               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2015 07 28
            COM(2015) 380 final
            2015/0165(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS REGLAMENTAS
            kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (EB) Nr. 866/2004 dėl režimo pagal Stojimo akto 10 protokolo 2 straipsnį nuostatos dėl prekių, kurioms taikomos žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemos

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.
                     PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               Tarybos reglamente (EB) Nr. 866/2004 (toliau – Žaliosios linijos reglamentas) nustatytos konkrečios taisyklės, susijusios su prekėmis, paslaugomis ir asmenimis, kertančiais liniją, skiriančią Kipro Respublikos teritorijas, kurių Kipro Respublikos Vyriausybė veiksmingai nekontroliuoja, ir Kipro Respublikos teritorijas, kurias Kipro Respublikos Vyriausybė veiksmingai kontroliuoja.

               Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1151/2012 nustatyta tvarka dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų, kurios gali būti taikomos atitinkamiems ES rinkai pateikiamiems produktams.

               Šiuo pakeitimu nustatoma, kaip iki Kipro susivienijimo prekėms, kurioms taikomas Reglamentas (ES) Nr. 1151/2012 ir kurių geografinė sritis apima Kipro Respublikos teritorijas, kurių Kipro Respublikos Vyriausybė veiksmingai nekontroliuoja, atitinkamose teritorijose būtų taikomas kontrolės mechanizmas.

               Šiuo etapu šis pakeitimas bus taikomas tik „Halloumi“ („Hellim“) sūriui, dėl kurio Komisija gavo paraišką įregistruoti saugomos kilmės vietos nuorodą. Dėl to šiuo pakeitimu atsižvelgiama į 2015 m. liepos 16 d. Komisijos pirmininkui J.-C. Junckeriui lankantis Kipre ir jam vadovaujant pasiektą Bendrąjį susitarimą dėl laikino sprendimo dėl „Halloumi“ („Hellim“) sūrio
                  1
               , kuris turi būti taikomas iki Kipro susivienijimo ir kuriuo šis pakeitimas grindžiamas. Tačiau šis pakeitimas taip pat bus taikomas kitoms būsimoms paraiškoms įregistruoti pavadinimus pagal Reglamentą (ES) Nr. 1151/2012, kurių geografinė sritis apima Kipro Respublikos teritorijas, kurių Kipro Respublikos Vyriausybė veiksmingai nekontroliuoja.

               2.
                     KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               Komisija konsultavosi su Kipro Respublikos Vyriausybe, pastabų pateikė daug suinteresuotųjų subjektų.

               3.
                     TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI

               Reglamente nustatyta, kad su prekėmis, kurių pavadinimas įregistruotas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1151/2012, kuriuo nustatoma žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų tvarka, ir kurių geografinė sritis apima Kipro Respublikos teritorijas, kurių Kipro Respublikos Vyriausybė veiksmingai nekontroliuoja, susijusias 39 straipsnio 1 dalyje numatytas užduotis atlieka šiame straipsnyje nurodyta kontrolės įstaiga, kurios paskirtis – tas užduotis atlikti tose Kipro Respublikos teritorijose, kurių Kipro Respublikos Vyriausybė veiksmingai nekontroliuoja.

               2015/0165 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS REGLAMENTAS

               kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (EB) Nr. 866/2004 dėl režimo pagal Stojimo akto 10 protokolo 2 straipsnį nuostatos dėl prekių, kurioms taikomos žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į 2003 m. Stojimo akto Protokolą Nr. 10 dėl Kipro
                  2
               , visų pirma į jo 2 straipsnį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               laikydamasi specialios teisėkūros procedūros,

               kadangi:

               (1)Tarybos reglamente (EB) Nr. 866/2004
                  3
                nustatytos konkrečios taisyklės, susijusios su prekėmis, paslaugomis ir asmenimis, kertančiais liniją, skiriančią Kipro Respublikos teritorijas, kurių Kipro Respublikos Vyriausybė veiksmingai nekontroliuoja, ir Kipro Respublikos teritorijas, kurias Kipro Respublikos Vyriausybė veiksmingai kontroliuoja;

               (2)Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1151/2012
                  4
                nustatyta tvarka dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų, kurios gali būti taikomos atitinkamiems ES rinkai pateikiamiems produktams;

               (3)Protokolo Nr. 10 dėl Kipro 3 straipsnyje nurodyta, kad jokie jo aspektai neturi kliudyti šiose teritorijose skatinti ekonomikos vystymąsi;

               (4)reikia nustatyti, kaip iki Kipro susivienijimo prekėms, kurioms taikomas Reglamentas (ES) Nr. 1151/2012 ir kurių geografinė sritis apima Kipro Respublikos teritorijas, kurių Kipro Respublikos Vyriausybė veiksmingai nekontroliuoja, atitinkamose teritorijose būtų taikomas kontrolės mechanizmas;

               (5)2015 m. liepos 16 d., vadovaujant Komisijos pirmininkui J.-C. Junckeriui, pasiektas Bendrasis susitarimas dėl laikino sprendimo dėl galimos „Halloumi“ („Hellim“) sūrio saugomos kilmės vietos nuorodos, kuris turi būti taikomas iki Kipro susivienijimo. Šis reglamentas nedaro poveikio Komisijos prerogatyvoms pagal Reglamentą (ES) Nr. 1151/2012, tarp jų – paraiškų dėl įregistravimo nagrinėjimui;

               (6)atsižvelgdama į šį Bendrąjį susitarimą, Komisija užtikrins, kad būtų visiškai laikomasi atitinkamų ES teisės aktų, kaip numatyta ES sutartyse;

               (7)šis reglamentas nedaro poveikio galimam Komisijos sprendimui, kuriuo būtų panaikintas atitinkamų gyvūninės kilmės produktų judėjimo draudimas, kuris gali būti priimtas pagal Reglamento (EB) Nr. 866/2004 4 straipsnio 9 dalį,

               PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

               1 straipsnis

               Reglamentas (EB) Nr. 866/2004 iš dalies keičiamas taip:

               4 straipsnyje įterpiama ši dalis:

               „4a. Prekių, kurių pavadinimai įregistruoti pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų ir kurių geografinė sritis apima Kipro Respublikos teritorijas, kurių Kipro Respublikos Vyriausybė veiksmingai nekontroliuoja, to reglamento 36 straipsnyje nurodytą oficialią kontrolę Kipro Respublikos teritorijose, kurių Kipro Respublikos Vyriausybė veiksmingai nekontroliuoja, atlieka pagal to reglamento 39 straipsnio 1 dalį paskirta kontrolės įstaiga.

               Be ataskaitų kompetentingoms Kipro Respublikos valdžios institucijoms pagal 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių, 5 straipsnio 2 dalies e punktą, pirmoje pastraipoje nurodyta įstaiga Europos Komisijai kas šešis mėnesius teikia šiuo reglamentu jai nustatytų užduočių įgyvendinimo ataskaitas.“.

               2 straipsnis

               Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                     (2)
                  OL L 236, 2003 9 23, p. 955.

                     (3)
                  OL L 161, 2004 4 30, p. 128.

                     (4)
                  OL L 343, 2012 12 14, p. 1.


				|

		52013PC0226

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomos tam tikros pereinamojo laikotarpio nuostatos dėl paramos kaimo plėtrai iš Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP), kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (ES) Nr. […] [RD] nuostatos dėl išteklių ir jų skirstymo 2014 m. ir kuriuo iš dalies keičiami Tarybos reglamentas (EB) Nr. 73/2009 ir reglamentai (ES) Nr. […][DP], (ES) Nr. […][HZ] ir (ES) Nr. […][vienas BRO] dėl jų taikymo 2014 m. /* COM/2013/0226 final - 2013/0117 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO APLINKYBĖS
Europos Komisija intensyviai siekia ES
institucijų susitarimo dėl bendros žemės ūkio politikos
(BŽŪP) reformos, kuriuo bus užtikrinta, kad reformuota BŽŪP
įsigaliotų 2014 m. sausio 1 d.
Kadangi institucijų susitarimą
dėl daugiametės finansinės programos (DFP) ir politinį
susitarimą dėl BŽŪP norima pasiekti iki 2013 m. vasaros,
numatyta, kad reformuotos BŽŪP teisės aktai įsigalios 2014 m.
sausio 1 d.
Tačiau techninėms priemonėms
apibrėžti reikalingos pereinamojo laikotarpio taisyklės, kuriomis bus
užtikrintas sklandus prisitaikymas prie naujų sąlygų kartu
užtikrinant įvairių formų BŽŪP paramos tęstinumą.
Kalbant apie tiesiogines išmokas, būtina
suteikti pakankamai laiko, kad valstybės narės ir ypač jų
mokėjimo agentūros būtų gerai pasirengusios ir kad
ūkininkai būtų išsamiai informuoti apie naujas taisykles gerokai
prieš pradedant jas taikyti. Taigi, 2014 m. paraiškos bus
nagrinėjamos pagal pereinamojo laikotarpio taisykles.
Kalbant apie antrąjį ramstį,
pereinamojo laikotarpio taisyklių nustatymas tarp dviejų programavimo
laikotarpių atitinka standartinę praktiką. Kaip matyti iš esamo
programavimo laikotarpio pradžioje įgytos patirties, pereinamojo
laikotarpio taisyklės paprastai reikalingos tarp dviejų vienas po
kito einančių programavimo laikotarpių. Tačiau šį
kartą taip pat reikalingos tam tikros specialios su kaimo plėtra
susijusios pereinamojo laikotarpio priemonės, kuriomis visų pirma
siekiama reaguoti į vėlavimo įgyvendinti naują
tiesioginių išmokų sistemą poveikį tam tikroms kaimo
plėtros priemonėms, ypač su agrarine aplinkosauga ir klimato
kaita susijusių priemonių bazinio lygio ir kompleksinės paramos
taisyklių taikymo atžvilgiu. Be to, pereinamojo laikotarpio priemonės
reikalingos siekiant užtikrinti, kad valstybės narės ir toliau
prisiimtų naujus įsipareigojimus dėl priemonių,
susijusių su plotu ir gyvuliais, vykdymo 2014 m. net jeigu esamo
laikotarpio ištekliai buvo išnaudoti. Šie nauji įsipareigojimai ir
atitinkami jau vykdomi įsipareigojimai atitinka paramos skyrimo iš kitam
programavimo laikotarpiui numatytų naujų kaimo plėtros
programų finansinių paketų reikalavimus.
Kalbant apie horizontalųjį
reglamentą, priemonės, kurių reikia pereinamuoju laikotarpiu,
dėl savo sąsajos su tiesioginėmis išmokomis yra tik
ūkių konsultavimo sistema, integruota administravimo ir
kontrolės sistema ir kompleksinė parama.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta,
iki metų pabaigos Taryba ir Europos Parlamentas turi priimti
konkrečias pereinamojo laikotarpio taisykles, kuriomis, jei reikia, iš
dalies keičiami galiojantys pagrindiniai BŽŪP teisės aktai.
2.           KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Konsultacijų su suinteresuotosiomis
šalimis dėl pereinamojo laikotarpio taisyklių ar poveikio vertinimo
neprireikė, nes šie pakeitimai pateikti atsižvelgiant į šiuo metu
tarp institucijų vykstančias diskusijas dėl DFP ir BŽŪP
reformos.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
Su tiesioginėmis išmokomis susijusiomis
pereinamojo laikotarpio priemonėmis pirmiausia užtikrinamas esamų
schemų – bendrosios išmokos schemos, vienkartinės išmokos už plotus
schemos, susietosios paramos ir specialiosios pagal 68 straipsnį teikiamos
paramos – pagrindinių elementų taikymo pratęsimas 2014
paraiškų teikimo metais. Antra, Europos Parlamentui pritarus, nustatant
šias priemones atsižvelgiama į vasario 8 d. Europos Tarybos
išvadų finansinį poveikį, įskaitant išorės
konvergencijos proceso pradžią. Tai, kad pradėtos taikyti pereinamojo
laikotarpio priemonės, reiškia, jog tam tikros datos, nurodytos Komisijos
pasiūlyme dėl tiesioginės paramos po 2013 m., turės
būti atitinkamai pakeistos, kad būtų užtikrintas suderinamumas
su šio reglamento projektu.
Kalbant apie kaimo plėtrą,
turės būti nustatytos pereinamojo laikotarpio taisyklės, skirtos
apibrėžti, kaip dabartinės priemonės turėtų būti
perkeltos į kitą programavimo laikotarpį, įskaitant jų
finansavimą iš naujo finansinio paketo. Be to, šiomis taisyklėmis
apibrėžiama, koks bazinis lygis ir kompleksinės paramos
taisyklės turėtų būti taikomos 2014 m. Galiausiai
šiomis taisyklėmis nustatomos Kroatijai skirtos pereinamojo laikotarpio
nuostatos.
Be to, į pereinamojo laikotarpio
priemones įtrauktos nuostatos dėl valstybių narių
galimybės perkelti lėšas iš vieno ramsčio į kitą.
Tokia lankstumo priemonė yra BŽŪP reformos elementas, kuris turi
būti nustatytas laikantis įprastos teisėkūros
procedūros. Europos Parlamentas 2013 m. kovo 13 d. ir Žemės
ūkio taryba 2013 m. kovo 19 d. priėmė poziciją
šiuo klausimu. Nors Žemės ūkio taryba perėmė Europos
Vadovų Tarybos išvadas dėl DFP, Europos Parlamentas padidino
Komisijos siūlomus procentinius dydžius iki 15 % lėšų
perkėlimo į antrąjį ramstį atveju ir iki 10 %
lėšų perkėlimo į pirmąjį ramstį atveju;
pastarąjį dydį leidžiama taikyti tik toms valstybėms
narėms, kurių išmokų vidurkis yra mažesnis už 90 % ES
vidurkio. Siekiant parodyti, kad šis pasiūlymas nedaro poveikio galutiniam
sprendimui, kurį teisės aktų leidėjas priims dėl šio
konkretaus elemento, į pereinamojo laikotarpio priemones įtrauktos
straipsnio dalys, kurios skiriasi nuo Komisijos pasiūlymo dėl
tiesioginės paramos po 2013 m. 14 straipsnio, nurodytos laužtiniuose
skliausteliuose.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Šiuo reglamento projektu tik įgyvendinami
Komisijos pasiūlymai dėl DFP ir BŽŪP reformos 2015 finansiniais
metais, atsižvelgiant į 2013 m. vasario 8 d. Europos Tarybos
išvadas. Į šį reglamento projektą įtraukiama
tiesioginių išmokų išorės konvergencija, lankstumas perkeliant
lėšas iš vieno BŽŪP ramsčio į kitą ir paramos kaimo
plėtrai bendro finansavimo normos. Nauji elementai, pateikti gavus Europos
Tarybos išvadas, nurodyti laužtiniuose skliausteliuose, nes laukiama galutinio
susitarimo dėl DFP.
2013 m. vasario 8 d. Europos Tarybos
išvadose, palyginti su Komisijos pasiūlymu, nurodyta, kad tiesiogines
išmokas 2015 finansiniais metais (atitinkančiais 2014 paraiškų
dėl tiesioginių išmokų teikimo metus) reikėtų
sumažinti 830 mln. EUR (dabartinėmis kainomis). Nustatant
valstybių narių tiesioginių išmokų viršutines ribas
atsižvelgiama į išorės konvergenciją, kuri turėtų
būti pradėta vykdyti nuo 2015 finansinių metų. Palyginti su
Komisijos pasiūlymu, Europos Tarybos išvadose pakeistas konvergencijos
laikotarpis (6 metai) ir įtraukiama minimali 196 EUR/ha suma,
kurią būtina užtikrinti iki 2020 finansinių metų.
Palyginti su Komisijos pasiūlymu, pagal
Europos Tarybos išvadas padidintas lankstumas tarp ramsčių. Tai
neturės poveikio biudžetui, nes lygiai tokios pačios sumos, kuriomis
sumažinamas vienas fondas (Europos žemės ūkio garantijų fondas
(EŽŪGF) arba Europos žemės ūkio fondas kaimo plėtrai
(EŽŪFKP), gali būti perkeliamos į kitą fondą
(EŽŪGF arba EŽŪFKP).
Kalbant apie kaimo plėtrą šiuo
reglamento projektu siekiama užtikrinti įvairių su daugiamečiais
įsipareigojimais susijusių priemonių tęstinumą. Tos
nuostatos neturi finansinio poveikio, nes kaimo plėtrai skiriamos
lėšos nesikeičia. Tačiau išmokų paskirstymas laikui
bėgant gali šiek tiek skirtis nuo kitu atveju tikėtino paskirstymo,
tačiau šiuo metu to neįmanoma įvertinti kiekybiškai.
Šio pasiūlymo finansinis poveikis
išsamiai aprašomas prie pasiūlymų pridedamoje finansinėje
pažymoje.
2013/0117 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
kuriuo nustatomos tam tikros pereinamojo
laikotarpio nuostatos dėl paramos kaimo plėtrai iš Europos žemės
ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP), kuriuo iš dalies
keičiamos Reglamento (ES) Nr.  [RD] nuostatos dėl išteklių
ir jų skirstymo 2014 m. ir kuriuo iš dalies keičiami Tarybos
reglamentas (EB) Nr. 73/2009 ir reglamentai (ES) Nr. [DP], (ES) Nr. [HZ]
ir (ES) Nr. [vienas BRO] dėl jų taikymo 2014 m.
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo
akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[1],
atsižvelgdami į Regionų komiteto
nuomonę[2],

laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)       Europos Parlamento ir Tarybos
reglamente (ES) Nr. […] [RD] dėl paramos kaimo plėtrai,
teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP)[3], kuris turi būti
pradėtas taikyti nuo 2014 m. sausio 1 d., nustatomos
taisyklės, kuriomis reglamentuojama kaimo plėtrai skiriama
Sąjungos parama ir panaikinamas 2005 m. rugsėjo 20 d.
Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės
ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai[4], nedarant poveikio tolesniam
reglamentų, kuriais įgyvendinamas tas reglamentas, taikymui, kol juos
panaikina Komisija. Siekiant supaprastinti perėjimą nuo esamų
Reglamente (EB) Nr. 1698/2005 numatytų paramos schemų prie
naujos teisinės sistemos, taikomos programavimo laikotarpiu, kuris
prasideda 2014 m. sausio 1 d. (naujas programavimo laikotarpis), turėtų
būti priimtos pereinamojo laikotarpio taisyklės, kad būtų
išvengta bet kokių sunkumų arba vėlavimo teikiant paramą
kaimo plėtrai, kurie gali kilti priėmus naujas kaimo plėtros
programas. Dėl tos priežasties turėtų būti numatyta, kad
valstybės narės gali 2014 m. ir toliau prisiimti teisinius
įsipareigojimus dėl tam tikrų priemonių pagal savo vykdomas
kaimo plėtros programas ir kad parama dėl to patiriamoms išlaidoms
kompensuoti bus skiriama nauju programavimo laikotarpiu;
(2)       atsižvelgiant į
esminį vietovių, kuriose esama didelių gamtinių
kliūčių, ribų nustatymo metodo pakeitimą,
siūlomą ateinančiam programavimo laikotarpiui, reikėtų
numatyti, kad naujų teisinių įsipareigojimų, prisiimtų
2014 m., atveju netaikomas įpareigojimas ūkininkui toje
vietovėje ūkininkavimo veiklą vykdyti 5 metus;
(3)       siekiant teisinio tikrumo
pereinamuoju laikotarpiu reikėtų nustatyti, kad išlaidos, patirtos
pagal Reglamentą (EB) Nr. 1698/2005 vykdant su plotu ir gyvuliais
susijusias priemones, galėtų būti padengtos iš EŽŪFKP įnašo
nauju programavimo laikotarpiu, jei mokėjimai dar nebuvo atlikti. Siekiant
užtikrinti patikimą finansų valdymą ir veiksmingą
programų įgyvendinimą, tokios išlaidos turėtų
būti aiškiai atskirtos kaimo plėtros programose ir įvairiose
valstybių narių valdymo ir kontrolės sistemose. Siekiant be
reikalo neapsunkinti kaimo plėtros programų finansų valdymo
nauju programavimo laikotarpiu, reikėtų numatyti, kad naujo
programavimo laikotarpio bendro finansavimo normos būtų taikomos
pereinamojo laikotarpio išlaidoms;
(4)       … Europos Parlamento ir
Tarybos reglamente (ES) Nr. […], kuriuo nustatomos pagal bendros
žemės ūkio politikos paramos schemas ūkininkams skiriamų
tiesioginių išmokų taisyklės [DP][5], numatytos naujos paramos schemos ir jis turi
būti pradėtas taikyti nuo 2014 m. sausio 1 d. Ši taikymo data rodo, kad administracinės ir
praktinės priemonės, reikalingos paraiškoms
už 2014 m. pateikti, nebus parengtos laiku. Dėl tos priežasties naujos
tiesioginių išmokų sistemos taikymą būtina
atidėti vieniems metams. Skiriant paramą ūkininkų
pajamoms 2014 kalendoriniais metais, reikėtų toliau vadovautis
2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 73/2009,
nustatančiu bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams
pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančiu
tam tikras paramos schemas ūkininkams[6], ir deramai atsižvelgti į [reglamentą,
kuriuo nustatoma daugiametė finansinė programa][7];
(5)       atsižvelgiant į tai, kad
Reglamentas (EB) Nr. 73/2009 ir toliau bus taikomas 2014 m., taip pat
siekiant užtikrinti nuoseklų kompleksinės paramos nuostatų
įgyvendinimą ir standartų, kurie privalomi vykdant tam tikras
priemones, laikymąsi, reikėtų numatyti, kad atitinkamos
nuostatos, taikomos 2007–2013 programavimo laikotarpiu, būtų taikomos
ir toliau, kol bus pradėta taikyti nauja teisės aktų sistema.
Dėl tų pačių priežasčių reikėtų
numatyti, kad ir toliau būtų taikomos 2013 m. taikytinos
nuostatos, susijusios su papildomomis nacionalinėmis tiesioginėmis
išmokomis Kroatijai;
(6)       pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. […][HZ][8] 76 straipsnį
valstybės narės galės išmokėti išankstines tiesiogines
išmokas. Pagal Reglamentą (EB) Nr. 73/2009 šią galimybę
turi patvirtinti Komisija. Remiantis tiesioginės
paramos schemų įgyvendinimo patirtimi tikslinga
leisti skirti ūkininkams išankstines išmokas. 2014 m.
pateiktų paraiškų atžvilgiu tos išankstinės išmokos
turėtų sudaryti ne daugiau kaip 50 % išmokų, skiriamų
pagal paramos schemas, nurodytas Reglamento (EB) Nr. 73/2009 I priede, ir
ne daugiau kaip 80 % išmokų už galvijieną;
(7)       siekiant
vykdyti [reglamento, kuriuo nustatoma
daugiametė finansinė programa] reikalavimus, visų pirma dėl
sumos, skiriamos kaip tiesioginė parama ūkininkams,
suvienodinimo ir išorės konvergencijos priemonės,
būtina pakeisti Reglamento (EB) Nr. 73/2009
VIII priede nustatytas 2014 m. nacionalines viršutines ribas. Nacionalinių
viršutinių ribų pakeitimas neišvengiamai darys poveikį
sumoms, kurias atskiri ūkininkai gali gauti 2014 m.
kaip tiesiogines išmokas. Todėl reikėtų
paaiškinti, kokį poveikį šis pakeitimas turės
teisių į išmokas vertei ir kitų tiesioginių
išmokų dydžiui;
(8)       remiantis finansinių
priemonių įgyvendinimo pagal Reglamentą
(EB) Nr. 73/2009 patirtimi nustatyta, kad reikia patikslinti tam
tikras nuostatas, visų pirma dėl elementų, susijusių su to
reglamento VIII priede nurodytomis sumomis, ir sąsajos su valstybėms
narėms suteikta galimybe specialiajai paramai skirti
lėšas, kurios nebuvo panaudotos pagal bendrosios išmokos
schemą. Kadangi Reglamento (EB) Nr. 73/2009
40 straipsnis turi būti pakeistas siekiant išaiškinti, kaip valstybės
narės turės atsižvelgti į nacionalinių
viršutinių ribų svyravimus,
tikslinga tuo pasinaudoti ir patikslinti atitinkamų nuostatų
formuluotes;
(9)       pagal Reglamentą (EB)
Nr. 73/2009 valstybės narės turėjo galimybę
nuspręsti tam tikrą savo nacionalinės viršutinės ribos
procentinę dalį panaudoti specialiajai jų ūkininkams
skirtai paramai, taip pat peržiūrėti ankstesnį sprendimą ir
nuspręsti pakoreguoti arba nutraukti tokią paramą.
Tikslinga numatyti papildomą tų sprendimų peržiūrą nuo
2014 kalendorinių metų. Be to, specialiųjų
sąlygų, kurių laikantis kai kuriose valstybėse narėse
išmokama specialioji parama pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009
69 straipsnio 5 dalį ir kurių galiojimas baigsis 2013 m.,
taikymas turėtų būti pratęstas dar vieniems metams, kad
būtų išvengta su paramos dydžiu susijusių nesklandumų;
(10)     Reglamente (EB) Nr. 73/2009 numatyta vienkartinės išmokos už
plotus schema yra laikina: jos galiojimo pabaiga – 2013 m. gruodžio
31 d. Kadangi bendrosios išmokos schema bus pakeista naująja
bazinės išmokos schema tik nuo 2015 m. sausio 1 d., būtina
pratęsti vienkartinės išmokos už plotus schemos galiojimą iki
2014 m. pabaigos, kad naujos valstybės narės bendrosios išmokos
schemos netaikytų tik vienus metus;
(11)     siekiant suteikti
galimybę valstybėms narėms lanksčiau patenkinti savo
žemės ūkių sektorių poreikius arba lanksčiau
sustiprinti savo kaimo plėtros politiką, valstybėms narėms
turėtų būti suteikta galimybė lėšas, skirtas
tiesioginėms išmokoms, kurių viršutinės ribos nustatytos,
pervesti kaimo plėtrai skirtoms paramos priemonėms ir paramos kaimo
plėtrai lėšas pervesti tiesioginėms išmokoms, kurių
viršutinės ribos nustatytos. Be to, valstybėms narėms, kurių
tiesioginė parama išlieka mažesnė nei 90 % Sąjungos paramos
vidurkio, turėtų būti suteikta galimybė jų kaimo
plėtrai skiriamos paramos papildomas lėšas pervesti tiesioginėms
išmokoms, kurių viršutinės ribos nustatytos. Tokia pasirinkimo
galimybe, taikant tam tikrus apribojimus, turėtų būti galima
pasinaudoti vieną kartą per visą 2015–2020 finansinių
metų laikotarpį;
(12)     pagal 2000 m. spalio
23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB,
nustatančios Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus[9], 22 straipsnį 1979 m.
gruodžio 17 d. Tarybos Direktyva 80/68/EEB dėl požeminio vandens
apsaugos nuo tam tikrų pavojingų medžiagų keliamos taršos[10] panaikinama nuo 2013 m.
gruodžio 22 d. Siekiant ir toliau taikyti pagal kompleksinės paramos
sistemą taikomas taisykles dėl požeminio vandens apsaugos, tikslinga
pakoreguoti šios sistemos taikymo sritį ir apibrėžti geros
agrarinės ir aplinkosaugos būklės standartus, apimančius
Direktyvos 80/68/EEB 4 ir 5 straipsnių reikalavimus;
(13)     Europos Parlamento ir Tarybos
reglamente (ES) Nr. […][vienas BRO][11]
numatytas paramos šilkaverpių auginimui integravimas į
tiesioginės paramos sistemą, taigi ir jos pašalinimas iš Reglamento
(ES) Nr. […][vienas BRO]. Atsižvelgiant į tai, kad naują
tiesioginės paramos sistemą vėluojama pradėti taikyti,
tikslinga pagalbą šilkaverpių sektoriui skirti dar vienus metus;
(14)     be to, nuostatos dėl
ūkių konsultavimo sistemos, integruoto administravimo ir
kontrolės sistemos bei kompleksinės paramos, nustatytos Europos
Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. […][HZ] dėl bendros žemės
ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos[12] III antraštinėje dalyje,
V antraštinės dalies II skyriuje ir VI antraštinėje dalyje
(atitinkamai), turėtų būti taikomos nuo 2015 m. sausio
1 d.;
(15)     Reglamentą (EB)
Nr. 73/2009 papildžius 136a straipsniu ir pakeitus Reglamento (ES)
Nr. [DP], taikomo nuo 2015 m. sausio 1 d., 14 straipsnį,
Reglamente (ES) Nr. […] [RD] pateiktos nuorodos į Reglamento (ES)
Nr. [DP] 14 straipsnį turi būti iš dalies pakeistos;
(16)     todėl reglamentai (EB)
Nr. 73/2009, (ES) Nr. […][DP], (ES) Nr. […][HZ], (ES)
Nr. […][vienas BRO] ir (ES) Nr. […] [RD] turėtų būti
atitinkamai iš dalies pakeisti;
(17)     šis reglamentas
turėtų būti taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d. Siekiant
išvengti bet kokio taisyklių dėl lankstumo tarp ramsčių,
nustatyto Reglamente (EB) Nr. 73/2009 ir Reglamente (ES) Nr. [DP], su
pakeitimais, padarytais šiuo reglamentu, dubliavimosi, tikslinga nustatyti, kad
tam tikras Reglamento (EB) Nr. 73/2009 pakeitimas būtų taikomas
nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos ir kad Reglamento (ES)
Nr. [DP] pakeitimai, įskaitant jo taikymo atidėjimą iki
2015 m. sausio 1 d., būtų taikomi nuo Reglamento (ES)
Nr. [DP] įsigaliojimo dienos. Be to, Reglamento (EB) Nr. 73/2009
II ir III priedų pakeitimas turėtų būti taikomas nuo
2013 m. gruodžio 22 d.,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
1 SKYRIUS
Pereinamojo laikotarpio nuostatos dėl
paramos kaimo plėtrai
1 straipsnis
2014 m. teisiniai įsipareigojimai pagal Reglamentą (EB)
Nr. 1698/2005
1.           Nukrypdamos nuo Reglamento (ES)
Nr. […] [RD] 94 straipsnio, su Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 36
straipsnio a dalies i–v punktuose ir b dalies iv–v punktuose nustatytomis
priemonėmis susijusius naujus teisinius įsipareigojimus paramos
gavėjams pagal kaimo plėtros programas, priimtas remiantis Reglamentu
(EB) Nr. 1698/2005, valstybės narės gali ir toliau prisiimti
2014 m., netgi išnaudojus 2007–2013 m. programavimo laikotarpio
finansinius išteklius, kol bus priimta atitinkama 2014–2020 m.
programavimo laikotarpio kaimo plėtros programa. Išlaidos, patirtos
vykdant šiuos įsipareigojimus, laikomos tinkamomis finansuoti pagal šio
reglamento 3 straipsnį.
2.           Tarybos reglamento (EB)
Nr. 1257/1999[13]
14 straipsnio 2 dalies antroje įtraukoje numatyta sąlyga netaikoma
naujiems teisiniams įsipareigojimams, kuriuos valstybės narės
2014 m. prisiima pagal Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 36 straipsnio a
dalies i ir ii punktus.
2 straipsnis
Tolesnis Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 50a ir 51 straipsnių taikymas
Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. […]
[RD] 94 straipsnio, Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 50a ir 51 straipsniai
iki 2014 m. gruodžio 31 d. ir toliau bus taikomi operacijoms,
atrinktoms pagal 2014–2020 m. programavimo laikotarpio kaimo plėtros
programas, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. […] [RD] 22 straipsnio 1 dalies
a ir b punktuose, kiek tai susiję su metine priemoka ir to reglamento
29–32 ir 34–35 straipsniais.
3 straipsnis
Tam tikrų rūšių išlaidų tinkamumas finansuoti
1.           Nukrypstant nuo Reglamento (ES)
Nr. […] [RD] 7 straipsnio 1 dalies, išlaidos, susijusios su teisiniais
įsipareigojimais paramos gavėjams, prisiimtiems pagal Reglamento (EB)
Nr. 1698/2005 36 straipsnio a dalies i–v punktuose ir b dalies iv–v
punktuose ir to reglamento 36 straipsnio b dalies i–iii punktuose nurodytas
priemones, susijusias su metine priemoka, laikomos tinkamomis finansuoti iš
EŽŪFKP įnašo 2014–2020 m. programavimo laikotarpiu šiais
atvejais:
a)      mokėjimų, atliktinų nuo
2014 m. sausio 1 d. iki 2015 m. gruodžio 31 d., atveju,
jeigu lėšos, skirtos atitinkamai priemonei pagal atitinkamą
programą, priimtą laikantis Reglamento (EB) Nr. 1698/2005, jau
panaudotos ir
b)      mokėjimų, atliktinų po
2015 m. gruodžio 31 d., atveju.
2.           1 dalyje nurodytos išlaidos laikomos
tinkamomis finansuoti iš EŽŪFKP įnašo 2014–2020 m. programavimo
laikotarpiu, jeigu laikomasi šių sąlygų:
a)      tokios išlaidos numatytos atitinkamoje
2014–2020 m. programavimo laikotarpio kaimo plėtros programoje;
b)      taikomas šio reglamento I priede
nustatytas atitinkamos priemonės, taikomos pagal Reglamentą (ES)
Nr. […] [RD], finansavimo iš EŽŪFKP įnašo lygis;
c)      valstybės narės užtikrina, kad
atitinkamos pereinamojo laikotarpio operacijos būtų aiškiai nurodytos
jų valdymo ir kontrolės sistemose.
4 straipsnis
Tam tikrų Reglamento (EB) Nr. 73/2009 nuostatų taikymas
2014 m.
1.           Siejant su 2014 m., Reglamento
(ES) Nr. […] [RD] 29, 30, 31 ir 34 straipsniuose esanti nuoroda į
Reglamento (ES) Nr. [HZ] VI antraštinės dalies I skyrių laikoma
nuoroda į Reglamento (EB) Nr. 73/2009 5 ir 6 straipsnius ir II bei
III priedus.
2.           Siejant su 2014 m., Reglamento
(ES) Nr. […] [RD] 40a straipsnio 1 dalyje esanti nuoroda į Reglamento
(ES) Nr. [DP] 17a straipsnį laikoma nuoroda į Reglamento (EB)
Nr. 73/2009 132 straipsnį. Siejant su tais pačiais metais,
Reglamento (ES) Nr. […] [RD] 40a straipsnio 2 dalies a punkte esanti
nuoroda į Reglamento (ES) Nr. [DP] 16a straipsnį laikoma nuoroda
į Reglamento (EB) Nr. 73/2009 121 straipsnį.
2 SKYRIUS
Pakeitimai
5 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 73/2009 pakeitimai
1.           Reglamentas (EB) Nr. 73/2009 iš
dalies keičiamas taip:
(1)     29 straipsnis papildomas šia pastraipa:
„5.     Nukrypdamos nuo 2 dalies, valstybės
narės gali pagal 2014 m. pateiktas paraiškas nuo 2014 m. spalio
16 d. skirti ūkininkams išankstines išmokas, sudarančias iki
50 % tiesioginių išmokų, skiriamų pagal paramos schemas,
nurodytas I priede.
Valstybės narės gali padidinti pirmoje
pastraipoje nurodytą išmokų už galvijieną, numatytų IV
antraštinės dalies 1 skyriaus 11 skirsnyje, sumą iki 80 %.“
(2)     40 straipsnis pakeičiamas taip:
„40
straipsnis
Nacionalinė viršutinė riba
1.       Kiekvienos valstybės narės ir
kasmet visų skirtų teisių į išmokas, nacionalinio rezervo
sumos, kaip nurodyta 41 straipsnyje, ir pagal šio reglamento 51 straipsnio 2
dalį bei 69 straipsnio 3 dalį nustatytų atitinkamų viršutinių
ribų bendra vertė turi būti lygi atitinkamoms nacionalinėms
viršutinėms riboms, nustatytoms šio reglamento VIII priede.
2.       Siekdamos laikytis viršutinės
ribos, nustatytos VIII priede, jei būtina, valstybės narės taiko
linijinį visų teisių į išmokas vertės ir (arba)
nacionalinio rezervo sumos, kaip nurodyta 41 straipsnyje, mažinimo ir (arba)
didinimo metodą.
3.       Nepažeidžiant Europos Parlamento ir
Tarybos reglamento (ES) Nr. [HZ]* 25 straipsnio, tiesioginių
išmokų, kurios gali būti skirtos valstybėje narėje už 2014
kalendorinius metus pagal šio reglamento 34, 52, 53 ir 68 straipsnius, suma bei
pagalbos suma, skirta šilkaverpių augintojams pagal Reglamento (EB)
Nr. 1234/2007 111 straipsnį, neturi būti didesnė nei šio
reglamento VIII priede tiems metams nustatytos viršutinės ribos. Siekdamos
laikytis viršutinės ribos, nustatytos VIII priede, jei būtina,
valstybės narės taiko linijinį tiesioginių išmokų už
2014 kalendorinius metus sumų mažinimo metodą.
*           OL L …, …, p. …“
(3)     51 straipsnio 2 dalis papildoma šia
pastraipa:
„Tiesioginių
išmokų už 2014 m. viršutinės ribos, nurodytos
52 ir 53 straipsniuose, yra lygios 2013 m. viršutinėms riboms,
padaugintoms iš koeficiento, kurį kiekviena susijusi valstybė
narė apskaičiuoja VIII priede nurodytą 2014 m. viršutinę
ribą padalydama iš 2013 m. nacionalinės viršutinės ribos.
Šis dauginimas iš koeficiento taikomas tik valstybėms narėms,
kurių VIII priede nurodyta 2014 m. nacionalinė viršutinė
riba yra mažesnė už 2013 m. nacionalinę viršutinę
ribą.“
(4)     68 straipsnio 8 dalies
įžanginė frazė pakeičiama taip:
„8.     Ne vėliau kaip ...[14] valstybės narės, kurios priėmė 69 straipsnio 1
dalyje nurodytą sprendimą, gali jį peržiūrėti ir
nuspręsti nuo 2014 m.:“
(5)     69 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)       1 dalis pakeičiama taip:
„1.     Valstybės narės ne vėliau kaip
2009 m. rugpjūčio 1 d., 2010 m. rugpjūčio
1 d., 2011 m. rugpjūčio 1 d., 2012 m.
rugsėjo 1 d. arba […[15]] gali nuspręsti nuo metų, einančių po tokio
sprendimo priėmimo, o [...] priimto
sprendimo atveju – nuo 2014 m., iki 10 % savo nacionalinių
viršutinių ribų, nurodytų 40 straipsnyje, o Maltos atveju –
2 000 000 EUR, panaudoti specialiajai paramai, nurodytai 68
straipsnio 1 dalyje.“;
b)      3 dalies antra pastraipa pakeičiama taip:
„Siekiant vienintelių tikslų –
užtikrinti, kad būtų laikomasi 40 straipsnio 2 dalyje numatytų
nacionalinių viršutinių ribų, ir atlikti 41 straipsnio 1 dalyje
nurodytą skaičiavimą, 68 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytai
paramai teikti naudotos sumos atimamos iš 40 straipsnio 1 dalyje nurodytos
nacionalinės viršutinės ribos. Jos laikomos paskirtomis teisėmis
į išmokas.“
c)       5 dalies pirmame sakinyje vietoj „2013“ įrašoma „2014“;
d)      6 dalies antra pastraipa pakeičiama
taip:
„Siekiant vienintelių tikslų – užtikrinti,
kad būtų laikomasi 40 straipsnio 2 dalyje numatytų
nacionalinių viršutinių ribų, ir atlikti 41 straipsnio 1 dalyje
nurodytą skaičiavimą, jeigu valstybės narės
pasinaudojo šios dalies pirmos pastraipos a punkte numatyta galimybe,
atitinkama suma nelaikoma pagal šio straipsnio 3 dalį nustatytų
viršutinių ribų dalimi.“
(6)     90 straipsnio 3 dalis pakeičiama
taip:
„3.     Paramos už reikalavimus atitinkantį
hektarą suma nustatoma 2 dalyje nustatytą derlingumo dydį
padauginus iš šių referencinių sumų:
Bulgarija – [520,20] EUR
Graikija – [234,18] EUR
Ispanija – [362,15] EUR
Portugalija – [228,00] EUR.“
(7)     122 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
„3.     Vienkartinės išmokos už plotus
schema gali būti taikoma iki 2014 m. gruodžio 31 d.“
(8)     131 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1.     Naujosios valstybės narės, taikančios vienkartinės
išmokos už plotus schemą, ne vėliau kaip 2009 m.
rugpjūčio 1 d., 2010 m. rugpjūčio 1 d.,
2011 m. rugpjūčio 1 d., 2012 m. rugsėjo 1 d.
arba […[16]] gali nuspręsti nuo metų, einančių po tokio
sprendimo priėmimo, arba […[17]] priimto sprendimo atveju – nuo 2014 m., iki 10 % savo
nacionalinių viršutinių ribų, nurodytų 40 straipsnyje,
panaudoti paramai ūkininkams skirti, kaip nustatyta atitinkamai 68
straipsnio 1 dalyje ir pagal III antraštinės dalies 5 skyrių.“
(9)     VI antraštinėje dalyje įterpiamas šis 136a straipsnis:
„136a
straipsnis
Lankstus lėšų pervedimas iš vieno
ramsčio į kitą
„1.     Iki ...[18] valstybės narės gali
nuspręsti skirti papildomą paramą priemonėms pagal kaimo
plėtros programas, finansuojamas iš EŽŪFKP, kaip nurodyta Europos
Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. […] [RD]*, kuri 2014–2019
kalendoriniais metais sudarytų iki [15] % valstybių narių
metinių nacionalinių viršutinių ribų, kurių
2014 m. dydis nustatytas šio reglamento VIII priede, o 2015–2019 m. –
Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. [DP]**. Todėl
atitinkama suma nebegali būti naudojama tiesioginėms išmokoms skirti.
Apie pirmoje pastraipoje nurodytą
sprendimą Komisijai pranešama iki toje pastraipoje nurodytos datos.
Pirmoje pastraipoje nurodytais metais procentinis
dydis, apie kurį pranešama pagal antrą pastraipą, yra tas pats.
2.       [Valstybės narės],
nesinaudojančios galimybe pagal 1 dalį, [gali nuspręsti iki ...[19] tiesioginėms išmokoms
pagal šį reglamentą ir Reglamentą (ES) Nr. [DP] skirti iki
[15] % sumos, numatytos priemonėms pagal kaimo plėtros
programas, finansuojamas iš EŽŪFKP 2015–2020 m., remti, kaip nurodyta
Reglamente (ES) Nr. […] [RD]]. Bulgarija, Estija, Ispanija, Jungtinė
Karalystė, Latvija, Lenkija, Lietuva, Portugalija, Rumunija, Slovakija,
Suomija ir Švedija gali nuspręsti tiesioginėms išmokoms skirti
[papildomą] [10 %] dalį nuo sumos, skiriamos pagal kaimo
plėtros programas. Todėl atitinkama suma nebegali būti naudojama
paramos priemonėms pagal kaimo plėtros programas.
Apie pirmoje pastraipoje nurodytą
sprendimą Komisijai pranešama iki toje pastraipoje nurodytos datos.
1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytais metais
procentinis dydis, apie kurį pranešama pagal antrą pastraipą,
yra tas pats.
3.       Siekiant atsižvelgti į sprendimus,
apie kuriuos valstybės narės praneša pagal 1 ir 2 dalis, Komisija
įgaliojama pagal 141a straipsnį
priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų peržiūrimos VIII
priede nustatytos viršutinės ribos.
*           OL L ..., ..., p. …
**         OL L …, …, p. …“
(10)   141a straipsnis pakeičiamas taip:
„141a straipsnis
Naudojimasis įgaliojimais
1.       Įgaliojimai priimti deleguotuosius
aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2.       Įgaliojimai priimti 11a straipsnyje
nurodytus deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami laikotarpiui nuo
2012 m. rugsėjo 1 d. iki 2014 m. gruodžio 31 d.
Įgaliojimai priimti 136a straipsnio 3 dalyje nurodytus deleguotuosius
aktus Komisijai suteikiami laikotarpiui nuo […[20]]
iki 2014 m. gruodžio 31 d.
3.       Europos Parlamentas arba Taryba gali bet
kuriuo metu panaikinti 11a straipsnyje ir 136a straipsnio 3 dalyje nurodytus
įgaliojimus priimti deleguotuosius aktus. Sprendimu dėl
įgaliojimų panaikinimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai
priimti deleguotuosius aktus. Jis įsigalioja kitą dieną po
sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba
vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis neturi poveikio jau
galiojančių deleguotųjų aktų teisėtumui.
4.       Priėmusi deleguotąjį
aktą, Komisija apie jį vienu metu praneša ir Europos Parlamentui, ir
Tarybai.
5.       Pagal 11a straipsnį ir 136a
straipsnio 3 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo
atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai
apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia
prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui tiek Europos
Parlamentas, tiek Taryba praneša Komisijai, kad neprieštaraus. Europos
Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem
mėnesiais.“
(11)   II, III ir VIII priedai iš dalies
keičiami pagal šio reglamento II priedą.
6 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. [...] [DP] pakeitimai
Reglamentas (ES) Nr. […] [DP] iš dalies
keičiamas taip:
(1)          6 straipsnio 2 dalis pakeičiama
taip:
„2.     Siekiant atsižvelgti
į pokyčius, susijusius su bendromis didžiausiomis tiesioginių
išmokų sumomis, kurios gali būti skirtos, įskaitant sumas,
kurios susidaro valstybėms narėms priėmus sprendimus pagal
Reglamento (EB) Nr. 73/2009 136a straipsnį ir šio reglamento 14 straipsnį,
ir sumas, kurios susidaro taikant šio reglamento 17b straipsnio antrą
dalį, Komisija įgaliojama pagal šio reglamento 55 straipsnį
priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų peržiūrėtos šio
reglamento II priede nustatytos nacionalinės viršutinės ribos.“
(2)          14 straipsnis pakeičiamas
taip:
„14
straipsnis
Lankstus lėšų pervedimas iš vieno
ramsčio į kitą
„1.     Iki ...[21]
valstybės narės gali nuspręsti skirti papildomą paramą
priemonėms pagal kaimo plėtros programas, finansuojamas iš
EŽŪFKP, kaip nurodyta Reglamente (ES) Nr. […] [RD], kuri 2014–2019
kalendoriniais metais sudarytų iki [15] % valstybių narių
metinių nacionalinių viršutinių ribų, kurių
2014 m. dydis nustatytas Reglamento (EB) Nr. 73/2009 VIII priede, o
2015–2019 m. – šio reglamento II priede. Todėl atitinkama suma
nebegali būti naudojama tiesioginėms išmokoms skirti.
Apie pirmoje pastraipoje nurodytą
sprendimą Komisijai pranešama iki toje pastraipoje nurodytos datos.
Pirmoje pastraipoje nurodytais metais procentinis
dydis, apie kurį pranešama pagal antrą pastraipą, yra tas pats.
2.       [Valstybės narės],
nesinaudojančios galimybe pagal 1 dalį, [gali nuspręsti iki ...[22] tiesioginėms išmokoms
pagal Reglamentą (EB) Nr. 73/2009 ir šį reglamentą skirti
iki [15] % sumos, numatytos priemonėms pagal kaimo plėtros
programas, finansuojamas iš EŽŪFKP 2015–2020 m., remti, kaip nurodyta
Reglamente (ES) Nr. […] [RD]]. Bulgarija, Estija, Ispanija, Jungtinė
Karalystė, Latvija, Lenkija, Lietuva, Portugalija, Rumunija, Slovakija,
Suomija ir Švedija gali nuspręsti tiesioginėms išmokoms skirti
[papildomą] [10 %] dalį sumos, skiriamos pagal kaimo
plėtros programas. Todėl atitinkama suma nebegali būti naudojama
paramos priemonėms pagal kaimo plėtros programas.
Apie pirmoje pastraipoje nurodytą
sprendimą Komisijai pranešama iki toje pastraipoje nurodytos datos.
1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytais metais
procentinis dydis, apie kurį pranešama pagal antrą pastraipą,
yra tas pats.“
(3)          57 straipsnio 2 dalyje po pirmos
pastraipos įterpiama ši pastraipa:
„Tačiau jis ir toliau taikomas paramos
paraiškoms, susijusioms su paraiškų teikimo metais, kurie prasideda iki
2015 m. sausio 1 d.“
(4)          59 straipsnio antra ir trečia
pastraipos pakeičiamos taip:
„Jis taikomas nuo 2015 m. sausio 1 d.
Tačiau 20 straipsnio 5 dalis, 22 straipsnio 6
dalis, 35 straipsnio 1 dalis, 37 straipsnio 1 dalis ir 39 straipsnis taikomi
nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos.“
7 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. [...] [HZ] pakeitimas
Reglamento (ES) Nr. […][HZ] 115
straipsnis pakeičiamas taip:
„115
straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja septintą
dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo
2014 m. sausio 1 d., išskyrus:
(a)
7, 8 ir 9 straipsniai taikomi nuo 2013 m.
spalio 16 d.;
(b)
18, 42, 43 ir 45 straipsniai taikomi nuo
2013 m. spalio 16 d., jei išlaidos patirtos nuo 2013 m. spalio
16 d.;
(c)
III antraštinė dalis, V antraštinės
dalies II skyrius ir VI antraštinė dalis taikoma nuo 2015 m. sausio
1 d.“
8 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. [...] [vienas BRO] pakeitimas
Reglamento (ES) Nr. [...] [vienas BRO]
163 straipsnio 1 dalis papildoma šiuo punktu:
„h)          111 straipsnis [Reglamento (ES)
Nr. COM(2010)799 155 straipsnis] – iki 2015 m. kovo 31 d.“
9 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. [...] [RD] pakeitimas
Reglamento (ES) Nr. […] [RD] 64
straipsnio 4 ir 5 dalys pakeičiamos taip:
„4.          Komisija įgyvendinimo aktu
atlieka 1 dalyje nurodytų sumų metinį paskirstymą
valstybėms narėms, prieš tai atėmusi 2 dalyje nurodytą
sumą ir atsižvelgdama į Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009* 136a
straipsnio 2 dalyje nurodytą lėšų pervedimą.
Atlikdama metinį paskirstymą, Komisija
atsižvelgia į:
a)      objektyvius kriterijus, susijusius su 4
straipsnyje nurodytais tikslais, ir
b)      ankstesnės
veiklos rezultatus.
5.           Be 4 dalyje nurodytų sumų,
toje dalyje nurodytame įgyvendinimo akte taip pat nurodomos lėšos,
pervestos į EŽŪFKP taikant Reglamento (EB) Nr. 73/2009 136a
straipsnio 1 dalį ir Reglamento (ES) Nr. [DP] 7 straipsnio 2
dalį, ir lėšos, pervestos į EŽŪFKP taikant Reglamento (EB)
Nr. 73/2009 10b ir 136 straipsnius, už 2013 kalendorinius metus.
_______
* OL L 30, 2009 1 31,
p. 16.“
3 SKYRIUS
Baigiamosios nuostatos
10 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja septintą
dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.
Tačiau:
–
5 straipsnio 9 ir 10 dalys taikomos nuo šio
reglamento įsigaliojimo dienos,
–
šio reglamento 5 straipsnio 11 punktas Reglamento
(EB) Nr. 73/2009 II ir III priedų atžvilgiu taikomas nuo 2013 m.
gruodžio 22 d. ir
–
šio reglamento 6 straipsnis taikomas nuo Reglamento
(ES) Nr. […] [DP] įsigaliojimo dienos.
Šis reglamentas privalomas visas ir
tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
I PRIEDAS
Straipsnių dėl priemonių, susijusių su plotu ir gyvuliais,
taikomų 2007–2013 m. ir 2014–2020 m. programavimo laikotarpiais,
atitiktis
 Reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 || Reglamentas (ES) Nr. [...] [RD]
 36 straipsnio a dalies i ir ii punktai. Išmokos dėl gamtinių kliūčių ūkininkams kalnuotose vietovėse ir išmokos ūkininkams vietovėse, kuriose yra kliūčių, išskyrus kalnuotas vietoves || 32 straipsnis. Išmokos už vietoves, kuriose esama gamtinių ar kitokių specifinių kliūčių
 36 straipsnio a dalies iii punktas. Natura 2000 išmokos ir su Direktyva 2000/60/EB susijusios išmokos || 31 straipsnis. Su Natura 2000 ir Vandens pagrindų direktyva susijusios išmokos
 36 straipsnio a dalies iv punktas. Agrarinės aplinkosaugos išmokos || 29 straipsnis. Agrarinė aplinkosauga ir klimatas
 36 straipsnio a dalies v punktas. Gyvūnų gerovės išmokos || 34 straipsnis. Gyvūnų gerovė
 36 straipsnio b dalies i ir iii punktai. Pirmas žemės ūkio paskirties žemės apželdinimas mišku ir pirmas ne žemės ūkio paskirties žemės apželdinimas mišku || 22 straipsnio 1 dalies a punktas. Miško įveisimas ir miškingų plotų kūrimas
 36 straipsnio b dalies iv punktas. Natura 2000 išmokos || 31 straipsnis. Su Natura 2000 ir Vandens pagrindų direktyva susijusios išmokos
 36 straipsnio b dalies v punktas. Miškų aplinkosaugos išmokos || 35 straipsnis. Miškų aplinkosaugos ir klimato paslaugos ir miškų išsaugojimas
II PRIEDAS
Reglamento (EB) Nr. 73/2009 II, III ir
VIII priedai iš dalies keičiami taip:
(1)          II priedo A punktas „Aplinka“ pakeičiamas taip:
 „1 || 1979 m. balandžio 2 d. Tarybos direktyva 79/409/EEB dėl laukinių paukščių apsaugos (OL L 103, 1979 4 25, p. 1) || 3 straipsnio 1 dalis ir 3 straipsnio 2 dalies b punktas, 4 straipsnio 1, 2 ir 4 dalys, 5 straipsnio a, b ir d punktai
 2 || 1986 m. birželio 12 d. Tarybos direktyva 86/278/EEB dėl aplinkos, ypač dirvožemio, apsaugos naudojant žemės ūkyje nuotėkų dumblą (OL L 181, 1986 7 4, p. 6) || 3 straipsnis
 3 || 1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyva 91/676/EEB dėl vandenų apsaugos nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių (OL L 375, 1991 12 31, p. 1). || 4 ir 5 straipsniai
 4 || 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyva 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, 1992 7 22, p. 7). || 6 straipsnis ir 13 straipsnio 1 dalies a punktas“
(2)          III priedas iš dalies keičiamas taip:
a)      Įrašas „Vandens
apsauga ir vandentvarka“ pakeičiamas taip:
 „Vandens apsauga ir vandentvarka: Apsaugoti vandenį nuo taršos ir nuotėkio ir tvarkyti vandens naudojimą || - Apsaugos juostų išilgai vandentakių įrengimas (1) ||
 - Tais atvejais, kai norint naudoti vandenį laistymui reikia gauti leidimą – leidimų išdavimo tvarkos laikymasis ||
 Priedėlyje nustatytos priemonės   ||
(1)         Pastaba.
Geros agrarinės ir aplinkosaugos būklės apsaugos juostose
pažeidžiamose zonose, nustatytose pagal Direktyvos 91/676/EEB 3 straipsnio 2
dalį, tiek už jų ribų turi būti laikomasi bent
reikalavimų, susijusių su netoli vandens šaltinių
esančių dirvų tręšimo sąlygomis, kaip nurodyta
Direktyvos 91/676/EEB II priedo A4 dalyje, kurie turi būti taikomi pagal
valstybių narių veiksmų programas, sudarytas pagal Direktyvos
91/676/EEB 5 straipsnio 4 dalį.“
b)      Pridedamas šis priedėlis:
„PRIEDĖLIS
A.      Su I sąrašu susijusios
priemonės
Valstybės narės:
–
draudžia bet kokį I sąrašo medžiagų
tiesioginį išleidimą,
–
taiko išankstinius šių medžiagų
pašalinimo ar išpylimo šalinimo tikslais, galinčio sukelti
netiesioginį jų išleidimą, tyrimus. Atsižvelgdamos į
tų tyrimų rezultatus, valstybės narės uždraudžia tokią
veiklą arba suteikia leidimą ją vykdyti su sąlyga, kad
laikomasi visų techninių atsargumo priemonių, būtinų
užkirsti kelią tokiam medžiagų išleidimui,
–
imasi visų tinkamų priemonių,
kurių, jų nuomone, reikia norint užkirsti kelią bet kokiam
netiesioginiam I sąrašo medžiagų išleidimui dėl kitos, antroje
įtraukoje nepaminėtos veiklos ant žemės ar žemėje.
Tačiau jeigu išankstinio tyrimo metu
paaiškėtų, kad požeminis vanduo, į kurį numatoma išleisti I
sąrašo medžiagas, daugiau nebetinkamas naudoti, ypač buitiniams ar
žemės ūkio tikslams, valstybės narės gali suteikti
leidimą šioms medžiagoms išleisti su sąlyga, kad jos nekliudo
žemės išteklių eksploatacijai.
Tokius leidimus galima suteikti tik tuo atveju,
jeigu buvo imtasi visų techninių atsargumo priemonių užtikrinti,
kad šios medžiagos negalėtų patekti į kitas vandens sistemas
arba padaryti žalą kitoms ekosistemoms.
Valstybės narės, atlikusios
išankstinį tyrimą, gali suteikti leidimą išleisti vandenį,
išsiurbtą iš kasyklų ir karjerų, arba vandenį,
išsiurbtą inžineriniams statiniams, į tą patį vandeningąjį
sluoksnį, naudojamą geoterminiams tikslams.
B.      Su II sąrašu susijusios
priemonės
Valstybės narės išankstinį
tyrimą taiko:
–
visais tiesioginio II sąrašo medžiagų
išleidimo atvejais, siekdamos apriboti tokį išleidimą,
–
šių medžiagų šalinimo ar išpylimo
šalinimo tikslais, galinčio sukelti netiesioginį išleidimą,
atvejais.
Atsižvelgdamos į to tyrimo rezultatus,
valstybės narės gali suteikti leidimą tik tuomet, jei laikomasi
visų techninių atsargumo priemonių, būtinų užkirsti
kelią požeminio vandens taršai šiomis medžiagomis.
Be to, valstybės narės imasi
atitinkamų priemonių, kurių, jų nuomone, reikėtų
imtis norint apriboti bet kokį netiesioginį II sąrašo
medžiagų išleidimą dėl kitos, pirmoje dalyje nepaminėtos
veiklos ant žemės arba žemėje.
A SKIRSNYJE NURODYTŲ MEDŽIAGŲ ŠEIMŲ
IR GRUPIŲ I SĄRAŠAS
I sąraše pateikiamos atskiros medžiagos,
kurios priklauso toliau išvardytoms medžiagų šeimoms ir grupėms,
išskyrus medžiagas, kurios nepriskirtinos I sąrašui dėl savo
nedidelės toksiškumo, patvarumo ir bioakumuliacijos rizikos.
Tokios medžiagos, kurios dėl savo toksiškumo,
patvarumo ir biologinio kaupimosi laikytinos II sąrašo medžiagomis, turi
būti priskirtos II sąrašui.
1.       Halogeninti organiniai junginiai ir
medžiagos, galinčios sudaryti tokius junginius vandenyje
2.       Fosforo organiniai junginiai
3.       Alavo organiniai junginiai
4.       Medžiagos, kurios turi
kancerogeninių, mutageninių ar teratogeninių savybių
vandenyje arba tokių savybių įgyja per vandenį (*).
5.       Gyvsidabris ir jo junginiai
6.       Kadmis ir jo junginiai
7.       Naftos produktai ir angliavandeniliai
8.       Cianidai.
B SKIRSNYJE NURODYTŲ MEDŽIAGŲ ŠEIMŲ
IR GRUPIŲ II SĄRAŠAS
II sąraše pateikiamos atskiros medžiagos ir
medžiagų, priklausančių toliau išvardytoms medžiagų šeimoms
ir grupėms, kategorijos, kurios galėtų turėti
kenksmingą poveikį požeminiam vandeniui.
1.       Šie metaloidai ir metalai bei jų
junginiai:
1. Cinkas
2. Varis
3. Nikelis
4. Chromas
5. Švinas
6. Selenas
7. Arsenas
8. Stibis
9. Molibdenas
10. Titanas
11. Alavas
12. Baris
13. Berilis
14. Boras
15. Uranas.
16. Vanadis
17. Kobaltas
18. Talis
19. Telūras
20. Sidabras.
2.       Biocidai ir jų dariniai,
neįtraukti į I sąrašą.
3.       Medžiagos, kurios neigiamai veikia
požeminio vandens skonį ir (arba) kvapą, ir junginiai, galintys
sukelti tokių medžiagų susidarymą požeminiame vandenyje ir taip
padaryti jį netinkamu žmonėms vartoti.
4.       Toksiški ar patvarūs silicio
organiniai junginiai ir medžiagos, kurios gali sukelti tokių junginių
susidarymą vandenyje, išskyrus biologiškai nekenksmingas medžiagas ir
medžiagas, kurios vandenyje greitai pavirsta į nekenksmingas.
5.       Fosforo neorganiniai junginiai ir
elementinis fosforas.
6.       Fluoridai
7.       Amoniakas ir nitritai
(*)     Tais atvejais, kai tam tikros II
sąrašo medžiagos yra kancerogeninės, mutageninės arba
teratogeninės, jos yra priskiriamos šio sąrašo 4 kategorijai.“

(3)          VIII priede pateiktos lentelės 2014 metų stulpelis
pakeičiamas taip:
„1
lentelė
(tūkst. EUR)
   Valstybė narė || 2014
 Belgija || [544 047]
 Danija || [926 075]
 Vokietija || [5 178 178]
 Graikija || [2 063 187]
 Ispanija || [4 833 647]
 Prancūzija: || [7 586 341]
 Airija || [1 216 547]
 Italija || [3 953 394]
 Liuksemburgas || [33 661]
 Nyderlandai || [793 319]
 Austrija || [693 716]
 Portugalija || [557 667]
 Suomija || [523 247]
 Švedija || [696 487]
 Jungtinė Karalystė || [3 548 576]
2 lentelė (*)
(tūkst. EUR)
 Bulgarija || [642 103]
 Čekija || [875 305]
 Estija || [110 018]
 Kipras || [51 344]
 Latvija || [168 886]
 Lietuva || [393 226]
 Vengrija || [1 272 786]
 Malta || [5 239]
 Lenkija || [2 970 020]
 Rumunija || [1 428 531]
 Slovėnija || [138 980]
 Slovakija || [377 419]
 (*) Viršutinės ribos apskaičiuotos atsižvelgiant į 121 straipsnyje numatytą išmokų didinimo tvarkaraštį.“
 FINANSINĖ PAŽYMA || FS/13/ 344471Rev1
 6.15.2013
   || DATA 2013 03 25
 1. || BIUDŽETO IŠLAIDŲ KATEGORIJA   05 03 Tiesioginė pagalba 05 04 Kaimo plėtra   ||
 2. || ANTRAŠTĖ   Pasiūlymas dėl EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTO, kuriuo nustatomos tam tikros pereinamojo laikotarpio nuostatos dėl paramos kaimo plėtrai iš Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP), kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (ES) Nr. […] [RD] nuostatos dėl išteklių ir jų skirstymo 2014 m. ir kuriuo iš dalies keičiami Tarybos reglamentas (EB) Nr. 73/2009 ir reglamentai (ES) Nr. […][DP], (ES) Nr. […][HZ] ir (ES) Nr. […][vienas BRO] dėl jų taikymo 2014 m.
 3. || TEISINIS PAGRINDAS   Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 43 straipsnio 2 dalis
 4. || TIKSLAI   Šiame reglamente nustatomos pereinamojo laikotarpio taisyklės dėl tiesioginių išmokų už 2014 m. taikymo ir dėl paramos kaimo plėtrai.
 5. || FINANSINIS POVEIKIS || 12 MĖN. LAIKOTARPIS (mln. EUR) || EINAMIEJI FINANSINIAI METAI 2013 (mln. EUR) || ATEINANTYS FINANSINIAI METAI 2014 (mln. EUR)
 5.0 || IŠLAIDOS -               IŠ ES BIUDŽETO (GRĄŽINAMOSIOS IŠMOKOS IR (ARBA) INTERVENCIJOS) -               NACIONALINIO BIUDŽETO -               KITA ||   ||   ||
 5.1 || ĮPLAUKOS -               ES NUOSAVIEJI IŠTEKLIAI (MOKESČIAI IR (ARBA) MUITAI) -               NACIONALINĖS ||   ||   ||
   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018
 5.0.1 || NUMATOMOS IŠLAIDOS || -830 mln. EUR ||   ||   ||
 5.1.1 || NUMATOMOS ĮPLAUKOS ||   ||   ||   ||
 5.2 || APSKAIČIAVIMO METODAS Žr. pastabas
 6.0 || AR PROJEKTAS GALI BŪTI FINANSUOJAMAS IŠ ASIGNAVIMŲ, ĮRAŠYTŲ Į ATITINKAMĄ EINAMOJO BIUDŽETO SKYRIŲ? || netaikoma
 6.1 || AR PROJEKTAS GALI BŪTI FINANSUOJAMAS PERVEDANT LĖŠAS IŠ VIENO EINAMOJO BIUDŽETO SKYRIAUS Į KITĄ? || netaikoma
 6.2 || AR REIKĖS PAPILDOMO BIUDŽETO? || NE
 6.3 || AR ASIGNAVIMUS REIKĖS ĮTRAUKTI Į BŪSIMUS BIUDŽETUS? || NE
 PASTABOS   Ši finansinė pažyma papildo BŽŪP reformos pasiūlymų (COM(2012)551, COM(2012)552, COM(2012)553) finansinę pažymą ir turėtų būti aiškinama kartu su ja. Šiuo reglamento projektu siekiama pratęsti tam tikrų esamų schemų, kuriose atsižvelgiama į daugiametės finansinės programos (DFP) susitarimo dėl tiesioginių išmokų išorės konvergencijos, lankstumo tarp BŽŪP ramsčių ir paramos kaimo plėtrai bendro finansavimo normos poveikį, elementų taikymą. Finansinių pasekmių nėra, nes šiuo reglamento projektu tik įgyvendinami Komisijos pasiūlymai dėl DFP ir BŽŪP reformos, atsižvelgiant į 2013 m. vasario 8 d. Europos Vadovų Tarybos išvadas. Nauji elementai, pateikti atsižvelgiant į 2013 m. vasario 8 d. Europos Vadovų Tarybos išvadas, nurodyti laužtiniuose skliausteliuose, nes laukiama galutinio susitarimo dėl DFP.   Kalbant apie tiesiogines išmokas, išorės konvergencija ir lankstumas tarp ramsčių yra taikomi tik 2015 finansiniais metais (atitinkančiais 2014 paraiškų dėl tiesioginių išmokų teikimo metus). Palyginti su Komisijos pasiūlymu ir jo finansine pažyma, 2013 m. vasario 8 d. Europos Vadovų Tarybos išvadose nurodyta, kad tiesiogines išmokas 2014 paraiškų teikimo metais reikėtų sumažinti 830 mln. EUR (dabartinėmis kainomis) (5 mln. EUR – specialiųjų išmokų už medvilnę atveju ir 825 mln. EUR – išmokų pagal VIII priedą atveju).   Vertinant lankstumą tarp ramsčių, kol kas nėra įmanoma nustatyti finansinio poveikio, nes valstybės narės apie lėšų pervedimą turės pranešti Komisijai vėliau šiais metais. Bet kuriuo atveju lankstumas neturės poveikio biudžetui, nes lygiai tokios pačios sumos, kuriomis sumažinamas vienas fondas (EŽŪGF arba EŽŪFKP), bus pervedamos į kitą fondą (EŽŪGF arba EŽŪFKP).   Kalbant apie kaimo plėtrą, šiuo reglamento projektu siekiama užtikrinti įvairių su daugiamečiais įsipareigojimais susijusių priemonių tęstinumą. Be to, tų priemonių atžvilgiu reglamento projektu siekiama užtikrinti, kad atitinkamos 2007–2013 m. prisiimtų įsipareigojimų išlaidos galėtų būti tinkamos finansuoti po 2015 m. (jei mokėjimai dar nebuvo atlikti) naujuoju programavimo laikotarpiu arba iki tol, kol bus išnaudotos turimos lėšos. Tos nuostatos neturi finansinio poveikio, nes kaimo plėtrai skiriamos lėšos nesikeičia. Išmokų paskirstymas laikui bėgant gali šiek tiek skirtis nuo kitu atveju tikėtino paskirstymo, tačiau šiuo metu neįmanoma to įvertinti kiekybiškai.
[1]               OL C , , p. .
[2]               OL C , , p. .
[3]               OL L […], […], p. […].
[4]               OL L 277, 2005 10 21, p. 1.
[5]               OL L […], […], p. […].
[6]               OL L 30, 2009 1 31, p. 16.
[7]               OL L […], […], p. […].
[8]               OL L […], […], p. […].
[9]               OL L 327, 2000 12 22, p. 1.
[10]             OL L 20, 1980 1 26, p. 43.
[11]             OL L […], […], p. […].
[12]             OL L […], […], p. […].
[13]             OL L 160, 1999 6 26, p. 80.
[14]             OL [prašome įrašyti datą – vienas
mėnuo po šio reglamento taikymo pradžios dienos].
[15]             OL [prašome įrašyti datą – vienas
mėnuo po šio reglamento taikymo pradžios dienos].
[16]             OL [prašome įrašyti datą – vienas
mėnuo po šio reglamento taikymo pradžios dienos].
[17]             OL [prašome įrašyti datą
– vienas mėnuo po šio reglamento taikymo pradžios dienos].
[18]             OL [prašome įrašyti datą
– 7 dienos po šio reglamento įsigaliojimo dienos].
[19]             OL [prašome įrašyti datą – 7 dienos po šio
reglamento įsigaliojimo dienos].
[20]             OL [prašome įrašyti datą – 7 dienos po šio
reglamento įsigaliojimo dienos].
[21]             OL [prašome įrašyti datą – 7 dienos po šio
reglamento įsigaliojimo dienos].
[22]             OL [prašome įrašyti datą – 7 dienos po šio
reglamento įsigaliojimo dienos].


				|

		52013PC0678

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 55/2008, įvedantis autonomines prekybos lengvatas Moldovos Respublikai /* COM/2013/0678 final - 2013/0325 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
2013 m. birželio mėn. Europos
Sąjunga (toliau – ES) baigė derybas su Moldovos Respublika (toliau –
Moldova) dėl asociacijos susitarimo, kuris apima glaudaus bendradarbiavimo
ir visapusiškos laisvosios prekybos zonos (angl. DCFTA) sukūrimą. Per
tas derybas Moldova priėmė plataus užmojo politinės asociacijos
ir tolesnės ekonominės integracijos su ES darbotvarkę. Ji taip
pat padarė didelę pažangą derindama savo teisės aktų
nuostatas su ES teisės aktais ir standartais.
Per minėtas derybas šalys
pasiūlė visiškai liberalizuoti dvišalę prekybą vynu.
Pastaruoju metu Moldova patiria sunkumų,
susijusių su vyno eksportu į kai kurias iš savo tradicinių
rinkų, o tai kelia grėsmę jos ekonomikos atsigavimui ir Moldovos
vyriausybės aktyviai įgyvendinamoms reformoms. Žemės ūkio
sektorius sudaro maždaug 40 proc. Moldovos ekonomikos, o vyno sektorius
yra svarbi žemės ūkio sektoriaus dalis: jame dirba apie 300 000
žmonių (ketvirtadalis visų dirbančių asmenų),
daugiausiai gyvenančių kaimo vietovėse ir dirbančių
vidutinio dydžio ir mažuose šeimos ūkiuose.
Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta
pirmiau, Europos Komisija siūlo nedelsiant visiškai liberalizuoti vyno
importą iš Moldovos į ES, tuo tikslu iš dalies pakeičiant
Tarybos reglamentą (EB) 55/2008[1]
– iš jo I priedo 1 lentelės išbraukiant vyną.
Šiuo metu Moldovai taikoma PPO suteikta
nukrypti leidžianti nuostata dėl lengvatinių tarifų neapima
papildomų lengvatų dėl vyno, kurios numatytos šiame
pasiūlyme. Be to, nukrypti leidžianti nuostata nustos galioti 2013 m.
gruodžio 31 d. Todėl pagal PPO susitarimo IX straipsnio 3 dalį
ES turėtų prašyti pratęsti dabartinės nuo jos įsipareigojimų
pagal 1994 m. GATT I ir XIII straipsnius nukrypti leidžiančios
nuostatos galiojimą ir iš dalies pakeisti jos taikymo sritį taip, kad
ES galėtų Moldovos kilmės vynui suteikti bemuitį
lengvatinį režimą, bet neprivalėtų to paties bemuičio
režimo taikyti panašiems kitų PPO narių produktams.  Komisijos pasiūlymas
prašyti pratęsti nukrypti leidžiančios nuostatos galiojimą jau
pateiktas Tarybai.
2.           TEISINIS PASIŪLYMO
PAGRINDAS
Teisinis pasiūlymo pagrindas – Sutarties
dėl Europos Sąjungos veikimo 207 straipsnio 2 dalis.
3.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Dėl reglamento pasiūlymo
išlaidų, apmokamų iš ES biudžeto, neatsiras. Vyno importas iš
Moldovos tesudaro 0,6 proc. viso ES vyno importo, todėl manoma, kad
didesnis rinkos atvėrimas neturės neigiamo poveikio ES.
2013/0325 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos
reglamentas (EB) Nr. 55/2008, įvedantis autonomines prekybos
lengvatas Moldovos Respublikai
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 2
dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo
akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)
Tarybos reglamentu (EB) Nr. 55/2008[2] Moldovos Respublikai
(toliau – Moldova) nustatyta speciali autonominių prekybos lengvatų
(APL) sistema. Taikant minėtą sistemą, visi Moldovos kilmės
produktai (išskyrus tam tikrus žemės ūkio produktus, išvardytus to
reglamento I priede, kuriems nustatytos ribotos lengvatos – atleidimas nuo muitų
neviršijant tarifinių kvotų arba muitų sumažinimas) gali laisvai
patekti į Sąjungos rinką;
(2)
remdamasi Europos kaimynystės politika, ES ir
Moldovos Europos kaimynystės politikos veiksmų planu ir Rytų
partnerystės projektu, Moldova priėmė plataus užmojo
politinės asociacijos ir tolesnės ekonominės integracijos su
Sąjunga darbotvarkę. Moldova taip pat padarė didelę
pažangą derindama savo teisės aktų nuostatas su Sąjungos teisės
aktais ir standartais;
(3)
2013 m. birželio mėn. baigtos nuo
2010 m. sausio mėn. vykusios derybos dėl naujo asociacijos
susitarimo, kuris apima Sąjungos ir Moldovos glaudaus bendradarbiavimo ir
visapusiškos laisvosios prekybos zonos (angl. DCFTA) sukūrimą.
Minėtame susitarime numatyta visiškai liberalizuoti dvišalę prekybą
vynu;
(4)
siekiant paremti Moldovos pastangas pagal Europos
kaimynystės politiką ir Rytų partnerystės projektą ir
Moldovai atverti patrauklią bei patikimą rinką jos vyno
eksportui, vyno importas iš Moldovos į Sąjungą turėtų
būti liberalizuotas nedelsiant;
(5)
todėl Reglamentą (EB) Nr. 55/2008
reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 55/2008 I priedo 1 punkto
lentelėje išbraukiama paskutinė eilutė (eilės Nr. 09.0514)
„Šviežių vynuogių vynas, išskyrus putojantį vyną“.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja septintą
dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas
yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                    Pirmininkas
 FINANSINĖ PAŽYMA || FinancSt/2013 JE/nh/3263078-Rev1 6.0.2013.1
   || DATA 2013/09/18
 1. || BIUDŽETO IŠLAIDŲ KATEGORIJA 12 skyrius – Muitai ir kiti mokesčiai || ASIGNAVIMAI: Taisomasis biudžetas Nr. 1/2013. 18 654,2 mln. EUR
 2. || PAVADINIMAS Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 55/2008, įvedantis autonomines prekybos lengvatas Moldovos Respublikai, pasiūlymas
 3. || TEISINIS PAGRINDAS Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač jos 207 straipsnio 2 dalis.
 4. || TIKSLAI Visiškai liberalizuoti vyno importą iš Moldovos į ES.
 5. || FINANSINIS POVEIKIS || 12 MĖNESIŲ LAIKOTARPIS (mln. EUR) || EINAMIEJI FINANSINIAI METAI 2013 m. (mln. EUR) || ATEINANTYS FINANSINIAI METAI 2014 m. (mln. EUR)
 5.0 || IŠLAIDOS -               IŠ EB BIUDŽETO (GRĄŽINAMOSIOS IŠMOKOS IR (ARBA) INTERVENCIJOS) -               NACIONALINIŲ INSTITUCIJŲ -               KITA || - || - || -
 5.1 || ĮPLAUKOS -               EB NUOSAVIEJI IŠTEKLIAI (MOKESČIAI IR (ARBA) MUITAI) -               NACIONALINĖS || - || - || -
   ||   || 2015 m. || 2016 m. || 2017 m. || 2018 m.
 5.0.1 || NUMATOMOS IŠLAIDOS || - || - || - || -
 5.1.1 || NUMATOMOS ĮPLAUKOS || - || - || - || -
 5.2 || APSKAIČIAVIMO METODAS -
 6.0 || AR PROJEKTAS GALI BŪTI FINANSUOJAMAS IŠ ASIGNAVIMŲ, ĮRAŠYTŲ Į ATITINKAMĄ EINAMOJO BIUDŽETO SKYRIŲ? || TAIP NE
 6.1 || AR PROJEKTAS GALI BŪTI FINANSUOJAMAS PERVEDANT LĖŠAS IŠ VIENO EINAMOJO BIUDŽETO SKYRIAUS Į KITĄ? || TAIP NE
 6.2 || AR REIKĖS PAPILDOMO BIUDŽETO? || TAIP NE
 6.3 || AR ASIGNAVIMUS REIKĖS ĮTRAUKTI Į BŪSIMUS BIUDŽETUS? || TAIP NE
 PASTABOS. Pastaraisiais metais importo iš Moldovos mastas nepasiekė metinės neapmuitinamos tarifinės kvotos ribų. Laikoma, kad vyno importui iš Moldovos nustojus taikyti metinę neapmuitinamą tarifinę kvotą, jokio poveikio biudžetui nebus.
[1]               2008 m. sausio 21 d. Tarybos reglamentas (EB)
Nr. 55/2008, įvedantis autonomines prekybos lengvatas Moldovos Respublikai
ir iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 980/2005 bei
Komisijos sprendimą 2005/924/EB (OL L 20, 2008 1 24, p. 1).
[2]               2008 m. sausio 21 d. Tarybos reglamentas (EB)
Nr. 55/2008, įvedantis autonomines prekybos lengvatas Moldovos
Respublikai ir iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 980/2005
bei Komisijos sprendimą 2005/924/EB (OL L 20, 2008 1 24, p. 1).


				|

		52014PC0265

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo uždraudžiama žvejyba dreifuojančiaisiais tinklais, iš dalies keičiami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 850/98, (EB) Nr. 812/2004, (EB) Nr. 2187/2005 bei (EB) Nr. 1967/2006 ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 894/97 /* COM/2014/0265 final - 2014/0138 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
Žvejyba dreifuojančiaisiais tinklais
tradiciškai vykdyta naudojant riboto ilgio ir palyginti mažo dydžio akių
tinklus, kuriais žvejotos įvairios mažo ir vidutinio dydžio pelaginės
žuvys, daugiausia gyvenančios priekrantės rajonuose arba per juos
migruojančios. Didesnės problemos prasidėjo praeito amžiaus
aštuntojo dešimtmečio pabaigoje ir devintajame dešimtmetyje, kai
pradėta naudoti didelio dydžio akių dreifuojančiuosius tinklus,
kurių ilgis siekė dešimtis kilometrų. Žvejojant tokiais
dideliais dreifuojančiaisiais tinklais labai padaugėjo
atsitiktinės saugomų rūšių gyvūnų, visų
pirma banginių, jūros vėžlių ir ryklių, žūties atvejų,
todėl tarptautiniu lygmeniu iškeltas tų tinklų poveikio aplinkai
klausimas.
Praeito amžiaus paskutiniojo dešimtmečio
pradžioje Jungtinių Tautų Generalinei Asamblėjai priėmus
specialias rezoliucijas[1],
kuriomis raginta skelbti žvejybos atviroje jūroje dideliais pelaginiais
dreifuojančiaisiais tinklais moratoriumą[2], ES parengė žvejybai
dreifuojančiaisiais tinklais reglamentuoti skirtus teisės aktus.
Jais nuo 1992 m. birželio mėn. ES
uždrausta laikyti laive arba naudoti ilgesnius kaip 2,5 km
dreifuojančiuosius tinklus (išskyrus Baltijos jūroje ir Beltų
bei Zundo sąsiauriuose). Nuo 2002 m. bet kokiais
dreifuojančiaisiais tinklais, nepriklausomai nuo jų dydžio, uždrausta
gaudyti Tarybos reglamento (EB) Nr. 894/97 VIII priede išvardytų
rūšių gyvūnus (draudžiamos žvejoti rūšys). Jei VIII priede
išvardytų rūšių gyvūnai pagauti dreifuojančiaisiais
tinklais, juos draudžiama iškrauti.  Be to, nuo 2008 m. sausio 1 d.
uždrausta laikyti laive arba naudoti bet kokius dreifuojančiuosius tinklus
jau ir Baltijos jūroje bei Beltų ir Zundo sąsiauriuose.
Tačiau paaiškėjo, kad dabartinis
žvejybos dreifuojančiaisiais tinklais ES teisinis pagrindas turi
trūkumų, nes esamas taisykles galima nesunkiai apeiti. Kadangi ES
nėra taisyklių dėl žvejybos įrankio charakteristikų
(pvz., maksimalaus tinklo akių dydžio, didžiausio siūlo storio, lyno,
prie kurio tvirtinamas tinklinis audeklas, ilgio ir tinklinio audeklo ilgio
santykio ir kt.) ir žvejybos įrankio naudojimo (pvz., didžiausio atstumo
nuo kranto, laikymo vandenyje laiko, žvejybos sezono ir kt.) ir kadangi laive
galima laikyti kitus žvejybos įrankius, žvejai turėjo galimybę
neteisėtai dreifuojančiaisiais tinklais žvejoti draudžiamų šiais
tinklais žvejoti rūšių žuvis ir nurodyti, kad jos sužvejotos kitu
žvejybos įrankiu (pvz., ūdomis ar pan.).
Be to, nepaisant galiojančių
nuostatų dėl dreifuojančiųjų tinklų, ir toliau
pranešama apie neteisėtą šių tinklų naudojimą ES
vandenyse. Dėl didelių pažeidimų Europos Teisingumo Teisme
iškeltos dvi bylos Prancūzijai (C-556/07; C-479/07) ir
viena Italijai (C-249/08).
Kontrolės ir reikalavimų vykdymo
užtikrinimo pastangos neduoda reikiamų rezultatų, nes šios veiklos
apimtis nedidelė ir lengva rasti būdų išsisukti nuo
kontrolės. Naudoti nedidelius dreifuojančiuosius tinklus vis dar
leidžiama, o dėl ES teisės aktų spragų atsiranda
galimybių juos naudoti neteisėtai. Todėl kontrolės
institucijoms itin sunku gauti tvirtų neteisėtos veiklos įrodymų
ir pagaliau užtikrinti taisyklių laikymąsi.
Šiomis aplinkybėmis akivaizdu, kad su
šių žvejybos įrankių naudojimu susijusios didelės aplinkos
apsaugos ir gyvūnų išsaugojimo problemos dar neišspręstos.
Siekiant jas spręsti ir laikytis
tarptautinių ES įpareigojimų tinkamai reglamentuoti žvejybą
dreifuojančiaisiais tinklais, siūlomu reglamentu remiantis atsargumo
principu nuo 2015 m. sausio 1 d. visuose ES vandenyse visiškai
uždraudžiama laikyti laivuose arba naudoti bet kokius dreifuojančiuosius
tinklus. Siekiant panaikinti visas įmanomas spragas jame taip pat
pateikiama pataisyta ir išsamiau išdėstyta šio žvejybos įrankio
apibrėžtis.
2.           KONSULTACIJŲ SU
SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Poveikio vertinimas atliktas atsižvelgiant
į įvairių šaltinių informaciją: internete vykusias
viešas konsultacijas, du suderintus tyrimus[3],
valstybių narių pateiktą informaciją ir poveikio vertinimo
iniciatyvinės grupės pastabas.
Poveikio vertinime išnagrinėtos šios
politikos galimybės: 1) status quo, 2) su techninėmis ir
(arba) kontrolės priemonėmis susiję veiksmai, kuriais siekiama
padidinti kontrolę ir darną su aplinka, 3) draudimas vykdyti
tokią žvejybą dreifuojančiaisiais tinklais, kuri vis dar daro daugiausia
žalos griežtai saugomų rūšių gyvūnams ir (arba) per
kurią neįmanoma išvengti draudžiamų žvejoti gyvūnų
priegaudos, 4) draudimas vykdyti bet kokią žvejybą
dreifuojančiaisiais tinklais.
Tačiau kadangi valstybės narės
prastai vykdo šios žvejybos stebėseną kontrolės ar mokslo
tikslais arba visai jos nevykdo ir kadangi atliekant minėtus du tyrimus
ėminiai imti labai ribotai, labai sunku susidaryti išsamų
dabartinės žvejybos veiklos ir jos faktinio poveikio aplinkai vaizdą
ir todėl nebuvo įmanoma atlikti atskirų politikos galimybių
poveikio vertinimo, kuris būtų paremtas rodikliais grindžiama
analize.
4 galimybė įvertinta kaip
pranašesnė už likusias, nes geriausiai atitinka aktualumo, veiksmingumo,
efektyvumo bei nuoseklumo kriterijus ir leidžia tikėtis geriausių
poveikio aplinkai ir administracinės naštos ribojimo rezultatų. Jai
pritarė daugiau kaip 52 % viešose konsultacijose dalyvavusių
respondentų, įskaitant žvejų asociacijas ir nevyriausybines
organizacijas. Taigi 4 galimybė pasirinkta kaip tinkamiausia ir labiausiai
atitinkanti atsargumo principą taikytiną žvejybai, kurią vykdant
kyla didelė rizika atsitiktinai sužvejoti griežtai saugomų
rūšių gyvūnų ir kuri prastai stebima arba visai nestebima
valstybėse narėse.
Nustatyta, kad žvejyba
dreifuojančiaisiais tinklais daugiausiai yra sezoninė ir ją
vykdančius laivynus iš viso sudaro ne mažiau kaip 840 daugiafunkcių
laivų (neskaičiuojant Baltijos jūroje žvejojančių
laivų), išsisklaidžiusių dideliame rajone. Dauguma žvejų
dreifuojančiuosius tinklus naudoja tik kelis mėnesius (dalis jų
– mažiau nei dvi savaites) per metus, o likusiu laiku vykdo kitą žvejybos
veiklą. Todėl visiškai uždraudus dreifuojančiųjų
tinklų naudojimą neturėtų nutrūkti žvejų veikla,
nes jie toliau žvejos kitais dabartinėje jų žvejybos licencijoje
nurodytais įrankiais. Remiantis poveikio vertinimui surinkta informacija,
šio žvejybos įrankio ekonominis veiksmingumas ir svarba laivams bei
laivynams labai skiriasi, bet nacionaliniu lygmeniu yra nedidelė. Turimais
duomenimis, pvz., Jungtinės Karalystės atveju, 2011 m. bendra
nedideliais dreifuojančiaisiais tinklais (apie 250 laivų)
sužvejotų žuvų vertė sudarė 0,14 % visų šios
valstybės iškrautų žuvų vertės. Italijoje, kur užfiksuota
apie 100 šia žvejyba užsiimančių laivų, nacionalinė
ekonominė dreifuojančiųjų tinklų svarba yra maža (0,8 %
visų iškraunamų žuvų vertės ir 1,3 % svorio), nors
jais sužvejotų ir iškrautų žuvų vertė sudaro 20–55 %
(vienu atveju net 90 %) tų laivų apyvartos. Tačiau pelnas,
gautas naudojant dreifuojančiuosius tinklus, yra labai nevienodas –
varijuoja nuo 1 iki 54 % juos naudojančių laivų apyvartos,
o visos Italijos žvejybos dreifuojančiaisiais tinklais vidurkis –
22 %. Todėl, nors neatmetama galimybė, kad visiškas draudimas
turės poveikio kai kuriems šia žvejyba užsiimantiems laivams, bendras
socialinis ir ekonominis jo poveikis nacionaliniu ir subregioniniu lygmenimis
bus nereikšmingas.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO
ASPEKTAI
·
Siūlomų veiksmų santrauka
Nuo 2015 m. sausio 1 d. įvesti
visuose ES vandenyse ir visiems ES laivams galiojantį
besąlygišką draudimą laivuose laikyti ir naudoti bet kokius
dreifuojančiuosius tinklus. Pateikti pataisytą ir išsamiau
išdėstytą dreifuojančiųjų tinklų
apibrėžtį, kad būtų panaikintos visos įmanomos
teisės aktų spragos.
·
Teisinis pagrindas
Sutarties dėl Europos Sąjungos
veikimo 43 straipsnio 2 dalis.
·
Subsidiarumo principas
Pasiūlymas priklauso išimtinei Europos
Sąjungos kompetencijai.
·
Proporcingumo principas
Pasiūlymas būtinas ir tinkamas
ekosistema grindžiamam žuvininkystės valdymui įgyvendinti. Pagal
Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnio 4 dalį šiuo pasiūlymu
neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti.
·
Pasirinkta priemonė
Siūloma priemonė – Europos
Parlamento ir Tarybos reglamentas.
Kitos priemonės nebūtų tinkamos
dėl šios priežasties: teisės aktu panaikinami ir iš dalies
keičiami esami reglamentai, o tai gali būti padaryta tik kitu
reglamentu.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Įgyvendindama šią priemonę
Sąjunga nepatirs jokių papildomų išlaidų.
2014/0138 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
kuriuo uždraudžiama žvejyba
dreifuojančiaisiais tinklais, iš dalies keičiami Tarybos reglamentai
(EB) Nr. 850/98, (EB) Nr. 812/2004, (EB) Nr. 2187/2005 bei (EB)
Nr. 1967/2006 ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 894/97
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo
akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[4],
laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)       Europos Parlamento ir Tarybos
reglamente (ES) Nr. 1380/2013[5]
nustatyta valdymo sistema, skirta biologiniams jūros ištekliams išsaugoti
ir jų žvejybai reguliuoti;
(2)       tvarus biologinių
jūros išteklių naudojimas turėtų būti grindžiamas
atsargumo principu, kuris nustatytas ne tik Sutarties dėl Europos
Sąjungos veikimo 191 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje, bet ir
Sąjungos tarptautiniuose įpareigojimuose pagal Jungtinių
Tautų susitarimą dėl žuvų išteklių[6], ypač jo 6
straipsnį, taip pat patikimiausiomis mokslinėmis rekomendacijomis;
(3)       bendra žuvininkystės
politika turėtų padėti saugoti jūrų aplinką,
tvariai valdyti visų komerciniais tikslais naudojamų žuvų
išteklius ir visų pirma iki 2020 m. pasiekti gerą aplinkos
būklę, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos
2008/56/EB[7]
1 straipsnio 1 dalyje;
(4)       iškilus problemai dėl
didelių dreifuojančiųjų tinklų, kurių ilgis
didesnis kaip 2,5 km ir kuriuos naudojant labai padaugėjo
atsitiktinės saugomų rūšių gyvūnų žūties
atvejų, Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos
rezoliucijomis Nr. 44/225 (1989 m. gruodžio 22 d.),
Nr. 45/197 (1990 m. gruodžio 21 d.) ir Nr. 46/215
(1991 m. gruodžio 20 d.)[8]
paraginta paskelbti šių žvejybos įrankių naudojimo
moratoriumą;
(5)       atitinkamai, Tarybos
reglamentu (EB) Nr. 894/97[9]
nustatyta valdymo sistema, skirta žuvininkystės ištekliams išsaugoti
naudojant technines priemones, kuriomis bendras dreifuojančiųjų
tinklų ilgis visais atvejais apribojamas iki 2,5 km, taip pat
draudimas naudoti arba laikyti laive dreifuojančiuosius tinklus tam
tikrų rūšių gyvūnams sugauti;
(6)       be to, Tarybos reglamentu
(EB) Nr. 2187/2005[10]
nuo 2008 m. sausio 1 d. uždraudžiama naudoti arba laikyti laive
dreifuojančiuosius tinklus Baltijos jūroje ir Beltų bei Zundo
sąsiauriuose;
(7)       su atsitiktine saugomų
rūšių gyvūnų žūtimi susiję išsaugojimo tikslai,
kurių siekiama minėtomis Sąjungos taisyklėmis, tebegalioja
ir turėtų būti sustiprinti;
(8)       dreifuojančiojo tinklo
apibrėžtis turėtų būti patikslinta aiškumo sumetimais ir
siekiant užtikrinti, kad su šiais tinklais susijusios taisyklės
būtų vienodai suprantamos ir įgyvendinamos visose
valstybėse narėse;
(9)       be to, būtina
išplėsti šios apibrėžties apimtį į ją įtraukiant
visus naujai sukurtus tam tikrai žvejybai sukurtus dreifuojančiuosius
tinklus, išskyrus dreifuojamuosius žiauninius tinklus. Ypač svarbu, kad ši
apibrėžtis apimtų žvejybos įrankius, kurie, skirtingai nuo
dreifuojamųjų žiauninių tinklų, yra sudaryti iš dviejų
ar daugiau tinklo skiaučių, lygiagrečiai sukabintų ant
viršutinio (-ių) lyno (-ų), bet kurie kaip ir
dreifuojamieji žiauniniai tinklai plūduriuoja netoli vandens paviršiaus ir
daro panašų poveikį jūrų ištekliams, todėl
turėtų būti atitinkamai reglamentuojami;
(10)     dabartiniai
dreifuojančiųjų tinklų naudojimą reglamentuojantys
Sąjungos teisės aktai turi trūkumų ir spragų, nes
taisykles lengva apeiti, ir nėra veiksmingi sprendžiant su šio žvejybos
įrankio naudojimu susijusias išteklių išsaugojimo problemas;
(11)     žvejybą
dreifuojančiaisiais tinklais vykdo neapibrėžtas skaičius
nedidelių daugiafunkcių žvejybos laivų, kurių didžioji
dalis veiklą vykdo be jokios reguliarios mokslinės stebėsenos ir
veiklos kontrolės stebėsenos. Kadangi šios žvejybos veiklos apimtis
nedidelė ir todėl ją vykdantiems laivams nesunku išvengti
stebėsenos, kontrolės ir reikalavimų vykdymo užtikrinimo
pastangos nedavė rezultatų, būtinų jūrų išteklių,
ypač tam tikrų saugomų rūšių gyvūnų
išteklių, išsaugojimui užtikrinti;
(12)     ir toliau pranešama apie
Sąjungos žvejybos laivų vykdomą neteisėtą žvejybos –
ypač Reglamento (EB) Nr. 847/97 VIII priede išvardytų
rūšių gyvūnų – dreifuojančiaisiais tinklais
veiklą ir dėl to Europos Sąjunga kritikuojama dėl
atitinkamų galiojančių tarptautinių įpareigojimų
nevykdymo;
(13)     be to, žvejojant
dreifuojančiaisiais tinklais arti vandens paviršiaus arba ties juo ir
toliau kyla didelė rizika atsitiktinai sugauti oru kvėpuojančius
gyvūnus, kaip antai jūrų žinduolius, jūrų vėžlius
ir jūrų paukščius, kurių dauguma priskiriami griežtai
Sąjungos teisės aktais saugomoms rūšims;
(14)     be to, paaiškėjo, kad
pagal Tarybos Direktyvą 92/43/EEB (Buveinių direktyva)[11] nustatytos
stebėsenos ir ataskaitų teikimo sistemos nėra veiksmingos
nustatant ir registruojant griežtai saugomų rūšių
gyvūnų žūties dėl žvejybos veiklos atvejus kaip žūties
dėl antropogeninių priežasčių atvejus;
(15)     įgyvendinant ekosistema
grindžiamą žuvininkystės valdymą reikalaujama, kad neigiamas
žvejybos veiklos poveikis jūros ekosistemoms būtų sumažintas iki
minimumo, taip pat kad būtų kuo labiau vengiama nepageidaujamos
priegaudos ir ji būtų sumažinta iki minimumo;
(16)     atsižvelgiant į
išdėstytas priežastis ir siekiant tinkamai spręsti išteklių
išsaugojimo problemas, kurias ir toliau kelia aptariami žvejybos įrankiai,
taip pat siekiant veiksmingai ir efektyviai įgyvendinti aplinkos apsaugos
ir reikalavimų vykdymo užtikrinimo tikslus tuo pat metu atsižvelgiant
į socialinį ir ekonominį poveikį, būtina visuose
Sąjungos vandenyse visiškai uždrausti laikyti laive arba naudoti bet
kokius dreifuojančiuosius tinklus ir šis draudimas turėtų
galioti visiems Sąjungos laivams, žvejojantiems tiek Sąjungos
vandenyse, tiek už jų ribų, ir visiems ne Sąjungos laivams
Sąjungos vandenyse;
(17)     Sąjungos teisės
aktų aiškumo sumetimais taip pat būtina panaikinti visas kitas su
dreifuojančiaisiais tinklais susijusias nuostatas iš dalies
pakeičiant Tarybos reglamentą (EB) Nr. 850/98[12], Reglamentą (EB)
Nr. 812/2004, Reglamentą (EB) Nr. 2187/2005 bei Tarybos
reglamentą (EB) Nr. 1967/2006[13]
ir panaikinant Reglamentą (EB) Nr. 894/97;
(18)     žvejybos mažais
dreifuojančiaisiais tinklais veiklą vykdantiems laivams gali
reikėti laiko prisitaikyti prie naujų aplinkybių, todėl
reikėtų nustatyti laipsniško minėtos žvejybos panaikinimo
laikotarpį. Todėl šis reglamentas turėtų įsigalioti
2015 m. sausio 1 d.,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Taikymo
sritis
Šis reglamentas taikomas visai žvejybos
veiklai, patenkančiai į bendros žuvininkystės politikos taikymo
sritį, nurodytą Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 1 straipsnio 2
dalyje.
2 straipsnis
Apibrėžtis
1.           Šiame reglamente taikomos
Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 4 straipsnio 1 dalyje pateiktos terminų
apibrėžtys.
2.           Be to, dreifuojantysis
tinklas – vandens paviršiuje arba tam tikrame gylyje plūdriosiomis
priemonėmis statomas tinklas, sudarytas iš vienos arba daugiau tinklo
skiaučių, lygiagrečiai sukabintų ant
viršutinio (-ių) lyno (-ų), ir atskirai arba su laivu, prie
kurio gali būti prikabintas, dreifuojantis, nešant vandens srovėms.
Prie tinklo gali būti prikabinti tinklą arba jo dreifavimą
stabilizuojantys įtaisai, kaip antai jūrinis (plūdrusis) inkaras
arba į dugną nugramzdintas inkaras, pritvirtintas prie vieno tinklo
galo.
3 straipsnis
Draudimas
naudoti dreifuojančiuosius tinklus
Draudžiama:
a)       dreifuojančiaisiais tinklais
gaudyti bet kokius biologinius jūrų išteklius ir
b)       laikyti bet kokius
dreifuojančiuosius tinklus žvejybos laivuose.
4 straipsnis
Susijusių
reglamentų pakeitimai
1.           Reglamento (EB)
Nr. 850/98 20 straipsnio 3 dalis išbraukiama.
2.           Reglamentas (EB)
Nr. 812/2004 iš dalies keičiamas taip:
a)      1a straipsnis išbraukiamas;
b)      I priedo A dalies b ir E dalies b punktai
išbraukiami;
c)      III priedo D dalis išbraukiama.
3.           Reglamento (EB)
Nr. 2187/2005 2 straipsnio o punktas ir 9 bei 10 straipsniai išbraukiami.
4.           Reglamento (EB)
Nr. 1967/2006 II priedo a) punkte žodžiai „ir dreifuojančių“
išbraukiami.
5 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentas (EB) Nr. 894/97 panaikinamas.
6 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja 2015 m.
sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir
tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                    Pirmininkas
[1]               Jungtinių Tautų Generalinės
Asamblėjos rezoliucijos  Nr. 44/225 (1989 m. gruodžio
22 d.),  Nr. 45/197 (1990 m. gruodžio 21 d.) ir
Nr. 46/215 (1991 m. gruodžio 20 d.).
[2]               1989 m. lapkričio 24 d. Konvencijoje
dėl draudimo pietų Ramiajame vandenyne žvejoti ilgais
dreifuojančiaisiais tinklais (Velingtono konvencija), įsigaliojusioje
1991 m. gegužės 17 d., dideli dreifuojantieji tinklai apibrėžti
kaip ilgesni nei 2,5 km ilgio   http://www.mfe.govt.nz/laws/meas/wellington.html,
 http://www.jus.uio.no/english/
services/library/treaties/08/8-02/large-driftnets.xml.
[3]               MAREA speciali sutartis Nr. 8 (SI2.646130). Identification
and characterization of the small scale driftnet fisheries in the Mediterranean
(DriftMed)(„Žvejybos nedideliais dreifuojančiaisiais tinklais
Viduržemio jūroje identifikavimas ir apibūdinimas (DriftMed)“);

                Speciali sutartis
Nr. 5 (SI2.650655). Study in support of the review of the EU regime on
the small-scale driftnet fisheries („Tyrimas, kuriuo grindžiama ES
galiojančios žvejybos nedideliais dreifuojančiaisiais tinklais
tvarkos peržiūra“).
[4]               OL L [...], [...], p. [...].
[5]               2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir
Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės
politikos, kuriuo iš dalies keičiami Tarybos reglamentai (EB)
Nr. 1954/2003 ir (EB) Nr. 1224/2009 bei panaikinami Tarybos
reglamentai (EB) Nr. 2371/2002 ir (EB) Nr. 639/2004 bei Tarybos
sprendimas 2004/585/EB (OL L 354, 2013 12 28, p. 22).
[6]               OL L 189, 1998 7 3, p. 16.
[7]                  2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento
ir Tarybos direktyva 2008/56/EB, nustatanti Bendrijos veiksmų
jūrų aplinkos politikos srityje pagrindus (Jūrų strategijos
pagrindų direktyva) (OL L 164, 2008 6 25, p. 19).
[8]               1989 m. gruodžio 22 d. Jungtinių
Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/44/225 dėl
žvejybos dideliais pelaginiais dreifuojančiaisiais tinklais ir jos
poveikio gyviesiems pasaulio vandenynų ir jūrų ištekliams,
p. 147; 1990 m. gruodžio 21 d. Jungtinių Tautų
Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/45/197 dėl žvejybos
dideliais pelaginiais dreifuojančiaisiais tinklais ir jos poveikio
gyviesiems pasaulio vandenynų ir jūrų ištekliams, p. 123;
1991 m. gruodžio 20 d. Jungtinių Tautų Generalinės
Asamblėjos rezoliucija A/RES/46/215 dėl žvejybos dideliais
pelaginiais dreifuojančiaisiais tinklais ir jos poveikio gyviesiems
pasaulio vandenynų ir jūrų ištekliams, p. 147.
[9]               1997 m. balandžio 29 d. Tarybos reglamentas
(EB) Nr. 894/97, nustatantis tam tikras technines žuvininkystės
išteklių apsaugos priemones (OL L 132, 1997 5 23, p. 1), su pakeitimais,
padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1239/98.
[10]             2005 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentas (EB)
Nr. 2187/2005 dėl žuvų išteklių apsaugos techninėmis priemonėmis
Baltijos jūroje, Beltų ir Zundo sąsiauriuose (OL L 349,
2005 12 31, p. 1).
[11]             1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyva
92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos
bei floros apsaugos (OL L 206, 1992 7 22, p. 7).
[12]             1998 m. kovo 30 d. Tarybos reglamentas (EB)
Nr. 850/98 dėl žuvininkystės išteklių apsaugos, taikant
technines priemones jūrų gyvūnų jaunikliams apsaugoti (OL L
125, 1998 4 27, p. 1).
[13]             2006 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentas (EB)
Nr. 1967/2006 dėl žuvų išteklių tausojančio naudojimo
Viduržemio jūroje valdymo priemonių (OL L 409, 2006 12 30, p. 11).