų iš viso 1 000 mlrd. EUR vertės finansinių
priemonių; vyriausybėms tenkanti dalis – maždaug 10 %, o
įmonėms – maždaug 5 %. Vyriausybės ir labai didelės
įmonės naudojasi pinigų rinka kaip priemone gauti
trumpalaikį finansavimą greta bankų kredito linijų.
Su masiniu investicijų atsiėmimu
susijusios problemos yra sisteminio pobūdžio dėl šių
priežasčių: 1) glaudžių PRF sąsajų su realiąja
ekonomika (PRF vaidmens tenkinant subjektų, kurie pinigų rinka
naudojasi kaip finansavimo priemone, trumpalaikio finansavimo poreikius), 2)
jų ryšių su rėmėjais. Be to, masinis investicijų
atsiėmimas iš PRF taip pat turi investuotojų apsaugos aspektą,
nes investuotojai, vėliau išperkantys savo turimus investicinius vienetus
ar akcijas (paprastai privatūs investuotojai), atsiduria nepalankioje
padėtyje, palyginti su tais, kurie savo turimus investicinius vienetus ar
akcijas išperka anksčiau.
Šios problemos sprendžiamos siūlomu
reglamentu. Juo nustatomi bendri standartai, skirti PRF likvidumui padidinti ir
jų struktūros stabilumui užtikrinti. Siekiant užtikrinti
minimalų dienos ir savaitės likvidaus turto lygį bus nustatytos
suderintos taisyklės. Taip pat bus numatyta standartinė politika, kad
fondo valdytojas galėtų geriau suprasti savo investuotojų
bazę. Taip pat įvedamos bendros taisyklės, kuriomis siekiama
garantuoti, kad PRF investuotų į kokybišką ir tinkamai diversifikuotą
geros kredito kokybės turtą. Šiomis priemonėmis užtikrinama, kad
fondo likvidumas būtų pakankamas patenkinti investuotojų
paraiškoms išpirkti investicinius vienetus ar akcijas.
PRF stabilumas bus užtikrintas parengus
aiškias ir suderintas turto, į kurį PRF investuoja, vertinimo
taisykles. Šios vertinimo taisyklės primins akivaizdžią tiesą,
kad PRF yra įprasti savitarpio fondai, kurių investiciniam turtui
būdingi kainų svyravimai.
Tam tikri PRF turės galimybę taikyti
apskaitos metodiką, kuri leidžia išlaikyti stabilią pasirašymo ir
išpirkimo kainą, su sąlyga, kad fondai sukauptų pakankamas
pinigų atsargas. Šis vadinamasis GTV rezervas naudojamas rinkos
pokyčiams, kurie būdingi kapitalo rinkoms, absorbuoti. Tai taip pat
turėtų užtikrinti, kad rėmėjai būtų
pasiruošę veikti, jei jų PRF prireiktų išorės paramos.
Rezervo suma – 3 % PRF valdomo turto. Remiantis per krizę
stebėtais rėmėjų paramos teikimo atvejais (123 paramos JAV
pinigų rinkos fondams atvejai), tik 3 atvejais parama buvo didesnė
nei 3 %. Kai 2008 m. žlugo „Reserve Primary Fund“, jis prarado
3 % savo vertės dėl 1,5 % pozicijos „Lehman“ turto
atžvilgiu. Rezervas nesuteiks visapusiškos garantijos pastovios grynojo turto
vertės (PGTV) fondų akcijų turėtojams, tačiau jo lygis
užtikrins pusiausvyrą tarp poreikio išlaikyti patikimą bei saugų
PGTV modelį ir valdytojų finansavimo pajėgumų. PRF išlaidos
priklausys nuo kiekvieno valdytojo finansavimo išlaidų. Šios išlaidos gali
sudaryti nuo 3 % iki 10 % per metus. 3 % rezervo atveju valdymo
mokesčiai padidėtų nuo 0,09 % iki 0,30 % per metus.
Tikimasi, kad dalį šio išlaidų padidėjimo padengs valdytojas,
tačiau likusią dalį turės sumokėti investuotojai.
Mokesčių padidinimas turės įtakos pajamingumui, kurį
investuotojai gali užsitikrinti investuodami į PRF, tačiau
investuotojai gaus produktą su papildoma apsauga nuo bazinio turto rinkos
pokyčių.
Be šių nuostatų, bendra
taisyklė dėl reitingų užtikrins, kad fondų valdytojai ir
investuotojai nebesikliautų išorės kredito reitingais, kurie gali
labai pakenkti pinigų rinkos veikimui reitingų sumažinimo atveju. Kartu
su šiomis priemonėmis bus nustatyti griežtesni skaidrumo reikalavimai,
siekiant užtikrinti, kad investuotojai teisingai suprastų savo
investicijos rizikos ir grąžos pobūdį.
Siūlomas reglamentas bus grindžiamas
galiojančiomis KIPVPS veiklos leidimų suteikimo procedūromis,
kurios yra suderintos KIPVPS direktyva. Juo bus įvesta suderinta veiklos
leidimų suteikimo pinigų rinkos fondams, kurie yra alternatyvaus
investavimo fondai (AIF), procedūra, nes AIF valdytojų (AIFV) direktyvoje
veiklos leidimų suteikimas AIF priklauso valstybių narių
kompetencijai. Suderinta PRF, kurie yra AIF, procedūra atitiks
suderintą KIPVPS veiklos leidimų suteikimo procedūrą.
Valdytojų veikla ir toliau bus reglamentuojama KIPVPS arba AIFV
direktyvomis, tačiau į šio reglamento taikymo sritį patenkantys
valdytojai turės laikytis šių papildomų specialių PRF
produktų taisyklių.
Šiomis suderintomis taisyklėmis siekiama
apsaugoti vidaus rinkos vientisumą ir padidinti jos atsparumą, kad
naujų krizių poveikis būtų minimalus. Investuotojai
turės daugiau informacijos apie riziką, susijusią su šiais
reguliuojamais produktais, ir daugiau tikrumo dėl suderintų
investavimo pasiūlymų, susijusių su Sąjungos pinigų
rinkos fondais. Valdytojams bus naudingos visoje Europoje suderintos
produktų taisyklės. Pinigų rinkos priemonių emitentams bus
sukurta stabilesnė aplinka, kurioje PRF ir toliau atliks finansavimo
priemonės funkcijas.
2.           KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
2.1.        Konsultacijos su
suinteresuotosiomis šalimis
Nuo 2012 m. pradžios Komisija išsamiai
konsultavosi su daugelio įvairių organizacijų atstovais. Buvo
bendraujama dvišaliuose ir daugiašaliuose susitikimuose, surengtos viešos
konsultacijos dėl šešėlinės bankininkystės, viešos
konsultacijos dėl turto valdymo klausimų, įskaitant PRF, ir vieša
konferencija dėl šešėlinės bankininkystės. Per šiuos
renginius Komisija gavo daug informacijos apie PRF rinkos ir įvairių
jos segmentų veikimą, taip pat nuomonių apie spręstinus
klausimus ir jų sprendimo būdus.
2.1.1.     Žalioji knyga dėl
šešėlinės bankininkystės
Atsakymai į žaliosios knygos klausimus
leido susidaryti išsamų vaizdą apie Europos šešėlinės
bankininkystės sektorių. Tai suteikė galimybę viešoms
konsultacijoms dėl turto valdymo, kurios pradėtos 2012 m. liepos
mėn., parengti tikslingesnius klausimus, konkrečiai susijusius su PRF
veikimu. 2012 m. balandžio mėn. surengtos viešos konferencijos,
kurioje dalyvavo ES ir JAV suinteresuotosios šalys, dalis taip pat buvo skirta
PRF. Reguliavimo institucijų ir sektoriaus atstovai, sudarantys PRF
klausimams skirtą grupę, pateikė savo nuomones dėl poreikio
reformuoti ES PRF rinką.
2.1.2.     Konsultacijos dėl turto
valdymo
Į platesnes viešas konsultacijas
įvairaus turto valdymo klausimais, apie kurias paskelbta 2012 m.
liepos 26 d. (konsultacijos baigtos 2012 m. spalio 18 d.),
įtrauktas ir PRF skyrius. Komisijos tarnybos gavo 56 su PRF skyriumi
susijusius atsakymus.
2.2.        Poveikio vertinimas
Laikydamasi geresnio reglamentavimo politikos,
Komisija atliko įvairių politikos galimybių poveikio
vertinimą. Iš viso išnagrinėta 16 galimybių užtikrinti PRF
likvidumą ir stabilumą. Visos šios galimybės išnagrinėtos
atsižvelgiant į bendruosius tikslus, visų pirma tikslą padidinti
finansinį stabilumą bendrojoje rinkoje ir sustiprinti PRF
investuotojų apsaugą, taip pat atsižvelgiant į konkretesnius
šios iniciatyvos tikslus: i) išvengti užkrato perdavimo realiajai ekonomikai
rizikos, ii) išvengti užkrato perdavimo rėmėjui rizikos ir iii)
sumažinti neigiamą poveikį investuotojams, kurie vėlai išperka
savo turimus investicinius vienetus ar akcijas, visų pirma išpirkimo
nepalankiausiomis rinkos sąlygomis atveju.
Išanalizuotas poveikis, įskaitant
sąnaudas ir naudą, įvairioms suinteresuotosioms šalims,
investuotojams, turto valdytojams, trumpalaikių skolos vertybinių
popierių emitentams ir rėmėjams. Atlikus tokią
analizę, padaryta išvada, kad reikia sukurti patikimesnę PRF
sistemą, t. y. padidinti likvidumo lygį ir užtikrinti stabilesnę
struktūrą. Tikimasi, kad pasirinktų galimybių poveikis bus
naudingas PRF ir visai pinigų rinkai, nes padidės jų atsparumas
nepalankiausioms rinkos sąlygoms. Taip Europoje bus sukurta
stabilesnė pinigų rinkos aplinka, naudinga investuotojams,
trumpalaikių skolos vertybinių popierių emitentams ir
pinigų rinkos fondus remiantiems bankams.
2013 m. sausio 16 d. Vidaus rinkos
ir paslaugų generalinio direktorato atstovai susitiko su Poveikio
vertinimo valdyba. Valdyba išnagrinėjo šį poveikio vertinimą ir
2013 m. sausio 18 d. pateikė teigiamą nuomonę. Per
susitikimą valdybos nariai Vidaus rinkos ir paslaugų generaliniam
direktoratui pateikė savo pastabas, kaip patobulinti poveikio vertinimo
ataskaitos turinį; atsižvelgiant į tas pastabas galutinėje
versijoje padaryta tam tikrų pakeitimų. Patobulintas problemos
apibūdinimas, siekiant pateikti išsamesnės informacijos apie PRF
rinkas, o aprašymas papildytas Sąjungos pavyzdžiais, kurie visų pirma
rodo tarpvalstybinį problemų aspektą. Tikslai ir galimybės
buvo geriau susieti su nustatytomis problemomis ir apibrėžti veiklos tikslai,
kuriuos galima geriau kiekybiškai įvertinti. Išsamiau paaiškintas poveikis
investuotojams, taip pat reikalavimų laikymosi išlaidos, kurių
reikėtų taikant numatytas priemones. Geriau aprašytas poveikis
valstybėms narėms ir reguliavimo nuoseklumui tarptautiniu mastu.
Galiausiai, sistemingai apžvelgtos suinteresuotųjų šalių
nuomonės, visų pirma skyriuose, kuriuose analizuojamos ir lyginamos
galimybės.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
3.1.        Teisinis pagrindas ir
pasirinkta teisinė forma
Reglamento, kuriame nustatomos suderintos
nuostatos dėl vidaus rinkos veikimo, teisinis pagrindas yra Sutarties
dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 114 straipsnio 1 dalis. Rizikos
ribojimu pagrįstomis produktų taisyklėmis nustatomos su PRF
susijusios rizikos ribos. Jomis reglamentuojama ne galimybė užsiimti turto
valdymo veikla, o tokios veiklos vykdymo metodai, siekiant užtikrinti
investuotojų apsaugą ir finansinį stabilumą. Nuo to
priklauso teisingas ir saugus vidaus rinkos veikimas.
Siekiant vidaus rinkos vientisumo tikslo, siūloma
teisėkūros priemone bus parengta PRF reguliavimo sistema, kad
būtų užtikrinta didesnė PRF investuotojų apsauga ir
užkirtus kelią užkrato rizikai būtų padidintas finansinis
stabilumas. Pasiūlymo nuostatomis bus konkrečiai siekiama užtikrinti,
kad fondo likvidumas būtų pakankamas patenkinti investuotojų
paraiškoms išpirkti investicinius vienetus ar akcijas ir kad PRF struktūra
būtų pakankamai saugi ir atspari nepalankioms rinkos sąlygoms.
Laikoma, kad reglamentas yra tinkamiausia teisinė priemonė siekiant
įvesti vienodus reikalavimus dėl, be kita ko, reikalavimus
atitinkančio turto apimties, diversifikavimo taisyklių,
taisyklių, susijusių su kredito, palūkanų normos ir
likvidumo rizika, taip pat dėl fondų, ketinančių užsiimti
investicine veikla pinigų rinkoje, veiklos leidimų suteikimo
taisyklių. Tai iš esmės rizikos ribojimu pagrįstos produktų
taisyklės, kuriomis siekiama užtikrinti, kad Europos PRF būtų
saugesni ir veiksmingesni, ir kartu sumažinti su jais susijusias
sisteminės rizikos problemas.
Fondo valdytojo veiklos pradėjimo
sąlygos reglamentuojamos arba KIPVPS direktyva, arba AIFV direktyva.
Valdytojų veiklai ir toliau bus taikomos AIFV ir KIPVPS direktyvos,
tačiau pagal KIPVPS sistemą nustatytos produktų taisyklės
bus papildytos šiame naujame reglamente nustatytomis produktų
taisyklėmis.
3.2.        Subsidiarumas ir
proporcingumas
Nacionaliniai reguliavimo metodai taikomi tik
atitinkamoje valstybėje narėje. PRF produktų ir likvidumo
pobūdžio reguliavimas vien nacionaliniu lygmeniu susijęs su rizika,
kad skirtingi produktai gali būti parduodami kaip PRF produktai. Tai
klaidintų investuotojus ir trukdytų visoje Sąjungoje sukurti
vienodas sąlygas subjektams, kurie siūlo PRF investicinius vienetus
ar akcijas profesionaliems arba mažmeniniams investuotojams. Lygiai taip pat
skirtingi nacionaliniai požiūriai į esmines PRF savybes
padidintų tarpvalstybinio užkrato riziką, visų pirma tais
atvejais, kai emitentai ir PRF yra skirtingose valstybėse narėse. PRF
investuoja į daug įvairių finansinių priemonių visoje
ES, todėl vieno PRF žlugimas (dėl nepakankamo reguliavimo
nacionaliniu lygmeniu) turėtų įtakos valdžios sektoriaus ir
įmonių finansavimui visoje ES.
Be to, daug PRF investicinius vienetus ar
akcijas Europoje siūlančių ūkio subjektų yra
įsisteigę kitose valstybėse narėse nei tos, kuriose
platinami fondų investiciniai vienetai ar akcijos, todėl būtina
sukurti patikimą sistemą, kad būtų išvengta tarpvalstybinio
užkrato. Taip pat reikėtų užtikrinti, kad PRF ir jo
rėmėjas, kuris dažnai yra kitoje valstybėje narėje,
neperduotų vienas kitam užkrato tarpvalstybiniu mastu. Tai ypač
svarbu, kai rėmėjas yra valstybėje narėje, kuri gali
neturėti biudžeto lėšų įsipareigojimų
nevykdančiam rėmėjui gelbėti.
Kalbant apie proporcingumą,
pasiūlymu užtikrinama tinkama pusiausvyra tarp apsaugotino viešojo
intereso ir priemonės ekonominio naudingumo. Skirtingoms šalims nustatyti
reikalavimai buvo kruopščiai pritaikyti. Kai įmanoma, reikalavimai
buvo suformuluoti kaip minimalūs standartai (pvz., dienos arba savaitės
likvidumas, emitento koncentracijos ribos), o reguliavimo reikalavimai
pritaikyti taip, kad be reikalo nebūtų trikdomi esami verslo modeliai
(pvz., numatant tinkamus pereinamuosius laikotarpius iki to laiko, kai PRF turi
naudoti kintamą GTV, arba suteikiant ūkio subjektams galimybę
rinktis, ar savo PRF taikyti griežtus kapitalo reikalavimus, ar kintamą
GTV). Visų pirma rengiant šiuos reikalavimus buvo suderinti poreikiai,
susiję su investuotojų apsauga, tarpvalstybinio užkrato prevencija,
rinkų veiksmingumu, Europos pramonės finansavimu ir sektoriaus
išlaidomis.
3.3.        Poveikis pagrindinėms
teisėms
Pasiūlymas turi poveikį dviem
pagrindinėms Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje
nustatytoms teisėms: laisvei užsiimti verslu (16 ir 22 straipsniai) ir
vartotojų apsaugai (38 straipsnis).
Pasiūlymo bendrojo intereso tikslas,
kuriuo pateisinami tam tikri minėtų pagrindinių teisių
suvaržymai, yra tikslas užtikrinti rinkos vientisumą ir stabilumą.
Laisvei užsiimti verslu įtakos gali turėti būtinybė
laikytis konkrečių tikslų, t. y. užtikrinti pakankamą
likvidumą, išvengti užkrato rizikos ir padidinti investuotojų
interesų apsaugą. Tačiau pasiūlymu visiškai paisoma šios
pagrindinės teisės esmės. Taikant siūlomas naujas taisykles
apskritai bus sustiprinta teisė į vartotojų apsaugą (38
straipsnis), kartu paisoma pagrindinių teisių ir laikomasi
principų, pripažintų Europos Sąjungos pagrindinių
teisių chartijoje, kaip įtvirtinta Sutartyje dėl Europos
Sąjungos veikimo.
3.4.        Išsamus pasiūlymo
paaiškinimas
Reglamento dėl pinigų rinkos fondų
(PRF) pasiūlymą sudaro devyni skyriai.
3.4.1.     I skyrius. Bendrosios
nuostatos (1–6 straipsniai)
I skyriuje pateiktos bendrosios
taisyklės, kaip antai siūlomų taisyklių dalykas ir taikymo
sritis, apibrėžtys, PRF veiklos leidimų suteikimo tvarka ir siūlomo
reglamento sąsajos su esamomis taisyklėmis, nustatytomis direktyvose
2009/65/EB (KIPVPS) ir 2011/61/ES (AIFV).
1 straipsnyje nustatytas siūlomo
reglamento dalykas ir taikymo sritis: reglamentas taikomas visiems PRF, kurie
yra įsteigti, valdomi ir (arba) kurių investiciniai vienetai ar
akcijos platinami Sąjungoje, taip pat konkrečiai nurodoma, kad
reglamente pateikti reikalavimai yra baigtiniai, todėl nacionaliniu
lygmeniu nelieka perteklinio reglamentavimo galimybių. PRF yra arba
KIPVPS, arba AIF, investuojantys į trumpalaikes finansines priemones ir
turintys specialių tikslų. 2 straipsnyje pateikiamos pagrindinės
apibrėžtys, būtinos, kad siūlomas reglamentas būtų
vienodai taikomas. 3 straipsnyje reikalaujama, kad kolektyvinio investavimo
subjektams leidimai vykdyti PRF veiklą būtų suteikiami pagal
suderintą KIPVPS leidimų suteikimo procedūrą arba taikant
naują suderintą AIF skirtą procedūrą, nustatytą 4
straipsnyje. 5 straipsnyje nustatoma, kad pavadinimą „PRF“ gali naudoti
tik šio reglamento reikalavimus atitinkantys fondai. 6 straipsnyje aprašoma
sąveika tarp esamų KIPVPS bei AIFV direktyvų taisyklių ir
naujojo PRF reglamento, iš esmės nurodant, kad PRF valdytojas
privalės laikytis reglamento.
3.4.2.     II skyrius. Su PRF investavimo
politika susiję įpareigojimai (7–20 straipsniai)
II skyriuje nustatytos taisyklės dėl
leidžiamos PRF investavimo politikos, t. y. dėl reikalavimus
atitinkančio turto, diversifikavimo, koncentracijos ir investicinio turto
kredito kokybės.
7 straipsnyje aprašoma KIPVPS taisyklių
dėl investavimo politikos ir siūlomų taisyklių dėl PRF
investavimo politikos sąsaja, atsižvelgiant į tai, kad PRF
reglamentas yra lex specialis, palyginti su KIPVPS taisyklėmis,
konkrečiai išvardytomis 7 straipsnyje. 8 straipsnyje aprašytos keturios finansinio
turto, į kurį PRF gali investuoti, kategorijos: pinigų rinkos
priemonės, indėliai kredito įstaigose, išvestinės
finansinės priemonės ir atvirkštinio atpirkimo sandoriai. PRF negali
investuoti į jokį kitą turtą, užsiimti skolintų
pinigų rinkos priemonių pardavimu, įgyti nuosavybės
vertybinių popierių ar biržos prekių pozicijos, sudaryti
vertybinių popierių skolinimo arba skolinimosi sandorių,
sudaryti atpirkimo sandorių arba skolintis ar skolinti pinigus, nes
šių klasių turtas ir praktika pakenktų PRF likvidumo
pobūdžiui. 9–13 straipsniuose toliau aprašytos minėtų
keturių kategorijų turto, į kurį gali investuoti PRF,
reikalavimų atitikimo sąlygos. Visų pirma 13 straipsnyje
pateiktos taisyklės, kuriomis siekiama užtikrinti, kad už atvirkštinio
atpirkimo sandorį gautas užstatas būtų pakankamai likvidus ir
prireikus jį būtų galima greitai parduoti.
14 straipsnyje pateiktos išsamios reikalavimus
atitinkančio investicinio turto diversifikavimo taisyklės, kurių
turi laikytis kiekvienas PRF, kaip antai viršutinės ribos, kiek turto
galima investuoti į vieno emitento priemones (išreikštos PRF valdomo turto
procentine dalimi) ir didžiausios rizikos pozicijos, kurią PRF gali
turėti vienos sandorio šalies atžvilgiu, taisyklės. 15 straipsnyje
nustatytos didžiausios ribos, kokią dalį vieno emitento
priemonių gali turėti PRF, kaip investuotojas (koncentracijos ribos).
Siekiant sumažinti mechanišką kliovimąsi išorės reitingais,
16–19 straipsniuose pateiktos išsamios PRF investicinių priemonių
kredito kokybės vidinio vertinimo taisyklės. 20 straipsnyje aprašyti
valdymo reikalavimai, taikomi vidaus kredito reitingavimo procesui, visų
pirma vyresniosios vadovybės vaidmuo.
3.4.3.     III skyrius. Su PRF rizikos
valdymu susiję įpareigojimai (21–25 straipsniai)
III skyriuje aptariami rizikos valdymo
aspektai, tokie kaip PRF turto terminų ir likvidumo pobūdis, kredito
reitingų užsakymas ir vadinamoji „pažink savo klientą“ politika bei
testavimas nepalankiausiomis sąlygomis, kuriuos PRF privalo įgyvendinti.

Naujosios taisyklės dėl vidutinio
svertinio termino (angl. weighted average maturity, WAM) ir
vidutinės svertinės trukmės (angl. weighted average life,
WAL) kartu su reikalavimais dėl dienos ir savaitės termino turto
turėjimo yra esminės priemonės siekiant padidinti PRF likvidumą
ir kartu jo gebėjimą patenkinti investuotojų paraiškas išpirkti
jų turimus fondo investicinius vienetus ar akcijas. 21 straipsnyje
pateikiama svarbi nuostata dėl terminų pobūdžio, kurią turi
atitikti trumpalaikių investicijų PRF. 22 straipsnyje pateiktos
atitinkamos standartinių PRF, kurie investuoja į ilgesnio termino
priemones nei trumpalaikių investicijų PRF, taisyklės.
Standartiniams PRF taikomos skirtingos terminų ribos, tokios kaip WAL ir
WAM, ir jie gali naudoti žemesnę diversifikacijos ribą, kai investuojama
į to paties subjekto išleistas pinigų rinkos priemones. Šie požymiai
yra suderinami su standartinių PRF tikslais siūlyti šiek tiek
didesnę grąžą nei pinigų rinkos palūkanų normos.
Šios PRF kategorijos savybės taip pat dera su tuo faktu, kad standartiniai
PRF negali būti valdomi kaip pastovios GTV PRF (22 straipsnio 5 dalis),
todėl masiniai išpirkimai jiems gresia mažiau.
23 straipsniu PRF draudžiama užsakyti ar
finansuoti išorės reitingą, juo papildomos vidaus reitingų
taisyklės, nustatytos 16–19 straipsniuose. 24 straipsnyje nustatomi savo
klientų pažinimo reikalavimai. Šių taisyklių tikslas – suteikti
galimybę PRF geriau numatyti išpirkimo ciklus. 25 straipsnyje pateiktos
testavimo nepalankiausiomis sąlygomis taisyklės.
3.4.4.     IV skyrius. Vertinimo
taisyklės (26–28 straipsniai)
IV skyriuje aptartas PRF investicinio turto
vertinimas ir PRF investicinio vieneto ar akcijos grynojo turto vertės
apskaičiavimas.
26–28 straipsniuose pateiktos taisyklės,
kaip PRF turi vertinti savo atskirą investicinį turtą ir
apskaičiuoti PRF investicinio vieneto ar akcijos grynojo turto vertę,
taip pat nustatomas abiejų vertinimų dažnumas. Nors pagal
bendrąją taisyklę pirmenybė teikiama vertinimui rinkos
kainomis, PRF taip pat gali vertinti pagal modelį, jei vertinimas rinkos
kainomis neįmanomas arba rinkos duomenys yra nepakankamai geros
kokybės. Tik PGTV PRF taip pat gali vertinti turtą amortizuota
savikaina. Pasirinktas GTV apskaičiavimo metodas ypač svarbus
išleidžiant arba išperkant PRF akcijas ar vienetus (26 straipsnis).
3.4.5.     V skyrius. Specialūs
reikalavimai pastovios GTV pinigų rinkos fondams (29–34 straipsniai)
V skyriuje pateikti specialūs
reikalavimai pinigų rinkos fondams, kurie savo turtą vertina
amortizuota savikaina arba siūlo investicinio vieneto ar akcijos
pastovią GTV, arba apvalina investicinio vieneto ar akcijos pastovią
GTV iki artimiausio procentinio punkto; tai vadinamieji pastovios GTV (PGTV)
PRF.
29 straipsnyje pateikiami specialūs
veiklos leidimų reikalavimai, taikomi tik pinigų rinkos fondams,
kurie savo turtui vertinti naudoja amortizuotą savikainą arba
siūlo investicinio vieneto ar akcijos pastovią GTV, arba apvalina
investicinio vieneto ar akcijos pastovią GTV iki artimiausio procentinio
punkto. Šie PGTV PRF turi suformuoti ir nuolat palaikyti rezervą, kurio
dydis – bent 3 % bendros jų turto vertės. 30 straipsnyje
aprašyta rezervo (GTV rezervo) struktūra, o 31 straipsnyje – jo
naudojimas. Svarbiausia tai, kad 31 straipsnyje nustatyta taisyklė, pagal
kurią GTV rezervas gali būti naudojamas tik siekiant kompensuoti
skirtumą tarp investicinio vieneto ar akcijos pastovios GTV ir realios
investicinio vieneto ar akcijos vertės. Be to, 31 straipsnyje pateiktos
taisyklės, kada sumos turi būti nurašomos nuo GTV rezervo sąskaitos
ir kada sumos gali būti įrašomos į tą sąskaitą.
Galiausiai, 32–34 straipsniuose nustatytas įpareigojimas papildyti GTV
rezervą ir įpareigojimo papildyti rezervą nevykdymo
pasekmės.
3.4.6.     VI skyrius. Išorės parama
(35–36 straipsniai)
VI skyriuje pateiktos išorės paramos taisyklės.
Jame nustatyta taisyklė, kad PGTV PRF gali gauti išorės paramą
tik iš GTV rezervo, o kitiems PRF paprastai išorės paramą gauti
draudžiama.
35 straipsnyje aprašyta, kaip reikia suprasti
išorės paramą, ir pateikiamas neišsamus išorės paramos atvejų
sąrašas. Šio straipsnio tikslas dvejopas: užtikrinti, kad visa
rėmėjų parama būtų teikiama PGTV PRF taikant 31
straipsnyje numatytą skaidrų mechanizmą, pasinaudojant iš anksto
suformuotu GTV rezervu, arba, jei rėmėjo parama teikiama kitiems PRF,
kad kompetentingos institucijos tokią paramą leistų teikti tik
tuomet, jei ad hoc rėmėjo parama pateisinama
išskirtinėmis aplinkybėmis, susijusiomis su poreikiu išlaikyti
finansinį stabilumą (36 straipsnis).
3.4.7.     VII skyrius. Skaidrumo
reikalavimai (37–38 straipsniai)
VII skyriuje pateiktos skaidrumo
taisyklės, taikomos, kai PRF reklamuojami investuotojams, ir
ataskaitų teikimo kompetentingoms institucijoms reikalavimai.
37 straipsnyje pateikti specialūs
skaidrumo reikalavimai. 38 straipsnyje nustatyti ataskaitų teikimo
reikalavimai visiems PRF, taikomi papildomai šalia reikalavimų,
nustatytų pagal direktyvas 2009/65/EB ir 2011/61/ES.
3.4.8.     VIII skyrius. Priežiūra
(39–42 straipsniai)
VIII skyriuje pateiktos taikytinos PRF
priežiūros taisyklės. 39 straipsnyje paaiškintos atitinkamos PRF
kompetentingų institucijų ir PRF valdytojo funkcijos. 40 straipsnyje
nurodyta, kad kompetentingos institucijos įgaliojimais, suteiktais pagal
KIPVPS ir AIFV direktyvas, turėtų naudotis ir taikant siūlomą
reglamentą. 41 straipsnyje daroma nuoroda į EVPRI įgaliojimus, o
42 straipsnyje numatytas institucijų bendradarbiavimas.
3.4.9.     IX skyrius. Baigiamosios
nuostatos (43–46 straipsniai)
IX skyriuje pateiktos taisyklės dėl
esamų KIPVPS ir AIF, veikiančių kaip PRF, traktavimo siekiant
užtikrinti, kad jie laikytųsi naujųjų PRF taikomų
taisyklių, ir nuostata dėl GTV rezervo reikalavimų taikymo tam
tikriems PGTV PRF peržiūros. Visų pirma 43 straipsnyje nustatoma,
kaip esami KIPVPS ir AIF, atitinkantys PGTV PRF apibrėžties kriterijus,
turėtų laipsniškai suformuoti GTV rezervą. 45 straipsnyje
teigiama, kad reikalavimų dėl GTV rezervo taikymą PGTV
pinigų rinkos fondams, kurių portfelius daugiausia sudaro
valstybių narių išleisti arba garantuoti skolos vertybiniai
popieriai, reikėtų peržiūrėti praėjus trejiems metams
nuo šio reglamento įsigaliojimo.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Su PRF reforma susijęs darbas buvo
glaudžiai koordinuojamas su Europos vertybinių popierių ir rinkų
institucija (EVPRI). Fondų valdymo srities Komisijos ekspertai nuolat
bendravo su savo partneriais Europos vertybinių popierių ir
rinkų institucijoje tiek darbo grupės PRF klausimais susitikimuose,
tiek EVPRI įsteigtame Investicijų valdymo paslaugų nuolatiniame
komitete.
EVPRI sustabdė vykdomą darbą
PRF klausimais, nes Komisija paskelbė ketinanti siūlyti teisės
aktą šioje srityje, kuriuo, be kita ko, tam tikri ankstesnių Europos
vertybinių popierių rinkos priežiūros institucijų komiteto
(CESR) ir EVPRI gairių dėl PRF principai būtų
įtvirtinti pirmojo lygio teisės aktuose. Darbas sustabdytas tuo metu,
kai EVPRI jau buvo pradėjusi nagrinėti alternatyvių reitingavimo
metodikų klausimus. Šia kryptimi pradėta dirbti siekiant pakeisti
kredito reitingus, kuriuos pinigų rinkos priemonėms suteikia kredito
reitingų agentūros. EVPRI sustabdė darbą šia kryptimi
norėdama sulaukti oficialaus įgaliojimo, kurį gautų, jei
būtų rengiamas teisės akto pasiūlymas. Be to, siekdama
užtikrinti konvergenciją PRF srityje, EVPRI jau pradėjo kurti priežiūros
praktikos ir jos esamų gairių laikymosi duomenų bazę.
Taigi EVPRI jau dabar gerai pasiruošusi
vykdyti siūlomame reglamente numatytus įgaliojimus; pažymėtina,
kad visas šis darbas jau buvo pradėtas dar prieš Komisijai pateikiant
pasiūlymą dėl PRF.
Šiomis aplinkybėmis Komisija
nenustatė poveikio ES biudžetui. Atsižvelgiant į pirmiau
išdėstytus faktus, EVPRI nereikės nei papildomo finansavimo, nei
papildomų etatų, kad ji galėtų vykdyti siūlomu
reglamentu jai pavedamas užduotis: parengti alternatyvią reitingavimo metodiką
ir sukurti patvirtintų PRF duomenų bazę. Kaip paaiškinta
pirmiau, šios užduotys jau dabar yra EVPRI nusistovėjusių darbo
srautų dalis.
PRF veiklos vykdymo taisyklių
apibrėžimas jau dabar patenka į dabartinės EVPRI
atsakomybės sritį. Vykdydama bendrąją KIPVPS fondų
priežiūros ir reguliavimo konvergencijos užtikrinimo užduotį, EVPRI
jau paskyrė darbuotojus, kurie rengia politiką ir priežiūros
priemones, skirtas PRF – specialios kategorijos fondams, kurie reguliuojami
arba kaip KIPVPS, arba kaip AIF.
Vykdydamas šią veiklą CESR (EVPRI
pirmtakas) 2010 m. gegužės mėn. paskelbė išsamias gaires
dėl PRF (CESR 10/049).
2012 m. EVPRI atliko daug išteklių
pareikalavusią tarpusavio peržiūrą, skirtą įvertinti,
kaip valstybės narės gaires taikė praktikoje (gaires taikė
12 valstybių narių, o aštuonios jų neperkėlė į
savo reguliavimo praktiką).
2013 m. PRF gairės papildytos
išsamiu dažnai užduodamų klausimų skyriumi.
2013/0306 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
dėl pinigų rinkos fondų
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo
akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[2],
laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)       pinigų rinkos fondai
(PRF) teikia trumpalaikį finansavimą finansų įstaigoms,
įmonėms ar vyriausybėms. Teikdami finansavimą šiems
subjektams pinigų rinkos fondai prisideda prie Europos ekonomikos
finansavimo;
(2)       kiek tai susiję su
paklausa, PRF yra trumpalaikio pinigų valdymo priemonės, kurios
užtikrina aukštą pagrindinės investuotos sumos likvidumo,
diversifikacijos ir vertės stabilumo lygį, taip pat rinka
grindžiamą pajamingumą. PRF daugiausia naudojasi įmonės,
norinčios trumpam laikotarpiui investuoti perteklinius pinigus. Taigi PRF
– esminė grandis, siejanti trumpalaikių pinigų paklausą ir
pasiūlą;
(3)       įvykiai per finansų
krizę išryškino tam tikras PRF savybes, dėl kurių šie fondai
tampa pažeidžiami, kai finansų rinkose kyla sunkumų, todėl
rizika gali pasklisti arba padidėti visoje finansų sistemoje. Kai
turto, į kurį investavo PRF, kainos pradeda mažėti, visų
pirma nepalankiausiomis rinkos sąlygomis, PRF ne visada gali vykdyti
investuotojams duotą pažadą nedelsiant išpirkti PRF išleistus
investicinius vienetus ar akcijas ir išlaikyti jų pagrindinės sumos
vertę. Tokia padėtis gali paskatinti investuotojus masiškai ir staiga
pateikti paraiškas išpirkti investicinius vienetus ar akcijas, o dėl to
gali atsirasti platesnio masto makroekonominių pasekmių;
(4)       gavę dideles paraiškas
išpirkti investicinius vienetus ar akcijas PRF yra priversti parduoti tam
tikrą investicinį turtą rinkos nuosmukio sąlygomis, o tai
sukelia likvidumo krizę. Šiomis aplinkybėmis pinigų rinkos
emitentai gali turėti didelių finansavimo sunkumų, jei rinkoje
smarkiai sumažėja komercinių vekselių ir kitų pinigų
rinkos priemonių. Tuomet bet koks užkrato plitimas į trumpalaikio
finansavimo rinką taip pat gali reikšti didelius tiesioginius finansų
įstaigų, įmonių ir vyriausybių, o kartu ir visos
ekonomikos finansavimo sunkumus;
(5)       turto valdytojai, kuriems
padeda rėmėjai, gali savo nuožiūra nuspręsti suteikti
paramą, siekdami palaikyti savo PRF likvidumą ir stabilumą.
Rėmėjai dažnai yra priversti suteikti paramą savo remiamiems
PRF, kai dėl rizikos reputacijai gali sumažėti vertė ir bijoma,
kad panika gali išplisti į kitas rėmėjo veiklos sritis.
Priklausomai nuo fondo dydžio ir spaudimo išpirkti investicinius vienetus ar
akcijas masto, rėmėjo parama gali išaugti tiek, kad viršytų
jų lengvai prieinamus išteklius. Todėl svarbu nustatyti
suderintų taisyklių sistemą, kad būtų išvengta
rėmėjo žlugimo ir rizikos perdavimo kitiems PRF remiantiems subjektams;
(6)       siekiant užtikrinti, kad PRF
būtų atsparesni, apriboti užkrato perdavimo būdus ir taip
išsaugoti vidaus rinkos vientisumą ir stabilumą, būtina
nustatyti taisykles dėl PRF veiklos vykdymo, visų pirma PRF portfelio
sudėties. Visoje Sąjungoje suderintos taisyklės yra būtinos
siekiant užtikrinti, kad PRF sugebėtų nedelsiant išpirkti
investuotojų turimus investicinius vienetus ar akcijas, visų pirma
nepalankiausiomis rinkos sąlygomis. Suderintos taisyklės dėl
pinigų rinkos fondo portfelio taip pat reikalingos norint užtikrinti, kad
PRF galėtų patenkinti masines ir staigias didelės
investuotojų grupės paraiškas išpirkti investicinius vienetus ar
akcijas;
(7)       suderintos PRF taisyklės
taip pat reikalingos tam, kad būtų užtikrintas sklandus trumpalaikio
finansavimo rinkos veikimas finansų įstaigoms, įmonėms,
kurios yra trumpalaikių skolos vertybinių popierių
emitentės, ir vyriausybėms. Jos taip pat reikalingos siekiant
užtikrinti vienodas sąlygas PRF investuotojams ir išvengti papildomų
nepatogumų investuotojams, vėlai išperkantiems savo turimus
investicinius vienetus ar akcijas, kai išpirkimas laikinai sustabdomas arba kai
PRF likviduojamas;
(8)       būtina užtikrinti, kad
su PRF susiję rizikos ribojimo reikalavimai būtų suderinti
nustatant aiškias taisykles, kuriomis visoje Sąjungoje būtų
nustatomi tiesioginiai įpareigojimai PRF ir jų valdytojams. Tai
padidintų PRF – trumpalaikio finansavimo visos Sąjungos valdžios ir
įmonių sektoriams šaltinio – stabilumą. Taip pat būtų
užtikrinta, kad PRF ir toliau būtų patikima Sąjungos
pramonės pinigų valdymo priemonė;
(9)       Europos vertybinių
popierių rinkos priežiūros institucijų komiteto (CESR) priimtos
PRF gairės, kuriomis Sąjungoje siekiama sukurti vienodas sąlygas
PRF, po metų nuo jų įsigaliojimo buvo įgyvendintos tik 12
valstybių narių – tai rodo, kad vis dar vyrauja skirtingos
nacionalinės taisyklės. Taikant skirtingus nacionalinius metodus
Sąjungos pinigų rinkų trūkumų pašalinti nepavyksta,
kaip paaiškėjo per finansų krizę, taip pat nepavyksta sumažinti
užkrato rizikos, todėl kyla pavojus vidaus rinkos veikimui ir stabilumui.
Šios bendros PRF taisyklės turėtų užtikrinti aukšto lygio
investuotojų apsaugą, užkirsti kelią bet kokiai galimai užkrato
rizikai, kylančiai dėl galimų masiško investicijų
atsiėmimo iš PRF atvejų, ir tokią riziką sumažinti;
(10)     nesant reglamento, kuriuo
būtų nustatytos PRF taisyklės, nacionaliniu lygmeniu ir toliau gali
būti priimamos skirtingos priemonės, dėl kurių ir toliau
būtų labai iškraipoma konkurencija, nes galiotų labai skirtingi
esminiai investicijų apsaugos standartai. Skirtingi portfelio
sudėties, reikalavimus atitinkančio turto, jo termino, likvidumo ir
diversifikacijos, taip pat pinigų rinkos priemonių emitentų
kredito kokybės reikalavimai lemia skirtingą investuotojų
apsaugos lygį, nes skiriasi investavimo pasiūlymų,
susijusių su pinigų rinkos fondu, rizikos lygis. Nepriėmus
griežtų bendrų taisyklių, taikomų PRF vidaus rinkoje,
trukdoma užtikrinti vienodą investuotojų apsaugą, investuotojams
atsiranda įvairių paskatų reikalauti išpirkti investicijas ir
tai gali būti masinio investicijų atsiėmimo priežastis.
Todėl labai svarbu priimti suderintų taisyklių rinkinį ir
taip išvengti užkrato perdavimo trumpalaikio finansavimo rinkai ir PRF rėmėjams,
nes tai iš esmės keltų pavojų Sąjungos finansų rinkos
stabilumui;
(11)     naujosios PRF taisyklės
yra glaudžiai susijusios su Direktyva 2009/65/EB[3]
ir Direktyva 2011/61/ES[4],
nes jomis sukuriama teisinė sistema, kuria reglamentuojamas PRF steigimas,
valdymas ir jų investicinių vienetų ar akcijų platinimas
Sąjungoje;
(12)     kolektyvinio investavimo
subjektai Sąjungoje gali vykdyti veiklą kaip kolektyvinio investavimo
į perleidžiamus vertybinius popierius subjektai (KIPVPS), kuriuos valdo
KIPVPS valdytojai arba investicinės įmonės, gavusios leidimą
pagal Direktyvą 2009/65/EB, arba kaip alternatyvaus investavimo fondai
(AIF), kuriuos valdo alternatyvaus investavimo fondų valdytojai (AIFV),
gavę leidimą arba įregistruoti pagal Direktyvą 2011/61/ES.
Naujosios PRF taisyklės papildo tų direktyvų nuostatas. Taigi
naujosios suderintos PRF taisyklės turėtų būti taikomos
kartu su direktyvose 2009/65/EB ir 2011/61/ES nustatytomis taisyklėmis.
Tuo pat metu reikėtų aiškiai leisti netaikyti tam tikrų KIPVPS
investavimo politikos taisyklių, nustatytų Direktyvos 2009/65/EB VII
skyriuje, ir šiomis naujomis suderintomis nuostatomis dėl PRF nustatyti
specialias produktų taisykles;
(13)     suderintos taisyklės
turėtų būti taikomos kolektyvinio investavimo subjektams,
kurių savybės atitinka su PRF siejamas savybes. Naujosios PRF
taisyklės turėtų būti privalomos KIPVPS ir AIF, kurie
investuoja į trumpalaikį turtą, tokį kaip pinigų
rinkos priemonės ar indėliai, arba sudaro atvirkštinio atpirkimo
sandorius ar tam tikras išvestinių finansinių priemonių sutartis
siekdami vienintelio tikslo – apdrausti riziką, būdingą kitoms
fondo investicijoms, ir kurie turi tikslą teikti grąžą,
atitinkančią pinigų rinkos palūkanų normas, arba
išlaikyti investicijos vertę;
(14)     PRF specifiškumą lemia
turto, į kurį jie investuoja, ir tikslų, kurių jie siekia,
derinys. Tikslas teikti grąžą, atitinkančią pinigų
rinkos palūkanų normas, ir tikslas išlaikyti investicijos vertę
nėra nesuderinami. PRF gali siekti vieno iš šių tikslų arba
jų abiejų kartu;
(15)     tikslas teikti
grąžą, atitinkančią pinigų rinkos palūkanų
normas, turėtų būti suprantamas plačiąja prasme.
Numatoma grąža neturi tiksliai atitikti EONIA, LIBOR, EURIBOR ar kurios
kitos atitinkamos pinigų rinkos palūkanų normos. Jei siekiama
šiek tiek geresnio rezultato nei pinigų rinkos palūkanų norma,
neturėtų būti laikoma, kad KIPVPS ar AIF naujosios suderintos
taisyklės netaikomos;
(16)     tikslas išlaikyti investicijos
vertę neturėtų būti suprantamas kaip fondo žadama kapitalo
išsaugojimo garantija. Jį reikėtų suprasti kaip tikslą,
kurio siekia KIPVPS arba AIF. Investicijų vertės sumažėjimas
neturėtų reikšti, kad kolektyvinio investavimo subjektas pakeitė
tikslą išlaikyti investicijos vertę;
(17)     svarbu, kad pinigų rinkos
fondo savybių turintys KIPVPS ir AIF būtų identifikuojami kaip
PRF ir kad jų gebėjimas nuolat laikytis naujųjų
suderintų PRF taisyklių būtų aiškiai tikrinamas. Siekiant
šio tikslo, kompetentingos institucijos turėtų suteikti PRF veiklos
leidimus. KIPVPS atveju PRF veiklos leidimų suteikimas turėtų
būti KIPVPS veiklos leidimų suteikimo pagal suderintas Direktyvoje
2009/65/EB numatytas procedūras dalis. Vadovaujantis Direktyva 2011/61/ES,
suderintos leidimų suteikimo ir priežiūros procedūros AIF
netaikomos, todėl būtina numatyti bendras pagrindines leidimų
suteikimo taisykles, kurios atitiktų esamas suderintas KIPVPS taisykles.
Taikant tokias procedūras turėtų būti užtikrinta, kad AIF,
kuriam suteiktas PRF veiklos leidimas, valdytojas būtų alternatyvaus
investavimo fondų valdytojas (AIFV), turintis pagal Direktyvą
2011/61/ES išduotą leidimą;
(18)     siekiant užtikrinti, kad
naujosios bendros PRF taisyklės būtų taikomos visiems
kolektyvinio investavimo subjektams, kuriems būdingos PRF savybės,
būtina uždrausti naudoti pavadinimą „PRF“ ar kitą
sąvoką, kuri reiškia, kad kolektyvinio investavimo subjektas turi PRF
savybių, tuo atveju, jei nesilaikoma šio reglamento. Kad nebūtų
pažeidžiamos PRF taisyklės, kompetentingos institucijos turėtų
stebėti kolektyvinio investavimo subjektų, kurie yra įsteigti
arba kurių investiciniai vienetai ar akcijos platinami jų
jurisdikcijoje, rinkos praktiką, siekdamos patikrinti, ar naujosios
reguliavimo sistemos nesilaikantys subjektai netinkamai nenaudoja PRF
pavadinimo arba neleidžia suprasti, kad jie yra PRF;
(19)     naujosios PRF taikomos
taisyklės turėtų būti pagrįstos esama reguliavimo
sistema, nustatyta Direktyva 2009/65/EB, Direktyva 2011/61/ES ir joms
įgyvendinti priimtais teisės aktais. Todėl produktų
taisyklės, susijusios su PRF, turėtų būti taikomos kartu su
esamuose Sąjungos teisės aktuose nustatytomis produktų
taisyklėmis, nebent jos aiškiai netaikomos. Be to, galiojančioje
sistemoje nustatytos valdymo ir platinimo taisyklės turėtų
būti taikomos PRF atsižvelgiant į tai, ar jie yra KIPVPS, ar AIF.
Taip pat PRF tarpvalstybinei veiklai turėtų būti atitinkamai
taikomos direktyvose 2009/65/EB ir 2011/61/ES nustatytos taisyklės
dėl tarpvalstybinio paslaugų teikimo ir įsisteigimo
laisvės;
(20)     atsižvelgiant į tai, kad
KIPVPS ir AIF gali būti įvairių teisinių formų, kurios
ne visuomet jiems suteikia juridinio asmens statusą, nuostatos, kuriomis
reikalaujama, kad PRF imtųsi veiksmų, turėtų būti
taikomos PRF valdytojui tais atvejais, kai PRF įsteigtas kaip KIPVPS arba
AIF, kuris negali veikti savarankiškai, nes neturi juridinio asmens statuso;
(21)     PRF portfelio taisyklėse
turėtų būti reikalaujama aiškiai identifikuoti reikalavimus
atitinkančio turto, į kurį gali investuoti PRF, kategorijas ir
sąlygas, kuriomis turtas atitinka reikalavimus. Siekiant užtikrinti PRF
vientisumą, taip pat pageidautina uždrausti PRF sudaryti tam tikrus
finansinius sandorius, dėl kurių kiltų pavojus jų
investavimo strategijai ir tikslams;
(22)     pinigų rinkos
priemonės yra perleidžiamos priemonės, kuriomis paprastai prekiaujama
pinigų rinkoje, pavyzdžiui, iždo ir savivaldybių vekseliai,
indėlių sertifikatai, komerciniai vekseliai, bankų akceptai arba
vidutinės trukmės ar trumpalaikiai vekseliai. Šios priemonės
turėtų būti laikomos reikalavimus atitinkančiu turtu,
į kurį gali investuoti PRF, tik jei jos atitinka terminų ribas
ir jei PRF laiko, kad jų kredito kokybė pakankamai gera;
(23)     turtu užtikrinti komerciniai
vekseliai (angl. ABCP) turėtų būti laikomi reikalavimus
atitinkančiomis pinigų rinkos priemonėmis tik tuomet, jei jie
atitinka papildomus reikalavimus. Atsižvelgiant į tai, kad per krizę
tam tikrais atvejais pakeitimas vertybiniais popieriais buvo ypač
nestabilus, būtina nustatyti bazinio turto terminų ribas ir
kokybės kriterijus. Ne visų kategorijų bazinis turtas
turėtų būti laikomas atitinkančiu reikalavimus, nes kai
kurių kategorijų turtui nestabilumas būdingas labiau nei
kitų. Dėl šios priežasties bazinį turtą turėtų
sudaryti tik verslo veiklą vykdančių įmonių išleistos
trumpalaikės skolos priemonės, tokios kaip iš pirkėjų
gautinos sumos. Tokios priemonės kaip paskolos automobiliams ir jų išperkamoji
nuoma, išperkamoji įrangos nuoma, vartojimo kreditai, gyvenamosios
paskirties nekilnojamojo turto hipotekinės paskolos, gautinos sumos
padengiant kredito kortelės skolą ar kokios nors kitos rūšies
priemonės, susijusios su vartotojų prekių ar paslaugų
įsigijimu ar finansavimu, neturėtų būti laikomos
atitinkančiomis reikalavimus. EVPRI turėtų būti pavesta
parengti ir pateikti Komisijai tvirtinti techninių reguliavimo
standartų projektus dėl sąlygų ir aplinkybių, kuriomis
laikoma, kad bazinę poziciją ar pozicijų grupę sudaro vien
įmonių skolos vertybiniai popieriai, ir dėl sąlygų bei
skaitinių ribų, pagal kurias nustatoma, kada įmonių skolos
vertybiniai popieriai yra aukštos kredito kokybės ir likvidūs;
(24)     PRF turėtų būti
leidžiama investuoti į indėlius tokiu mastu, kokiu jis gali bet
kuriuo metu atsiimti investuotus pinigus. Faktinė atsiėmimo
galimybė sumažėtų, jei su ankstyvu atsiėmimu susijusios
baudos būtų tokios didelės, kad viršytų prieš atsiimant
lėšas sukauptas palūkanas. Dėl šios priežasties PRF
turėtų pasirūpinti, kad neturėtų indėlių
kredito įstaigoje, kuri reikalauja didesnių už vidutines baudų,
arba neturėtų pernelyg ilgo termino indėlių, kai dėl
to baudos būtų per didelės;
(25)     reikalavimus
atitinkančios išvestinės finansinės priemonės, į
kurias gali investuoti PRF, turėtų būti naudojamos tik siekiant
apsidrausti nuo palūkanų normos ir valiutos rizikos, o jų
bazinė priemonė turėtų būti tik palūkanų
normos, valiutų keitimo kursai arba šių kategorijų indeksai.
Išvestines finansines priemones naudoti kitais tikslais arba su kitu baziniu
turtu turėtų būti draudžiama. Išvestinės finansinės
priemonės turėtų būti naudojamos tik norint papildyti fondo
strategiją, o ne kaip pagrindinė priemonė siekti fondo
tikslų. Jei PRF investuotų į turtą, išreikštą kita nei
fondo valiuta, numatoma, kad PRF valdytojas apdraustų visą valiutos
rizikos poziciją, taip pat naudojant išvestines finansines priemones;
(26)     PRF galėtų naudoti
atvirkštinio atpirkimo sandorius kaip priemonę labai trumpam laikui
investuoti perteklinius pinigus su sąlyga, kad pozicija būtų
visiškai užtikrinta užstatu. Siekiant apsaugoti investuotojų interesus,
būtina užtikrinti, kad pagal atvirkštinio atpirkimo sandorius pateiktas
užstatas būtų aukštos kokybės. PRF neturėtų naudoti
jokių kitų efektyvaus portfelio valdymo metodų, įskaitant
vertybinių popierių skolinimą ir skolinimąsi, nes jie gali
neigiamai paveikti PRF galimybę pasiekti investavimo tikslus;
(27)     siekiant apriboti PRF
prisiimamą riziką, PRF portfeliui būtina taikyti aiškius diversifikavimo
reikalavimus ir taip sumažinti sandorio šalies riziką. Šiuo tikslu taip
pat būtina užtikrinti, kad atvirkštinio atpirkimo sandoriai būtų
visiškai užtikrinti užstatu ir kad, siekiant apriboti operacinę
riziką, vienai atvirkštinio atpirkimo sandorio šaliai negalėtų
tekti daugiau nei 20 % PRF turto. Visoms ne biržos išvestinėms
finansinėms priemonėms turėtų būti taikomas
Reglamentas (ES) Nr. 648/2012[5];
(28)     dėl rizikos ribojimo
priežasčių ir siekiant užtikrinti, kad PRF nedarytų reikšmingos
įtakos emitento valdymui, būtina vengti per didelės PRF
investicijų į to paties emitento išleistas priemones koncentracijos;
(29)     PRF turėtų būti
įpareigotas investuoti į aukštos kokybės reikalavimus
atitinkantį turtą. Taigi PRF turėtų taikyti atsargią
ir griežtą vidinio vertinimo procedūrą, skirtą pinigų
rinkos priemonių, į kurias fondas ketina investuoti, kredito kokybei
nustatyti. Vadovaujantis Sąjungos teisės aktais, kurias ribojamas per
didelis kliovimasis kredito reitingais, svarbu užtikrinti, kad vertindami
reikalavimus atitinkančio turto kokybę PRF vengtų mechaniškai
kliautis reitingų agentūrų suteiktas reitingais. Šiuo tikslu PRF
turėtų nustatyti vidaus reitingų sistemą,
pagrįstą suderinta reitingų skale ir vidinio vertinimo
procedūra;
(30)     siekiant užtikrinti, kad
vertindami pinigų rinkos priemonės kredito riziką PRF valdytojai
nenaudotų skirtingų vertinimo kriterijų ir tai pačiai
priemonei nepriskirtų skirtingų rizikos ypatybių, svarbu, kad
valdytojai remtųsi tais pačiais kriterijais. Tam reikėtų
tiksliai apibrėžti ir suderinti reitingų kriterijus. Vidaus
reitingų kriterijų pavyzdžiai yra priemonės emitento kiekybiniai
rodikliai, tokie kaip finansiniai koeficientai, balanso dinamika, pelningumo
gairės, kurie yra vertinami ir lyginami su atitinkamais kitų
sektoriaus subjektų ir grupių rodikliais; taip pat priemonės
emitento kokybiniai rodikliai, tokie kaip valdymo efektyvumas, įmonės
strategija, kurie yra analizuojami siekiant nustatyti, ar bendra emitento
strategija nedaro neigiamo poveikio jo būsimai kredito kokybei.
Aukščiausias vidaus reitingas turėtų rodyti, kad priemonių
emitento kreditingumas visuomet išlaikomas aukščiausio įmanomo lygio;
(31)     kad būtų parengta
skaidri ir nuosekli vidaus reitingų sistema, valdytojas turėtų
dokumentais įforminti vidiniam vertinimui atlikti naudojamas
procedūras. Tai turėtų užtikrinti, kad procedūra
būtų pagrįsta aiškiomis taisyklėmis, kurias galima
stebėti, ir kad taikomos metodikos galėtų būti pateiktos suinteresuotiems
subjektams, jei jie to prašo;
(32)     siekiant sumažinti PRF
portfelio riziką, svarbu nustatyti terminų ribas, numatant
didžiausią leidžiamą vidutinį svertinį terminą (WAM)
ir vidutinę svertinę trukmę (WAL);
(33)     WAM naudojamas PRF jautrumui
kintančioms pinigų rinkos palūkanų normoms matuoti.
Apskaičiuodami WAM, valdytojai turėtų atsižvelgti į
išvestinių finansinių priemonių, indėlių ir
atvirkštinio atpirkimo sandorių poveikį ir atskleisti jų
poveikį PRF palūkanų normos rizikai. Kai PRF sudaro apsikeitimo
sandorį siekdamas įgyti fiksuotosios palūkanų normos
priemonės poziciją vietoje kintamosios palūkanų normos
pozicijos, į tai reikėtų atsižvelgti nustatant WAM;
(34)     WAL naudojama kredito rizikai
įvertinti, nes kuo ilgiau atidedamas pagrindinės sumos
išmokėjimas, tuo didesnė kredito rizika. WAL taip pat naudojama
likvidumo rizikai apriboti. Priešingai nei apskaičiuojant WAM,
apskaičiuojant kintamųjų palūkanų normų
vertybinių popierių ir struktūrizuotųjų
finansinių priemonių WAL negalima naudoti palūkanų normos
perskaičiavimo datų; vietoje jų naudojamas nurodytas
finansinės priemonės galutinis terminas. Terminas, naudojamas
skaičiuojant WAL, yra iki galutinio išpirkimo likęs terminas, kadangi
tik šią dieną valdymo įmonė gali būti tikra, kad
finansinė priemonė bus apmokėta. Apskaičiuojant WAL
negalima atsižvelgti į tokias priemonės savybes kaip galimybė
išpirkti konkrečią datą (vadinamieji pardavimo pasirinkimo
sandoriai);
(35)     siekiant sustiprinti PRF
gebėjimą išpirkti investicinius vienetus ar akcijas ir išvengti PRF
turto pardavimo už gerokai mažesnes kainas, PRF turėtų visuomet
turėti minimalią likvidaus turto, kurio terminas yra diena ar
savaitė, sumą. Apskaičiuojant dienos ir savaitės termino
turto dalį, turėtų būti naudojama turto galutinio išpirkimo
data. Galima atsižvelgti į valdytojo galimybę nutraukti sutartį
per trumpą laiką nuo pranešimo. Pavyzdžiui, jei atvirkštinio
atpirkimo sandoris gali būti nutrauktas per vieną dieną nuo
pranešimo, jis turėtų būti laikomas dienos termino turtu. Jei
valdytojas turi galimybę atsiimti pinigus iš indėlio sąskaitos
per vieną dieną nuo pranešimo, jie gali būti laikomi dienos
termino turtu;
(36)     atsižvelgiant į tai, kad
PRF gali investuoti į turtą, kurio terminų intervalai yra
skirtingi, investuotojai turėtų galėti atskirti skirtingų
kategorijų PRF. Todėl PRF turėtų būti klasifikuojami
kaip trumpalaikių investicijų PRF arba standartiniai PRF.
Trumpalaikių investicijų PRF turi tikslą teikti grąžą,
atitinkančią pinigų rinkos priemonių palūkanų
normas, ir kartu užtikrinti aukščiausią įmanomą
investuotojų apsaugos lygį. Naudojant trumpą WAM ir WAL
trumpalaikių investicijų PRF trukmės rizika ir kredito rizika
išlaikoma nedidelė;
(37)     standartiniai PRF turi
tikslą teikti šiek tiek didesnę grąžą nei pinigų
rinkos grąža, todėl jie investuoja į ilgesnio termino
turtą. Be to, kad gautų tokį geresnį rezultatą, šios
kategorijos PRF turėtų būti leidžiama taikyti išplėstines
portfelio rizikos ribas, tokias kaip vidutinis svertinis terminas ir
vidutinė svertinė trukmė;
(38)     pagal Direktyvos 2009/65/EB 84
straipsnyje nustatytas taisykles KIPVPS tipo PRF valdytojai turi galimybę
laikinai sustabdyti išpirkimą išskirtiniais atvejais, kai tai reikalinga
dėl susidariusių aplinkybių. Pagal Direktyvos 2011/61/ES 16
straipsnyje ir Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 231/2013[6] 47 straipsnyje nustatytas
taisykles AIF tipo PRF valdytojai gali naudoti specialiuosius susitarimus, kad
išspręstų problemas, susijusias su fondo turto nelikvidumu;
(39)     svarbu, kad PRF rizikos
valdymo nepaveiktų trumpalaikiai sprendimai, kuriems daro įtaką
galimas PRF reitingas. Todėl būtina uždrausti PRF ar jo valdytojui
prašyti, kad kredito reitingų agentūra suteiktų PRF
reitingą, ir taip užtikrinti, kad šis išorės reitingas
nebūtų naudojamas rinkodaros tikslams. PRF ar jo valdytojas taip pat
neturėtų taikyti alternatyvių metodų, kad gautų PRF
reitingą. Jei pinigų rinkos fondui išorės reitingas suteikiamas
kredito reitingų agentūros iniciatyva arba nuo PRF ar jo valdytojo
nepriklausančios ir nė vieno iš jų vardu neveikiančios
trečiosios šalies prašymu, PRF valdytojas neturėtų remtis su tuo
išorės reitingu susijusiais kriterijais. Siekiant užtikrinti tinkamą
likvidumo valdymą, PRF turi nustatyti patikimą savo investuotojų
pažinimo politiką ir procedūras. Valdytojo įgyvendintina
politika turėtų padėti suprasti PRF investuotojų bazę
tokiu mastu, kokiu galima tikėtis didelių paraiškų išpirkti
investicinius vienetus ar akcijas. Kad PRF išvengtų staigaus masinio
išpirkimo atvejų, ypatingą dėmesį reikėtų skirti
dideliems investuotojams, kuriems tenka didelė PRF turto dalis, pavyzdžiui,
kai vienam investuotojui tenkanti dalis yra didesnė už dienos termino
turto dalį. Šiuo atveju PRF turėtų padidinti savo dienos termino
turto dalį iki tam investuotojui tenkančios dalies. Valdytojas, kai
įmanoma, turėtų nustatyti investuotojų tapatybę, net
jei investuojama per kito asmens vardu atidarytas sąskaitas, portalus ar
kitą netiesioginį pirkėją;
(40)     laikydamiesi atsargaus rizikos
valdymo praktikos PRF turėtų periodiškai atlikti testavimą
nepalankiausiomis sąlygomis. Kai testavimo nepalankiausiomis
sąlygomis rezultatai rodo, kad yra trūkumų, PRF valdytojai
turėtų imtis veiksmų PRF patikimumui sustiprinti;
(41)     siekiant parodyti faktinę
turto vertę, vertinant PRF turtą pirmenybė turėtų
būti teikiama vertinimo rinkos kainomis metodui. Valdytojui
neturėtų būti leidžiama taikyti vertinimo pagal modelį
metodo, kai vertinimo rinkos kainomis metodu gaunama patikima turto vertė,
nes vertinimo pagal modelį metodu gautas vertinimas paprastai yra ne toks
tikslus. Paprastai numatoma, kad tokį turtą kaip iždo ir
savivaldybių vekseliai, vidutinės trukmės ar trumpalaikiai
vekseliai galima patikimai įvertinti rinkos kainomis. Kai vertinami
komerciniai vekseliai ar indėlių sertifikatai, valdytojas
turėtų patikrinti, ar antrinėje rinkoje galima gauti tikslias
kainas. Emitento siūloma atpirkimo kaina taip pat turėtų
būti laikoma priimtinu komercinio vekselio vertės įverčiu.
Visais kitais atvejais valdytojas turėtų apskaičiuoti
vertę, pavyzdžiui, naudodamas rinkos duomenis, kaip antai palyginamų
emisijų ir palyginamų emitentų pajamingumas;
(42)     pastovios grynojo turto
vertės pinigų rinkos fondai (PGTV PRF) siekia išlaikyti investuoto
kapitalo vertę ir kartu užtikrinti aukštą likvidumo lygį.
Daugumos PGTV PRF nustatyta investicinio vieneto ar akcijos grynojo turto
vertė (GTV) yra, pavyzdžiui, 1 EUR, USD arba GBP už investicinį
vienetą ar akciją, kai jie paskirsto pajamas investuotojams. Kiti
naudoja pajamas fondo GTV padidinti, kartu išlaikydami pastovią
tikrąją turto vertę;
(43)     siekiant atsižvelgti į
PGTV PRF specifiką, investicinio vieneto ar akcijos pastoviai grynojo
turto vertei nustatyti jiems reikia leisti naudoti ir amortizuotos savikainos
apskaitos metodą. Nepaisant to, siekiant užtikrinti, kad būtų
nuolat stebimas skirtumas tarp investicinio vieneto ar akcijos pastovios GTV ir
investicinio vieneto ar akcijos GTV, PGTV PRF taip pat turėtų
apskaičiuoti savo turto vertę taikydamas vertinimo rinkos kainomis
arba vertinimo pagal modelį metodus;
(44)     kadangi PRF turėtų
skelbti GTV, kurią apskaičiuojant atsižvelgiama į visus jo turto
vertės pokyčius, skelbiama GTV turėtų būti suapvalinta
daugiausia iki artimiausio bazinio punkto arba jo ekvivalento. Todėl, kai
GTV skelbiama konkrečia valiuta (pavyzdžiui, 1 EUR), laipsniškas
vertės pokytis turėtų būti parodomas kiekvieno
0,0001 EUR pokyčio atveju. Tuo atveju, kai GTV yra 100 EUR,
laipsniškas vertės pokytis turėtų būti parodomas kiekvieno
0,01 EUR pokyčio atveju. Tik tuomet, jei PRF yra PGTV PRF, tas PRF
gali skelbti kainą, kuria neatsižvelgiama į visus jo turto vertės
pokyčius. Šiuo atveju GTV galima suapvalinti iki artimiausio cento, kai
GTV – 1 EUR (kiekvienas 0,01 EUR pokytis);
(45)     kad galėtų
absorbuoti kasdienius PGTV PRF turto vertės svyravimus ir išlaikyti
investicinio vieneto ar akcijos pastovią GTV, PGTV PRF turėtų
nuolat turėti GTV rezervą, kurio dydis būtų bent 3 %
jo turto. GTV rezervas turėtų būti naudojamas kaip absorbavimo
mechanizmas siekiant išlaikyti pastovią GTV. Visi skirtumai tarp investicinio
vieneto ar akcijos pastovios GTV ir investicinio vieneto ar akcijos GTV
turėtų būti panaikinami naudojant GTV rezervą.
Nepalankiausiomis rinkos sąlygomis, kai skirtumai gali greitai
padidėti, taikant procedūrą reikėtų užtikrinti
visų lygių vadovybės dalyvavimą. Ši problemų sprendimo
procedūra turėtų suteikti galimybę vyresniajai vadovybei
imtis skubių taisomųjų veiksmų;
(46)     kadangi PGTV PRF, kuris
nepalaiko reikalaujamo lygio GTV rezervo, negali išlaikyti investicinio vieneto
ar akcijos pastovios GTV, turėtų būti reikalaujama, kad jis
taikytų kintamą GTV ir nustotų būti PGTV pinigų rinkos
fondu. Kai, nepaisant taikomos problemų sprendimo procedūros, GTV
rezervo suma vieną mėnesį išlieka 10 bazinių punktų
mažesnė už reikalaujamą 3 % dydį, PGTV PRF turėtų
būti automatiškai pertvarkomas į PRF, kuriam neleidžiama naudoti
amortizuotos savikainos apskaitos arba apvalinti iki artimiausio procentinio
punkto. Jei nepasibaigus vienam mėnesiui, per kurį leidžiama
papildyti rezervą, kompetentinga institucija turi pagrįstų
priežasčių, įrodančių, kad PGTV PRF negali papildyti
rezervo, jai reikėtų suteikti įgaliojimus pertvarkyti PGTV PRF
į kito tipo pinigų rinkos fondą. GTV rezervas yra
vienintelė priemonė, kurią naudojant PGTV pinigų rinkos
fondui gali būti teikiama išorės parama;
(47)     pinigų rinkos fondui,
kuris nėra PGTV PRF, teikiama išorės parama, kuria siekiama
užtikrinti PRF likvidumą arba stabilumą arba kuri de facto
turi tokį poveikį, padidina riziką, kad užkratas gali išplisti
iš PRF sektoriaus į visą finansų sektorių. Tokią
paramą teikiančios trečiosios šalys suinteresuotos ją
teikti, nes turi ekonominių interesų, susijusių su PRF
valdančia valdymo įmone, arba nori išvengti žalos savo reputacijai
tuo atveju, jei jų vardas būtų siejamas su PRF žlugimu. Šios
trečiosios šalys aiškiai neįsipareigoja suteikti ar garantuoti
paramą, todėl neaišku, ar tokia parama tikrai bus suteikta, kai
pinigų rinkos fondui jos prireiks. Šiomis aplinkybėmis dėl
diskrecinio rėmėjų paramos pobūdžio padidėja
netikrumas rinkos dalyviams dėl to, kas padengs PRF nuostolius, kai fondas
jų turės. Dėl šio netikrumo tikėtina, kad PRF taps dar
mažiau apsaugoti nuo masinio investicijų atsiėmimo atvejų
finansinio nestabilumo laikotarpiu, kai pasireiškia didžiausia platesnio
pobūdžio finansinė rizika ir kai kyla susirūpinimas dėl
rėmėjų patikimumo ir jų gebėjimo teikti paramą
susijusiems PRF. Dėl šių priežasčių PRF neturėtų
būti priklausomi nuo išorės paramos, kad išlaikytų
likvidumą ir savo investicinio vieneto ar akcijos GTV stabilumą, nebent
PRF kompetentinga institucija aiškiai leido teikti išorės paramą, kad
būtų užtikrintas finansų rinkų stabilumas;
(48)     prieš investuodami į PRF,
investuotojai turėtų būti aiškiai informuojami, ar PRF yra
trumpalaikių investicijų, ar standartinis fondas, taip pat ar PRF yra
PGTV tipo fondas. Kad investuotojas neturėtų klaidingų
lūkesčių, visuose rinkodaros dokumentuose taip pat būtina
aiškiai nurodyti, kad PRF nėra garantuotų investicijų
priemonė. PGTV PRF investuotojams turėtų aiškiai paaiškinti
rezervo mechanizmą, kurį jie taiko, kad išlaikytų pastovią
investicinio vieneto ar akcijos GTV;
(49)     siekiant užtikrinti, kad
kompetentingos institucijos galėtų nustatyti, stebėti ir
reaguoti į riziką PRF rinkoje, PRF, be ataskaitų, kurių jau
reikalaujama pagal Direktyvą 2009/65/EB arba Direktyvą 2011/61/ES, savo
kompetentingoms institucijoms turėtų pateikti išsamų
informacijos sąrašą. Kompetentingos institucijos šiuos duomenis
turėtų rinkti nuosekliai visoje Sąjungoje, kad būtų
galima gauti esminių žinių apie pagrindinius pokyčius PRF
rinkoje. Kad būtų lengviau kolektyviai analizuoti galimą
Sąjungos PRF rinkos poveikį, tokie duomenys turėtų
būti perduodami Europos vertybinių popierių ir rinkų
institucijai (EVPRI), kuri turėtų sukurti centrinę PRF
duomenų bazę;
(50)     PRF kompetentinga institucija
turėtų nuolat tikrinti, ar PRF sugeba laikytis šio reglamento.
Kadangi kompetentingoms institucijoms jau suteikti platūs įgaliojimai
pagal direktyvas 2009/65/EB ir 2011/61/ES, tuos įgaliojimus būtina
išplėsti, kad jais būtų galima naudotis taikant naująsias
bendras PRF taisykles. KIPVPS arba AIF kompetentingos institucijos taip pat
turėtų tikrinti, ar visi šio reglamento įsigaliojimo metu
veikiantys kolektyvinio investavimo subjektai, kuriems būdingos PRF
savybės, laikosi reikalavimų;
(51)     Komisija pagal Sutarties
dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį turėtų
priimti deleguotuosius aktus dėl vidinio vertinimo procedūros.
Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija
tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais;
(52)     Komisija taip pat
turėtų būti įgaliota įgyvendinimo aktais priimti
techninius įgyvendinimo standartus pagal Sutarties dėl Europos
Sąjungos veikimo 291 straipsnį ir Reglamento (ES) Nr. 1095/2010[7] 15 straipsnį. EVPRI
turėtų būti pavesta parengti ir Komisijai pateikti
techninių įgyvendinimo standartų projektus dėl ataskaitos
šablono, kuriame kompetentingoms institucijoms pateikiama informacija apie PRF;
(53)     EVPRI turėtų
turėti galimybę pagal šį reglamentą naudotis visais
įgaliojimais, kurie jai suteikti pagal direktyvas 2009/65/EB ir
2011/61/ES. Jai taip pat pavedama parengti reguliavimo ir įgyvendinimo
techninių standartų projektus;
(54)     siekiant įvertinti, ar
tinkama tam tikriems PGTV PRF, kurių investicinius portfelius daugiausia
sudaro valstybių narių išleisti skolos vertybiniai popieriai, leisti
netaikyti reikalavimo sudaryti kapitalo rezervą, kurio dydis siektų
bent 3 % bendros PGTV PRF turto vertės, būtina atlikti šio
reglamento peržiūrą. Todėl per trejus metus nuo šio reglamento
įsigaliojimo Komisija turėtų išanalizuoti taikant šį
reglamentą įgytą patirtį ir poveikį įvairiems su
PRF susijusiems ekonominiams aspektams. Valstybių narių išleisti ar
garantuoti skolos vertybiniai popieriai yra atskira investicijų
kategorija, kuriai būdingos specifinės kredito ir likvidumo
savybės. Be to, valstybės skolos priemonės yra labai
svarbūs valstybių narių finansavimui. Komisija turėtų
įvertinti valstybių narių išleistų arba garantuotų
skolos vertybinių popierių rinkos raidą ir galimybę sukurti
specialią sistemą, skirtą PRF, kurie savo investavimo politikoje
daugiausia dėmesio skiria tokio tipo skolos priemonėms;
(55)     naujos suderintos PRF
taisyklės turėtų atitikti Direktyvos 95/46/EB[8] ir Reglamento (EB)
Nr. 45/2001[9]
nuostatas;
(56)     kadangi šio reglamento
tikslų, t. y. užtikrinti, kad pinigų rinkos fondams visoje
Sąjungoje būtų taikomi suderinti rizikos ribojimo reikalavimai,
kartu visiškai atsižvelgiant į būtinybę užtikrinti pusiausvyrą
tarp PRF saugumo bei patikimumo, veiksmingo pinigų rinkos veikimo ir
išlaidų įvairioms suinteresuotosioms šalims, valstybės
narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl siūlomo veiksmo
masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti
Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje
nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal
tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu
neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;
(57)     naujosiomis suderintomis PRF
taisyklėmis paisoma pagrindinių teisių ir laikomasi
principų, visų pirma pripažintų Europos Sąjungos
pagrindinių teisių chartijoje, ypač vartotojų apsaugos,
laisvės užsiimti verslu ir asmens duomenų apsaugos. Naujosios
suderintos PRF taisyklės turėtų būti taikomos vadovaujantis
tomis teisėmis ir principais,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
I skyrius
Bendrosios nuostatos
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1.           Šiuo reglamentu nustatomos
taisyklės dėl reikalavimus atitinkančių finansinių
priemonių, į kurias gali investuoti pinigų rinkos fondas (PRF),
jo portfelio ir vertinimo, taip pat dėl ataskaitų teikimo
reikalavimų, susijusių su pinigų rinkos fondais, kurie yra
įsteigti, valdomi arba kurių investiciniai vienetai ar akcijos
platinami Sąjungoje.
Šis reglamentas taikomas kolektyvinio investavimo
subjektams, kuriems reikia leidimo vykdyti KIPVPS veiklą pagal
Direktyvą 2009/65/EB arba kurie yra AIF pagal Direktyvą 2011/61/ES,
kurie investuoja į trumpalaikį turtą ir kaip atskirų ar
bendrų tikslų siekia teikti grąžą, atitinkančią
pinigų rinkos palūkanų normas, arba išlaikyti investicijos
vertę.
2.           Valstybės narės šio
reglamento taikymo srityje nenustato jokių papildomų
reikalavimų.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų
apibrėžtys:
(1)
trumpalaikis turtas – finansinis turtas, kurio
likutinis terminas yra ne ilgesnis nei dveji metai;
(2)
pinigų rinkos priemonės – pinigų
rinkos priemonės, kaip apibrėžta Direktyvos 2009/65/EB 2 straipsnio 1
dalies o punkte;
(3)
perleidžiamieji vertybiniai popieriai – perleidžiamieji
vertybiniai popieriai, kaip apibrėžta Direktyvos 2009/65/EB 2 straipsnio 1
punkto n papunktyje;
(4)
atpirkimo sandoris – sandoris, kuriuo viena šalis
kitai sandorio šaliai perduoda vertybinius popierius arba bet kokias teises
į jų nuosavybę ir įsipareigoja juos atpirkti už
nustatytą kainą tam tikrą nurodytą arba nurodysimą
datą;
(5)
atvirkštinio atpirkimo sandoris – sandoris, kuriuo
viena šalis iš kitos sandorio šalies gauna vertybinius popierius arba bet
kokias teises į vertybinių popierių nuosavybę ir
įsipareigoja juos vėl parduoti už nustatytą kainą tam
tikrą nurodytą arba nurodysimą datą;
(6)
vertybinių popierių skolinimas ir
vertybinių popierių skolinimasis – sandoriai, kuriais įstaiga
arba jos sandorio šalis perduoda vertybinius popierius, o skolininkas
įsipareigoja grąžinti lygiaverčius vertybinius popierius tam
tikrą datą ateityje arba tada, kai to pareikalauja perdavėjas;
vertybinius popierius perduodančiai įstaigai tai yra vertybinių
popierių skolinimas, o įstaigai, kuriai vertybiniai popieriai yra perduodami,
– vertybinių popierių skolinimasis;
(7)
pakeitimas vertybiniais popieriais – pakeitimas
vertybiniais popieriais, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013[10] 4 straipsnio 1 dalies 61
punkte;
(8)
įmonės skolos vertybinis popierius – įmonės,
kuri faktiškai užsiima prekių gamyba ar prekyba arba teikia nefinansines
paslaugas, išleista skolos priemonė;
(9)
vertinimas rinkos kainomis – pozicijų
vertinimas remiantis turimomis iš nepriklausomų šaltinių gautomis
uždarymo kainomis, įskaitant biržos kainas, elektronines kainas arba
kelių nepriklausomų geros reputacijos maklerių kotiruotas
kainas;
(10)
vertinimas pagal modelį – bet koks vertinimas,
per kurį vertė nustatoma palyginamosios analizės ar
ekstrapoliacijos metodu arba apskaičiuojama kitu būdu remiantis vienu
ar keliais rinkos šaltiniais;
(11)
amortizuotos savikainos metodas – vertinimo
metodas, kurį taikant turto įsigijimo savikaina koreguojama
priedų (ar diskontų) amortizacijos iki išpirkimo termino verte;
(12)
pastovios grynojo turto vertės pinigų
rinkos fondas (PGTV PRF) – pinigų rinkos fondas, kuris išlaiko
nekintamą investicinio vieneto ar akcijos GTV; fondo pajamos sukaupiamos
kiekvieną dieną arba gali būti išmokamos investuotojui, o turtas
paprastai vertinamas amortizuotos savikainos metodu arba GTV suapvalinama iki artimiausio
procentinio punkto arba jo ekvivalento tam tikra valiuta;
(13)
trumpalaikių investicijų PRF –
pinigų rinkos fondas, kuris investuoja į 9 straipsnio 1 dalyje
nurodytas reikalavimus atitinkančias pinigų rinkos priemones;
(14)
standartinis PRF – pinigų rinkos fondas, kuris
investuoja į 9 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytas reikalavimus
atitinkančias pinigų rinkos priemones;
(15)
kredito įstaigos – kredito įstaigos, kaip
apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 1
punkte;
(16)
PRF kompetentinga institucija:
(a)
KIPVPS atveju – KIPVPS buveinės valstybės
narės kompetentinga institucija, paskirta pagal Direktyvos 2009/65/EB 97
straipsnį;
(b)
ES AIF atveju – AIF buveinės valstybės
narės, kaip apibrėžta Direktyvos 2011/61/ES 4 straipsnio 1 dalies p
punkte, kompetentinga institucija;
(c)
ne ES AIF atveju:
i)        jeigu ne ES AIF investiciniai vienetai ar akcijos
Sąjungoje platinami neturint prekybos leidimo, tai valstybės
narės kompetentinga institucija;
ii)       jeigu ne ES AIF investiciniai vienetai
ar akcijos Sąjungoje platinami turint prekybos leidimą arba
Sąjungoje neplatinami, tai ES AIFV, valdančio ne ES AIF,
kompetentinga institucija;
iii)      jeigu ne ES AIF nėra valdomas ES
AIFV ir jo investiciniai vienetai ar akcijos Sąjungoje platinami turint
prekybos leidimą, tai referencinės valstybės narės
kompetentinga institucija;
(17)
PRF buveinės valstybė narė –
valstybė narė, kurioje PRF išduotas veiklos leidimas;
(18)
vidutinis svertinis terminas (angl. weighted
average maturity, WAM) – vidutinis laikas, likęs iki visų fondo
turtą sudarančių bazinių finansinių priemonių
galutinio išpirkimo termino, arba, jei trumpesnis, vidutinis laikas, likęs
iki kito palūkanų normos perskaičiavimo į pinigų
rinkos palūkanų normą, apskaičiuotas atsižvelgiant į
fondo turto santykines dalis;
(19)
vidutinė svertinė trukmė (angl. weighted
average life, WAL) – vidutinis laikas, likęs iki visų fondo
turtą sudarančių bazinių finansinių priemonių
galutinio išpirkimo termino, apskaičiuotas atsižvelgiant į fondo
turto santykines dalis;
(20)
galutinis išpirkimo terminas – data, kai
pagrindinė vertybinio popieriaus suma turi būti visiškai
išmokėta be jokių išlygų;
(21)
likutinis terminas – laikas, likęs iki
galutinio išpirkimo termino;
(22)
skolintų vertybinių popierių
pardavimas – nepadengtas pinigų rinkos priemonių pardavimas.
3 straipsnis
PRF veiklos leidimų suteikimas
1.           Kolektyvinio investavimo
subjektas gali būti įsteigtas, valdomas kaip PRF arba jo
investiciniai vienetai ar akcijos platinami Sąjungoje kaip PRF
investiciniai vienetai ar akcijos tik jei jam suteiktas veiklos leidimas pagal
šį reglamentą.
Toks veiklos leidimas galioja visose
valstybėse narėse.
2.           Kolektyvinio investavimo
subjektui, kuriam reikia leidimo vykdyti KIPVPS veiklą pagal
Direktyvą 2009/65/EB, PRF veiklos leidimas suteikiamas pagal Direktyvoje
2009/65/EB nustatytą leidimų suteikimo procedūrą.
3.           Kolektyvinio investavimo
subjektui, kuris yra AIF, PRF veiklos leidimas suteikiamas pagal 4 straipsnyje
nustatytą leidimų suteikimo procedūrą.
4.           Kolektyvinio investavimo
subjektui PRF veiklos leidimas suteikiamas tik tuomet, jei PRF kompetentinga
institucija įsitikina, kad PRF sugebės laikytis visų šio
reglamento reikalavimų.
5.           Siekdamas gauti veiklos
leidimą, PRF kompetentingai institucijai pateikia šiuos dokumentus:
(a)
fondo taisykles arba steigimo dokumentus;
(b)
valdytojo identifikavimo duomenis;
(c)
depozitoriumo identifikavimo duomenis;
(d)
PRF aprašą arba kitą investuotojams
teikiamą informaciją apie PRF;
(e)
tvarkos ir procedūrų, būtinų
siekiant laikytis II–VII skyriuose nurodytų reikalavimų, aprašą
arba bet kokią informaciją apie jas;
(f)
bet kokią kitą informaciją ar
dokumentus, kurių prašo PRF kompetentinga institucija, kad patikrintų
šio reglamento reikalavimų vykdymą.
6.           Kompetentingos institucijos
kartą per ketvirtį informuoja EVPRI apie veiklos leidimus, išduotus
ar panaikintus pagal šį reglamentą.
7.           EVPRI tvarko viešą
centrinį registrą, kuriame įvardijamas kiekvienas pagal šį
reglamentą veiklos leidimą gavęs PRF, jo tipas, valdytojas ir
PRF kompetentinga institucija. Registras yra prieinamas elektronine forma.
4 straipsnis
AIF tipo PRF veiklos leidimų suteikimo procedūra
1.           Alternatyvaus investavimo
fondui PRF veiklos leidimas suteikiamas tik tuomet, jei jo kompetentinga
institucija patvirtino AIFV, kuriam suteiktas leidimas pagal Direktyvą
2011/61/ES, prašymą leisti valdyti AIF, fondo taisykles ir pasirinktą
depozitoriumą.
2.           Teikdamas prašymą leisti
valdyti AIF, leidimą turintis AIF valdytojas PRF kompetentingai
institucijai pateikia:
(a)
rašytinį susitarimą su depozitoriumu;
(b)
informaciją apie delegavimo susitarimus,
susijusius su AIF portfelio ir rizikos valdymu ir administravimu;
(c)
informaciją apie alternatyvaus investavimo
fondų, kuriuos AIFV turi leidimą valdyti, investavimo strategijas,
rizikos pobūdį ir kitas savybes.
PRF kompetentinga institucija gali prašyti AIFV
kompetentingos institucijos pateikti paaiškinimų ir informacijos apie
ankstesnėje pastraipoje nurodytus dokumentus arba patvirtinimą, kad
pinigų rinkos fondai patenka į AIFV valdymo leidimo taikymo
sritį. AIFV kompetentinga institucija į PRF kompetentingos
institucijos prašymą atsako per 10 darbo dienų.
3.           AIF valdytojas PRF
kompetentingai institucijai nedelsdamas praneša apie visus vėlesnius 2
dalyje nurodytų dokumentų pakeitimus.
4.           PRF kompetentinga institucija
gali atmesti AIFV prašymą tik jei:
(a)
AIFV nesilaiko šio reglamento;
(b)
AIFV nesilaiko Direktyvos 2011/61/ES;
(c)
AIFV neturi savo kompetentingos institucijos
leidimo valdyti PRF;
(d)
AIFV nepateikė 2 dalyje nurodytų
dokumentų.
Prieš atmesdama prašymą, PRF kompetentinga
institucija konsultuojasi su AIFV kompetentinga institucija.
5.           Alternatyvaus investavimo
fondui suteikiant PRF veiklos leidimą nereikalaujama, kad AIF valdytų
AIF buveinės valstybėje narėje leidimą gavęs AIFV arba
kad AIFV vykdytų arba deleguotų bet kokią veiklą AIF
buveinės valstybėje narėje.
6.           AIFV per du mėnesius nuo
išsamaus prašymo pateikimo pranešama, ar jam suteiktas PRF veiklos leidimas, ar
ne.
7.           PRF kompetentinga institucija
nesuteikia veiklos leidimo, jeigu AIF teisiškai draudžiama platinti savo
investicinius vienetus ar akcijas buveinės valstybėje narėje.
5 straipsnis
PRF pavadinimo naudojimas
1.           KIPVPS arba AIF naudoja
pavadinimą „pinigų rinkos fondas“ arba „PRF“, norėdamas
pavadinti save ar savo investicinius vienetus ar akcijas, tik jei KIPVPS arba
AIF turi veiklos leidimą pagal šį reglamentą.
KIPVPS arba AIF naudoja pavadinimą, kuris
leidžia suprasti, kad fondas yra pinigų rinkos fondas, arba tokias
sąvokas kaip „grynieji pinigai“, „likvidus“, „pinigai“, „labai likvidus
turtas“, „panašus į indėlius“ ar panašius žodžius tik jei jie turi
pagal šį reglamentą išduotą veiklos leidimą.
2.           Pavadinimo „pinigų
rinkos fondas“, „PRF“ arba pavadinimo, kuris leidžia suprasti, kad fondas yra
PRF, arba 1 dalyje nurodytų sąvokų naudojimo sąlygos
taikomos išorės ar vidaus dokumentams, ataskaitoms, pareiškimams, skelbimams,
pranešimams, laiškams ar bet kokiai kitai medžiagai, kuri yra skirta arba
kurią ketinama platinti galimiems investuotojams, investicinių
vienetų turėtojams, akcininkams ar kompetentingoms institucijoms
rašytine, žodine, elektronine ar kita forma.
6 straipsnis
Taikomos taisyklės
1.           PRF visuomet laikosi šio
reglamento nuostatų.
2.           PRF, kuris yra KIPVPS, ir jo
valdytojas visuomet laikosi Direktyvos 2009/65/EB reikalavimų, jei šiame
reglamente nenurodyta kitaip.
3.           PRF, kuris yra AIF, ir jo
valdytojas visuomet laikosi Direktyvos 2011/61/ES reikalavimų, jei šiame
reglamente nenurodyta kitaip.
4.           PRF valdytojas yra atsakingas
už atitikties šiam reglamentui užtikrinimą. Valdytojas atsako už bet
kokius nuostolius ar žalą, patiriamus dėl to, kad nesilaikoma šio
reglamento.
5.           Šiuo reglamentu PRF
nedraudžiama taikyti investavimo apribojimus, kurie yra griežtesni už
reikalaujamus šiame reglamente.
II skyrius
Su PRF investavimo politika susiję įpareigojimai
I skirsnis
Bendrosios taisyklės ir reikalavimus atitinkantis turtas
7 straipsnis
Bendrieji principai
1.           Jei PRF sudaro daugiau nei
vienas investicinis padalinys, taikant II–VII skyrius kiekvienas padalinys
laikomas atskiru PRF.
2.           PRF, turintiems KIPVPS
veiklos leidimą, netaikomi su KIPVPS investavimo politika susiję
įpareigojimai, nustatyti Direktyvos 2009/65/EB 49, 50, 50a straipsniuose,
51 straipsnio 2 dalyje ir 52–57 straipsniuose, jei šiame reglamente aiškiai
nenurodyta kitaip.
8 straipsnis
Reikalavimus atitinkantis turtas
1.           PRF investuoja tik į vienos
ar kelių toliau nurodytų kategorijų finansinį turtą ir
tik šiame reglamente nurodytomis sąlygomis:
(a)
pinigų rinkos priemones;
(b)
indėlius kredito įstaigose;
(c)
išvestines finansines priemones;
(d)
atvirkštinio atpirkimo sandorius.
2.           PRF neužsiima jokia toliau
nurodyta veikla:
(a)
investavimas į kitą turtą, nei
nurodyta 1 dalyje;
(b)
skolintų pinigų rinkos priemonių
pardavimas;
(c)
tiesioginės ar netiesioginės akcijų
arba biržos prekių pozicijos įgijimas, įskaitant per išvestines
finansines priemones, jų sertifikatus, jomis pagrįstus indeksus ar
kitais būdais ar priemonėmis, dėl kurių susidarytų
tokia pozicija;
(d)
vertybinių popierių skolinimo
sandorių ar vertybinių popierių skolinimosi sandorių ir
atpirkimo sandorių ar bet kokių kitų sandorių, kuriais
būtų susaistomas PRF turtas, sudarymas;
(e)
pinigų skolinimasis ir skolinimas.
9 straipsnis
Reikalavimus atitinkančios pinigų rinkos priemonės
1.           PRF gali investuoti į
pinigų rinkos priemonę, jei ji atitinka visus šiuos reikalavimus:
(a)
ji priklauso vienai iš pinigų rinkos
priemonių kategorijų, nurodytų Direktyvos 2009/65/EB 50
straipsnio 1 dalies a, b, c arba h punktuose;
(b)
jai būdinga viena iš šių
alternatyvių savybių:
i)        jos galutinis išpirkimo terminas
išleidimo metu yra ne ilgesnis kaip 397 dienos;
ii)       jos likutinis terminas yra ne ilgesnis
kaip 397 dienos;
(c)
pinigų rinkos priemonės emitentui
suteiktas vienas iš dviejų aukščiausių vidaus reitingų,
vadovaujantis šio reglamento 16–19 straipsniuose nustatytomis taisyklėmis.
(d)
Jeigu įgyjama pakeitimo vertybiniais
popieriais pozicija, taikomi papildomi 10 straipsnyje nustatyti reikalavimai.
2.           Standartiniams PRF taip pat
leidžiama investuoti į pinigų rinkos priemonę, kurios
pajamingumas reguliariai koreguojamas atsižvelgiant į pinigų rinkos
sąlygas kas 397 dienas arba dažniau ir kurios likutinis terminas neviršija
2 metų.
3.           1 dalies c punktas netaikomas
pinigų rinkos priemonėms, kurias išleido arba garantavo
valstybės narės centrinės valdžios institucija arba centrinis
bankas, Europos Centrinis Bankas, Sąjunga, Europos stabilumo mechanizmas
arba Europos investicijų bankas.
10 straipsnis
Reikalavimus atitinkantys pakeitimo vertybiniais popieriais sandoriai
1.           Pakeitimas vertybiniais
popieriais laikomas atitinkančiu reikalavimus tik jei įvykdomos visos
šios sąlygos:
(a)
bazinę poziciją arba pozicijų
grupę sudaro vien įmonių skolos vertybiniai popieriai;
(b)
baziniai įmonių skolos vertybiniai
popieriai yra aukštos kredito kokybės ir likvidūs;
(c)
bazinių įmonių skolos
vertybinių popierių galutinis išpirkimo terminas išleidimo metu yra
ne ilgesnis kaip 397 dienos; arba likutinis terminas yra ne ilgesnis kaip 397
dienos.
2.           Siekiant nuosekliai taikyti 1
dalį, EVPRI parengia techninių reguliavimo standartų projektus,
kuriuose nurodoma:
(a)
sąlygos ir aplinkybės, kuriomis laikoma,
kad bazinę poziciją ar pozicijų grupę sudaro vien
įmonių skolos vertybiniai popieriai;
(b)
sąlygos ir skaitinės ribos, pagal kurias
nustatoma, kada įmonių skolos vertybiniai popieriai yra aukštos
kredito kokybės ir likvidūs.
EVPRI pateikia Komisijai pirmoje pastraipoje
nurodytus techninių reguliavimo standartų projektus iki […].
Komisijai deleguojami įgaliojimai pagal
Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsnius priimti pirmoje
pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus.
11 straipsnis
Reikalavimus atitinkantys indėliai kredito įstaigose
PRF gali investuoti į indėlį
kredito įstaigoje, jei įvykdomos visos šios sąlygos:
(a)
indėlis yra išmokamas pareikalavus arba
jį galima atsiimti bet kuriuo metu;
(b)
indėlio terminas yra ne ilgesnis kaip 12
mėnesių;
(c)
kredito įstaigos registruotoji buveinė
yra valstybėje narėje arba, jeigu kredito įstaigos registruotoji
buveinė yra trečiojoje šalyje, jai taikomos rizikos ribojimo
taisyklės, laikomos lygiavertėmis Sąjungos teisės aktuose
nustatytoms taisyklėms, vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 575/2013
107 straipsnio 4 dalyje nustatyta procedūra.
12 straipsnis
Reikalavimus atitinkančios išvestinės finansinės priemonės
PRF gali investuoti į išvestinę
finansinę priemonę, jeigu ja prekiaujama Direktyvos 2009/65/EB 50
straipsnio 1 dalies a, b arba c punktuose nurodytoje reguliuojamoje rinkoje
arba jeigu ja prekiaujama ne biržoje ir jeigu bet kuriuo atveju įvykdomos
visos šios sąlygos:
(a)
išvestinės finansinės priemonės
bazinė priemonė yra palūkanų normos, valiutų keitimo
kursai, valiutos arba vienos iš šių kategorijų indeksai;
(b)
išvestinė finansinė priemonė
naudojama tik siekiant apsidrausti nuo trukmės ir valiutos kurso rizikos,
būdingos kitoms PRF investicijoms;
(c)
ne biržos išvestinių finansinių
priemonių sandorių šalys yra įstaigos, kurioms yra taikomas
rizikos ribojimo principais pagrįstas reguliavimas ir priežiūra ir
kurios priklauso kategorijoms, patvirtintoms PRF buveinės valstybės
narės kompetentingų institucijų;
(d)
ne biržos išvestinės finansinės
priemonės kasdien patikimai ir patikrinamai įvertinamos ir PRF
iniciatyva jos gali būti bet kada parduodamos, likviduojamos arba jų
pozicija gali būti uždaroma įskaitymo sandoriu jų tikrąja
verte.
13 straipsnis
Reikalavimus atitinkantys atvirkštinio atpirkimo sandoriai
1.           PRF gali sudaryti
atvirkštinio atpirkimo sandorį, jeigu įvykdomos visos šios
sąlygos:
(a)
PRF turi teisę bet kuriuo metu nutraukti
sandorį apie tai pranešęs ne daugiau kaip prieš dvi darbo dienas;
(b)
pagal atvirkštinio atpirkimo sandorį gauto
turto rinkos vertė bet kuriuo metu yra bent lygi sumokėtų
pinigų vertei.
2.           Turtas, kurį PRF gauna
pagal atvirkštinio atpirkimo sandorį, turi būti 9 straipsnį
atitinkančios pinigų rinkos priemonės.
3.           Pagal atvirkštinio atpirkimo
sandorį PRF negali gauti pakeitimo vertybiniais popieriais sandorių,
kaip apibrėžta 10 straipsnyje. Turtas, kurį PRF gauna pagal
atvirkštinio atpirkimo sandorį, negali būti parduotas, reinvestuotas,
įkeistas arba kitaip perduotas.
4.           Turtas, kurį PRF gauna
pagal atvirkštinio atpirkimo sandorį, yra įtraukiamas
apskaičiuojant šiame reglamente nustatytas diversifikacijos ir
koncentracijos ribas.
5.           Nukrypstant nuo 2 dalies, PRF
pagal atvirkštinio atpirkimo sandorį gali gauti likvidžių
perleidžiamųjų vertybinių popierių arba pinigų rinkos
priemonių, kurie neatitinka 9 straipsnio reikalavimų, jeigu tas turtas
atitinka vieną iš šių sąlygų:
(a)
jis yra aukštos kredito kokybės ir jį
išleido arba garantavo valstybės narės centrinės valdžios
institucija arba centrinis bankas, Europos Centrinis Bankas, Sąjunga,
Europos stabilumo mechanizmas arba Europos investicijų bankas;
(b)
jį išleido arba garantavo trečiosios
šalies centrinės valdžios institucija arba centrinis bankas, jei
trečiosios šalies turto emitentui suteiktas vienas iš dviejų
aukščiausių vidaus reitingų, vadovaujantis 16–19 straipsniuose
nustatytomis taisyklėmis.
Informacija apie turtą, gautą pagal
atvirkštinio atpirkimo sandorį remiantis pirma pastraipa, atskleidžiama
PRF investuotojams.
Turtui, gautam pagal atvirkštinio atpirkimo
sandorį remiantis pirma pastraipa, taikomos 14 straipsnio 6 dalyje
nustatytos taisyklės.
6.           Komisijai pagal 44
straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus,
kuriais nustatomi kiekybiniai ir kokybiniai likvidumo reikalavimai, taikomi 5
dalyje nurodytam turtui, ir kiekybiniai ir kokybiniai kredito kokybės
reikalavimai, taikomi 5 dalies a punkte nurodytam turtui.
Šiuo tikslu Komisija atsižvelgia į Reglamento
(ES) Nr. 575/2013 [509 straipsnio 3 dalyje] nurodytą ataskaitą.
Komisija pirmoje pastraipoje nurodytą
deleguotąjį aktą priima ne vėliau kaip 2014 m.
gruodžio 31 d.
II skirsnis
Nuostatos dėl investavimo politikos
14 straipsnis
Diversifikavimas
1.           PRF į bet kurias iš
toliau nurodytų priemonių investuoja ne daugiau kaip 5 % savo
turto:
(a)
to paties subjekto išleistas pinigų rinkos
priemones;
(b)
toje pačioje kredito įstaigoje
padėtus indėlius.
2.           Visos pakeitimo vertybiniais
popieriais pozicijos neviršija 10 % PRF turto.
3.           Bendra rizikos pozicija tos
pačios PRF sandorio šalies atžvilgiu, susidaranti dėl ne biržos
išvestinių finansinių priemonių sandorių, neviršija
5 % PRF turto.
4.           Bendra pinigų suma,
kurią PRF sumoka tai pačiai sandorio šaliai pagal atvirkštinio
atpirkimo sandorius, neviršija 20 % PRF turto.
5.           Nepaisant 1 ir 3 dalyse
nustatytų individualių ribų, jei dėl to PRF investicija
į vieną subjektą viršytų 10 % jo turto, PRF negali
derinti:
(a)
investicijų į pinigų rinkos
priemones, išleistas to subjekto;
(b)
indėlių, įneštų į tą
subjektą;
(c)
ne biržos išvestinių finansinių
priemonių, dėl kurių susidaro sandorio šalies rizikos pozicija
to subjekto atžvilgiu.
6.           Nukrypstant nuo 1 dalies a
punkto, kompetentinga institucija gali leisti PRF pagal rizikos paskirstymo
principą investuoti iki 100 % fondo turto į skirtingas
pinigų rinkos priemones, kurias išleido arba garantavo valstybės
narės centrinės, regioninės arba vietos valdžios institucija arba
centrinis bankas, Europos Centrinis Bankas, Sąjunga, Europos stabilumo
mechanizmas arba Europos investicijų bankas, trečiosios šalies
centrinės valdžios institucija ar centrinis bankas arba viešoji
tarptautinė organizacija, kuriai priklauso viena ar daugiau valstybių
narių.
Pirma pastraipa taikoma tik jei įvykdomi visi
šie reikalavimai:
(a)
PRF turi pinigų rinkos priemonių bent iš
šešių skirtingų atitinkamo emitento emisijų;
(b)
PRF investicija į pinigų rinkos priemones
iš tos pačios emisijos neviršija 30 % jo turto;
(c)
PRF fondo taisyklėse ar steigimo dokumentuose
aiškiai nurodomos valstybės narės centrinės, regioninės
arba vietos valdžios institucijos arba centrinis bankas, Europos Centrinis
Bankas, Sąjunga, Europos stabilumo mechanizmas arba Europos
investicijų bankas, trečiosios šalies centrinės valdžios
institucija ar centrinis bankas arba viešoji tarptautinė organizacija,
kuriai priklauso viena ar daugiau valstybių narių, išleidžiantys arba
garantuojantys pinigų rinkos priemones, į kurias PRF ketina investuoti
daugiau nei 5 % savo turto;
(d)
PRF į savo prospektą ir rinkodaros
pranešimus įtraukia aiškų pareiškimą, kuriuo atkreipiamas
dėmesys į tai, kad pasinaudojama šia nukrypti leidžiančia
nuostata, ir nurodomos valstybės narės centrinės,
regioninės arba vietos valdžios institucijos arba centrinis bankas,
Europos Centrinis Bankas, Sąjunga, Europos stabilumo mechanizmas, Europos
investicijų bankas, trečiosios šalies centrinės valdžios
institucija ar centrinis bankas arba viešoji tarptautinė organizacija,
kuriai priklauso viena ar daugiau valstybių narių, išleidžiantys arba
garantuojantys pinigų rinkos priemones, į kurias PRF ketina
investuoti daugiau nei 5 % savo turto.
7.           Bendrovės,
įtrauktos į tą pačią grupę
konsoliduotųjų finansinių ataskaitų, kaip reglamentuojama
Tarybos direktyvoje 83/349/EEB[11]
arba pagal pripažintas tarptautines apskaitos taisykles, tikslais,
apskaičiuojant 1–5 dalyse nurodytas ribas yra laikomos vienu subjektu.
15 straipsnis
Koncentracija
1.           PRF negali turėti
daugiau nei 10 % vieno subjekto išleistų pinigų rinkos
priemonių.
2.           1 dalyje nustatyta riba
netaikoma turimoms pinigų rinkos priemonėms, kurias išleido arba
garantavo valstybės narės centrinės, regioninės arba vietos
valdžios institucijos arba centrinis bankas, Europos Centrinis Bankas, Sąjunga,
Europos stabilumo mechanizmas arba Europos investicijų bankas,
trečiosios šalies centrinės valdžios institucija ar centrinis bankas
arba viešoji tarptautinė organizacija, kuriai priklauso viena ar daugiau
valstybių narių.
III SKIRSNIS
PINIGŲ RINKOS PRIEMONIŲ KREDITO KOKYBĖ
16 straipsnis
Vidinio vertinimo procedūra
1.           PRF valdytojas nustato,
įgyvendina ir nuosekliai taiko atsargią ir griežtą vidinio
vertinimo procedūrą, skirtą pinigų rinkos priemonių
kredito kokybei nustatyti, kuria atsižvelgiama į priemonės
emitentą ir į pačios priemonės savybes.
2.           Vidinio vertinimo
procedūra yra grindžiama vidaus reitingų sistema ir atsargiomis,
griežtomis, sistemingomis ir tęstinėmis reitingų suteikimo
metodikomis. Reitingų suteikimo metodikas valdytojas tvirtina remdamasis
ankstesne patirtimi ir empiriniais duomenimis, įskaitant
grįžtamąjį patikrinimą.
3.           Vidinio vertinimo
procedūra turi atitikti šiuos reikalavimus:
(a)
PRF valdytojas užtikrina, kad nustatant vidaus
kredito reitingą naudojama informacija būtų pakankamos
kokybės, nauja ir gauta iš patikimų šaltinių. Valdytojas
įgyvendina ir prižiūri veiksmingą tvarką, kurios paskirtis
– gauti ir atnaujinti svarbią informaciją apie emitento savybes;
(b)
PRF valdytojas priima ir įgyvendina tinkamas
priemones, skirtas užtikrinti, kad vidaus reitingų suteikimas
būtų pagrįstas išsamia visos jam prieinamos ir aktualios
informacijos analize ir apimtų visus svarbius veiksnius, turinčius
įtakos emitento kreditingumui;
(c)
PRF valdytojas nuolat stebi suteikiamus vidaus
reitingus ir bent kartą per metus peržiūri visus suteiktus vidaus
reitingus. Valdytojas peržiūri suteiktą reitingą kiekvieną
kartą, kai nustatomas reikšmingas pokytis, kuris gali daryti poveikį
vidaus kredito reitingui. Valdytojas nustato vidaus tvarką, skirtą
stebėti, kokį poveikį makroekonominių, finansų
rinkų arba su emitentu susijusių sąlygų pokyčiai turi
vidaus kredito reitingams;
(d)
kai Europos vertybinių popierių ir
rinkų institucijos (EVPRI) įregistruota kredito reitingų
agentūra suteikia kredito reitingą pinigų rinkos priemonių
emitentui, reitingo sumažinimas iki žemesnio už du aukščiausius tos
agentūros naudojamus trumpalaikius kredito reitingus, taikant c
punktą, laikomas reikšmingu pokyčiu ir valdytojas turi pradėti
naujo reitingo suteikimo procedūrą;
(e)
reitingų suteikimo metodikos peržiūrimos
bent kartą per metus, siekiant nustatyti, ar jos tebėra tinkamos
dabartiniam portfeliui ir išorės sąlygoms;
(f)
pasikeitus vidinio vertinimo procedūrose
naudojamoms metodikoms, modeliams ar pagrindinėms reitingavimo
prielaidoms, PRF valdytojas kuo skubiau, bet ne vėliau kaip per
mėnesį nuo pakeitimo, peržiūri visus paveiktus vidaus kredito
reitingus;
(g)
vidaus reitingų suteikimo ir periodinės
jų peržiūros užduočių, už kurias atsakingas PRF valdytojas,
neturi atlikti asmenys, valdantys PRF portfelį arba atsakingi už jo
valdymą.
17 straipsnis
Vidaus reitingų sistema
1.           Kiekvienam pinigų rinkos
priemonių, į kurias ketina investuoti PRF, emitentui pagal vidinio
vertinimo procedūrą suteikiamas vidaus reitingas.
2.           Vidaus reitingų sistemos
struktūra turi atitikti visus šiuos reikalavimus:
(a)
vidaus reitingų sistema yra pagrįsta
viena reitingų skale, kurioje parodomas tik kiekybinis emitento kredito
rizikos įvertinimas. Reitingų skalę sudaro šeši rangai
įsipareigojimus vykdantiems emitentams ir vienas rangas
įsipareigojimų nevykdantiems emitentams;
(b)
egzistuoja aiški sąsaja tarp emitentų
rangų, rodančių emitento kredito riziką, ir reitingų
kriterijų, naudojamų tam kredito rizikos lygiui atskirti;
(c)
vidaus reitingų sistemoje atsižvelgiama į
trumpalaikį pinigų rinkos priemonių pobūdį.
3.           2 dalies b punkte nurodyti
reitingų kriterijai turi atitikti visus šiuos reikalavimus:
(a)
turi apimti bent kiekybinius ir kokybinius
priemonės emitento vertinimo rodiklius ir makroekonominę
padėtį ir padėtį finansų rinkoje;
(b)
turi būti paremti bendromis skaitinėmis
ir kokybinėmis pamatinėmis vertėmis, kurios naudojamos
kiekybiniams ir kokybiniams rodikliams įvertinti;
(c)
turi būti tinkami konkretaus tipo emitentui.
Išskiriami bent tokie emitentų tipai: valstybės, regioninės arba
vietos valdžios institucija, finansų bendrovės ir ne finansų
bendrovės.
(d)
Pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos atveju
atsižvelgiama į emitento kredito riziką, pakeitimo vertybiniais
popieriais struktūrą ir bazinio turto kredito riziką.
18 straipsnis
Dokumentai
1.           PRF valdytojas savo vidinio
vertinimo procedūrą ir vidaus reitingų sistemą
įformina dokumentais. Dokumentuose nurodoma:
(a)
išsami informacija apie vidinio vertinimo
procedūrų ir vidaus reitingų sistemų struktūrą ir
veikimą, pateikiama tokiu būdu, kad kompetentingos institucijos
galėtų suprasti priskyrimo konkretiems rangams principus ir
įvertinti priskyrimo rangui tinkamumą;
(b)
valdytojo reitingų kriterijų pasirinkimo
pagrindas ir jį pagrindžianti analizė, taip pat peržiūros
dažnumas. Ši analizė apima pasirenkant reitingų kriterijus naudojamus
parametrus, modelį ir modelio apribojimus;
(c)
visi esminiai vidinio vertinimo procedūros
pakeitimai, įskaitant pakeitimų priežastis;
(d)
vidinio vertinimo procedūros organizavimas,
įskaitant reitingų suteikimo procesą ir vidaus kontrolės
struktūrą;
(e)
emitentų ir pripažintų garantų
išsamios vidaus reitingų bylos;
(f)
vidaus reitingų suteikimo datos;
(g)
pagrindiniai duomenys ir metodikos, naudoti vidaus
reitingui nustatyti, įskaitant pagrindines reitingavimo prielaidas;
(h)
už vidaus reitingų suteikimą atsakingas
asmuo arba asmenys.
2.           Vidinio vertinimo
procedūra išsamiai aprašoma fondo taisyklėse ar PRF steigimo
dokumentuose; visi 1 dalyje nurodyti dokumentai paprašius pateikiami PRF
kompetentingoms institucijoms ir PRF valdytojo kompetentingoms institucijoms.
19 straipsnis
Deleguotieji aktai
Komisijai pagal 44 straipsnį suteikiami
įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatoma:
(a)
sąlygos, kuriomis laikoma, kad reitingų
suteikimo metodikos yra atsargios, griežtos, sistemingos ir tęstinės,
ir 16 straipsnio 2 dalyje nurodyto patvirtinimo sąlygos;
(b)
kiekvieno rango apibrėžtys, atsižvelgiant
į emitento kredito rizikos kiekybinį įvertinimą, kaip
nurodyta 17 straipsnio 2 dalies a punkte, ir kriterijai, naudojami kiekybiniam
kredito rizikos įvertinimui, kaip nurodyta 17 straipsnio 2 dalies b
punkte;
(c)
tikslios kiekvieno kokybinio rodiklio
pamatinės vertės ir kiekvieno kiekybinio rodiklio skaitinės
pamatinės vertės. Šios rodiklių pamatinės vertės
nurodomos kiekvienam reitingo rangui, atsižvelgiant į 17 straipsnio 3
dalies kriterijus;
(d)
reikšmingo pokyčio, kaip nurodyta 16
straipsnio 3 dalies c punkte, reikšmė.
20 straipsnis
Kredito kokybės vertinimo valdymas
1.           Vidinio vertinimo
procedūras patvirtina PRF valdytojo vyresnioji vadovybė, valdymo
organas ir, kai yra, priežiūros funkciją vykdantys asmenys.
Šios šalys turi gerai suprasti valdytojo vidinio
vertinimo procedūras, vidaus reitingų sistemą ir reitingų
suteikimo metodikas, taip pat turi būti išsamiai susipažinusios su
atitinkamomis ataskaitomis.
2.           Vidaus reitingais
pagrįsta PRF kredito rizikos pobūdžio analizė yra esminė
ataskaitų teikimo 1 dalyje nurodytoms šalims dalis. Ataskaitos apima bent
rizikos pobūdį pagal rangą, judėjimą tarp rangų,
atitinkamų parametrų pagal rangus įvertinimą, taip pat
patirtų įsipareigojimų neįvykdymo rodiklių
palyginimą. Ataskaitų teikimo dažnumas priklauso nuo informacijos
svarbos bei tipo, tačiau jos teikiamos bent kartą per metus.
3.           Vyresnioji vadovybė
nuolat užtikrina, kad vidinio vertinimo procedūra veiktų tinkamai.
Vyresnioji vadovybė reguliariai informuojama
apie vidinio vertinimo proceso veikimą, sritis, kuriose nustatyta
trūkumų, ir pastangas bei veiksmus, kurių imtasi anksčiau
nustatytiems trūkumams pašalinti.
III skyrius
Su PRF rizikos valdymu susiję įpareigojimai
21 straipsnis
Trumpalaikių investicijų PRF portfelio taisyklės
Trumpalaikių investicijų PRF
visuomet laikosi visų šių portfeliui taikomų reikalavimų:
(a)
jo portfelio vidutinis svertinis terminas (WAM) yra
ne ilgesnis kaip 60 dienų;
(b)
jo portfelio vidutinė svertinė
trukmė (WAL) yra ne ilgesnė kaip 120 dienų;
(c)
bent 10 % jo turto sudaro dienos termino
turtas. Trumpalaikių investicijų PRF neįsigyja jokio kito turto,
išskyrus dienos termino turtą, jeigu dėl tokio įsigijimo
trumpalaikių investicijų PRF investicijos į dienos termino
turtą sudarytų mažiau nei 10 % jo portfelio;
(d)
bent 20 % jo turto sudaro savaitės
termino turtas. Trumpalaikių investicijų PRF neįsigyja jokio
kito turto, išskyrus savaitės termino turtą, jeigu dėl tokio
įsigijimo trumpalaikių investicijų PRF investicijos į
savaitės termino turtą sudarytų mažiau nei 20 % jo
portfelio.
22 straipsnis
Standartinių PRF portfelio taisyklės
1.           Standartinis PRF visuomet
laikosi visų šių reikalavimų:
(a)
jo portfelio WAM bet kuriuo metu yra ne ilgesnis
kaip 6 mėnesiai;
(b)
jo portfelio WAL bet kuriuo metu yra ne
ilgesnė kaip 12 mėnesių;
(c)
bent 10 % jo turto sudaro dienos termino
turtas. Standartinis PRF neįsigyja jokio kito turto, išskyrus dienos
termino turtą, jeigu dėl tokio įsigijimo standartinio PRF
investicijos į dienos termino turtą sudarytų mažiau nei
10 % jo portfelio;
(d)
bent 20 % jo turto sudaro savaitės
termino turtas. Standartinis PRF neįsigyja jokio kito turto, išskyrus
savaitės termino turtą, jeigu dėl tokio įsigijimo
standartinio PRF investicijos į savaitės termino turtą
sudarytų mažiau nei 20 % jo portfelio.
2.           Standartinis PRF iki
10 % savo turto gali investuoti į vieno subjekto išleistas
pinigų rinkos priemones.
3.           Nepaisant 2 dalyje nustatytos
individualios ribos, jei dėl to standartinio PRF investicija į
vieną subjektą neviršytų 15 % jo turto, standartinis PRF
gali derinti bet kurias iš šių priemonių:
(a)
investicijas į pinigų rinkos priemones,
išleistas to subjekto;
(b)
indėlius, įneštus į tą
subjektą;
(c)
ne biržos išvestines finansines priemones, dėl
kurių susidaro sandorio šalies rizikos pozicija to subjekto atžvilgiu.
4.           Informacija apie visą
portfelio turtą, į kurį standartinis PRF investuoja pagal 2 ir 3
dalis, atskleidžiama PRF investuotojams.
5.           Standartinis PRF negali
būti PGTV PRF.
23 straipsnis
PRF kredito reitingai
PRF arba PRF valdytojas negali prašyti kredito
reitingų agentūros suteikti PRF reitingą arba to reitingo
finansuoti.
24 straipsnis
Savo kliento pažinimo politika
1.           PRF valdytojas nustato,
įgyvendina ir taiko procedūras ir atlieka išsamius patikrinimus, kad
nustatytų PRF investuotojų skaičių, jų poreikius ir
elgseną, taip pat jų investuotą sumą, kad galėtų
teisingai numatyti poveikį, kurį sukeltų kelių investuotojų
vienu metu pateiktos paraiškos išpirkti investicinius vienetus ar akcijas. Šiuo
tikslu PRF valdytojas apsvarsto bent šiuos veiksnius:
(a)
atpažįstami investuotojo pinigų
poreikių modeliai;
(b)
įvairių investuotojų išprusimas;
(c)
įvairių investuotojų rizikos
vengimas;
(d)
koreliacijos arba glaudžių ryšių tarp
įvairių PRF investuotojų laipsnis.
2.           PRF valdytojas užtikrina,
kad:
(a)
vieno investuotojo turimų investicinių
vienetų ar akcijų vertė niekada neviršytų dienos termino
turto vertės;
(b)
investuotojo turimų investicinių
vienetų ar akcijų išpirkimas neturėtų reikšmingo poveikio
PRF likvidumo pobūdžiui.
25 straipsnis
Testavimas nepalankiausiomis sąlygomis
1.           Kiekviename PRF nustatomi
patikimi testavimo nepalankiausiomis sąlygomis procesai, kurie leidžia
nustatyti galimus įvykius ar būsimus ekonominių sąlygų
pokyčius, galinčius turėti neigiamos įtakos PRF. PRF
valdytojas reguliariai atlieka testavimą nepalankiausiomis sąlygomis
ir parengia įvairių galimų scenarijų veiksmų planus.
Testavimas nepalankiausiomis sąlygomis
grindžiamas objektyviais kriterijais ir atliekamas atsižvelgiant į
tikėtinų sunkios padėties scenarijų poveikį. Testavimo
nepalankiausiomis sąlygomis scenarijuose atsižvelgiama bent į
pamatinius parametrus, įskaitant bent šiuos veiksnius:
(a)
PRF portfelyje turimo turto likvidumo lygio
hipotetinius pokyčius;
(b)
PRF portfelyje turimo turto kredito rizikos lygio
hipotetinius pokyčius, įskaitant kredito įvykius ir su
reitingais susijusius įvykius;
(c)
hipotetinius palūkanų normų
pokyčius;
(d)
hipotetinius išpirkimo lygius.
2.           Be to, PGTV PRF atveju
atliekant testavimą nepalankiausiomis sąlygomis pagal skirtingus
scenarijus įvertinamas skirtumas tarp investicinio vieneto ar akcijos
pastovios GTV ir investicinio vieneto ar akcijos GTV, įskaitant skirtumo
poveikį GTV rezervui.
3.           Kai atliekant testavimą
nepalankiausiomis sąlygomis nustatoma tam tikrų PRF
silpnųjų vietų, PRF valdytojas imasi veiksmų, kad
sustiprintų PRF patikimumą, įskaitant veiksmus, kuriais
padidinamas PRF turto likvidumas arba kokybė.
4.           Testavimas nepalankiausiomis
sąlygomis atliekamas PRF valdytojo direktorių valdybos nustatytu
dažnumu, apsvarsčius, koks intervalas būtų tinkamas ir
pagrįstas atsižvelgiant į rinkos sąlygas, ir atsižvelgus į
bet kokius numatomus PRF portfelio pokyčius. Testavimas nepalankiausiomis
sąlygomis atliekamas bent kartą per metus.
5.           PRF valdytojo direktorių
valdybai nagrinėti pateikiama išsami ataskaita apie testavimo
nepalankiausiomis sąlygomis rezultatus. Direktorių valdyba pataiso
siūlomą veiksmų planą, jei reikia, ir patvirtina
galutinį veiksmų planą.
Ataskaita, kurioje išdėstomi testavimo
nepalankiausiomis sąlygomis rezultatai ir veiksmų planas, parengiama
raštu ir saugoma bent penkerius metus.
6.           Ataskaita apie testavimo
nepalankiausiomis sąlygomis rezultatus pateikiama PRF kompetentingoms
institucijoms ir valdytojo kompetentingoms institucijoms. Kompetentingos institucijos
nusiunčia ataskaitą EVPRI.
7.           EVPRI paskelbia gaires, kad
nustatytų bendrus testavimo nepalankiausiomis sąlygomis
scenarijų pamatinius parametrus, kuriuos reikia įtraukti į
testavimą nepalankiausiomis sąlygomis, atsižvelgiant į 1 dalyje
nustatytus veiksnius. Gairės atnaujinamos bent kasmet, atsižvelgiant
į naujausius pokyčius rinkoje.
IV skyrius
Vertinimo taisyklės
26 straipsnis
PRF turto vertinimas
1.           PRF turtas vertinamas bent
kartą per dieną.
2.           PRF turtas, kai įmanoma,
vertinamas rinkos kainomis.
3.           Vertinant rinkos kainomis,
turtas vertinamas taikant atsargesnes pirkimo ir pardavimo kainas, nebent įstaiga gali uždaryti pozicijas vidutine
rinkos kaina.
Vertinant rinkos kainomis naudojami tik kokybiški
rinkos duomenys. Rinkos duomenų kokybė vertinama pagal visus šiuos
veiksnius:
(a)
sandorio šalių skaičius ir kokybė;
(b)
to turto apimtis ir apyvarta rinkoje;
(c)
emisijos dydis ir emisijos dalis, kurią PRF
planuoja pirkti ar parduoti.
4.           Kai vertinimas rinkos
kainomis neįmanomas arba rinkos duomenys yra nepakankamai geros
kokybės, PRF turtas konservatyviai vertinamas pagal modelį.
Taikant modelį tiksliai įvertinama
tikroji turto vertė, remiantis šiais naujausiais pagrindiniais veiksniais:
(a)
to turto apimtis ir apyvarta rinkoje;
(b)
emisijos dydis ir emisijos dalis, kurią PRF
planuoja pirkti ar parduoti;
(c)
su turtu susijusi rinkos rizika, palūkanų
normos rizika ir kredito rizika.
Vertinant pagal modelį, netaikomi jokie
amortizuota savikaina pagrįsti vertinimo modeliai.
5.           Be 2 ir 3 dalyse nurodyto
vertinimo rinkos kainomis metodo ir 4 dalyje nurodyto vertinimo pagal
modelį metodo, PGTV PRF turtas taip pat gali būti vertinamas taikant
amortizuotos savikainos metodą.
27 straipsnis
Investicinio vieneto ar akcijos GTV apskaičiavimas
1.           Investicinio vieneto ar
akcijos grynojo turto vertė (GTV) apskaičiuojama kaip skirtumas tarp
viso PRF turto sumos ir visų PRF įsipareigojimų sumos,
įvertintų taikant vertinimo rinkos kainomis ir vertinimo pagal
modelį metodus, padalytas iš PRF apyvartoje esančių
investicinių vienetų ar akcijų skaičiaus.
Investicinio vieneto ar akcijos GTV
apskaičiuojama kiekvienam PRF, nepriklausomai nuo to, ar fondas yra PGTV
PRF, ar ne.
2.           Investicinio vieneto ar
akcijos GTV apvalinama iki artimiausio bazinio punkto arba jo ekvivalento, kai
GTV skelbiama valiutos vienetu.
3.           PRF investicinio vieneto ar
akcijos GTV apskaičiuojama bent kartą per dieną.
4.           Investicinio vieneto ar
akcijos pastovi GTV apskaičiuojama kaip skirtumas tarp viso PGTV PRF turto
sumos ir visų PGTV PRF įsipareigojimų sumos, įvertintų
taikant amortizuotos savikainos metodą, padalytas iš PGTV PRF apyvartoje
esančių investicinių vienetų ar akcijų skaičiaus.
5.           PGTV PRF investicinio vieneto
ar akcijos pastovi GTV gali būti apvalinama iki artimiausio procentinio
punkto arba jo ekvivalento, kai GTV skelbiama valiutos vienetu.
6.           Skirtumas tarp PGTV PRF
investicinio vieneto ar akcijos pastovios GTV ir investicinio vieneto ar
akcijos GTV yra nuolat stebimas.
28 straipsnis
Emisijos ir išpirkimo kaina
1.           PRF investicinių
vienetų ar akcijų emisijos arba išpirkimo kaina yra lygi PRF
investicinio vieneto ar akcijos GTV.
2.           Nukrypstant nuo 1 dalies,
PGTV PRF investicinių vienetų ar akcijų emisijos arba išpirkimo
kaina yra lygi PRF investicinio vieneto ar akcijos pastoviai GTV.
V skyrius
Specialūs reikalavimai pastovios grynojo turto vertės pinigų
rinkos fondams
29 straipsnis
Papildomi reikalavimai pastovios grynojo turto vertės pinigų rinkos
fondams
1.           PRF netaiko amortizuotos
savikainos metodo turtui vertinti arba nesiūlo investicinio vieneto ar
akcijos pastovios GTV, arba neapvalina investicinio vieneto ar akcijos
pastovios GTV iki artimiausio procentinio punkto ar jo ekvivalento, kai GTV
skelbiama valiutos vienetu, jeigu PRF neturi aiškaus leidimo veikti kaip PGTV
PRF.
2.           PGTV PRF laikosi visų
šių papildomų reikalavimų:
(a)
jis sudaro GTV rezervą pagal 30 straipsnio
reikalavimus;
(b)
PGTV PRF kompetentinga institucija pritaria PGTV
PRF išsamiam planui, kuriame išsamiai išdėstytos rezervo naudojimo
sąlygos pagal 31 straipsnį;
(c)
PGTV PRF kompetentinga institucija pritaria PGTV
PRF rezervo papildymo tvarkai ir yra įsitikinusi subjekto, kuris, kaip
numatoma, turi finansuoti papildymą, finansiniu pajėgumu;
(d)
PGTV PRF taisyklėse arba steigimo dokumentuose
numatytos aiškios procedūros, kaip PGTV pinigų rinkos fondą
pertvarkyti į PRF, kuriam neleidžiama taikyti amortizuotos savikainos
apskaitos arba apvalinimo metodų;
(e)
PGTV PRF ir jo valdytojas turi aiškią ir
skaidrią valdymo struktūrą, pagal kurią vienareikšmiškai
identifikuojama ir priskiriama atsakomybė skirtingais valdymo lygmenimis;
(f)
PGTV PRF įdiegia aiškias ir veiksmingas
ryšių su investuotojais priemones, kuriomis užtikrinama, kad
būtų nedelsiant teikiama informacija, susijusi su GTV rezervo
naudojimu ar papildymu ir PGTV PRF pertvarkymu;
(g)
PGTV PRF taisyklėse arba steigimo dokumentuose
aiškiai nustatyta, kad PGTV PRF išorės paramą gali gauti tik per GTV
rezervą.
30 straipsnis
GTV rezervas
1.           Kiekvienas PGTV PRF
suformuoja ir palaiko GTV rezervą, kurio dydis visuomet siekia bent
3 % bendros PGTV PRF turto vertės. Bendra PGTV PRF turto vertė
apskaičiuojama kaip kiekvieno PRF turto vieneto verčių,
nustatytų pagal 26 straipsnio 3 arba 4 dalį, suma.
GTV rezervas naudojamas tik siekiant padengti
skirtumus tarp PGTV PRF investicinio vieneto ar akcijos pastovios GTV ir PGTV
PRF investicinio vieneto ar akcijos GTV, kaip nustatyta 31 straipsnyje.
2.           Apskaičiuojant PGTV PRF
grynojo turto vertę arba pastovią grynojo turto vertę GTV
rezervo sumos neįtraukiamos.
3.           GTV rezervą sudaro vien
pinigai.
4.           GTV rezervo lėšos
laikomos apsaugotoje rezervo sąskaitoje, kuri PRF vardu arba jo pavedimu
yra atidaryta 11 straipsnio c punkto reikalavimus atitinkančioje kredito
įstaigoje.
Rezervo sąskaita yra atskirta nuo visų
kitų PRF sąskaitų, nuo PRF valdytojo sąskaitų, nuo
kitų kredito įstaigos klientų sąskaitų ir nuo bet
kokio kito GTV rezervą finansuojančio subjekto sąskaitų.
Rezervo sąskaita ar bet kokios sumos rezervo
sąskaitoje negali būti jokio įkeitimo, sulaikymo teisės ar
užtikrinimo susitarimo objektas. PRF valdytojo arba kredito įstaigos, kurioje
atidaryta sąskaita, arba bet kokio GTV rezervą finansavusio subjekto
nemokumo atveju rezervo sąskaitos lėšų neleidžiama paskirstyti
arba realizuoti nemokaus subjekto kreditorių naudai.
5.           Rezervo sąskaita
naudojama tik PRF naudai. Lėšos iš rezervo sąskaitos gali būti
pervedamos tik 31 straipsnio 2 dalies b punkte ir 31 straipsnio 3 dalies a
punkte nustatytomis sąlygomis.
6.           PGTV PRF depozitoriumas
tikrina, ar bet koks pervedimas iš rezervo sąskaitos atitinka šio skyriaus
nuostatas.
7.           PGTV PRF su subjektu, kuris,
kaip numatoma, finansuos GTV rezervo papildymą, sudaro aiškius ir išsamius
rašytinius susitarimus. Susitarimuose nustatomas aiškus įsipareigojimas
finansuoti rezervo papildymą ir reikalaujama, kad subjektas rezervo
papildymą finansuotų naudodamas nuosavus finansinius išteklius.
Informacija apie susitarimus dėl rezervo
papildymo ir subjekto, kuris, kaip numatoma, finansuos rezervo papildymą,
tapatybė atskleidžiama PGTV PRF taisyklėse arba steigimo
dokumentuose.
31 straipsnis
GTV rezervo naudojimas
1.           GTV rezervas naudojamas tik
pasirašymų ir išpirkimų atveju siekiant išlyginti skirtumą tarp
investicinio vieneto ar akcijos pastovios GTV ir investicinio vieneto ar
akcijos GTV.
2.           Taikant 1 dalį,
pasirašymų atveju:
(a)
kai pastovi GTV, kuria investicinis vienetas ar
akcija pasirašomi, yra didesnė už investicinio vieneto ar akcijos GTV,
teigiamas skirtumas įrašomas į rezervo sąskaitą;
(b)
kai pastovi GTV, kuria investicinis vienetas ar
akcija pasirašomi, yra mažesnė už investicinio vieneto ar akcijos GTV,
neigiamas skirtumas nurašomas iš rezervo sąskaitos.
3.           Taikant 1 dalį,
išpirkimų atveju:
(a)
kai pastovi GTV, kuria investicinis vienetas ar
akcija išperkami, yra didesnė už investicinio vieneto ar akcijos GTV,
neigiamas skirtumas nurašomas iš rezervo sąskaitos;
(b)
kai pastovi GTV, kuria investicinis vienetas ar
akcija išperkami, yra mažesnė už investicinio vieneto ar akcijos GTV,
teigiamas skirtumas įrašomas į rezervo sąskaitą.
32 straipsnis
Problemų sprendimo procedūra
1.           PGTV PRF nustato ir
įgyvendina problemų sprendimo procedūrą, kuria užtikrinama,
kad neigiamą skirtumą tarp investicinio vieneto ar akcijos pastovios
GTV ir investicinio vieneto ar akcijos GTV vertintų asmenys, kompetentingi
laiku imtis veiksmų fondo vardu.
2.           Pagal problemų sprendimo
procedūrą reikalaujama, kad:
(a)
jei neigiamas skirtumas pasieka 10 bazinių
punktų arba jų ekvivalentą, kai GTV skelbiama valiutos vienetu,
apie tai būtų pranešta PGTV PRF valdytojo vyresniajai vadovybei;
(b)
jei neigiamas skirtumas pasieka 15 bazinių
punktų arba jų ekvivalentą, kai GTV skelbiama valiutos vienetu,
apie tai būtų pranešta PGTV PRF valdytojo direktorių valdybai,
PGTV PRF kompetentingoms institucijoms ir EVPRI;
(c)
kompetentingi asmenys įvertintų neigiamo
skirtumo priežastį ir imtųsi tinkamų veiksmų neigiamam
poveikiui sumažinti.
33 straipsnis
GTV rezervo papildymas
1.           Kai GTV rezervo
lėšų suma tampa mažesnė už 3 % dydį, rezervas
papildomas.
2.           Jei GTV rezervas nepapildomas
ir GTV rezervo suma vieną mėnesį išlieka 10 bazinių
punktų mažesnė už reikalaujamą 3 % dydį, nurodytą
30 straipsnio 1 dalyje, PRF automatiškai nustoja būti PGTV PRF ir jam
draudžiama naudoti amortizuotos savikainos arba apvalinimo metodus.
PGTV PRF apie tai nedelsdamas raštu aiškiai ir
suprantamai informuoja kiekvieną investuotoją.
34 straipsnis
Kompetentingos institucijos įgaliojimai dėl GTV rezervo
1.           Apie visus atvejus, kai GTV
rezervo suma tampa mažesnė už 3 % dydį, nedelsiant pranešama
PGTV PRF kompetentingai institucijai.
2.           Apie atvejus, kai GTV rezervo
suma tampa 10 bazinių punktų mažesnė už 3 % dydį,
nurodytą 30 straipsnio 1 dalyje, nedelsiant pranešama PGTV PRF
kompetentingai institucijai ir EVPRI.
3.           Gavusi 1 dalyje nurodytą
pranešimą, kompetentinga institucija atidžiai stebi PGTV PRF.
4.           Gavusi 2 dalyje nurodytą
pranešimą, kompetentinga institucija kontroliuoja, ar buvo papildytas GTV
rezervas arba ar PRF nustojo save laikyti PGTV PRF ir apie tai informavo savo
investuotojus.
VI skyrius
Išorės parama
35 straipsnis
Išorės parama
1.           PGTV PRF išorės
paramą gali gauti tik 30–34 straipsniuose nustatyta forma ir
sąlygomis.
2.           Pinigų rinkos fondams,
kurie nėra PGTV PRF, išorės paramos gauti neleidžiama, išskyrus 36
straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
3.           Išorės parama yra
tiesioginė arba netiesioginė trečiosios šalies teikiama parama,
kuri yra skirta PRF likvidumui garantuoti arba PRF investicinio vieneto ar
akcijos GTV stabilizuoti arba kuri faktiškai turėtų tokį
poveikį.
Išorės parama apima:
(a)
pinigų injekcijas iš trečiosios šalies;
(b)
atvejus, kai trečioji šalis įsigyja PRF
turto už pernelyg didelę kainą;
(c)
atvejus, kai trečioji šalis įsigyja PRF
investicinių vienetų ar akcijų tam, kad užtikrintų fondo
likvidumą;
(d)
trečiosios šalies bet kokios rūšies
tiesioginės ar netiesioginės garantijos, laidavimo ar patvirtinimo
rašto PRF naudai suteikimą;
(e)
bet kokius trečiosios šalies veiksmus,
kurių tiesioginis arba netiesioginis tikslas yra palaikyti PRF likvidumo
pobūdį ir investicinio vieneto ar akcijos GTV.
36 straipsnis
Išskirtinės aplinkybės
1.           Išskirtinėmis
aplinkybėmis, kurios yra pateisinamos sisteminėmis pasekmėmis ar
nepalankiomis rinkos sąlygomis, kompetentinga institucija gali leisti
pinigų rinkos fondui, kuris nėra PGTV PRF, gauti 35 straipsnyje
nurodytą išorės paramą, kuri yra skirta PRF likvidumui
garantuoti arba PRF investicinio vieneto ar akcijos GTV stabilizuoti arba kuri
faktiškai turėtų tokį poveikį, jei įvykdomos visos
šios sąlygos:
(a)
PRF tinkamai pagrindžia išorės paramos
būtinybę ir pateikia įtikinamų įrodymų, kad jam
skubiai reikia išorės paramos;
(b)
suteikiamos išorės paramos suma ir
laikotarpis, kuriuo parama teikiama, yra riboti;
(c)
kompetentinga institucija įsitikina, kad
išorės paramos teikėjas yra finansiškai patikimas ir turi pakankamai
finansinių išteklių, kad nepatirdamas neigiamo poveikio
galėtų padengti galimus nuostolius dėl suteiktos išorės
paramos.
2.           Jeigu išorės paramos
teikėjas yra subjektas, kuriam taikoma rizikos ribojimu pagrįsta
priežiūra, taikant 1 dalies c punktą būtina gauti to subjekto
priežiūros institucijos sutikimą siekiant užtikrinti, kad parama, kurią
teiks subjektas, yra pagrįsta pakankamais to subjekto nuosavais ištekliais
ir atitinka to subjekto rizikos valdymo sistemą.
3.           Jei įvykdomos 1 dalyje
nurodytos išorės paramos gavimo sąlygos, PRF apie tai nedelsdamas
raštu aiškiai ir suprantamai informuoja kiekvieną investuotoją.
VII skyrius
Skaidrumo reikalavimai
37 straipsnis
Skaidrumas
1.           PRF visuose savo paties ar
savo valdytojo parengtuose išorės ar vidaus dokumentuose, ataskaitose,
pareiškimuose, skelbimuose, laiškuose ar bet kokioje kitoje rašytinėje
medžiagoje, kuri yra skirta arba kurią ketinama platinti galimiems
investuotojams, investicinių vienetų turėtojams, akcininkams ar
PRF arba jo valdytojo kompetentingoms institucijoms, aiškiai nurodo, ar jis yra
trumpalaikių investicijų, ar standartinis PRF.
PGTV PRF visuose savo paties ar savo valdytojo
parengtuose išorės ar vidaus dokumentuose, ataskaitose, pareiškimuose,
skelbimuose, laiškuose ar bet kokioje kitoje rašytinėje medžiagoje, kuri
yra skirta arba kurią ketinama platinti galimiems investuotojams, investicinių
vienetų turėtojams, akcininkams ar PRF arba jo valdytojo
kompetentingoms institucijoms, aiškiai nurodo, kad jis yra PGTV PRF.
2.           Visuose rinkodaros tikslams
skirtuose PRF dokumentuose aiškiai pateikiami visi šie pareiškimai:
(a)
kad PRF nereiškia garantuotos investicijos;
(b)
kad PRF nesikliauja išorės parama, siekdamas
garantuoti PRF likvidumą arba stabilizuoti investicinio vieneto ar akcijos
GTV;
(c)
kad pagrindinės investuotos sumos praradimo
rizika tenka investuotojui.
3.           Jokia PRF ar jo valdytojo
investuotojams ar galimiems investuotojams teikiama informacija jokiu būdu
nesuteikia pagrindo manyti, kad investicija į PRF investicinius vienetus
ar akcijas yra garantuota.
4.           PRF investuotojai aiškiai
informuojami apie PRF naudojamą PRF turto vertinimo ir GTV
apskaičiavimo metodą ar metodus.
5.           Be informacijos, kurią
reikia pateikti pagal 1–4 dalis, PGTV PRF aiškiai paaiškina investuotojams ir
galimiems investuotojams, kaip taikomas amortizuotos savikainos ir (arba)
apvalinimo metodas. PGTV PRF nurodo savo GTV rezervo sumą, procedūrą,
taikomą siekiant išlyginti skirtumą tarp investicinio vieneto ar
akcijos pastovios GTV ir investicinio vieneto ar akcijos GTV, ir aiškiai nurodo
rezervo funkciją ir su juo susijusią riziką. PGTV PRF aiškiai
nurodo GTV rezervo papildymo sąlygas ir subjektą, kuris, kaip
numatoma, turi finansuoti papildymą. Jis pateikia investuotojams visą
informaciją apie 29 straipsnio 2 dalies a–g punktuose išdėstytų
sąlygų laikymąsi.
38 straipsnis
Ataskaitos kompetentingoms institucijoms
1.           PRF valdytojas bent kas ketvirtį
PRF kompetentingai institucijai teikia informaciją apie kiekvieną
valdomą PRF. Gavęs prašymą valdytojas taip pat teikia
informaciją valdytojo kompetentingai institucijai, jei ji skiriasi nuo PRF
kompetentingos institucijos.
2.           Pagal 1 dalį teikiama
informacija apima šiuos punktus:
(a)
PRF tipą ir savybes;
(b)
portfelio rodiklius, tokius kaip bendra turto
vertė, GTV, WAM, WAL, pasiskirstymas pagal terminą, likvidumas ir
pajamingumas;
(c)
GTV rezervo dydį ir raidą;
(d)
testavimo nepalankiausiomis sąlygomis
rezultatus;
(e)
informaciją apie PRF portfelyje turimą
turtą:
i) kiekvieno turto vieneto savybes, kaip antai
pavadinimą, šalį, emitento kategoriją, riziką arba
terminą ir suteiktus vidaus reitingus;
ii) turto tipą, įskaitant išsamią
informaciją apie sandorio šalį išvestinių finansinių
priemonių ar atvirkštinio atpirkimo sandorių atveju;
(f)
informaciją apie PRF įsipareigojimus,
kurią sudaro šie punktai:
i) šalis, kurioje įsteigtas investuotojas;
ii) investuotojo kategorija;
iii) pasirašymo ir išpirkimo veikla.
Kompetentingos institucijos gali prašyti
papildomos informacijos, jei tai būtina ir tinkamai pagrįsta.
3.           EVPRI parengia techninių
įgyvendinimo standartų projektus, kuriuose nustatomas ataskaitų
šablonas, apimantis visą 2 dalyje išvardytą informaciją.
Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal
Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsnį priimti pirmoje
pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus.
4.           Kompetentingos institucijos
perduoda EVPRI visą pagal šį straipsnį gautą
informaciją ir bet kokius kitus pranešimus ar informaciją, kuria
keičiamasi su PRF ar jo valdytoju pagal šį reglamentą. Tokia
informacija EVPRI perduodama ne vėliau kaip per 30 dienų nuo
ataskaitinio ketvirčio pabaigos.
EVPRI kaupia informaciją, kad sukurtų
centrinę visų PRF, kurie yra įsteigti, valdomi arba kurių
investiciniai vienetai ar akcijos platinami Sąjungoje, duomenų
bazę. Europos Centrinis Bankas turi teisę naudotis šia duomenų
baze tik statistikos tikslais.
VIII skyrius
Priežiūra
39 straipsnis
Kompetentingų institucijų vykdoma priežiūra
1.           Kompetentingos institucijos
nuolat prižiūri, kaip laikomasi šio reglamento.
2.           PRF kompetentinga institucija
yra atsakinga už II–VII skyriuose nustatytų taisyklių laikymosi
priežiūrą.
3.           PRF kompetentinga institucija
yra atsakinga už fondo taisyklėse ar steigimo dokumentuose nustatytų
įpareigojimų ir prospekte nustatytų įpareigojimų,
atitinkančių šį reglamentą, vykdymo priežiūrą.
4.           Valdytojo kompetentinga
institucija yra atsakinga už valdytojo procedūrų ir veiklos
organizavimo tinkamumo priežiūrą, kad PRF valdytojas galėtų
laikytis su visų jo valdomų PRF steigimu ir veikla susijusių
įpareigojimų ir taisyklių.
5.           Kompetentingos institucijos
vykdo KIPVPS arba AIF, kurie yra įsteigti arba kurių investiciniai
vienetai ar akcijos platinami jų teritorijoje, stebėseną
siekdamos patikrinti, ar jie nenaudoja PRF pavadinimo arba neleidžia suprasti,
kad jie yra PRF, tais atvejais, kai jie nesilaiko šio reglamento.
40 straipsnis
Kompetentingų institucijų įgaliojimai
1.           Kompetentingos institucijos
turi visus priežiūros ir tyrimo įgaliojimus, būtinus jų
funkcijoms pagal šį reglamentą vykdyti.
2.           Kompetentingos institucijos
pagal Direktyvą 2009/65/EB ir Direktyvą 2011/61/ES joms suteiktais
įgaliojimais naudojasi ir taikant šį reglamentą.
41 straipsnis
EVPRI įgaliojimai ir kompetencija
1.           EVPRI turi įgaliojimus,
būtinus jos užduotims pagal šį reglamentą vykdyti.
2.           EVPRI pagal Direktyvą
2009/65/EB ir Direktyvą 2011/61/ES jai suteiktais įgaliojimais
naudojasi ir taikant šį reglamentą, laikydamasi Reglamento (EB)
Nr. 45/2001.
3.           Taikant Reglamentą (ES)
Nr. 1095/2010, šis reglamentas įtraukiamas į visus kitus
teisiškai privalomus Sąjungos aktus, kuriais Institucijai pavedamos
užduotys, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 1 straipsnio 2
dalyje.
42 straipsnis
Institucijų bendradarbiavimas
1.           PRF kompetentinga institucija
ir valdytojo kompetentinga institucija, jei tai skirtingos institucijos,
bendradarbiauja tarpusavyje ir keičiasi informacija, kad galėtų
vykdyti savo pareigas pagal šį reglamentą.
2.           Kompetentingos institucijos
ir EVPRI bendradarbiauja tarpusavyje pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1095/2010, kad galėtų vykdyti atitinkamas savo pareigas
pagal šį reglamentą.
3.           Kompetentingos institucijos ir EVPRI keičiasi visa
informacija ir dokumentais pagal
Reglamentą (ES) Nr. 1095/2010, kad galėtų vykdyti
atitinkamas savo pareigas pagal šį reglamentą, visų pirma
nustatyti ir pašalinti šio reglamento pažeidimus.
IX skyrius
Baigiamosios nuostatos
43 straipsnis
Esamų KIPVPS ir AIF traktavimas
1.           Per šešis mėnesius nuo
šio reglamento įsigaliojimo dienos esami KIPVPS arba AIF, kurie investuoja
į trumpalaikį turtą ir kaip atskirų ar bendrų
tikslų siekia teikti grąžą, atitinkančią pinigų
rinkos palūkanų normas, arba išlaikyti investicijos vertę,
pateikia prašymą savo kompetentingai institucijai kartu su visais
dokumentais ir įrodymais, kurių reikia siekiant įrodyti
atitiktį šio reglamento reikalavimams.
2.           Ne vėliau kaip per du
mėnesius nuo prašymo gavimo kompetentinga institucija įvertina, ar
KIPVPS arba AIF laikosi šio reglamento reikalavimų pagal 3 ir 4
straipsnius. Kompetentinga institucija priima sprendimą ir nedelsdama apie
jį praneša KIPVPS arba AIF.
3.           Nukrypstant nuo 30 straipsnio
1 dalies pirmo sakinio, esamas KIPVPS arba AIF, kuris atitinka PGTV PRF
apibrėžties kriterijus, nustatytus 2 straipsnio 10 punkte, suformuoja GTV
rezervą, kurį sudaro bent:
(a)
1 % bendros PGTV PRF turto vertės per
metus nuo šio reglamento įsigaliojimo;
(b)
2 % bendros PGTV PRF turto vertės per
dvejus metus nuo šio reglamento įsigaliojimo;
(c)
3 % bendros PGTV PRF turto vertės per
trejus metus nuo šio reglamento įsigaliojimo.
4.           Taikant šio straipsnio 3
dalį, nuoroda į 3 % dydį 33 ir 34 straipsniuose suprantama
kaip nuoroda į GTV rezervo sumas, nurodytas atitinkamai 3 dalies a, b ir c
punktuose.
44 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1.           Įgaliojimai priimti
deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis
sąlygomis.
2.           13 ir 19 straipsniuose
nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami
neribotam laikotarpiui nuo šio reglamento įsigaliojimo datos.
3.           Europos Parlamentas arba
Taryba gali bet kada atšaukti 13 ir 19 straipsniuose nurodytus deleguotuosius
įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami
tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus.
Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos
Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame
nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių
deleguotųjų aktų galiojimui.
4.           Apie priimtą
deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos
Parlamentui ir Tarybai.
5.           Pagal 13 ir 19 straipsnius
priimti deleguotieji aktai įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du
mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie tą
aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia
prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos
Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos
Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem
mėnesiais.
45 straipsnis
Peržiūra
Per trejus metus po šio reglamento
įsigaliojimo Komisija peržiūri šio reglamento tinkamumą
rizikos ribojimo reikalavimų ir ekonominiu požiūriais. Visų
pirma atliekant peržiūrą apsvarstomas GTV rezervo veikimas ir GTV
rezervo reikalavimų taikymas PGTV pinigų rinkos fondams, kurių
portfelius ateityje gali sudaryti daugiausia valstybių narių išleisti
arba garantuoti skolos vertybiniai popieriai. Atliekant peržiūrą:
(a)
išanalizuojama taikant šį reglamentą
įgyta patirtis, poveikis investuotojams, PRF ir PRF valdytojams
Sąjungoje;
(b)
įvertinamas PRF vaidmuo perkant valstybių
narių išleistus arba garantuotus skolos vertybinius popierius;
(c)
atsižvelgiama į specifines valstybių
narių išleistų ar garantuotų skolos vertybinių
popierių savybes ir šių skolos vertybinių popierių vaidmenį
finansuojant valstybes nares;
(d)
atsižvelgiama į Reglamento (ES)
Nr. 575/2013 509 straipsnio 3 dalyje nurodytą ataskaitą;
(e)
atsižvelgiama į reguliavimo pokyčius
tarptautiniu mastu.
Apie šios peržiūros rezultatus pranešama
Europos Parlamentui ir Tarybai, jei reikia, kartu pateikiant pakeitimų
pasiūlymus.
46 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja
dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
Šis
reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
[1]               2012 m. lapkričio
20 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl šešėlinės
bankininkystės (2012/2115(INI)).
[2]               OL C , , p. .
[3]               2009 m. liepos 13 d.
Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/65/EB dėl įstatymų
ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo
į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIPVPS), derinimo (OL L 302, 2009 11 17, p. 32).
[4]               2011 m. birželio 8 d.
Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/61/ES dėl alternatyvaus
investavimo fondų valdytojų, kuria iš dalies keičiami direktyvos
2003/41/EB ir 2009/65/EB bei reglamentai (EB) Nr. 1060/2009 ir (ES)
Nr. 1095/2010 (OL L 174,
2011 7 1, p. 1).
[5]               2012 m. liepos 4 d.
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 dėl ne
biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių
sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų (OL L 201, 2012 7 27, p. 1).
[6]               2012 m. gruodžio 19 d.
Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 231/2013, kuriuo papildomos
Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/61/ES nuostatos dėl
išimčių, bendrųjų veiklos sąlygų,
depozitoriumų, finansinio sverto, skaidrumo ir priežiūros (OL L 83,
2013 3 22, p. 1).
[7]               2010 m. lapkričio
24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1095/2010,
kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos
vertybinių popierių ir rinkų institucija) ir iš dalies
keičiamas Sprendimas Nr. 716/2009/EB bei panaikinamas Komisijos
sprendimas 2009/77/EB (OL L 331, 2010 12 15, p. 84).
[8]               1995 m. spalio 24 d.
Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos
tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų
judėjimo (OL L 281, 1995 11 23, p. 31).
[9]               2000 m. gruodžio 18 d.
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl
asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens
duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 8, 2001 1 12, p. 1).
[10]             2013 m. birželio 26 d.
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių
reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms
ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012, OL L
176, 2013 6 27, p. 1–337.
[11]             1983 m.
birželio 30 d. Septintoji Tarybos direktyva 83/349/EEB, pagrįsta
Sutarties 54 straipsnio 3 dalies g punktu, dėl konsoliduotos
atskaitomybės; OL
L 193, 1983 7 18, p. 1–17.