				|

		52014PC0559

			Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo valstybės narės įgaliojamos dėl Europos Sąjungos interesų ratifikuoti 1930 m. Tarptautinės darbo organizacijos konvencijos dėl priverstinio darbo 2014 m. protokolo nuostatas, susijusias su teisminiu bendradarbiavimu baudžiamosiose bylose /* COM/2014/0559 final - 2014/0258 (NLE) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
Siūlomi Tarybos sprendimai leis
valstybėms narėms ratifikuoti 1930 m. Tarptautinės darbo
organizacijos (toliau – TDO) konvencijos dėl priverstinio darbo
protokolą (toliau – Protokolas).
1930 m. TDO konvencija Nr. 29
dėl priverstinio darbo (toliau – Konvencija) yra viena iš aštuonių
svarbiausių TDO konvencijų, kuriose nustatyti pagrindiniai
tarptautiniai darbo standartai – ji laikoma žmogaus teisių užtikrinimo
priemone. 1930 m. Tarptautinėje darbo konferencijoje (toliau –
Konferencija) priimant Konvenciją valstybės narės buvo
paragintos kuo greičiau uždrausti priverstinį darbą ir
tokią veiklą kriminalizuoti. Tačiau po daugiau kaip 80
metų, nors Konvencija beveik visur ratifikuota, ši praktika vis dar egzistuoja,
nors ir nebėra ta, su kuria imta kovoti XX amžiaus pradžioje. TDO
duomenimis, ne mažiau kaip 20,9 mln. žmonių visame pasaulyje yra
nukentėję nuo priverstinio darbo.
Konferencijos 103-ojoje sesijoje priimtu
protokolu siekiama šalinti teisės įgyvendinimo trūkumus ir
veiksmingiau kovoti su žmonių prekyba išnaudojimui darbe, taip pat geriau
apsaugoti priverstinio darbo aukas ir atlyginti jų patirtą žalą.
Europos Sąjunga (ES) yra
įsipareigojusi remti žmogaus teises bei deramą darbą ir kovoti
su prekyba žmonėmis tiek Sąjungos viduje, tiek išorės
santykių srityje. Taikant Protokolą taip pat labai svarbus ES
įsipareigojimas remti vaiko teisių ir lyčių lygybės
apsaugą, nes nuo tam tikrų formų priverstinio darbo dažniau
nukenčia moterys. Teisės darbe yra vienas iš pagrindinių deramo
darbo reikalavimų. Ratifikuodamos TDO konvencijas ir susijusius protokolus
ES valstybės aiškiai parodo ketinančios vykdyti darnią ES
politiką įgyvendinant pagrindinius principus ir teises darbe, taip
pat visame pasaulyje gerinant darbo sąlygas.
Be to, Prekybos žmonėmis panaikinimo ES
strategijoje[1]
Komisija paragino ES valstybes nares ratifikuoti visus reikiamus
tarptautinės teisės aktus bei susitarimus ir įvykdyti teisinius
įsipareigojimus. Tai leis veiksmingiau, nuosekliau ir koordinuočiau
kovoti su prekyba žmonėmis. Nusikaltimų aukų teisių
stiprinimas ES buvo vienas iš strateginių pastarojo meto Komisijos
prioritetų. Horizontaliojo veikimo Nusikaltimų aukų teisių
direktyva bus užtikrinta, kad per policijos tyrimus ir teismo procesą nusikaltimų
aukos naudotųsi savo teisėmis pagal bendrus privalomuosius
standartus. Protokolą reikėtų vertinti kaip dar vieną
priemonę šiam tikslui pasiekti.
Todėl būtina ES lygmeniu panaikinti
visas teisines kliūtis ratifikuoti Protokolą ES valstybėse
narėse. Galiojančios ES teisės požiūriu Protokolo nuostatos
nėra problemiškos.
Jomis tarptautinės teisės
priemonės sustiprinamos nustatant įpareigojimą užkirsti
kelią priverstiniam darbui, o jo aukoms suteikti apsaugą ir
galimybę apginti savo teises, pavyzdžiui, gauti kompensaciją.
Protokolo 1 ir 6 straipsniuose TDO
valstybėms narėms nurodyta konsultuojantis su darbdavių ir
darbuotojų organizacijomis parengti nacionalinės politikos priemones
ir veiksmų planą, kuriais būtų veiksmingai ir tvariai
panaikintas priverstinis darbas.
Protokolo 2 straipsnyje nurodytos
priemonės, kuriomis TDO valstybės narės turi užkirsti kelią
priverstiniam darbui:
·
šviesti ir informuoti visuomenę, pirmiausia
ypač pažeidžiamus asmenis ir darbdavius;
·
stengtis užtikrinti, kad kovos su priverstiniu
darbu teisės aktai būtų taikomi visiems darbuotojams visuose
ekonomikos sektoriuose ir visais atvejais užtikrinamas jų
įgyvendinimas, taip pat stiprinti darbo inspekcijos tarnybas;
·
ginti žmones, ypač darbuotojus migrantus nuo
galimo piktnaudžiavimo ir sukčiavimo samdant ir įdarbinant;
·
skatinti tinkamą pareigų vykdymą ir
viešajame, ir privačiajame sektoriuose ir
·
šalinti priežastis, dėl kurių labiausiai
didėja priverstinio darbo rizika.
Kalbant apie priverstinio darbo aukas, 3
straipsnyje nustatyta, kad turi būti imtasi veiksmingų priemonių
jų tapatybei nustatyti, jų paleidimui, apsaugai, poilsiui ir
reabilitacijai užtikrinti, taip pat teikiama kitokia pagalba ir parama. Pagal 4
straipsnį TDO valstybės narės privalo užtikrinti, kad visos
aukos turėtų galimybę pasinaudoti teisių gynimo
priemonėmis, pavyzdžiui, gauti kompensaciją, o kompetentingos
valdžios institucijos turėtų teisę netraukti aukų
baudžiamojon atsakomybėn už veiksmus, kuriuos jie atliko verčiami.
Be to, 5 straipsnyje numatytas tarptautinis bendradarbiavimas
siekiant užkirsti kelią priverstiniam darbui ir jį panaikinti, o 7
straipsniu iš Konvencijos išbrauktos pereinamojo laikotarpio nuostatos.
Protokole aptariami ES teisės klausimai,
kurie jau yra išsamiai sureguliuoti.
Protokolo nuostatos dėl priverstinio
darbo prevencijos skirtos klausimams iš ES socialinės politikos srities,
kurioje pagal ES teisę taikomos privalomosios nuostatos dėl darbo
sąlygų[2].
Protokolo nuostatose dėl aukų
apsaugos ir galimybės naudotis teisių gynimo priemonėmis aptariami
teisminio bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose aspektai, o šioje srityje
pagal ES teisę taikytini būtiniausi kovos su prekyba žmonėmis ir
nukentėjusiųjų teisių standartai[3].
Kai kurios Protokolo nuostatos taip pat
susijusios su laisvu darbuotojų judėjimu[4] ir prieglobsčio
suteikimo ir imigracijos taisyklėmis[5].
Be to, Protokolas susijęs su bendros
prekybos politikos nuostatomis, tarptautiniais ES susitarimais, vystomojo
bendradarbiavimo ir prekybos teisės aktais, kuriuose kalbama apie
pagrindinius darbo standartus, taip pat su pagrindinių TDO konvencijų
ratifikavimu ir veiksmingu įgyvendinimu trečiosiose šalyse ir ES.
2.           KONSULTACIJŲ SU
SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Netaikoma.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO
ASPEKTAI
Protokolas yra privalomas tarptautinis
susitarimas, kuris turi būti ratifikuotas ir kuris yra susijęs su
Konvencija. Jį ratifikuojančios valstybės prisiima teisinius
įsipareigojimus, o ratifikuoti jį gali tik Konvenciją ratifikavusios
valstybės.
Tarptautinė darbo organizacija
Protokolą pasitelkia prireikus iš dalies pakeisti ir papildyti
Konvenciją atsižvelgiant į kintančias sąlygas, kad ji
atitiktų aktualius poreikius. Taikant Protokolą taip pat
atsižvelgiama į TDO konstitucijos 19 straipsnio 4 dalį dėl
konvencijų priėmimo ir ratifikavimo.
Pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo
(toliau – ETT)[6]
praktiką, visų pirmą dėl TDO konvencijos sudarymo ir
ratifikavimo[7],
valstybės narės negali ratifikuoti Protokolo netaikydamos ES
institucijų procedūrų, nes kai kurios Protokolo nuostatos
priklauso ES kompetencijai.
Vis dėlto pati ES negali ratifikuoti TDO
protokolo, nes pagal TDO taisykles jo šalimis gali tapti tik valstybės.
Kadangi šio Protokolo dalykas apima ir ES
kompetencijos, ir valstybių narių kompetencijos klausimus, ES institucijos
ir valstybės narės turi imtis reikiamų priemonių
bendradarbiauti ratifikuojant Protokolą ir įgyvendinant jame
nustatytus įsipareigojimus[8].
Per pastarąjį dešimtmetį Taryba
jau įgaliojo valstybes nares dėl ES interesų ratifikuoti penkias
TDO konvencijas, kurios iš dalies priklauso ES kompetencijos sritims[9].
Protokole kalbama apie įvairius kovos su
prekyba žmonėmis, nukentėjusiųjų apsaugos ir darbo
politikos aspektus, kurie ES teisėje jau yra labai išsamiai sureguliuoti,
todėl spręsdamos šiuos klausimus su trečiosiomis šalimis
valstybės narės nebegali veikti savarankiškai[10]. Sutarties dėl
Europos Sąjungos veikimo (SESV) 82 straipsnio 2 dalis ir 153 straipsnis
yra svarbiausias teisinis pagrindas, kuriuo remiantis priimami šios srities ES
teisės aktai – išsamesni nei Protokole nustatyti bendrieji principai.
Jokios Protokolo nuostatos neprieštarauja ES
teisės aktais šiose srityse nustatytiems būtiniausiems reikalavimams.
Remiantis TDO konstitucijos 19 straipsnio 8
dalimi Protokole nustatomi būtiniausi standartai. ES teisės aktuose
vadovaujamasi tokiu pačiu principu. Tai reiškia, kad Sąjungos
teisės nuostatos gali būti griežtesnės nei TDO standartai, ir
atvirkščiai[11].
Todėl siūlomu Tarybos sprendimu
valstybės narės įgaliojamos dėl Europos Sąjungos
interesų ratifikuoti ES kompetencijai priklausančias Protokolo
nuostatas, ir joms rekomenduojama tai padaryti iki 2016 m. pabaigos.
Siūlomi Tarybos sprendimai grindžiami,
pirma, SESV 218 straipsnio 6 dalimi kartu su SESV 82 straipsnio 2 dalimi,
kurios yra svarbiausias teisinis pagrindas priimti ES teisės aktus
dėl teisminio bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose, svarbiose kovojant
su prekyba žmonėmis ir sprendžiant nukentėjusiųjų
teisių klausimus, ir, antra, SESV 153 straipsnio 2 dalies antru punktu
kartu su SESV 218 straipsnio 6 dalimi, kurie yra svarbiausias teisinis
pagrindas priimti ES teisės aktus dėl darbuotojų apsaugos ir
darbo sąlygų gerinimo, svarbius priverstinio darbo prevencijai.
Protokolu siekiama kelių tikslų,
kurie tarpusavyje glaudžiai susiję, ir nė vienas iš šių
tikslų, lyginant su kitais, nėra antrinis ar netiesioginis. Protokolu
siekiama ne tik užtikrinti deramas darbo sąlygas, apsaugoti priverstinio
ar privalomojo darbo aukas, bet ir nubausti kaltininkus. Todėl jis turi būti
grindžiamas ir SESV 82 straipsnio 2 dalimi, ir SESV 153 straipsnio 1 dalies a
ir b punktais. Vieno sprendimo negalima priimti remiantis dviem teisiniais
pagrindais, jei pagal juos reikalaujama taikyti procedūras, kurios
tarpusavyje nesuderinamos[12].
Taip yra ir šiuo atveju, nes nuostatos dėl teisminio bendradarbiavimo
baudžiamosiose bylose nėra privalomos Danijai, o dėl to kyla
neaiškumas dėl balsavimo Taryboje teisių. Todėl reikia priimti
du atskirus Tarybos sprendimus.
Kalbant apie tikslą apsaugoti
priverstinio ar privalomojo darbo aukas ir nubausti kaltininkus, vienintelis
teisinis pagrindas, kuriuo turėtų būti grindžiamas šis
pasiūlymas, yra SESV 82 straipsnio 2 dalis. Tiesa, Protokole taip pat
kalbama apie priverstinio ar privalomojo darbo aukų leidimus gyventi, nes
jie reikalingi, kad šie asmenys galėtų pasinaudoti tinkamomis ir
veiksmingomis teisių gynimo priemonėmis (žr. visų pirma
Protokolo 4 straipsnį). Tačiau šis su SESV 79 straipsniu susijęs
tikslas yra atsitiktinis – su SESV 82 straipsnio 2 dalimi[13] susijęs tikslas
užkirsti kelią prekybai žmonėmis, su ja kovoti ir apsaugoti jos aukas
yra kur kas svarbesnis tikslas ir teisinio pagrindo aspektas.
Todėl Komisija pažymi, kad 2014 m.
balandžio 14 d., remdamasi SESV 218 straipsnio 3 dalimi ir 4 straipsniu,
ji pateikė Tarybai Rekomendaciją dėl Tarybos sprendimo, kuria
įgaliojama pradėti derybas 103-oje Tarptautinės darbo
konferencijos sesijoje dėl Protokolo, kuriuo papildoma 1930 m.
Tarptautinės darbo organizacijos konvencija Nr. 29 dėl
priverstinio darbo, ir priimami derybiniai nurodymai (COM(2014)238,
2014 4 14). Taip pat Komisija pažymi, kad ši rekomendacija buvo
apsvarstyta 2014 m. gegužės 5 d., gegužės 14 d. ir
gegužės 16 d. Tarybos darbo grupės posėdžiuose ir kad,
nepaisant kelių bandymų susitarti, 2014 m. gegužės
23 d. Nuolatinių atstovų komiteto posėdyje buvo
nuspręsta toliau nesvarstyti šio klausimo ir neteikti sprendimo projekto
tvirtinti Tarybai. Todėl Komisija padarė pareiškimą, kuris buvo
įtrauktas į Nuolatinių atstovų komiteto posėdžio
protokolą:
„Komisija primena valstybių narių
ir Komisijos prievolę visuomet lojaliai bendradarbiauti. Nepriėmus
šių sprendimų susiklostys Sutarčių neatitinkanti
padėtis, nes valstybės narės neturi teisinės galios
tarptautinėse derybose prisiimti teisinių įsipareigojimų
Sąjungos kompetencijos klausimais, nesiremdamos Sąjungos sprendimais.
Komisija apsvarstys, kokių priemonių reikėtų imtis tokiu
atveju. Komisija primena, kad Sąjungos kompetencijos sričių
būtina laikytis, kad būtų išvengta Europos Sąjungos teisės
aktų ir deryboms pateiktų TDO priemonių nenuoseklumo, o
valstybės narės veiktų ES ir TDO interesų labui.“
Komisija taip pat pažymi, kad nors
minėtas sprendimo projektas nebuvo priimtas, valstybės narės
Tarptautinėje darbo organizacijoje tęsė derybas dėl
Konvencijos dėl priverstinio darbo 2014 m. protokolo ir jį
priėmė. Atsižvelgdama į Konvencijos dėl priverstinio darbo
2014 m. protokolo svarbą, šiuo dokumentu Komisija, remdamasi SESV 218
straipsnio dalimi, siūlo įgalioti visas valstybes nares dėl
Sąjungos interesų kartu ratifikuoti šį protokolą. Vis
dėlto Komisija pabrėžia, kad šis pasiūlymas jokiu būdu
negali būti suprantamas taip, kad procedūra, pagal kurią TDO
priėmė minėtą protokolą, Komisijai yra teisiškai
priimtina.
2014/0258 (NLE)
Pasiūlymas
TARYBOS SPRENDIMAS
kuriuo valstybės narės
įgaliojamos dėl Europos Sąjungos interesų ratifikuoti
1930 m. Tarptautinės darbo organizacijos konvencijos dėl
priverstinio darbo 2014 m. protokolo nuostatas, susijusias su teisminiu
bendradarbiavimu baudžiamosiose bylose
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 82 straipsnio 2 dalį
kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punkto v papunkčiu,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento
pritarimą[14],

kadangi:
(1)       Europos Sąjunga ragina
ratifikuoti tarptautines darbo konvencijas, kurias Tarptautinė darbo
organizacija laiko atitinkančiomis šių laikų reikalavimus, kad
Europos Sąjungai būtų lengviau užtikrinti visiems žmogaus teises
ir deramą darbą ir išnaikinti prekybą žmonėmis tiek
Sąjungoje, tiek už jos ribų, o siekiant šių tikslų
nepaprastai svarbu pagrindinių principų ir teisių darbe apsauga;
(2)       kai kurios 1930 m.
Tarptautinės darbo organizacijos konvencijos dėl priverstinio darbo
2014 m. protokolo (toliau – Protokolas) nuostatos pagal SESV 82 straipsnio
2 dalį priklauso Sąjungos kompetencijai. Be to, kai kurios Protokolo
nuostatos jau įtvirtintos ES teisės aktuose dėl teisminio
bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose[15];
(3)       todėl valstybės
narės negali prisiimti įsipareigojimų dėl šių
nuostatų, netaikydamos Europos Sąjungos institucijų
procedūrų[16];
(4)       TDO konstitucijos 19
straipsnio 4 dalis dėl konvencijų priėmimo ir ratifikavimo taip
pat taikoma Protokolui – teisiškai privalomam tarptautiniam susitarimui, kuris
turi būti ratifikuotas ir susietas su Konvencija;
(5)       Europos Sąjunga
Protokolo ratifikuoti negali, nes tik valstybės narės gali būti
jo šalimis;
(6)       todėl visos
valstybės narės kartu dėl Europos Sąjungos interesų
turi būti įgaliotos ratifikuoti Protokolo nuostatas, kurios pagal
SESV 82 straipsnio 2 dalį priklauso Europos Sąjungos kompetencijai;
(7)       vienintelis teisinis
pagrindas, kuriuo turėtų būti grindžiamas šis sprendimas, yra
SESV 82 straipsnio 2 dalis. Tiesa, Protokole taip pat kalbama apie priverstinio
ar privalomojo darbo aukų leidimus gyventi, nes jie reikalingi, kad šie
asmenys galėtų pasinaudoti tinkamomis ir veiksmingomis teisių
gynimo priemonėmis (žr. visų pirma Protokolo 4 straipsnį).
Tačiau šis su SESV 79 straipsniu susijęs tikslas yra atsitiktinis –
su SESB 82 straipsnio 2 dalimi susiję tikslai yra kur kas svarbesni ir
sudaro svaresnį teisinio pagrindo aspektą;
(8)       pagal prie Europos
Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo
pridėto Protokolo dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danijai
šis sprendimas nėra privalomas ir ji neturi jo taikyti vykdydama
teisminį bendradarbiavimą baudžiamosiose bylose;
(9)       Jungtinei Karalystei ir
Airijai Direktyva 2011/36/ES dėl prekybos žmonėmis prevencijos, kovos
su ja ir aukų apsaugos ir Direktyva 2012/29/ES, kuria nustatomi
būtiniausi nusikaltimų aukų teisių, paramos joms ir jų
apsaugos standartai, yra privalomos, todėl jos dalyvauja priimant šį
sprendimą;
(10)     dėl Protokolo projekto
nuostatų, nesusijusių su teisminiu bendradarbiavimu baudžiamosiose
bylose, kartu su šiuo sprendimu bus priimtas kitas sprendimas,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Valstybės narės įgaliojamos
ratifikuoti 1930 m. Tarptautinės darbo organizacijos konvencijos dėl priverstinio darbo
2014 m. protokolo nuostatas, kurios pagal SESV 82 straipsnio 2 dalį
priklauso Europos Sąjungos kompetencijai.
2 straipsnis
Valstybės narės turėtų
imtis reikiamų veiksmų kuo greičiau, pageidautina iki
2016 m. gruodžio 31 d., deponuoti Protokolo ratifikavimo dokumentus
Tarptautinio darbo biuro generaliniam direktoriui.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms
narėms.
4 straipsnis
Šiame sprendime „valstybės narės“ –
tai visos valstybės narės, išskyrus Daniją.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               Prekybos žmonėmis panaikinimo ES strategija
2012–2016 m., COM(2012) 286, 2012 6 19.
[2]               Įskaitant Direktyvą 91/533/EEB dėl
darbdavio pareigos informuoti darbuotojus apie galiojančias sutarties arba
darbo santykių sąlygas (rašytinė pažyma), Direktyvą
2008/104/EB dėl darbo per laikinojo įdarbinimo įmones, taip pat
direktyvas dėl darbuotojų sveikatos ir saugos, įskaitant
Pagrindų direktyvą 89/391/EEB, Darbo laiko direktyvą 2003/88/EB,
Dirbančio jaunimo apsaugos direktyvą 94/33/EEB ir Motinystės
apsaugos direktyvą 92/85/EEB.
[3]               Direktyva 2011/36/ES (Kovos su prekyba žmonėmis
direktyva); Direktyva 2012/29/ES (Nukentėjusiųjų teisių
direktyva).
[4]               SESV 45 straipsnis ir Reglamentas (ES) Nr. 492/2011
dėl laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje.
[5]               Direktyva 2004/81/EB (Direktyva dėl leidimo gyventi
prekybos žmonėmis aukoms) ir Direktyva 2009/52/EB (Direktyva dėl
sankcijų darbdaviams). Tam tikros Protokolo ir rekomendacijos nuostatos
taip pat susijusios su Direktyva 2008/115/EB (Grąžinimo direktyva),
Direktyva 2011/98/ES (Vieno leidimo direktyva) ir Direktyva 2014/36/ES
(Sezoninių darbuotojų direktyva).
[6]               ETT sprendimas dėl AETR (Europos šalių
susitarimo dėl kelių transporto priemonių ekipažų,
važiuojančių tarptautiniais maršrutais, darbo), 1971 m. kovo
31 d. byla 22/70, Rink. 1971, p. 263; taip pat žr. SESV 3
straipsnio 2 dalį, kuriame šie principai buvo kodifikuoti.
[7]               1993 m. kovo 19 d. ETT nuomonė 2/91
dėl Cheminių medžiagų konvencijos Nr. 170, Rink. 1993-I,
p. 1061.
[8]               Jau minėta ETT nuomonė 2/91, 36, 37 ir 38
punktai.
[9]               2005 m. balandžio 14 d. Tarybos sprendimas,
įgaliojantis valstybes nares Bendrijos interesų labui ratifikuoti
Tarptautinės darbo organizacijos konvenciją dėl
jūrininkų tapatybės dokumentų (Konvencija Nr. 185),
OL L 136, 2005 5 30, p.1;
2007 m. birželio 7 d. Tarybos sprendimas, įgaliojantis valstybes nares
Europos bendrijos interesų labui ratifikuoti Tarptautinės darbo
organizacijos 2006 m. darbo jūroje konvenciją, OL L 161, 2007 6 22,
p. 63;
2010 m. birželio 7 d. Tarybos sprendimas, kuriuo valstybės narės
įgaliojamos Europos Sąjungos interesų labui ratifikuoti
Tarptautinės darbo organizacijos 2007 m. Darbo žvejybos sektoriuje
konvenciją (Konvenciją Nr. 188), OL L 145, 2010 6 11,
p. 12;
2014 m. sausio 28 d. Tarybos sprendimas, kuriuo valstybės
narės įgaliojamos Europos Sąjungos interesų labui
ratifikuoti 1990 m. Tarptautinės darbo organizacijos konvenciją
dėl saugumo darbe naudojant chemines medžiagas (Konvencija Nr. 170) (2014/52/ES);
2014 m. sausio 28 d. Tarybos sprendimas, kuriuo valstybės
narės įgaliojamos Europos Sąjungos interesų labui
ratifikuoti 2011 m. Tarptautinės darbo organizacijos konvenciją
dėl deramo darbo namų ūkio darbuotojams (Konvencija Nr. 189)
(2014/51/ES).
[10]             ETT nuomonė 2/91, 25 ir 26 punktai.
[11]             ETT nuomonė 2/91, 18 punktas.
[12]             Žr. naujausio 2014 m. birželio 11 d. ETT
sprendimo byloje C-377/12 34 punktą.
[13]             Žr. visų pirma SESV 82 straipsnio 2 dalimi
grindžiamą 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos
direktyvą 2012/29/ES, kuria nustatomi būtiniausi nusikaltimų
aukų teisių, paramos joms ir jų apsaugos standartai, ir SESV 82
straipsnio 2 dalimi ir 83 straipsnio 1 dalimi grindžiamą 2011 m.
balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2011/36/ES
dėl prekybos žmonėmis prevencijos, kovos su ja ir aukų apsaugos.
Protokolo 1 straipsnio 1 dalis, 1 straipsnio 2 dalis, 1 straipsnio 3 dalis, 2
straipsnio a punktas, 2 straipsnio c punktas, 3 straipsnis, 4 straipsnio 1
dalis ir 4 straipsnio 2 dalis yra tiesiogiai susiję su šiomis direktyvomis
reglamentuojamais dalykais.
[14]             OL C, , p. .
[15]             Kai kurios Protokolo nuostatos jau buvo įtvirtintos
Direktyva 2011/36/ES, Direktyva 2011/36/ES dėl prekybos žmonėmis
prevencijos, kovos su ja ir aukų apsaugos (Kovos su prekyba žmonėmis
direktyva) ir Direktyva 2012/29/ES, Direktyva 2012/29/ES, kuria nustatomi
būtiniausi nusikaltimų aukų teisių, paramos joms ir jų
apsaugos standartai (Nusikaltimų aukų teisių direktyva).
[16]             ETT sprendimo Komisija prieš Tarybą (AETR),
22/70, Rink. 1971, p. 263, 22 punktas, nuomonės byloje 2/91 (ILO),
Rink. 1993-I, p. 1061, 26 punktas, ir sprendimo Komisija prieš
Graikiją, C-45/07, Rink. 2009-I, p. 701, 31 punktas.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52005PC0635

Pasiūlymas Tarybos sprendimas iš dalies keičiantis sprendimų 98/161/EB, 2004/228/EB ir 2004/295/EB nuostatas dėl priemonių, kuriomis siekiama užkirsti kelią pridėtinės vertės mokesčio slėpimui atliekų sektoriuje, galiojimo pratęsimo  /* KOM/2005/0635 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 7.12.2005KOM(2005)635 galutinisPasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASiš dalies keičiantis sprendimų 98/161/EB, 2004/228/EB ir 2004/295/EB nuostatas dėl priemonių, kuriomis siekiama užkirsti kelią pridėtinės vertės mokesčio slėpimui atliekų sektoriuje, galiojimo pratęsimo.(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPASIūLYMO APLINKYBėS |110 | Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Pagal 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 27 straipsnio 1 dalį Taryba, Komisijos pasiūlymu, vieningai gali leisti bet kuriai valstybei imtis specialių priemonių, nukrypstant nuo tos direktyvos nuostatų, kad būtų supaprastinta mokesčių taikymo tvarka arba užkirstas kelias tam tikroms mokesčių vengimo ir išsisukinėjimo nuo jų formoms. Laiškuose, kuriuos Komisijos generalinis sekretoriatas užregistravo 2005 m. rugpjūčio 3 d., 2005 m. spalio 25 d. ir 2005 m. rugsėjo 26 d., atitinkamai Ispanija, Nyderlandai ir Italija prašė, kad joms būtų leista pratęsti priemonių, nukrypstančių nuo Direktyvos 77/388/EEB 21 straipsnio arba 2 straipsnio ir 28a straipsnio 1 dalies, galiojimą. Laikydamasi tos direktyvos 27 straipsnio 2 dalies, Komisija 2005 m. rugsėjo 6 d., 2005 m. spalio 26 d. ir 2005 m. spalio 24 d. laiškais informavo kitas valstybes nares apie minėtus prašymus. Komisija 2005 m. rugsėjo 7 d., 2005 m. spalio 27 d. ir 2005 m. spalio 25 d. laiškais pranešė atitinkamai Ispanijai, Nyderlandams ir Italijai, kad gavo visą, jos nuomone, reikalingą informaciją prašymams įvertinti. |120 | Bendrosios aplinkybės Visos minėtos valstybės narės ir anksčiau turėjo problemų dėl PVM nuostolių atliekų ir perdirbimo sektoriuje. Dažniausiai piktnaudžiauja prekyba atliekomis besiverčiančios mažos įmonės, kurios mokesčių institucijoms nesumoka sąskaitose nurodyto PVM, o vėliau dingsta ir jų nebeįmanoma surasti. Gavėjas šiuo atveju turi sąskaitą faktūrą, pagal kurią gali atskaityti mokestį, tačiau tuo pat metu pardavimo PVM lieka nesumokėtas. Dėl šių problemų buvo priimtos atskiros leidžiančios nukrypti nuostatos, pagrįstos atitinkamų valstybių narių poreikiais ir pasirinktais metodais. Taigi Ispanijos Karalystė ir Italija prašė, kad joms būtų leista taikyti specialias priemones, nukrypstančias nuo 21 straipsnio, ir joms tas priemones buvo leista taikyti ne ilgiau kaip iki 2005 m. gruodžio 31 d., o Nyderlandams iki to paties termino buvo leista taikyti specialias priemones, nukrypstančias nuo 2 straipsnio ir 28a straipsnio 1 dalies. Galiojančiuose sprendimuose numatyta, kad jeigu įsigalios speciali PVM taikymo atliekų sektoriuje tvarka, iš dalies pakeisianti Šeštąją PVM direktyvą, leidimas taikyti minėtas specialias priemones nebegalios. Manydamos, kad aptariamos priemonės yra veiksmingos ir turi būti taikomos toliau, suinteresuotosios valstybės narės kreipėsi į savo atitinkamas valdžios institucijas prašydamos pratęsti jų galiojimą. Nors Komisija savo pasiūlyme KOM(2005)89, kuriuo siekiama racionalizuoti tam tikras Šeštosios direktyvos 27 straipsnyje numatytas leidžiančias nukrypti nuostatas, siūlo atliekų sektoriuje numatyti atvirkštinio mokesčio taikymo galimybę, visiškai neaišku, ar iki 2005 m. gruodžio 31 d. dėl to bus pasiektas sutarimas. Todėl, siekiant užtikrinti galiojančių priemonių teisinio pagrindo tęstinumą, reikia pratęsti aptariamų priemonių galiojimą. Direktyvos 77/388/EEB 21 straipsnio 1 dalies a punkte nustatyta, kad paprastai pridėtinės vertės mokestį privalo sumokėti prekes (paslaugas) tiekiantis (teikiantis) apmokestinamasis asmuo. Tačiau Ispanija ir Italija norėtų toliau taikyti nuo minėtos nuostatos nukrypstančią atvirkštinio mokesčio procedūrą, pagal kurią PVM privalo sumokėti apmokestinamasis asmuo, kuriam tiekiamos prekės arba teikiamos paslaugos. Atsižvelgiant į aplinkybes atliekų ir perdirbimo rinkoje, taip bus paprasčiau taikyti mokestį ir apsaugoti pajamas, nes mokestį mokės asmuo, kuris taip pat atskaito priskaičiuotą PVM, o ne prekių tiekėjas arba paslaugų teikėjas, kuris dažnai yra nežinia kur esantis. Nors tiekiamos prekės ir teikiamos paslaugos aptariamame sektoriuje paprastai apmokestinamos standartiniu tarifu, Nyderlandai pageidauja ir toliau taikyti leidžiančią nukrypti nuo 2 straipsnio ir 28a straipsnio 1 dalies nuostatą, pagal kurią leidžiama, jeigu įvykdomi tam tikri papildomi reikalavimai, taikyti išlygą naudotų medžiagų ir atliekų tiekimui ir įsigijimui Bendrijoje. |130 | Pasiūlymo srityje taikomos nuostatos Prancūzija ir Graikija turi teisę taikyti į Nyderlandų panašias leidžiančias nukrypti nuostatas, nes šiose šalyse tam tikromis aplinkybėmis leidžiama netaikyti PVM operacijoms, kuriose naudojamos naujos pramoninės atliekos ir perdirbtinos medžiagos. |141 | Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Netaikoma. |KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS |Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis |219 | Netaikoma. |Tiriamųjų duomenų kaupimas ir naudojimas |229 | Nepriklausomo tyrimo neprireikė. |230 | Poveikio vertinimas Siūlomu sprendimu siekiama pratęsti leidžiančių nukrypti nuostatų, kuriomis supaprastinama mokesčių taikymo tvarka ir kovojama su PVM slėpimu arba vengimu, taikymą. Atsižvelgiant į siaurą siūlomo sprendimo taikymo sritį ir į tai, kad juo tik pratęsiamas galiojančių leidžiančių nukrypti nuostatų taikymas, poveikis bet kuriuo atveju bus ribotas. |TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI |305 | Siūlomų veiksmų santrauka Sprendimas, kuriuo atnaujinamas leidimas, Nyderlandams suteikęs teisę iki 2005 m. gruodžio 31 d. neapmokestinti prekių ir paslaugų, kurios tiekiamos (teikiamos) atliekų sektoriuje, o Italijai ir Ispanijai – šioms prekėms ir paslaugoms taikyti atvirkštinį mokestį. |310 | Teisinis pagrindas 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 27 straipsnio 1 dalis. |329 | Subsidiarumo principas Pasiūlymas priklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. |Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodytos(-ų) priežasties(-čių). |331 | Šiuo sprendimu leidimas kelioms valstybėms narėms suteikiamas jų pačių prašymu ir nėra privalomas. |332 | Atsižvelgiant į ribotą šios leidžiančios nukrypti nuostatos taikymo sritį, specialios priemonės yra proporcingos siekiamam tikslui. |Pasirinkta priemonė |341 | Siūlomos priemonės: kitos. |342 | Kitos priemonės yra laikomos netinkamomis dėl toliau nurodytos(-ų) priežasties(-čių). Pagal Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 27 straipsnį nukrypti nuo bendrų PVM taisyklių galima tik vieningai leidus Tarybai Komisijos pasiūlymu. Tarybos sprendimas yra vienintelė tinkama priemonė, nes jis gali būti skirtas konkrečioms valstybėms narėms. |POVEIKIS BIUDžETUI |409 | Pasiūlymas neturi jokio poveikio Bendrijos biudžetui. |PAPILDOMA INFORMACIJA |Persvarstymo, keitimo, laikino galiojimo sąlyga |533 | Pasiūlyme numatyta laikino galiojimo sąlyga. |570 | Išsamus pasiūlymo paaiškinimas Pasiūlymu pakeičiama tik kiekvieno konkretaus sprendimo galiojimo pabaigos data. Dėl galiojančių leidžiančių nukrypti nuostatų formuluotės taip bus galima kiekvienu atveju leisti leidžiančią nukrypti nuostatą taikyti iki 2009 m. gruodžio 31 d. arba iki vadinamosios „racionalizavimo direktyvos“ (pasiūlymas KOM(2005)89), kurioje numatyta speciali PVM taikymo atliekų sektoriuje tvarka, įsigaliojimo dienos, atsižvelgiant į tai, kuri data bus ankstesnė. Kaip siūloma, taip visoms valstybėms narėms bus leista, pasitarus su PVM komitetu (įsteigtu pagal Direktyvos 77/388/EEB 29 straipsnį), taikyti atvirkštinį mokestį tam tikroms tiekimo rūšims, įskaitant atliekas. Todėl minėta speciali tvarka bus iš esmės viena iš 6-ojoje direktyvoje numatytų galimybių. |1.  PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASiš dalies keičiantis sprendimų 98/161/EB, 2004/228/EB ir 2004/295/EB nuostatas dėl priemonių, kuriomis siekiama užkirsti kelią pridėtinės vertės mokesčio slėpimui atliekų sektoriuje, galiojimo pratęsimo (Tik tekstai olandų, ispanų ir italų kalbomis yra autentiški)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į 1977 m. gegužės 17 d. Šeštąją Tarybos direktyvą 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo − Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas[1], ypač į jos 27 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[2],kadangi:(1) Pagal Direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnio 1 dalį Taryba, Komisijos pasiūlymu, vieningai gali leisti bet kuriai valstybei narei imtis specialių priemonių, nukrypstant nuo tos direktyvos nuostatų, kad būtų supaprastinta pridėtinės vertės mokesčio (PVM) taikymo tvarka arba užkirstas kelias tam tikriems mokesčių slėpimo arba vengimo atvejams.(2) Laišku, kurį Komisijos generalinis sekretoriatas užregistravo 2005 m. spalio 25 d., Nyderlandai paprašė pratęsti 1998 m. vasario 16 d. Tarybos sprendimo 98/161/EB, leidžiančio Nyderlandų Karalystei taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 2 straipsnio ir 28a straipsnio 1 dalies[3], taikymą.(3) Laišku, kurį Komisijos generalinis sekretoriatas užregistravo 2005 m. rugpjūčio 3 d., Ispanija paprašė pratęsti 2004 m. vasario 26 d. Tarybos sprendimo 2004/228/EB, leidžiančio Ispanijai taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 21 straipsnio[4], taikymą.(4) Laišku, kurį Komisijos generalinis sekretoriatas užregistravo 2005 m. rugsėjo 26 d., Italija paprašė pratęsti 2004 m. kovo 22 d. Tarybos sprendimo 2004/295/EB, leidžiančio Italijai taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 21 straipsnio[5], taikymą.(5) Remdamasi Direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnio 2 dalimi, Komisija pranešė kitoms valstybėms narėms apie minėtus prašymus. Komisija 2005 m. spalio 27 d., 2005 m. rugsėjo 7 d. ir 2005 m. spalio 25 d. laiškais pranešė atitinkamai Nyderlandams, Ispanijai ir Italijai, kad gavo visą, jos nuomone, reikalingą informaciją jų prašymams įvertinti.(6) Sprendimu 98/161/EB buvo leista Nyderlandams iki 1999 m. gruodžio 31 d. taikyti tam tikras priemones, skirtas užkirsti kelią mokesčių slėpimui, susijusiam su panaudotų medžiagų ir atliekų tiekimu bei įsigijimu Bendrijoje. Sprendimu 2000/435/EB[6] buvo pratęstas Sprendimo 98/161/EB galiojimas iki 2003 m. gruodžio 31 d. Vėliau buvo priimtas Sprendimas 2004/514/EB[7], kuriuo buvo vėl pratęstas leidimo, suteikto sprendimu 98/161/EB, galiojimas iki specialios PVM taikymo perdirbtų atliekų sektoriuje tvarkos įsigaliojimo dienos arba iki 2005 m. gruodžio 31 d., atsižvelgiant į tai, kuri data bus ankstesnė.(7) Sprendimu 2004/228/EB Ispanijai buvo leista taikyti priemonę, skirtą užkirsti kelią PVM slėpimui atliekų perdirbimo sektoriuje. Sprendimo galiojimas baigiasi specialios PVM taikymo perdirbtų atliekų sektoriuje tvarkos įsigaliojimo dieną arba 2005 m. gruodžio 31 d., atsižvelgiant į tai, kuri data bus ankstesnė.(8) Sprendimu 2004/295/EB Italijai buvo leista taikyti priemonę, skirtą užkirsti kelią PVM slėpimui atliekų perdirbimo sektoriuje. Sprendimo galiojimas baigiasi specialios PVM taikymo perdirbtų atliekų sektoriuje tvarkos įsigaliojimo dieną arba 2005 m. gruodžio 31 d., atsižvelgiant į tai, kuri data bus ankstesnė.(9) Priemonės yra proporcingos siekiamiems tikslams, nes jos yra skirtos taikyti specialioms prekėms, susijusioms su didele mokesčių slėpimo rizika.(10) Teisinės ir faktinės aplinkybės, pateisinusios minėtų specialių priemonių taikymą, nepasikeitė ir yra vis dar aktualios. Tačiau 2005 m. kovo 16 d. Komisija pateikė Tarybos direktyvos, iš dalies keičiančios Direktyvos 77/388/EEB nuostatas, susijusias su tam tikromis priemonėmis, kuriomis siekiama supaprastinti pridėtinės vertės mokesčio taikymą ir padėti užkirsti kelią mokesčio slėpimui ir vengimui, bei panaikinančios tam tikrus sprendimus, kuriais suteikiama teisė taikyti leidžiančias nukrypti nuostatas, pasiūlymą[8]. Jeigu ši siūloma direktyva bus priimta, valstybės narės turės teisę nustatyti, kad atliekų sektoriuje mokestį privalo sumokėti tam tikrų prekių ir paslaugų gavėjas.(11) Dėl to reikia pratęsti Sprendimų 98/161/EB, 2004/228/EB ir 2004/295/EB galiojimą iki 2009 m. gruodžio 31 d. arba iki specialios PVM taikymo perdirbtų atliekų sektoriuje tvarkos, iš dalies pakeisiančios Direktyvą 77/388/EEB, įsigaliojimo dienos, atsižvelgiant į tai, kuri data bus ankstesnė.(12) Leidžiančios nukrypti nuostatos galiojimo pratęsimas neturi neigiamo poveikio Bendrijos nuosaviems ištekliams, kuriuos sudaro surenkamas PVM, ir neturi jokio poveikio galutiniame vartojimo etape mokėtinai PVM sumai.PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisSprendimo 98/161/EB 1 straipsnyje data „2005 m. gruodžio 31 d.“ pakeičiama data „2009 m. gruodžio 31 d.“.2 straipsnisSprendimo 2004/228/EB 3 straipsnyje data „2005 m. gruodžio 31 d.“ pakeičiama data „2009 m. gruodžio 31 d.“.3 straipsnisSprendimo 2004/295/EB 3 straipsnyje data „2005 m. gruodžio 31 d.“ pakeičiama data „2009 m. gruodžio 31 d.“.4 straipsnisŠis sprendimas skirtas Nyderlandų Karalystei, Ispanijos Karalystei ir Italijos Respublikai.Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkas [1] OL L 145, 1977 6 13, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/66/EB (OL L 168, 2004 5 1, p. 35).[2] OL C […], […], p. […].[3] OL L 53, 1998 2 24. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais sprendimu 2004/514/EB(OL L 219, 2004 6 19, p. 11).[4] OL L 70, 2004 3 9, p. 37.[5] OL L 97, 2004 4 1, p. 63.[6] OL L 172, 2000 7 12, p. 24.[7] OL L 219, 2004 6 19, p. 11.[8] KOM(2005) 89.


|

52010PC0247

 Pasiūlymas Tarybos sprendimas dėl Europos Sąjungos ir Indonezijos Respublikos susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų sudarymo  /* KOM/2010/0247 galutinis - NLE 2010/0132 */

	[pic] | EUROPOS KOMISIJA |Briuselis, 2010.5.26KOM(2010)247 galutinis2010/0132 (NLE)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl Europos Sąjungos ir Indonezijos Respublikos susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų sudarymo(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. Pasiūlymo aplinkybės |110 | Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Atsižvelgdama į Teisingumo Teismo sprendimus vadinamosiose atvirosios oro erdvės bylose, 2003 m. birželio 5 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas su trečiosiomis valstybėmis dėl tam tikrų galiojančių susitarimų nuostatų pakeitimo Sąjungos lygmens susitarimu[1] (horizontalieji įgaliojimai). Tokiais susitarimais siekiama visiems Europos Sąjungos oro vežėjams suteikti vienodas galimybes vykdyti skrydžius maršrutais, jungiančiais Europos Sąjungą su trečiosiomis valstybėmis, ir užtikrinti, kad dvišaliai Europos Sąjungos valstybių narių ir trečiųjų valstybių oro susisiekimo paslaugų susitarimai atitiktų Europos Sąjungos teisę. |120 | Bendrosios aplinkybės Europos Sąjungos valstybių narių ir trečiųjų valstybių tarptautiniai santykiai aviacijos srityje tradiciškai reglamentuojami dvišaliais Europos Sąjungos valstybių narių ir trečiųjų valstybių oro susisiekimo paslaugų susitarimais, tokių susitarimų priedais ir kitomis susijusiomis dvišalėmis ar daugiašalėmis priemonėmis. Į dvišalius valstybių narių oro susisiekimo paslaugų susitarimus įtraukti įprastiniai paskyrimo straipsniai neatitinka Europos Sąjungos teisės. Pagal tuos straipsnius trečioji valstybė gali atsisakyti Europos Sąjungos valstybės narės paskirtam, tačiau tai valstybei narei ar jos piliečiams nuosavybės teise nepriklausančiam ir jų faktiškai nekontroliuojamam oro vežėjui išduoti leidimus ar įgaliojimus, juos atšaukti arba sustabdyti jų galiojimą. Tokia padėtis įvertinta kaip vienos valstybės narės teritorijoje įsisteigusių, bet kitos valstybės narės piliečiams priklausančių ir jų kontroliuojamų Europos Sąjungos vežėjų diskriminavimas. Tai prieštarauja Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 49 straipsniui, kuriuo garantuojama, kad Europos Sąjungos valstybių narių piliečiai, pasinaudoję įsisteigimo teise, valstybėje narėje, kurioje yra įsisteigę, galėtų naudotis tokiomis pačiomis teisėmis kaip ir tos valstybės narės piliečiai. Esama ir kitų klausimų, pavyzdžiui, aviacinių degalų apmokestinimas ar trečiosios valstybės oro vežėjų, vykdančių skrydžius ES vidaus maršrutais, nustatomi tarifai; šiais atvejais atitiktis Europos Sąjungos teisei turėtų būti užtikrinta iš dalies pakeičiant ar papildant galiojančias dvišalių Europos Sąjungos valstybių narių ir trečiųjų valstybių oro susisiekimo paslaugų susitarimų nuostatas. |130 | Pasiūlymo srityje taikomos nuostatos Susitarimo nuostatos pakeičia arba papildo galiojančias Europos Sąjungos valstybių narių ir Indonezijos Respublikos 18 dvišalių oro susisiekimo paslaugų susitarimų nuostatas. |140 | Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Kadangi susitarimu galiojantys dvišaliai oro susisiekimo paslaugų susitarimai bus suderinti su Europos Sąjungos teise, tai padės siekti vieno iš pagrindinių Europos Sąjungos aviacijos srities išorės politikos tikslų. |2. Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis ir poveikio vertinimas |Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis |211 | Konsultacijų metodai, pagrindiniai tiksliniai sektoriai ir bendras respondentų apibūdinimas Su Europos Sąjungos valstybėmis narėmis ir sektoriaus atstovais buvo tariamasi visą derybų laiką. |212 | Atsakymų santrauka ir kaip į juos atsižvelgta Į Europos Sąjungos valstybių narių ir sektoriaus atstovų pastabas atsižvelgta. |3. Teisiniai pasiūlymo aspektai |305 | Siūlomų veiksmų santrauka Laikydamasi horizontaliųjų įgaliojimų priede nustatytos tvarkos ir nurodymų, Komisija susitarė su Indonezijos Respublika dėl susitarimo, kuriuo pakeičiamos tam tikros galiojančių dvišalių Europos Sąjungos valstybių narių ir Indonezijos Respublikos oro susisiekimo paslaugų susitarimų nuostatos. Susitarimo 2 straipsniu įprastiniai paskyrimo straipsniai pakeičiami straipsniu dėl Bendrijos teikiamo paskyrimo ir taip visiems Europos Sąjungos vežėjams sudaromos sąlygos naudotis įsisteigimo teise. 4 straipsnyje aptariamas aviacinių degalų apmokestinimo klausimas, suderintas Tarybos direktyva 2003/96/EB, pakeičiančia Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą, ypač jos 14 straipsnio 2 dalimi. 5 straipsniu panaikinami galimi prieštaravimai Europos Sąjungos konkurencijos taisyklėms. |310 | Teisinis pagrindas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 100 straipsnio 2 dalis, 218 straipsnio 5 dalis ir 218 straipsnio 6 dalies a punktas. |329 | Subsidiarumo principas Pasiūlymas visiškai pagrįstas Tarybos suteiktais horizontaliaisiais įgaliojimais, atsižvelgiant į klausimus, kuriems taikoma Europos Sąjungos teisė, ir į dvišalius oro susisiekimo paslaugų susitarimus. |Proporcingumo principas Susitarimu dvišalių oro susisiekimo paslaugų susitarimų nuostatos bus iš dalies pakeistos ar papildytos tik tiek, kiek būtina, kad jos atitiktų Europos Sąjungos teisę. |Pasirinkta priemonė |342 | Europos Sąjungos ir Indonezijos Respublikos susitarimas yra veiksmingiausia priemonė visiems galiojantiems dvišaliams Europos Sąjungos valstybių narių ir Indonezijos Respublikos oro susisiekimo paslaugų susitarimams suderinti su Europos Sąjungos teise. |4. Poveikis biudžetui |409 | Pasiūlymas neturi poveikio Europos Sąjungos biudžetui. |5. Papildoma informacija |510 | Paprastinimas |511 | Pasiūlyme numatytas teisės aktų supaprastinimas. |512 | Atitinkamos dvišalių Europos Sąjungos valstybių narių ir Indonezijos Respublikos oro susisiekimo paslaugų susitarimų nuostatos bus pakeistos arba papildytos vieno bendro Europos Sąjungos susitarimo nuostatomis. |570 | Išsamus pasiūlymo paaiškinimas Laikantis įprastos tarptautinių susitarimų pasirašymo ir sudarymo tvarkos, Tarybos prašoma patvirtinti sprendimus dėl Europos Sąjungos ir Indonezijos Respublikos susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų pasirašymo ir sudarymo, taip pat paskirti asmenis, įgaliotus Europos Sąjungos vardu pasirašyti susitarimą. |2010/0132 (NLE)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl Europos Sąjungos ir Indonezijos Respublikos susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų sudarymoEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu,atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą[2],atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą[3],kadangi:(1) 2003 m. birželio 5 d. sprendimu Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas su trečiosiomis valstybėmis dėl galiojančių dvišalių susitarimų tam tikrų nuostatų pakeitimo Sąjungos lygmens susitarimu.(2) Laikydamasi 2003 m. birželio 5 d. Tarybos sprendimo priede nustatytos tvarkos ir nurodymų, Komisija Europos Sąjungos vardu susitarė su Indonezijos Respublika dėl susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų.(3) Susitarimas Europos Sąjungos vardu pasirašytas [data], atsižvelgiant į tai, kad jis gali būti sudarytas vėliau pagal [data] Tarybos sprendimą …/…/EB[4].(4) Susitarimas turėtų būti patvirtintas,NUSPRENDĖ:1 straipsnis1. Sąjungos vardu patvirtinamas Europos Sąjungos ir Indonezijos Respublikos susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų.2. Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.2 straipsnisTarybos Pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį, įgaliotą padaryti susitarimo 8 straipsnio 1 dalyje numatytą pranešimą.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkas [1] 2003 m. birželio 5 d. Tarybos sprendimas Nr. 11323/03 (riboto naudojimo dokumentas).[2] OL C ..., ..., p. …[3] OL C ..., ..., p. …[4] OL C ..., ..., p. …


Svarbus teisinis pranešimas

|

52009PC0582

Pasiūlymas Tarybos sprendimas leisti Latvijos Respublikai toliau taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 193 straipsnio  /* KOM/2009/0582 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 2009.10.29KOM(2009)582 galutinisPasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASleisti Latvijos Respublikai toliau taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 193 straipsnioAIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPASIūLYMO APLINKYBėS |110 | Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (toliau – PVM direktyva) 395 straipsnio 1 dalį Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali vieningai leisti bet kuriai valstybei narei imtis specialių priemonių, nukrypstant nuo tos direktyvos nuostatų, kad būtų supaprastinta pridėtinės vertės mokesčio (PVM) rinkimo procedūra arba užkirstas kelias tam tikrų formų mokesčių slėpimui ar vengimui. Raštu, kurį Komisijos generalinis sekretoriatas užregistravo 2009 m. kovo 3 d., Latvijos Respublika (toliau – Latvija) paprašė leisti toliau taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo PVM direktyvos 193 straipsnio. Vadovaudamasi PVM direktyvos 395 straipsnio 2 dalimi, 2009 m. rugsėjo 22 d. Komisija raštu informavo kitas valstybes nares apie Latvijos prašymą. 2009 m. rugsėjo 24 d. raštu Komisija pranešė Latvijai, kad turi visą prašymui įvertinti būtiną informaciją. |120 | Bendrosios aplinkybės Latvijos medienos rinkoje dominuoja mažos įmonės ir individualūs tiekėjai: jų verslas dažnai yra laikinas, mokesčių administratoriui jį sunku kontroliuoti, todėl juo dažnai naudojamasi kaip priedanga mokesčiams slėpti. Dažniausiai mokesčiai slepiami taip: tiekėjas (teikėjas) išrašo sąskaitą faktūrą už prekes ar paslaugas ir dingsta mokesčių administratoriui nesumokėjęs mokesčių, tačiau palieka pirkėjui galiojančią sąskaitą faktūrą, suteikiančią teisę į PVM atskaitą. Remiantis siūloma nuostata, su mediena susijusių sandorių atveju sumokėti PVM tam tikromis aplinkybėmis privalo prekių ar paslaugų gavėjas. Šia nuostata nukrypstama nuo PVM direktyvos 193 straipsnio bendrosios taisyklės, kuria nustatoma, kad PVM mokesčių administratoriui privalo sumokėti prekių arba paslaugų tiekėjas (teikėjas). Dėl šios priežasties prekių tiekėjas pirkėjui neapskaičiuoja PVM, jeigu pirkėjas yra PVM mokėtoju įregistruotas apmokestinamasis asmuo. Jeigu toks pirkėjas turi teisę atskaityti visą PVM, jis vienu metu deklaruoja ir atskaito tiek PVM, kiek priklauso atskaityti už prekes; todėl faktiškai iždui PVM nesumokamas. Pirmą kartą šią leidžiančią nukrypti priemonę (kuria nukrypstama nuo tuo metu taikytos 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, 1977 6 13), kuri be esminių turinio pakeitimų buvo pakeista PVM direktyva) leista nustatyti 2003 m. Stojimo akte (OL L 236, 2003 9 23, p. 33), konkrečiai – VIII priedo 7 skyriaus 1 dalies b punkte, ir taikyti iki 2005 m. balandžio 30 d. Vėliau 2006 m. sausio 24 d. Tarybos sprendimu 2006/42/EB (OL L 25, 2006 1 28, p. 31) šios priemonės galiojimas pratęstas iki 2009 m. gruodžio 31 d. Komisija pripažįsta, kad padėtis ir faktai, kuriais remiantis buvo nustatyta pirminė leidžianti nukrypti nuostata, nepakito ir kad taikydama ankstesnę leidžiančią nukrypti nuostatą Latvija turėjo galimybę sumažinti PVM slėpimo riziką ir supaprastinti mokesčio apskaičiavimo medienos rinkoje procedūrą. Todėl reikėtų leisti toliau ribotą laikotarpį taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą. |141 | Derėjimas su kitomis Europos Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Netaikoma. |KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS |Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis |219 | Netaikytina. |Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas |229 | Nepriklausomo tyrimo neprireikė. |230 | Poveikio vertinimas Sprendimo pasiūlymu siekiama kovoti su PVM slėpimu Latvijos medienos rinkoje ir supaprastinti mokesčio apskaičiavimą, todėl jis gali turėti teigiamą poveikį. Tačiau dėl siauros leidžiančios nukrypti priemonės taikymo srities ir riboto taikymo laikotarpio, bet kuriuo atveju poveikis bus ribotas. |TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI |305 | Siūlomų veiksmų santrauka Latvijai suteikiamas leidimas toliau taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo PVM direktyvos 193 straipsnio nuostatų dėl atvirkštinio apmokestinimo sistemos taikymo prekybos mediena sandoriams. |310 | Teisinis pagrindas PVM direktyvos 395 straipsnis. |329 | Subsidiarumo principas Remiantis PVM direktyvos 395 straipsniu, valstybė narė, pageidaujanti pradėti taikyti nuo minėtos direktyvos nukrypstančias priemones, privalo gauti Tarybos leidimą, kuris bus suteikiamas Tarybos sprendimu. Todėl pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą. |Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodytos (-ų) priežasties (-čių). |331 | Šis sprendimas susijęs su valstybei narei jos pačios prašymu suteiktu leidimu ir nėra privalomas. |332 | Atsižvelgiant į ribotą šios leidžiančios nukrypti priemonės taikymo sritį, specialioji priemonė yra proporcinga siekiamam tikslui. |Pasirinkta priemonė |341 | Pagal PVM direktyvos 395 straipsnį nukrypti nuo įprastinių PVM taisyklių galima tik Komisijos pasiūlymu vieningai leidus Tarybai. Be to, Tarybos sprendimas yra tinkamiausia priemonė, nes jis gali būti skirtas atskiroms valstybėms narėms. |POVEIKIS BIUDžETUI |409 | Pasiūlymas neturi poveikio Bendrijos biudžetui. |PAPILDOMA INFORMACIJA |Persvarstymo, pakeitimo, laikino galiojimo sąlyga |533 | Pasiūlyme numatyta laikino galiojimo sąlyga. |E-4931 |PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASleisti Latvijos Respublikai toliau taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 193 straipsnioEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvą 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos[1], ypač į jos 395 straipsnio 1 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,kadangi:1.  Raštu, kurį Komisijos generalinis sekretoriatas užregistravo 2009 m. kovo 3 d., Latvijos Respublika (toliau – Latvija) paprašė leisti toliau taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo Direktyvos 2006/112/EB nuostatų, kuriomis nustatomas PVM mokesčių administratoriui privalantis sumokėti asmuo.2.  Remdamasi Direktyvos 2006/112/EB 395 straipsnio 2 dalimi, Komisija 2009 m. rugsėjo 22 d. raštu pranešė kitoms valstybėms narėms apie Latvijos prašymą. 2009 m. rugsėjo 24 d. raštu Komisija pranešė Latvijai, kad turi visą informaciją, kuri, Komisijos nuomone, yra būtina prašymui įvertinti.3.  Latvijos medienos rinkoje dominuoja mažos vietos įmonės ir individualūs tiekėjai. Dėl medienos rinkos ir joje veikiančių įmonių pobūdžio atsirado mokestinis sukčiavimas, kurį mokesčių administratoriui sunku kontroliuoti. Todėl į Latvijos PVM įstatymą buvo įtraukta speciali nuostata, kuria nustatoma, kad prekybos mediena sandorių atveju asmuo, privalantis sumokėti mokestį, yra apmokestinamasis asmuo, kuriam yra tiekiamos (teikiamos) apmokestinamos prekės ar paslaugos.4.  Priemone nukrypstama nuo Direktyvos 2006/112/EB 193 straipsnio, kuriame nustatyta, kad paprastai pagal vidaus sistemą mokestį privalo sumokėti prekių arba paslaugų tiekėjas (teikėjas).5.  Ankščiau šią priemonę leista taikyti 2003 m. Stojimo aktu[2], konkrečiai, to akto VIII priedo 7 skyriaus 1 dalies b punktu, ir 2006 m. sausio 24 d. Tarybos sprendimu 2006/42/EB[3] pagal tuo metu taikytą Šeštąją direktyvą 77/388/EB[4].6.  Komisija pripažįsta, kad esamą aptariamos priemonės taikymą pateisinanti teisinė ir faktinė padėtis tebėra nepakitusi. Todėl reikėtų leisti Latvijai toliau ribotą laikotarpį taikyti minėtą priemonę.7.  Ši leidžianti nukrypti nuostata neturės neigiamos įtakos Bendrijos nuosaviems ištekliams, gaunamiems iš PVM,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisNukrypstant nuo Direktyvos 2006/112/EB 193 straipsnio, Latvijai nuo 2010 m. sausio 1 d. iki 2012 m. gruodžio 31 d. leidžiama prekybos mediena sandorių atveju toliau laikyti prekių ar paslaugų gavėją asmeniu, privalančiu sumokėti PVM.2 straipsnisŠis sprendimas skirtas Latvijos Respublikai.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkas [1] OL L 347, 2006 12 11, p. 1.[2] OL L 236, 2003 9 23, p. 33.[3] OL L 25, 2006 1 28, p. 31.[4] OL L 145, 1977 6 13.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 03 02
            COM(2016) 108 final
            2016/0061(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo leidžiama tvirčiau bendradarbiauti tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.ĮVADAS

               1.2011 m. kovo 16 d. Komisija priėmė pasiūlymą
                  1
                dėl Tarybos reglamento dėl sutuoktinių turto teisinio režimo srityje taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo ir pasiūlymą
                  2
                dėl Tarybos reglamento dėl registruotos partnerystės turtinių pasekmių srityje taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo
                  3
               .

               2.Siūlomų Tarybos reglamentų teisinis pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 81 straipsnio 3 dalis. Pasiūlymuose nagrinėjamas teisminis bendradarbiavimas šeimos teisės aspektų turinčiose civilinėse bylose. Pagal šį teisinį pagrindą priemones vieningai priima Taryba, pasikonsultavusi su Europos Parlamentu.

               3.Nuo 2012 m. gruodžio mėn. dėl Komisijos pasiūlymų diskutuota Tarybos Civilinės teisės klausimų darbo grupės (sutuoktinių turto teisinio režimo ir registruotos partnerystės turtinių pasekmių klausimai) posėdžiuose. 2012 m. gruodžio mėn. šie pasiūlymai buvo svarstomi Tarybos posėdyje, kur ministrai susitarė dėl tam tikrų gairių, kurios palengvintų derybas dėl šių dviejų pasiūlymų.

               4.2013 m. rugsėjo 10 d. Europos Parlamentas dėl šių dviejų pasiūlymų pateikė palankią nuomonę ir pastabas
                  4
               . Į Europos Parlamento pastabas, visų pirma siūlymą abiejuose pasiūlymuose palikti egzekvatūros procedūrą ir įtraukti nuostatas dėl vykdytinumo, tokias kaip Paveldėjimo reglamente
                  5
               , taip pat nuostatas dėl jurisdikcijos nustatymo remiantis atsakovo įstojimu į teismo procesą, buvo atsižvelgta. Europos Parlamento prašymu nuostatos dėl taikytinos teisės ir jurisdikcijos buvo įtrauktos į pasiūlymą dėl registruotos partnerystės turtinių pasekmių.

               5.Iki 2014 m. gruodžio mėn. daugelis techninių klausimų buvo išspręsti ir dokumentas buvo parengtas politiniam susitarimui. Tuo metu didžioji dauguma valstybių narių buvo nusiteikusios pasiūlymus priimti. Tačiau kai kurioms valstybėms narėms kilo sunkumų dėl politinio pasiūlymų pobūdžio. Tarybai pirmininkavusi Italija pateikė šį klausimą svarstyti Teisingumo ir vidaus reikalų tarybai, ir ši nusprendė sunkumų vis dar patiriančioms valstybėms narėms iki 2015 m. gruodžio mėn. suteikti svarstymo laikotarpį. Daugelis šių sunkumų kilo dėl to, kad tam tikrose valstybėse narėse nebuvo taikomas tos pačios lyties asmenų santuokos ir (arba) registruotos partnerystės institutas. Kai kurių valstybių narių nuomone, Tarybai pateiktame kompromisiniame tekste numatyta pakankamai apsaugos priemonių, kuriomis užtikrinama, kad jų teismams nereikėtų remtis užsienio šalių teisės institutais, kurie jų teisinėje sistemoje netaikomi. Tačiau kitos valstybės narės išreiškė susirūpinimą, kad net jei numatytuose teisės aktuose iš jų nereikalaujama nacionalinėje teisėje nustatyti naujų institutų, atitinkamų užsienio šalių institutų turtinių pasekmių pripažinimas turėtų netiesioginį poveikį šių šalių nacionalinei šeimos teisei ir politikai. Daugumai valstybių narių buvo svarbu abu pasiūlymus priimti kaip teisės aktų rinkinį, nes tai užtikrintų poroms vienodas sąlygas visoje Sąjungoje.

               6.2015 m., ypač Liuksemburgo pirmininkavimo Tarybai laikotarpiu, vyko intensyvios konsultacijos. Kad pasiūlymai būtų priimtini visoms valstybėms narėms, juose buvo padaryta pakeitimų. Tačiau, išnagrinėjusi peržiūrėtus kompromisinius tekstus, 2015 m. gruodžio 3 d. posėdyje Taryba padarė išvadą, kad per pagrįstą laiką nepavyks pasiekti ES lygmens sutarimo priimti abu reglamentus
                  6
               . Vis dėlto daug delegacijų nurodė, kad yra pasirengusios svarstyti galimybę užmegzti tvirtesnį bendradarbiavimą šių reglamentų taikymo srityse.

               7.2015 m. gruodžio mėn. – 2016 m. vasario mėn. septyniolika valstybių narių (Švedija, Belgija, Graikija, Kroatija, Slovėnija, Ispanija, Prancūzija, Portugalija, Italija, Malta, Liuksemburgas, Vokietija, Čekija, Nyderlandai, Austrija, Bulgarija ir Suomija) pateikė prašymus Komisijai, kuriuose pareiškė norinčios pradėti tvirtesnį tarpusavio bendradarbiavimą sutuoktinių turto teisiniam režimui taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje bei registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms taikytinos jurisdikcijos, teisės, teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje, ir paprašė Komisijos šiuo tikslu pateikti pasiūlymą Tarybai.

               8.Šis pasiūlymas yra Komisijos atsakas į jų prašymus.

               2.TVIRTESNIO BENDRADARBIAVIMO TEISINIS PAGRINDAS

               9.Tvirtesnis bendradarbiavimas reglamentuojamas Europos Sąjungos sutarties (ES sutarties) 20 straipsniu ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 326–334 straipsniais.

               10.Komisijos pasiūlymas dėl Tarybos sprendimo, kuriuo leidžiama tvirčiau bendradarbiauti tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje, grindžiamas SESV 329 straipsnio 1 dalimi.

               3.TVIRTESNIO BENDRADARBIAVIMO ĮGYVENDINIMO PRIEMONĖS

               11.Komisijos pasiūlymu dėl Tarybos sprendimo ketinama leisti užmegzti tvirtesnį bendradarbiavimą tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje. Kartu su šiuo pasiūlymu pateikiamos konkrečios tvirtesnio bendradarbiavimo įgyvendinimo priemonės. Pagrindiniai šių priemonių elementai aprašyti toliau.

               12.Atsižvelgiant į 2015 m. gruodžio 3 d. Tarybos išvadas ir į valstybių narių, pageidaujančių šioje srityje tvirčiau bendradarbiauti, prašymus, tvirtesnio bendradarbiavimo įgyvendinimo priemonės turėtų būti tokios:

               (a)pasiūlymas dėl Tarybos reglamento dėl sutuoktinių turto teisinio režimo srityje taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo. Šis pasiūlymas turėtų būti pagrįstas 2015 m. gruodžio 3 d. Teisingumo ir vidaus reikalų tarybai pateiktu kompromisiniu tekstu
                  7
               ;

               (b)pasiūlymas dėl Tarybos reglamento dėl registruotos partnerystės turtinių pasekmių srityje taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo. Šis pasiūlymas turėtų būti pagrįstas 2015 m. gruodžio 3 d. Teisingumo ir vidaus reikalų tarybai pateiktu kompromisiniu tekstu
                  8
               .

               13.Nuostatomis dėl sutuoktinių turto teisinio režimo ir dėl registruotos partnerystės turtinių pasekmių siekiama tų pačių tikslų. Tačiau šios nuostatos negali būti formuluojamos vienodai, nes abu šie institutai turi savą specifiką, o ypač dėl to, kad registruotos partnerystės institutas taikomas ne visose valstybėse narėse. Prie 2011 m. Komisijos pasiūlymų
                  9
                pridėtame poveikio vertinime šiuo klausimu padaryta išvada, kad partnerystę įregistravusios tarptautinės poros patiria ypač daug sunkumų, nes šis institutas taikomas ne visose valstybėse narėse. Taigi tiek santuokos, tiek registruotos partnerystės srityse reikia nustatyti atskiras taisykles, todėl aptarti abu teisės institutus viename teisės akte sudėtinga. Siekiant palengvinti valstybių narių institucijoms reglamentų skaitymą ir taikymą, šie du institutai aptarti dviejuose pasiūlymuose, kuriais įgyvendinamas tvirtesnis bendradarbiavimas tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje. Šis požiūris valstybių narių prašymą tenkina ir ta prasme, kad iš esmės tvirtesnis bendradarbiavimas atitinka du kompromisinius tekstus, pateiktus Tarybai 2015 m. gruodžio 3 d., taip užtikrinant, kad bendradarbiavime dalyvautų kuo daugiau valstybių narių.

               14.Prie 2011 m. Komisijos pasiūlymų pridėtame komunikate jau buvo pabrėžta, kad pasiūlymuose aptariami bendradarbiavimo civilinės teisenos srityje klausimai susiję su tarptautinių porų turto teisiniu režimu. Taryba ir Europos Parlamentas pradinius du Komisijos pasiūlymus taip pat svarstė kaip teisės aktų rinkinį. Galiausiai, remdamosi SESV 329 straipsnio 1 dalimi, pagal kurią valstybės narės, norinčios pradėti tvirtesnį bendradarbiavimą, turi nurodyti tokio bendradarbiavimo sritį, prašymą pateikusios valstybės narės nurodė, kad norėtų pradėti tvirtesnį bendradarbiavimą sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje.

               15.Dėl šių priežasčių siūlomais reglamentais įgyvendinamas tvirtesnis bendradarbiavimas tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo bendroje srityje. Kad piliečiai nebūtų diskriminuojami, siūlomi reglamentai turėtų būti priimti vienu metu ir – nustatant ir ateityje taikant tvirtesnio bendradarbiavimo procedūrą – laikomi teisės aktų rinkiniu.

               4.TVIRTESNIO BENDRADARBIAVIMO TEISINIŲ SĄLYGŲ VERTINIMAS

               4.1.Sprendimas, kuriuo leidžiama tvirčiau bendradarbiauti, kaip paskutinė išeitis dalyvaujant bent devynioms valstybėms narėms

               16.ES sutarties 20 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad sprendimą, kuriuo leidžiama tvirčiau bendradarbiauti, Taryba priima tik kaip paskutinę išeitį, nustačiusi, kad tokio bendradarbiavimo tikslų per pagrįstą laiką Sąjunga kaip visuma negali pasiekti, ir su sąlyga, kad jame dalyvauja bent devynios valstybės narės.

               17.Kaip jau minėta, 2015 m. gruodžio 3 d. posėdyje Taryba nutarė, kad per pagrįstą laiką nepavyks pasiekti ES lygmens sutarimo priimti abu reglamentus
                  10
               . Todėl Taryba pažymėjo, kad Sąjunga kaip visuma neturi kitos išeities ir kad kaip paskutinė išeitis galėtų būti taikomas tvirtesnis bendradarbiavimas.

               18.Kol kas prašymus Komisijai pateikė septyniolika valstybių narių (Švedija, Belgija, Graikija, Kroatija, Slovėnija, Ispanija, Prancūzija, Portugalija, Italija, Malta, Liuksemburgas, Vokietija, Čekija, Nyderlandai, Austrija, Bulgarija ir Suomija), kuriuose nurodė, kad norėtų pradėti tvirtesnį bendradarbiavimą sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje.

               4.2.Sutartyse nurodyta sritis

               19.ES sutarties 20 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad pradėti tvirčiau bendradarbiauti galima tik srityse, „kurios nepriklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai“, o SESV 329 straipsnio 1 dalyje – kad pradėti tvirčiau bendradarbiauti galima „vienoje iš Sutartyse nurodytų sričių, išskyrus išimtinės kompetencijos sritis“.

               20.Septyniolika valstybių narių prašė leisti pradėti tvirtesnį bendradarbiavimą tvirtesnį bendradarbiavimą sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje, kuris leistų šioje srityje nustatyti kolizines normas. Kolizinės normos nėra įtrauktos į SESV 3 straipsnio 1 dalyje pateiktą išimtinės kompetencijos sričių sąrašą. Kolizinės normos atskiru punktu įtrauktos į SESV 81 straipsnio 2 dalyje pateiktą priemonių sąrašą, o SESV 81 straipsnio 3 dalyje išskiriamos bendrosios civilinės ir komercinės teisės kolizinės normos ir šeimos teisės kolizinės normos.

               21.Taigi šeimos teisės kolizinės normos yra aiškiai apibrėžta ir, kaip nustatyta Sutartyse, išimtinei Sąjungos kompetencijai nepriklausanti sritis, kurioje tvirtesnis bendradarbiavimas galimas.

               4.3.Galimybės prisidėti prie Sąjungos tikslų įgyvendinimo, jos interesų apsauga ir integracijos proceso stiprinimas

               4.3.1.Bendrosios aplinkybės

               22.Kaip matyti iš poveikio vertinimo ir aiškinamojo memorandumo, pridėtų prie 2011 m. Komisijos pasiūlymų, tvirtesnio bendradarbiavimo tikslas – sukurti aiškias ir išsamias teisės nuostatas dėl tarptautinių porų turto teisiniam režimui taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo, kurios būtų taikomos sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms. Visų pirma, atsižvelgiant į šiuolaikinės šeimos teisės pokyčius, juose siūloma suteikti šalims tam tikrą laisvę pasirinkti taikytiną teisę.

               23.2003 m. Komisija užsakė tyrimą dėl sutuoktinių turto teisinio režimo ir nesusituokusių porų turto klausimų tarptautinėje privatinėje teisėje ir nacionalinėje teisėje
                  11
               , kuris parodė, kad šioje srityje yra problemų. Dažniausiai šios problemos kyla piliečiams naudojantis laisvo judėjimo teise Europos Sąjungoje, ir jų turto teisiniam režimui taikytinos skirtingos teisės nuostatos gali sukelti koliziją. 2006 m. Komisija priėmė Žaliąją knygą
                  12
                dėl teisės normų, reglamentuojančių sutuoktinių turto teisinį režimą, kolizijos, įskaitant jurisdikcijos ir tarpusavio pripažinimo klausimą, kurioje dar kartą nurodė dabartinės padėties trūkumus.

               24.Komisija taip pat subūrė ekspertų grupę, padėsiančią jai rengti būsimus teisėkūros pasiūlymus, kurią sudaro nepriklausomai nuo valstybių narių veikiantys ekspertai. 2009 m. rugsėjo 28 d. surengtas viešas posėdis, kuriame dalyvavo 99 valstybių narių atstovai. Ekspertų grupė, taip pat mokslininkai, teisininkai, notarai ir pilietinės visuomenės atstovai šiame forume susirinko aptarti tarptautinių porų turto teisiniam režimui taikytino Sąjungos teisės akto būtinumo.

               25.Stokholmo programoje
                  13
                raginama abipusio pripažinimo principą taikyti ir kitoms svarbioms kasdienio gyvenimo sritims, kurioms jis kol kas nėra taikomas, pavyzdžiui, sutuoktinių turtinėms teisėms ir turtiniams klausimams dalinės ištuokos atveju.

               26.Iš esmės buvo pripažinta, kad 2011 m. Komisijos pasiūlymai reikalingi siekiant užtikrinti nuoseklumą, porų turto teisiniam režimui taikant vieną teisės sistemą vienoje įstaigoje; sudaryti susituokusioms tarptautinėms poroms galimybę pasirinkti jų turtui taikytiną teisę; padidinti teisinį tikrumą tarptautiniams registruotiems partneriams, tokių porų turtui dažniausiai taikant šalies, kurioje partnerystė buvo įregistruota, teisę; sudaryti piliečiams galimybę pasinaudoti įvairiomis procedūromis viename teisme ir taip išvengti lygiagrečių teismo procesų ir prieštaringų teismo sprendimų ir užtikrinti tarptautinėms poroms didesnį numatomumą supaprastinant teismo sprendimų pripažinimo bei vykdymo procedūras ir autentiškų dokumentų judėjimą Europos Sąjungoje.

               27.Pasiūlymai reikšmingai papildo Reglamentą (ES) Nr. 650/2012 dėl jurisdikcijos, taikytinos teisės, teismo sprendimų paveldėjimo klausimais pripažinimo ir vykdymo bei autentiškų dokumentų paveldėjimo klausimais priėmimo ir vykdymo bei dėl Europos paveldėjimo pažymėjimo sukūrimo. Taip yra todėl, kad prieš padalijant mirusio asmens turtą labai dažnai reikia išspręsti likviduoti turto teisinį režimą. Europos paveldėjimo pažymėjimas būtų daug veiksmingesnis, jei visoje Europos Sąjungoje porų turto teisiniam režimui būtų taikomos vienodos kolizinės normos.

               28.2011 m. pateikti Komisijos pasiūlymai buvo svarbūs dėl aktualumo maždaug 16 mln. ES susituokusių tarptautinių porų, kurios, pavyzdžiui, gyvena ne savo, o kitoje valstybėje narėje arba turi turto kitoje valstybėje narėje.

               29.2007 m. Europos Sąjungoje sudaryta apie 300 000 tarptautinių santuokų, o apie 500 000 tarptautinių santuokų nutrūko (dėl skyrybų arba vieno iš sutuoktinių mirties). Kasmet dėl tarptautinių santuokų nutraukimo padalijama daugiau kaip 460 mln. EUR turto. 2007 m. daugiau kaip 41 000 ES įregistruotų partnerysčių turėjo tarptautinį turtinį aspektą. Dėl išsiskyrimo ar mirties kasmet nutrūksta maždaug 10 000 registruotų partnerysčių. Be to, registruotų partnerysčių skaičius nuolat didėja, visų pirma dėl to, kad registruotos partnerystės institutą taikančių valstybių narių padaugėjo nuo 17 2011 m. iki 20 šiuo metu. Todėl vis daugėja atvejų, kai nutraukus partnerystę arba mirus vienam iš partnerių reikia padalyti turtą.

               4.3.2.Dabartinė padėtis tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje

               30.Piliečiai, sudarę tarptautinę santuoką ar partnerystę, šiuo metu patiria įvairių praktinių turto planavimo problemų. Sąjungos piliečiai vis dažniau išvyksta iš savo valstybės narės, o dėl to daugėja tarptautinių porų arba porų, turinčių tarptautinių aspektų: skirtingų šalių piliečių porų; porų, gyvenančių valstybėje narėje, kurios pilietybės neturi; porų, turinčių turto kitose valstybėse narėse; ne savo valstybėje narėje dėl skyrybų ar mirties išyrančių porų. Problemų kelia tai, kad žmonėms labai sunku išsiaiškinti, kurie teismai turi jurisdikciją ir kokios šalies teisė taikytina konkrečiai jų turtinei padėčiai. Taigi jie gali patirti nenumatytų nepalankių pasekmių ne tik kasdien tvarkydami savo turtą, bet ir tuomet, kai pora išsiskiria ar vienas iš jos narių miršta.

               31.Nors Sąjungoje galioja taisyklės dėl jurisdikcijos ir taikytinos teisės civilinėse ir komercinėse bylose bei kai kuriose šeimos teisės srityse, tokių pat taisyklių, kurios būtų taikomos tarptautinių porų turto teisiniam režimui, šiuo metu nėra. Todėl šie klausimai sprendžiami vadovaujantis nacionaline teise ir – labai retais atvejais – valstybių narių tarptautiniais susitarimais.

               32.Priežastys, šiuo metu keliančios problemų partnerystę įregistravusioms poroms, yra tos pačios kaip ir susituokusių porų atveju. Tačiau partnerystę įregistravusios poros patiria ir daugiau didelių sunkumų, nes registruotos partnerystės sąvoka taikoma tik 20 valstybių narių, ne visose valstybėse narėse priimti materialinės teisės aktai dėl jų turto teisinio režimo, o nuostatas dėl jurisdikcijos ir kolizines normas yra priėmusios dar mažiau valstybių narių.

               33.Siūlomi reglamentai taikytini poroms, oficialiai įtvirtinusioms šeimos institutą, kaip antai santuoką ar registruotą partnerystę. De facto sąjungoms jie netaikomi.

               34.Šio tvirtesnio bendradarbiavimo tikslas – jame dalyvaujančiose valstybėse narėse sukurti aiškias teisės nuostatas, pagal kurias būtų nustatoma jurisdikcija ir teisė, taikytina tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms), ir palengvinti atitinkamų teismo sprendimų ir autentiškų dokumentų judėjimą tarp valstybių narių.

               4.3.3.Tvirtesnio bendradarbiavimo nauda tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje

               35.Prašymus tvirčiau bendradarbiauti tarptautinių porų turto teisinio režimo (sutuoktinių turto teisinio režimo ir registruotos partnerystės turtinių pasekmių) srityje paprašė septyniolika valstybių narių: Švedija, Belgija, Graikija, Kroatija, Slovėnija, Ispanija, Prancūzija, Portugalija, Italija, Malta, Liuksemburgas, Vokietija, Čekija, Nyderlandai, Austrija, Bulgarija ir Suomija. Šių septyniolikos prašančiųjų valstybių narių bendras gyventojų skaičius – 340 mln. Tai 67 proc. Sąjungos gyventojų
                  14
               . Tai reiškia, kad tvirtesnis bendradarbiavimas bus naudingas daugybei tarptautines santuokas sudariusių žmonių – tokių santuokų ES yra apie 16 milijonų
                  15
               . Kuo daugiau valstybių narių įsitrauks į tvirtesnį bendradarbiavimą, tuo daugiau piliečių patirs jo naudą.

               36.Tvirtesnio bendradarbiavimo tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje nauda piliečiams:

               (a)nuoseklumas, porų turto teisiniam režimui taikant vieną teisės sistemą vienoje įstaigoje;

               (b)galimybė tarptautinėms poroms pasirinkti jų turtui taikytiną teisę;

               (c)didesnis tarptautinių porų teisinis tikrumas dėl to, kad paprastai taikytina teisė bus tos valstybės, su kuria pora turi glaudžiausią ryšį;

               (d)piliečių galimybė įvairias procedūras atlikti tame pačiame teisme ir taip išvengti lygiagrečių teismo procesų ir prieštaringų teismo sprendimų ir

               (e)didesnis numatomumas dėl supaprastintų teismo sprendimų pripažinimo bei vykdymo procedūrų ir autentiškų dokumentų judėjimo Europos Sąjungoje.

               4.3.4.ES sutarties 20 straipsnio 1 dalies reikalavimų vykdymas

               37.ES sutarties 20 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad tvirtesniu bendradarbiavimu siekiama prisidėti prie Sąjungos tikslų įgyvendinimo, apsaugoti jos interesus ir stiprinti jos integracijos procesą.

               38.Vienas iš Sąjungos uždavinių – pasiūlyti savo piliečiams vidaus sienų neturinčią laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę, kurioje užtikrinamas laisvas asmenų judėjimas (ES sutarties 3 straipsnio 2 dalis). Teisingumo erdvė apima teisminio bendradarbiavimo plėtojimą tarpvalstybinio pobūdžio civilinėse bylose, kuris grindžiamas teisminių ir neteisminių sprendimų tarpusavio pripažinimo principu (SESV 81 straipsnio 1 dalis). Šiuo tikslu Sąjunga gali priimti priemones, kuriomis siekiama užtikrinti, pirma, teisminių ir neteisminių sprendimų tarpusavio pripažinimą ir vykdymą valstybėse narėse, antra, valstybėse narėse taikomų įstatymų ir jurisdikcijos kolizijos taisyklių suderinamumą (SESV 81 straipsnio 2 dalies a ir c punktai).

               39.Kolizinių normų ir jurisdikcijos taisyklių suderinimas palengvina teismo sprendimų tarpusavio pripažinimą. Tai, kad skirtingų valstybių narių teismai jurisdikcijos ar teisės nuostatų kolizijų atvejais taiko tas pačias taisykles, pagal kurias nustatomas nagrinėti bylą kompetentingas teismas ir taikytina teisė, iš tiesų sustiprina savitarpio pasitikėjimą kitose valstybėse narėse priimtais teismo sprendimais
                  16
               .

               40.Tvirtesnis prašančiųjų valstybių narių bendradarbiavimas tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje padėtų įgyvendinti Sąjungos tikslą užtikrinti valstybėse narėse taikomų nuostatų dėl teisės normų ir jurisdikcijos kolizijų tarpusavio suderinamumą. Tvirtesnis bendradarbiavimas šioje srityje padėtų labiau suderinti valstybių narių teisės taisykles, pagal kurias nustatomas teismas, kompetentingas nagrinėti bylą dėl tarptautinių porų turto teisinio režimo, ir teisė, kurią šis teismas turėtų taikyti, taip pat nuostatas dėl šiuo klausimu vienoje valstybėje narėje priimto teismo sprendimo pripažinimo ir vykdymo kitoje valstybėje narėje – šiuo metu tarptautinių porų turto teisinio režimo srityje nėra suderintų taisyklių dėl teisės normų ir jurisdikcijos kolizijų ir dėl teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo.

               4.4.Atitiktis Sutartims ir Sąjungos teisei

               41.Pagal SESV 326 straipsnį tvirtesnis bendradarbiavimas turi atitikti Sutartis ir Sąjungos teisę.

               42.Tvirtesnis bendradarbiavimas nedarytų poveikio galiojančiam acquis. Jis būtų vykdomas srityje, kuri priklauso pasidalijamajai Sąjungos kompetencijai, tačiau kurioje kol kas nėra bendrų Sąjungos taisyklių. Pirmojoje Sąjungos priimtoje šeimos teisės srities teisinėje priemonėje, Tarybos reglamente (EB) Nr. 1347/2000
                  17
               , nustatytos jurisdikcijos ir teismų sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis abiejų sutuoktinių vaikams, priimtų nagrinėjant santuokos bylas, pripažinimo ir vykdymo taisyklės. Tačiau jame nėra nuostatų dėl skyrybų atveju taikytinos teisės ir dėl santuokos turtinių pasekmių poroms. Reglamento (EB) Nr. 2201/2003
                  18
               , kuriuo nuo 2005 m. kovo 1 d. panaikintas ir pakeistas Reglamentas (EB) Nr. 1347/2000, priėmimas šiuo atžvilgiu nieko nepakeitė. Santuokos nutraukimui ir gyvenimui skyrium taikytinas kolizines normas 16 valstybių narių pagal tvirtesnio bendradarbiavimo procedūrą priėmė Reglamentu (ES) Nr. 1259/2010
                  19
               . Testamentų ir paveldėjimo srityje kolizinės normos priimtos Reglamentu (ES) Nr. 650/2012
                  20
               . Tarptautinių porų turto teisinio režimo (sutuoktinių turto teisinio režimo ir registruotos partnerystės turtinių pasekmių) srities kolizinės normos turėtų užpildyti tarptautinėms poroms Sąjungoje taikomos teisinės sistemos spragą.

               43.Tvirtesnis bendradarbiavimas tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje nesukels diskriminacijos dėl pilietybės, kuri draudžiama pagal SESV 18 straipsnį, nes siūlomos kolizinės normos yra universalios ir bus taikomos visiems teismo procesams dalyvaujančiose valstybėse narėse, nesvarbu, kokia šalių pilietybė ar gyvenamoji vieta. Nedalyvaujančių šalių teismai toliau taikys nacionalines kolizines normas pagal savo tarptautinės privatinės teisės nuostatas.

               4.5.Vidaus rinkos ar ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos nesusilpninimas, kliūčių prekybai nesudarymas ar jos nediskriminavimas, konkurencijos neiškreipimas

               44.SESV 326 straipsnyje nustatyta, kad tvirtesnis bendradarbiavimas neturi susilpninti vidaus rinkos ar ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos, būti kliūtimi prekybai tarp valstybių narių ar jos diskriminuoti arba iškreipti konkurenciją tarp jų.

               45.Tvirtesnis bendradarbiavimas tarptautinių porų turto teisinio režimo (sutuoktinių turto teisinio režimo ir registruotos partnerystės turtinių pasekmių) srityje šias teisines sąlygas tenkina. Pasiūlymais, kuriais įgyvendinamas tvirtesnis bendradarbiavimas šioje srityje, iš tiesų bus sudarytos palankesnės sąlygos vidaus rinkai veikti, nes bus šalinamos laisvo judėjimo kliūtys asmenims, kurie dabar patiria problemų dėl įvairių šalių nacionalinių teisės aktų dėl turtinių pasekmių poroms skirtumų. Todėl suderinus šios srities kolizines normas padidės teisinis tikrumas, o tai bus naudinga poroms, kurios naudojasi teise laisvai judėti iš vienos dalyvaujančios valstybės narės į kitą.

               46.Atsižvelgiant į siūlomų reglamentų pobūdį, t. y. tai, kad jie taikomi tik dviejų asmenų santykiams, tvirtesnis bendradarbiavimas nedarys poveikio nei įmonėms ar teisiniams santykiams rinkoje, nei prekybai ar konkurencijai Sąjungoje. Galiausiai tvirtesnis bendradarbiavimas nedarys poveikio Sąjungos regionų teritorinei sanglaudai.

               47.Kadangi pasiūlymais numatoma suderinti kolizines normas, jie gerokai palengvins piliečių (ir teisės specialistų) gyvenimą, nes dalyvaujančiose valstybėse narėse bus galima nustatyti jurisdikciją ir teisę, taikytinas jų turto teisiniam režimui, ir pasinaudoti supaprastinta šios srities teismo sprendimų ir autentiškų dokumentų judėjimo tvarka.

               48.Nors ne visos tarptautinės poros Sąjungoje pasinaudos tvirtesnio bendradarbiavimo teikiamais teisinio tikrumo ir paprastesnių procedūrų privalumais, tarptautinių porų padėtis nedalyvaujančių valstybių narių teismuose nepablogės. Nedalyvaujančios valstybės narės išlaikys status quo, t. y. kaip ir dabar, toliau taikys nacionalinę teisę (įskaitant tarptautinės privatinės teisės nuostatas) prireikus išspręsti tarpvalstybinį klausimą, susijusį su sutuoktinių turto teisiniu režimu ar registruotos partnerystės turtinėmis pasekmėmis, ir nustatyti, koks teismas kompetentingas nagrinėti bylą ir kokios šalies teisė taikytina. Vienoje iš dalyvaujančių valstybių narių priimtų teismo sprendimų pripažinimui ir vykdymui nedalyvaujančios valstybės narės taip pat toliau taikys nacionalinę teisę (įskaitant jų tarptautinės privatinės teisės nuostatas). Analogiškai, vienoje iš nedalyvaujančių valstybių narių priimtų teismo sprendimų pripažinimui ir vykdymui dalyvaujančios valstybės narės taip pat toliau taikys nacionalinę teisę (įskaitant tarptautinės privatinės teisės nuostatas). Taigi nuostatos dėl sutuoktinių turto teisinio režimo ir registruotos partnerystės turtinių pasekmių bus įgyvendinamos panašiai kaip kitos civilinės teisės priemonės, kurias taiko ne visos valstybės narės, kaip antai Reglamentas Nr. 1259/2010, kuriuo įgyvendinamas tvirtesnis bendradarbiavimas santuokos nutraukimui ir gyvenimui skyrium taikytinos teisės srityje, ir Reglamentas Nr. 650/2012 dėl paveldėjimo ir testamentų.

               49.Be to, reglamentai dėl sutuoktinių turto teisinio režimo ir registruotos partnerystės turtinių pasekmių, kuriais įgyvendinamas tvirtesnis bendradarbiavimas, bus taikomi nepriklausomai nuo poros narių pilietybės, t. y. nebus atsižvelgiama į tai, ar jie yra dalyvaujančios valstybės narės piliečiai. Dalyvaujančios valstybės narės institucijos (pavyzdžiui, notaras ar teismas), kurioms reglamentai privalomi, taikys juos visiems piliečiams, prašantiems išnagrinėti sutuoktinių turto teisinio režimo ar registruotos partnerystės turtinių pasekmių klausimą, neatsižvelgdamos į jų pilietybę. Kita vertus, jeigu pora, kurią sudaro vienas arba du dalyvaujančios valstybės narės piliečiai, paprašo, kad jų klausimą išspręstų nedalyvaujančios valstybės narės institucijos, nedalyvaujančios valstybės narės institucijos, spręsdamos sutuoktinių turto teisinio režimo ar registruotos partnerystės turtinių pasekmių tarptautinius procedūrinius aspektus, taikys ne šiuos reglamentus, o nacionalinę teisę (įskaitant tarptautinę privatinę teisę).

               50.Taigi dėl tvirtesnio bendradarbiavimo piliečiams nebus nepagrįstai taikomos skirtingos sąlygos.

               4.6.Nedalyvaujančių valstybių narių teisių, kompetencijos ir įsipareigojimų nepažeidimas

               51.SESV 327 straipsnyje nustatyta, kad bet koks tvirtesnis bendradarbiavimas neturi pažeisti į jį neįsitraukusių valstybių narių kompetencijos, teisių ir įsipareigojimų.

               52.Tai, kad dalyvaujančios valstybės narės priims bendras kolizines normas, nedarys poveikio nedalyvaujančių valstybių narių teisės nuostatoms. Nedalyvaujančios valstybės narės toliau taikys savo tarptautinės privatinės teisės nuostatas dėl jurisdikcijos, taikytinos teisės, teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo, susijusias su tarptautinių porų turto teisiniu režimu.

               53.Tarptautinės viešosios teisės lygmeniu dalyvaujančios ir nedalyvaujančios valstybės narės nėra sudariusios tarptautinių susitarimų dėl tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo, kuriems tvirtesnis bendradarbiavimas darytų poveikį.

               4.7.Išvada dėl teisinių sąlygų tenkinimo

               54.Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta pirmiau, Komisija daro išvadą, kad tenkinamos visos Sutartyse nustatytos teisinės sąlygos, kuriomis leidžiama užmegzti tvirtesnį bendradarbiavimą.

               4.8.Pagrindinių teisių užtikrinimas

               55.Tvirtesniu bendradarbiavimu tarptautinių porų turto teisinio režimo (sutuoktinių turto teisinio režimo ir registruotos partnerystės turtinių pasekmių) srityje laikomasi pagrindinių teisių, įtvirtintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, visų pirma jos 9 straipsnyje dėl teisės tuoktis ir kurti šeimą pagal nacionalinės teisės aktus ir 21 straipsnyje dėl teisės į nediskriminavimą. Reglamentuose, kuriais įgyvendinamas tvirtesnis bendradarbiavimas, pasiūlytos kolizinės normos, dalyvaujančiose valstybėse narėse bus taikomos visoms tarptautinėms poroms, sudariusioms oficialią sąjungą, kaip antai santuoka ar registruota partnerystė, nediskriminuojant jokiu pagrindu.

               4.9.Išvada dėl tvirtesnio bendradarbiavimo

               56.Komisija mano, kad tvirtesnis bendradarbiavimas tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje duotų įvairiopos naudos, palyginti su galimybe išlaikyti status quo, ir kad tvirtesnio bendradarbiavimo šioje srityje pranašumai nusvertų bet kokį galimą trūkumą.

               57.Tarptautinių porų turto teisiniam režimui taikytinos bendros kolizinės normos gerokai palengvins gyvenimą daugybei porų dalyvaujančiose valstybėse narėse. Tai atitinka Stokholmo programą, kurioje Europos Vadovų Taryba tvirtino, jog kolizinių normų derinimas Sąjungos lygmeniu turėtų būti tęsiamas reikiamose srityse, kaip antai „<...>sutuoktinių turtinėms teisėms ir turtiniams klausimams dalinės ištuokos atveju“
                  21
               .

               58.Todėl Komisija siūlo leisti prašančiosioms valstybėms narėms pradėti tvirtesnį bendradarbiavimą. Komisija pabrėžia, kad pagal SESV 328 straipsnį į tvirtesnį bendradarbiavimą tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje bet kuriuo metu gali įsitraukti visos valstybės narės, ir ragina tokio prašymo dar nepateikusias valstybes nares įsitraukti į tvirtesnį bendradarbiavimą ir taip dar padidinti jo teikiamą naudą ir privalumus.

               2016/0061 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo leidžiama tvirčiau bendradarbiauti tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 329 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Belgijos, Bulgarijos, Čekijos, Vokietijos, Graikijos, Ispanijos, Prancūzijos, Kroatijos, Italijos, Liuksemburgo, Maltos, Nyderlandų, Austrijos, Portugalijos, Slovėnijos, Suomijos ir Švedijos prašymus,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą
                  22
               ,

               kadangi:

               (1)Sąjunga užsibrėžė tikslą puoselėti ir plėtoti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę, kurioje užtikrinamas laisvas asmenų judėjimas. Siekdama palaipsniui sukurti šią erdvę, Sąjunga turi priimti teisminio bendradarbiavimo tarpvalstybinio pobūdžio civilinėse bylose priemones;

               (2)pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 81 straipsnį šios priemonės turi apimti priemones, kuriomis siekiama užtikrinti valstybėse narėse taikomų įstatymų kolizijos taisyklių suderinamumą, įskaitant tarpvalstybinio pobūdžio šeimos teisės priemones;

               (3)2011 m. kovo 16 d. Komisija priėmė pasiūlymą dėl Tarybos reglamento dėl sutuoktinių turto teisinio režimo srityje taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo ir pasiūlymą dėl Tarybos reglamento dėl registruotos partnerystės turtinių pasekmių srityje taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo;

               (4)2015 m. gruodžio 3 d. posėdyje Taryba nutarė, kad per pagrįstą laiką nepavyks visos Sąjungos lygiu pasiekti sutarimo priimti abu reglamentus;

               (5)tuomet, atsižvelgdamos į šias aplinkybes, Malta, Kroatija ir Belgija (atitinkamai 2015 m. gruodžio 14 d., 2015 m. gruodžio 15 d. ir 2015 m. gruodžio 17 d. raštais), Švedija, Graikija, Slovėnija, Ispanija, Prancūzija, Portugalija, Italija, Liuksemburgas ir Vokietija (2015 m. gruodžio 18 d. raštais) pateikė Komisijai prašymus, kuriuose nurodė norinčios pradėti tvirtesnį bendradarbiavimą sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje ir paprašė Komisijos šiuo tikslu pateikti pasiūlymą Tarybai. Tokius pat prašymus Čekija, Nyderlandai, Bulgarija, Austrija ir Suomija pateikė Komisijai atitinkamai 2016 m. sausio 28 d., 2016 m. vasario 2 d., 2016 m. vasario 9 d., 2016 m. vasario 16 d. ir 2016 m. vasario 26 d. raštais. Iš viso norą pradėti tvirčiau bendradarbiauti išreiškė septyniolika valstybių narių;

               (6)tvirtesnis bendradarbiavimas turėtų sudaryti sąlygas jame dalyvaujančiose valstybėse narėse sukurti aiškias ir išsamias teisės nuostatas dėl tarptautinių porų turto teisinio režimo, taikytinas ir sutuoktinių turto teisiniam režimui, ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms, pasiūlyti piliečiams tinkamus sprendimus, kuriais užtikrinamas teisinis tikrumas, numatomumas ir lankstumas bei palengvinamas teismo sprendimų ir autentiškų dokumentų judėjimas tarp dalyvaujančių valstybių narių;

               (7)atsižvelgdama į valstybių narių prašymus pradėti tvirtesnį bendradarbiavimą, Komisija siūlo priimti du materialiosios teisės aktus, kuriais įgyvendinamas tvirtesnis bendradarbiavimas: vieną dėl sutuoktinių turto teisinio režimo ir kitą dėl registruotų partnerysčių turtinių pasekmių. Siekiant aprėpti visą tvirtesnio bendradarbiavimo tarptautinių porų turto teisinio režimo sritį ir užtikrinti, kad piliečiai nebūtų diskriminuojami, abu materialiosios teisės įgyvendinimo aktai turėtų būti priimti vienu metu;

               (8)Europos Sąjungos sutarties 20 straipsnyje ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 326–329 straipsniuose nustatytos sąlygos tenkinamos;

               (9)tvirtesnio bendradarbiavimo sritis, t. y. tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytina jurisdikcija, teisė ir teismo sprendimų pripažinimas ir vykdymas, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 81 straipsnio 2 dalies a ir c punktuose ir 81 straipsnio 3 dalyje įvardyta kaip viena iš Sutartyse nurodytų sričių. Tai nėra išimtinei Sąjungos kompetencijai priklausanti sritis;

               (10)Europos Sąjungos sutarties 20 straipsnio 2 dalyje nustatytas paskutinės išeities reikalavimas tenkinamas, nes 2015 m. gruodžio 3 d. Taryba padarė išvadą, kad pasiūlytų reglamentų tikslų per pagrįstą laiką Sąjunga kaip visuma pasiekti negali;

               (11)tvirtesnio bendradarbiavimo tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje tikslas – plėtoti teisminį bendradarbiavimą tarpvalstybinio pobūdžio civilinėse bylose remiantis teismo sprendimų tarpusavio pripažinimo principu ir užtikrinti, kad valstybėse narėse taikomos kolizinės normos būtų tarpusavyje suderinamos. Taigi, kaip nustatyta Europos Sąjungos sutarties 20 straipsnio 1 dalyje, jis padeda įgyvendinti Sąjungos tikslus, saugo jos interesus ir stiprina integracijos procesą;

               (12)tvirtesnis bendradarbiavimas tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje atitinka Sutartis ir Sąjungos teisę, taip pat nesusilpnina vidaus rinkos ar ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos. Jis nėra kliūtis prekybai tarp valstybių narių ar jos diskriminavimas ir neiškreipia konkurencijos tarp jų;

               (13)visų pirma, tvirtesnis bendradarbiavimas tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje atitinka Sąjungos teisės aktus dėl teisminio bendradarbiavimo civilinėse bylose, nes tvirtesnis bendradarbiavimas neturės poveikio galiojančiam acquis;

               (14)tvirtesniu bendradarbiavimu tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje nepažeidžiama jame nedalyvaujančių valstybių narių kompetencija, teisės ir įsipareigojimai. Bendradarbiavime dalyvaujančių valstybių narių bendros taisyklės dėl jurisdikcijos, kolizinių normų ir pripažinimo bei vykdymo nedaro poveikio nedalyvaujančių valstybių narių taisyklėms. Nedalyvaujančių valstybių narių teismai toliau taikys galiojančias nacionalines taisykles, pagal kurias nustatoma tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytina jurisdikcija ir teisė bei teismo sprendimų pripažinimas ir vykdymas;

               (15)šiuo sprendimu nepažeidžiami Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, ypač jos 9 ir 21 straipsniuose, įteisinti principai;

               (16)pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 328 straipsnį į tvirtesnį bendradarbiavimą tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje bet kuriuo metu gali įsitraukti visos valstybės narės,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Belgijos Karalystei, Bulgarijos Respublikai, Čekijos Respublikai, Vokietijos Federacinei Respublikai, Graikijos Respublikai, Ispanijos Karalystei, Prancūzijos Respublikai, Kroatijos Respublikai, Italijos Respublikai, Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei, Maltos Respublikai, Nyderlandų Karalystei, Austrijos Respublikai, Portugalijos Respublikai, Slovėnijos Respublikai, Suomijos Respublikai ir Švedijos Karalystei leidžiama, taikant atitinkamas Sutarčių nuostatas, pradėti tvirtesnį bendradarbiavimą tarptautinių porų turto teisiniam režimui (sutuoktinių turto teisiniam režimui ir registruotos partnerystės turtinėms pasekmėms) taikytinos jurisdikcijos, teisės ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityje.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  COM(2011) 126.

                     (2)
                  COM(2011) 127.

                     (3)
                  Pagal prie Sutarčių pridėto Protokolo dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvavo priimant siūlomą reglamentą ir jis nebuvo jai privalomas ar taikomas. Pagal prie Sutarčių pridėto Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius šios valstybės narės nepranešė apie savo pageidavimą dalyvauti priimant ir taikant siūlomus reglamentus.

                     (4)
                  A7-0253/2013 ir A7-0254/2013.

                     (5)
                  2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 650/2012 dėl jurisdikcijos, taikytinos teisės, teismo sprendimų paveldėjimo klausimais pripažinimo ir vykdymo bei autentiškų dokumentų paveldėjimo klausimais priėmimo ir vykdymo bei dėl Europos paveldėjimo pažymėjimo sukūrimo.

                     (6)
                  CS-PRES/2015/14937.

                     (7)
                  Tarybos dokumentas 14651/15 + COR1 REV1

                     (8)
                  Tarybos dokumentas 14652/15.

                     (9)
                  SEC(2011) 327 galutinis.

                     (10)
                  CS-PRES/2015/14937.

                     (11)
                  Konsorciumas ASSER-UCL, Study in comparative law on the rules governing conflicts of jurisdiction and laws on matrimonial property regimes and the implementation for property issues of the separation of unmarried couples in the Member States. Žr. http://europa.eu.int/comm/justice_home/doc_centre/civil/studies/doc_civil_studies_en.htm

                     (12)
                  COM(2006) 400 galutinis.

                     (13)
                  OL C 115, 2010 5 4.

                     (14)
                  2015 m. sausio 1 d. Eurostato duomenys.(http://ec.europa.eu/eurostat/tgm/table.do?tab=table&language=en&pcode=tps00001&tableSelection=1&footnotes=yes&labeling=labels&plugin=1)

                     (15)
                  Šiose pastraipose pateikta informacija grindžiama 2010 m. EPEC poveikio vertinimo tyrimo, susijusio su Bendrijos priemonėmis dėl sutuoktinių turto režimo ir nesusituokusių tarptautinių porų nuosavybės, galutine ataskaita.

                     (16)
                  2000 m. lapkričio 30 d. priimta Teismo sprendimų tarpusavio pripažinimo principo įgyvendinimo civilinėse ir komercinėse bylose priemonių programa (OL C 12, 2001 1 15, p. 1).

                     (17)
                  Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1347/2000 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis abiejų sutuoktinių vaikams, pripažinimo bei vykdymo (OL L 160, 2000 6 30, p. 19).

                     (18)
                  2003 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo, panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1347/2000.

                     (19)
                  2010 m. gruodžio 20 d. Reglamentas (ES) Nr. 1259/2010, kuriuo įgyvendinamas tvirtesnis bendradarbiavimas santuokos nutraukimui ir gyvenimui skyrium taikytinos teisės srityje.

                     (20)
                  2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 650/2012 dėl jurisdikcijos, taikytinos teisės, teismo sprendimų paveldėjimo klausimais pripažinimo ir vykdymo bei autentiškų dokumentų paveldėjimo klausimais priėmimo ir vykdymo bei dėl Europos paveldėjimo pažymėjimo sukūrimo.

                     (21)
                  OL C 115, 2010 5 4.

                     (22)
                  OL C […], […], p. […].