title: Proposal for a Council Decision amending Decision No 2002/463/EC adopting an action programme for administrative cooperation in the fields of external borders, visas, asylum and immigration (ARGO programme)

text:
                     EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA

                                                        Briuselis, 19.05.2004
                                                        KOM(2004) 384 galutinis

                                                        2004/0122 (CNS)

                                           Pasiūlymas

                                  TARYBOS SPRENDIMAS

     iš dalies keičiantis Sprendimą Nr. 2002/463/EB dėl administracinio bendradarbiavimo
       veiksmų programos išorinių sienų kontrolės, vizų, prieglobsčio ir imigracijos srityse
                                 (ARGO programa) patvirtinimo

                                       (pateikė Komisija)

LT                                                                                LT
 ---pagebreak---                                 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

     1.       ĮVADAS

     ARGO programa, skatinanti administracinį bendradarbiavimą išorinių sienų kontrolės, vizų,
     prieglobsčio ir imigracijos srityse, reikalinga siekiant papildyti teisės aktų leidybos iniciatyvą,
     kurios yra imtasi pagal Sutarties 62 ir 63 straipsnius. Tai, kad pastangos leisti teisės aktus
     pačios savaime nėra pakankamos ir,- kad kuriant laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę yra
     reikalingas veiksmingas operatyvinis kompetentingų valstybės institucijų ir valstybių narių
     bendradarbiavimas, ne kartą buvo pabrėžta ir Europos Konstitucijos projekte.

     Taryba, 2002 m. birželio 13 d. priėmusi ARGO programą, tą pačią dieną priėmė ir ES1
     valstybių narių išorės sienų valdymo planą, kuriame dar kartą buvo pabrėžta koordinavimo ir
     kooperavimosi mechanizmo svarba šioje srityje. Šiame veiksmų plane, suderintame su
     2002 m. gegužės mėn. priimtu Bendrijos komunikatu2, -naštos padalijimas tarp valstybių
     narių,- taip pat nurodomas kaip integruoto išorinių sienų valdymo dalis. Sevilijoje Europos
     Vadovų Taryba paprašė Komisiją ištirti klausimus, susijusius su finansinės naštos padalijimu
     valdant išorines sienas. Komisija minėtus klausimus išsamiai aptarė savo 2002 m. gruodžio ir
     2003 m. birželio mėn. komunikatuose3. Antrajame komunikate Komisija patvirtino investicijų
     dydžio ir operatyvinių išlaidų, padaromų vykdant šią užduotį, ypač atsižvelgiant į asmenų
     kontrolę, svarbą. Tačiau pasirodė, kad yra labai sunku surinkti ir išnagrinėti su tuo susijusius
     išsamius ir palyginamus duomenis. Komisijos išvadose patvirtinama, kad realus ir
     įgyvendinamas sprendimas dėl naštos padalijimo turės palaukti iki 2006 m. finansinės
     perspektyvos, be to, netrukus Komisija nagrinės galimybę persvarstyti ARGO programą.

     2.       TIKSLAI

     Pasiūlyto sprendimo dėl ARGO pakeitimo tikslas – padaryti finansinės paramos teikimą
     nacionaliniams projektams išorinių sienų kontrolės srityje įmanomą, atkreipiant dėmesį į
     konkrečius struktūrinius trūkumus strateginiuose pasienio punktuose. Susitarimuose su
     valstybėmis narėmis tai bus nustatyta remiantis objektyviais kriterijais (rizikos įvertinimu).
     Pakeistos nuostatos aiškiai apibrėžia tikslus, kurių turi būti siekiama šiais projektais ar
     veiksmais. Šiems veiksmams įgyvendinti nereikės, kad aktyviai įsitrauktų kitos valstybės
     narės, šalys kandidatės arba trečiosios šalys. Tačiau jos vaidins svarbų vaidmenį apibūdinant
     rizikos įvertinimo kriterijus, nes tai yra bendra visų valstybių narių veikla ir esminė integruoto
     išorinių sienų valdymo dalis. Be to, valstybės narės turės teisę per Komitetą pareikšti savo
     nuomonę rengdamos metinę darbo programą ir parinkdamos šią naują projekto rūšį. Rengiant
     ir/arba įgyvendinant šiuos veiksmus kitos valstybės narės gali dalyvauti kaip stebėtojos.

     (1)    Tarybos dokumentas 10019/02.
     (2)    Komunikatas dėl integruoto ES valstybių narių išorės sienų valdymo.
     (3)    2002 12 3 Komunikatas KOM (2002) 703, apibendrinantis migracijos klausimus ES santykiuose su
            trečiosiomis šalimis, ir Komunikatas KOM (2003) 323 dėl bendros politikos plėtojimo nelegalios
            imigracijos, kontrabandos ir prekybos žmonėmis, išorinių sienų kontrolės ir nelegalių gyventojų
            grąžinimo srityse .

LT                                                    2                                                       LT
 ---pagebreak---      3.       ARGO PROGRAMOS ĮGYVENDINIMAS

     Komisijos tarnybos neseniai paskelbė savo pirmąją metinę ataskaitą Tarybai ir Europos
     Parlamentui dėl ARGO programos įgyvendinimo (2002–2003)4. Šioje ataskaitoje Komisija
     pažymėjo, jog 2003 m. būta aiškių požymių, rodančių, kad ARGO programa netinkamai
     įgyvendinama. Iš esmės taip yra dėl sunkumų, su kuriais nacionalinės institucijos susiduria
     kartu su kitais ES partneriais organizuodamos ir telkdamos išteklius ARGO programos
     skatinamiems veiksmams. Atrodo, kad nacionalinės įstaigos nevisiškai atitinka ARGO
     sprendime nustatytus tinkamumo reikalavimus, ypač nuostatų dėl įstaigų iš kitų valstybių
     narių ar trečiųjų valstybių įsitraukimo. Ši, programos įgyvendinimo metu, įgyta patirtis taip
     pat yra svarbus argumentas palaikantis siūlomą pataisą, kuri apsiriboja tik išorinių sienų
     kontrolės sritimi. Pagrindinis ARGO programos įgyvendinimo dokumentas yra darbo
     programa, kuri apibrėžia metinius prioritetus, tikslus ir pateikia veiklos, kurios imsis
     Komisija, planą. Komisija taip pat ketina naudoti metinę darbo programą, kad kartu su
     valstybėmis narėmis nustatytų, kurie objektyvumo kriterijai yra svarbiausi nustatant šių naujų
     veiksmų tinkamumą.

     4.       FINANSAVIMAS

     2003 m. birželio mėn. komunikate Komisija išnagrinėjo, kokiais būdais galima gauti
     papildomų lėšų, inter alia išorinių sienų kontrolei. Šios lėšos 2004 m. gali būti skirstomos per
     ARGO programą. Europos Vadovų Taryba pritarė šiam požiūriui ir biudžeto institucija
     nusprendė gerokai padidinti bendrą biudžetą, kuris bus skirtas programai šiais metais. Atrodo,
     kad Taryba ir Europos Parlamentas sutaria, jog išorinių sienų kontrolės srityje yra
     neatidėliotinų darbų. Šis padidintas biudžetas, taip pat ir netinkamas ARGO programos
     vykdymas 2003 m. buvo kitas veiksnys, nulėmęs tai, kad Komisija persvarstė esamas ARGO
     programos nuostatas ir pasiūlė šį iš dalies keičiantį sprendimą. Tačiau pasiūlyme
     nereikalaujama tirti finansinių pasekmių, nes nuostatos keičiamos dėl naujo padidėjusio
     biudžeto, jos nėra jo kilmės šaltinis.

     5.       SUBSIDIARUMAS IR PROPORCINGUMAS

     Komisija primygtinai reikalauja, kaip tai daug kartų patvirtino ir Taryba, kad už išorinių sienų
     kontrolę ir toliau būtų atsakingos valstybės narės. Pagrindinis Bendrijos politikos tikslas šioje
     srityje yra pateikti apibendrintą požiūrį į sienų valdymą. Numatoma vieninga ir veiksminga
     ES išorinių sienų kontrolė bei priežiūra. Tai labai svarbu turint omenyje ne tik valstybių narių
     saugumą, kur vidinės sienos neegzistuoja, bet ir kontroliuojant bei skatinant žmonių judėjimą
     ES ir visame pasaulyje. Tačiau Komisija deramai atsižvelgė į subsidiarumo principą, ir bet
     koks finansinis kišimasis, susijęs su ES valstybių narių išorinėmis sienomis, Bendrijai turės
     pridėtinės vertės. Komisija taip pat užtikrins, kad nebūtų jokio veiksmų, kuriuos ARGO
     programa skatina išorinių sienų kontrolės srityje, ir procesų, kuriuos koordinuos pasiūlytoji
     Europos išorinių sienų valdymo ir operatyvinio bendradarbiavimo agentūra, dubliavimo. Taigi
     2005 m. Agentūra turbūt dar nebus pajėgi iš savo einamojo biudžeto finansuoti valstybių
     narių bendrų veiksmų ir bandomųjų projektų. Paskutiniais ARGO programos veikimo metais
     (2006 m.) Komisija gali iš metinės darbo programos pašalinti skyrių apie išorines sienas.

     (4)    Žr. dokumentą SEC (2004) 211.

LT                                                  3                                                    LT
 ---pagebreak---                                                                 2004/0122 (CNS)

                                                   Pasiūlymas

                                         TARYBOS SPRENDIMAS

         iš dalies keičiantis Sprendimą Nr. 2002/463/EB dėl administracinio bendradarbiavimo
           veiksmų programos išorinių sienų kontrolės, vizų, prieglobsčio ir imigracijos srityse
                                     (ARGO programa) patvirtinimo

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

     atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 66 straipsnį,

     atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą5,

     atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę6,

     atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę 7,

     atsižvelgdama į Regionų komiteto nuomonę8,

     kadangi:

     (1)      Svarbiausias Sprendimo Nr. 463/2002/EB9 tikslas – skatinti administracinį
              bendradarbiavimą išorinių sienų kontrolės, vizų, prieglobsčio ir imigracijos srityse.

     (2)      Savo 2003 m. birželio 3 d. Komunikate Europos Parlamentui ir Tarybai dėl bendros
              politikos plėtojimo nelegalios imigracijos, kontrabandos ir prekybos žmonėmis,
              išorinių sienų kontrolės ir nelegalių gyventojų grąžinimo srityse10, Komisija siūlo
              persvarstyti ARGO programą parūpinant finansinę paramą nacionaliniams projektams
              išorinių sienų kontrolės srityje, atkreipiant dėmesį į konkrečius struktūrinius trūkumus
              strateginiuose pasienio punktuose, kurie susitarimuose su valstybėmis narėmis bus
              nustatyti taikant objektyvius kriterijus.

     (3)      Europos Vadovų Taryba Salonikuose paprašė Komisiją ištirti galimybes paskirstyti
              lėšas pagal 3 skiltyje apibrėžtas finansines galimybes. Taip siekiama 2004–2006 m.
              atkreipti dėmesį į labiausiai neatidėliotinus struktūrinius poreikius ir numatyti platesnį
              solidarumo apibrėžimą, į kurį, inter alia bus įtraukta Bendrijos parama išorinių sienų
              valdymui11.

     5
              OL C […] […], p.
     (6)      OL C […] […], p.
     (7)      OL C […] […], p.
     (8)      OL C […] […], p.
     (9)      OL L 161, 2002 6 19, p. 11.
     (10)     KOM (2003) 323 galutinis.
     (11)     Salonikų Europos Vadovų Tarybos išvados, 23 punktas.

LT                                                       4                                                 LT
 ---pagebreak---      (4)    Kad išorinių sienų valdymas būtų geresnis, biudžeto valdymo institucija(12) nemažai
            padidino 2004 m. ARGO programai skirtus asignavimus.

     (5)    Siekiant paremti bendrus ARGO programos tikslus derėtų pasiūlyti daugiau veiksmų
            išorinių sienų kontrolės srityje, taip pat numatyti naujus veiksmų modelius.

     (6)    Valstybėms narėms reikia turėti galimybę siūlyti veiksmus, kurie nebūtinai sietųsi su
            kitomis valstybėmis narėmis, bet prisidėtų prie bendrų tikslų ir remtų veiksmus
            išorinių sienų kontrolės srityje, kaip numatyta Sprendime Nr. 2002/463/EB.

     (7)    Sprendimo Nr. 2002/463/EB nuostatos dėl ARGO komiteto konsultacijų turi būti
            suderintos su naujuoju finansiniu reglamentu, taikomu bendrajam EB biudžetui13.

     (8)    Pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridedamo prie Europos Sąjungos sutarties ir
            Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį
            sprendimą, dėl to šis sprendimas jos neįpareigoja bei ji nėra ją taikantis subjektas.

     (9)    Remdamasi Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos, pridedamo prie
            Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 3 straipsniu,
            Jungtinė Karalystė 2002 m. sausio 29 d. pateikė pranešimą laišku, kuriame teigiama,
            kad ji nori dalyvauti priimant ir vykdant Sprendimą Nr. 2002/463/EB.

     (10)   Pagal Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos, pridedamo prie Europos
            Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 straipsnį Airija
            nedalyvauja priimant šį sprendimą, dėl to, nepažeidžiant minėto protokolo 4
            straipsnio, šio sprendimo nuostatos Airijai netaikomos.

     (11)   Dėl to reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Sprendimą Nr. 2002/463/EB

     PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

     (12)   2004 finansinių metų bendrasis ES biudžetas (OL L 53, 2004 2 23).
     (13)   Reglamentas Nr. 1605/2002, OL L 248, 2002 9 16.

LT                                                       5                                            LT
 ---pagebreak---                                                1 straipsnis

     Sprendimas Nr. 2002/463/EB iš dalies keičiamas taip:

     1.      10 straipsnyje įterpiama 1a dalis:

             „1a Norint gauti bendrą finansavimą pagal ARGO programą, 8 straipsnyje
                 nurodytuose ir vienos valstybės narės nacionalinės institucijos pasiūlytuose
                 veiksmuose, kuriais vykdoma viena iš 4 straipsnyje nurodytų politikos krypčių,
                 turi:

                   a)      būti siekiama vieno iš 3 straipsnyje nurodytų bendrųjų tikslų;

                   b)     būti prisidedama prie bendro sienos valdymo atkreipiant dėmesį į
                   konkrečius struktūrinius trūkumus strateginiuose pasienio punktuose,
                   nustatomuose taikant objektyvius kriterijus.“

     2.      11 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

             a)    3, 4 ir 6 dalyse „10 straipsnio 1 dalyje“ keičiama į „10 straipsnio 1 ir 1a
                   dalyse“.

             b)    5 dalis pakeičiama taip:

                   „5.   Sprendimai suteikti Bendrijos subsidijas 10 straipsnio 1 ir 1a dalyse
                         nurodytiems veiksmams priimami Komisijos ir veiklą pasiūliusių
                         nacionalinių įstaigų subsidijų sutarčių forma. Dėl subsidijų priimtų
                         sprendimų ir sudarytų sutarčių finansinę kontrolę atlieka Komisija, o
                         auditą – Audito Rūmai.“

     3.      12 straipsnis keičiamas taip:

             a)    3 straipsnio a punktas pakeičiamas taip:

                   „a)   parengia metinę darbo programą, kuri apima konkrečius tikslus, teminius
                         prioritetus, objektyvius kriterijus, nurodytus 10 straipsnio 1a dalies b
                         punkte, 10 straipsnio 3 dalyje nurodytų veiksmų, kurių Komisija ketina
                         imtis, aprašymą ir, jeigu reikia, kitų veiksmų sąrašą.“

             b)    4 dalis pakeičiama taip:

                   „4.   Metinė darbo programa, taip pat Komisijos pasiūlyti veiksmai ir 9
                         straipsnyje nurodyti specifiniai veiksmai tvirtinami 13 straipsnio 2 dalyje
                         nurodyta tvarka.“

                         Dėl veiksmų, nurodytų 10 straipsnio 1a dalyje, pasirinktų veiksmų
                         sąrašas turi būti patvirtintas 13 straipsnio 3 dalyje nurodyta tvarka.

LT                                                     6                                               LT
 ---pagebreak---                                              2 straipsnis

     Šis sprendimas įsigalioja nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dienos.

     Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms pagal Europos bendrijos steigimo sutartį.

     Priimta Briuselyje,

                                                Tarybos vardu
                                                Pirmininkas

LT                                                7                                                 LT
 ---pagebreak---                                  TEISINĖ FINANSINĖ ATASKAITA
     Politikos sritis(-ys): Teisingumas ir vidaus reikalai
     Veiklos kryptis(-ys): Bendra imigracijos ir prieglobsčio politika

     VEIKSMŲ PAVADINIMAI:   PASIŪLYMO DĖL TARYBOS SPRENDIMO, IŠ DALIES KEIČIANČIO
           SPRENDIMĄ NR. 2002/463/EB DĖL ADMINISTRACINIO BENDRADARBIAVIMO VEIKSMŲ
           PROGRAMOS IŠORINIŲ SIENŲ KONTROLĖS, VIZŲ, PRIEGLOBSČIO IR IMIGRACIJOS
           SRITYSE (ARGO PROGRAMA) PATVIRTINIMO, PROJEKTAS

     1.       BIUDŽETO EILUTĖ(-ĖS)+POZICIJA(-OS)

              18 03 07 : ARGO programa

              18 01 04 06 : ARGO – išlaidos administraciniam valdymui

     2.       BENDRI APSKAIČIAVIMAI

     2.1.     Bendri veiksmų asignavimai (B dalis): 46,179 milijono eurų įsipareigojimams

     2.2.     Taikymo laikotarpis:

              2002–2006 m.

     2.3.     Bendras daugiametis išlaidų apskaičiavimas:

     a)       Įsipareigojimų dėl lėšų/mokėjimų asignavimo patvirtinimo planas (finansinis
              kišimasis) (žr. 6.1.1 punktą)
                                                 Milijonai eurų (vienos tūkstantosios tikslumu)
                                 2002      2003      2004     2005    2006     2007
                                                                               ir kiti   Iš viso
            Įsipareigojimai      3,000    7,675     21,300   6,200    7,200              45,375
              Mokėjimai          2,400    4,438     12,549   7,476    9,836    8,678     45,375

     b)       Išlaidos techninei ir administracinei pagalbai ir paramai (žr. 6.1.2 punktą)

                                 2002      2003      2004     2005    2006     2007
                                                                               ir kiti   Iš viso
            Įsipareigojimai     0,024    0,200      0,180    0,200    0,200              0,804

              Mokėjimai         0,024    0,200      0,180    0,200    0,200              0,804

LT                                                    8                                            LT
 ---pagebreak---             Tarpinė suma a+b         2002     2003     2004        2005      2006       2007      Iš viso
                                                                                ir kiti
          Įsipareigojimai            3,024    7,875    21,480      6,400     7,400                46,179
          Mokėjimai                  2,424    4,638    12,729      7,676     10,036     8,678     46.179

     c)        Bendras finansinis žmogiškųjų išteklių poveikis ir kitos administracinės išlaidos
               (žr. 7.2 ir 7.3 punktus)
            Įsipareigojimai/         0,357    0,357    0,357       0,357     0,357      0,324     2,109
               mokėjimai

             IŠ VISO a+b+c           2002     2003     2004        2005      2006       2007      Iš viso
                                                                                ir kiti
          Įsipareigojimai            3,381    8,232    21,837      6,757     7,757      0,324
                                                                                48,288
          Mokėjimai                  2,781    4,995    13,086      8,033     10,393
                                                                                9,002     48,288

     2.4.      Suderinamumas su finansų planavimu ir finansine perspektyva

               X       Pasiūlymas yra suderintas su dabartiniu finansų planavimu.

                       Pasiūlymas lems atitinkamos finansinės perspektyvos pozicijos perplanavimą.

                       Pasiūlymui gali prireikti taikyti tarpžinybinio susitarimo nuostatas.

     2.5.      Finansinis poveikis įplaukoms:

               X       Pasiūlyme nėra finansinių           aspektų     (jame     yra     techniniai   priemonės
                       įgyvendinimo aspektai)

               ARBA

               Pasiūlymas turi finansinį poveikį – įtaka įplaukoms yra tokia:

                                                                (Milijonai eurų vienos dešimtosios tikslumu)
                                                   Iki                     Padėtis po veiksmo
                                                 veiklos
            Biudžeto             Įplaukos        [Met          [Met [n+1] [n+2] [n+3 [n+4] [n+5]
            eilutė                               ai n-         ai n]              ]
                                                  1]

                       a)Grynosios įplaukos

                       b) Įplaukų pokytis        ∆

LT                                                         9                                                      LT
 ---pagebreak---      3.        BIUDŽETO APIBŪDINIMAS
              Išlaidų rūšis         Nauja          ELPA           Padavusių          Finansinės
                                                  įmokos        paraiškas šalių     perspektyvos
                                                                   įmokos             pozicija
     Neprivalom       Skirtumas      Nėra          Nėra               Nėra               Nr. 3
          a

     4.        TEISINIS PAGRINDAS

               Europos bendrijos steigimo sutarties 66 straipsnis.

               Tarybos sprendimas Nr. 2002/463/EB dėl administracinio bendradarbiavimo
               veiksmų programos išorinių sienų kontrolės, vizų, prieglobsčio ir imigracijos srityse
               (ARGO programa) patvirtinimo.

     5.        APIBŪDINIMAS IR PAGRINDAS

     5.1.      Poreikis įsikišti Bendrijai

     5.1.1.    Siekiami tikslai

               ARGO programa įkurta 2002 m. birželio 13 d. Tarybos sprendimu 2002/463/EB (OL
               L 161, 2002 6 19, p. 11). ARGO programos tikslas – finansiškai paremti tam tikrus
               veiksmus, kuriuos valstybės narės pasiūlė išorinių sienų kontrolės, vizų, prieglobsčio
               ir imigracijos srityse. Šia programa norėta pagerinti nacionalinių institucijų
               bendradarbiavimą siekiant padidinti procedūrų veiksmingumą minėtose srityse, kartu
               nustatyti naujų Bendrijos teisės aktų įgyvendinimo sunkumus ir užtikrinti atviresnį
               programos taikymą.

               2002 m. birželio 13 d. Tarybos sprendimo 2002/463/EB, įkuriančio ARGO
               programą, 11 straipsnio 1 dalyje rekomenduojama finansinė suma ARGO programos
               įgyvendinimui 2002–2006 metais yra 25 milijonai eurų. Tačiau plėtojant politiką,
               visų pirma išorinių sienų kontrolės srityje, biudžeto institucija iš esmės padidino lėšų,
               skirtų ARGO programai, sumą – 2003 m. (+ 4,675 milijono eurų) ir 2004 m. (+ 19,5
               milijono eurų). Turint omenyje šį ryškų padidėjimą, kuris rodo Komisijos, Tarybos ir
               Europos Parlamento teikiamą svarbą veiksmų plėtrai konkrečioje išorinių sienų
               kontrolės bendradarbiavimo srityje, taip pat sunkumus, nustatytus pirmuosius dvejus
               metus įgyvendinant ARGO programą, kaip teigiama pirmojoje metinėje Tarybos ir
               Europos Parlamento ARGO programos įgyvendinimo ataskaitoje (SEC(2004)211,
               2004 2 17), Komisija siūlo iš dalies pakeisti Tarybos sprendimą 2002/463/EB. Juo
               siekiama finansinės paramos teikimą nacionaliniams projektams išorinių sienų
               kontrolės srityje padaryti įmanomą, atkreipiant dėmesį į konkrečius struktūrinius
               trūkumus strateginiuose pasienio punktuose.

     5.1.2.    Priemonės, kurių imamasi dėl ex ante įvertinimo

               Sevilijoje Europos Vadovų Taryba paprašė, kad Komisija ištirtų klausimus,
               susijusius su finansinės naštos padalijimu valdant išorines sienas. Komisija minėtus
               klausimus išsamiai aptarė savo 2002 m. gruodžio ir 2003 m. birželio mėn.

LT                                                   10                                                    LT
 ---pagebreak---                komunikatuose14. Antrajame komunikate Komisija patvirtino investicijų dydžio ir
               operatyvinių išlaidų, padaromų vykdant šią užduotį, ypač atsižvelgiant į asmenų
               kontrolę, svarbą. Tačiau pasirodė, kad yra labai sunku surinkti ir išnagrinėti su tuo
               susijusius išsamius ir palyginamus duomenis. Komisijos išvadose patvirtinama, kad
               realus ir įgyvendinamas sprendimas dėl naštos padalijimo turės palaukti iki 2006 m.
               finansinės perspektyvos, be to, netrukus Komisija nagrinės galimybę persvarstyti
               ARGO programą. Peržiūrėjimu bus siekiama paremti nacionalinius projektus išorės
               sienų kontrolės srityje atkreipiant dėmesį į konkrečius struktūrinius trūkumus
               strateginiuose pasienio punktuose, kurie bus nustatomi sutartyse su valstybėmis
               narėmis remiantis objektyviais kriterijais (rizikos įvertinimas).

               2002 ir 2003 m. ARGO programos įgyvendinimo ataskaitos tik patvirtina, kad,
               siekiant padaryti projektus tinkamus ARGO programai, reikia pakeisti sąlygas.
               Valstybių narių finansų planavimo sunkumai, susiję su bendro finansavimo pagal
               ARGO programą reikalavimais, tampa dar svarbesni, kai, siekiant bendrų veiksmų,
               yra reikalaujama bendradarbiauti su kitomis valstybėmis narėmis. Veiksmams
               išorinių sienų kontrolės srityje yra reikalingos realios investicijos (personalo atranka
               ir mokymas, įrangos pirkimas ir atnaujinimas), kurias sunku planuoti dėl tarptautinio
               pobūdžio. Tačiau taip pat reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad tokios investicijos, net
               jeigu investuoja viena valstybė narė, gali turėti teigiamą poveikį Sąjungos išorinių
               sienų valdymo stiprinimui, ir tai bus naudinga visoms narėms. Prieš suteikiant
               ARGO programai finansavimą, remiantis objektyviais kriterijais, dėl kurių yra
               sutarusios dauguma valstybių narių, turi būti nustatoma ES pridėtinė vertė.

     5.1.3.    Priemonės, kurių imamasi dėl ex post įvertinimo

               Nėra.

     5.2.      Numatomi veiksmai ir biudžeto kišimosi suderinimas

               Pasiūlyto pakeitimo tikslas – patikslinti valstybių narių pristatomų projektų
               tinkamumo sąlygas (10 straipsnis). Vadinasi, vienos valstybės narės išorinių sienų
               kontrolės srityje pristatomas projektas gali būti laikomas tinkamu, jeigu jame yra
               atkreipiamas dėmesys į konkrečius struktūrinius trūkumus strateginiuose pasienio
               punktuose, nustatytuose remiantis objektyviais kriterijais (rizikos įvertinimas), kurie
               bus apibūdinti metinėje Komisijos darbo programoje suderinus su ARGO komitetu
               (valdymo procedūra). Dėl projektų, atrinktų pagal šias naujas sąlygas siekiant
               patvirtinti ES remiamų projektų pridėtinę vertę, sąrašo ARGO komitetas taip pat turi
               pateikti savo nuomonę (konsultavimo procedūra).

     5.3.      Įgyvendinimo būdai

               Šis pasiūlymas dėl Tarybos sprendimo pakeitimo neturi įtakos nacionalinių įstaigų
               pristatytų subsidijų projektų įgyvendinimo būdui.

     14
              2002 12 3 Komunikatas KOM (2002) 703, apibendrinantis migracijos klausimus ES santykiuose su
              trečiosiomis šalimis, ir Komunikatas KOM (2003) 323 dėl bendros politikos plėtojimo nelegalios
              imigracijos, kontrabandos ir prekybos žmonėmis, išorinių sienų kontrolės ir nelegalių gyventojų
              grąžinimo srityse.

LT                                                      11                                                      LT
 ---pagebreak---      6.          FINANSINĖ ĮTAKA

     6.1.        Bendra finansinė įtaka B daliai - (per visą programos veikimo laiką)

     6.1.1.      Finansinis kišimasis

                                              Įsipareigojimai (milijonai eurų vienos tūkstantosios tikslumu)

            Klasifikavimas             2002*          2003*        2004     2005     2006     2007 ir    Iš viso
                                                                                kiti
     1 veiksmas – valstybių narių     2,116       2,636        19,000     4,200    5,200                33,152
     projektai    išorinių    sienų
     kontrolės, vizų, prieglobsčio
     ir imigracijos srityse

     2 veiksmas – Komisijos           0,699       0            2,300      2,000    2,000                6,999
     iniciatyva (tyrimas)

                            IŠ VISO   2,815       2,636        21,300     6,200    7,200                40,151

LT                                                            12                                                   LT
 ---pagebreak---      *2002 ir 2003 m. nurodyti pagal faktinį įgyvendinimą.

     6.1.2.     Techninės ir administracinės pagalbos, paramos išlaidos ir IT išlaidos (įsipareigojimų
                patvirtinimas)

                                          2002     2003        2004     2005     2006   2007 ir    Iš viso
                                                                                kiti
     1)        Techninė            ir
     administracinė pagalba
     a)    Techninės       pagalbos
     įstaigos
     b)   Kita     techninė        ir
     administracinė pagalba:
     - intra muros:
     - extra muros:
     iš jų kompiuterinių valdymo
     sistemų     įdiegimui     ir
     palaikymui
                Tarpinės išlaidos 1

     2) Paramos išlaidos

     a) Mokymas                                  0,176     0,156      0,176    0,176              0,684

     b) Ekspertų susitikimai            0,024    0,024     0,024      0,024    0,024              0,120

     c) Informacija ir leidiniai

                Tarpinės išlaidos 2     0,024    0,200     0,180      0,200    0,200              0,804

                           IŠ VISO      0,024    0,200     0,180      0,200    0,200              0,804

LT                                                        13                                                 LT
 ---pagebreak---      6.2.         Išlaidų apskaičiavimas pagal priemones, numatytas B dalyje (per visą
                  programos veikimo laiką)

                                                  Įsipareigojimai (milijonai eurų vienos tūkstantosios tikslumu)

                  Klasifikavimas                  Rezultatų rūšis          Rezultatų           Vidutinės            Bendros išlaidos
                                                    (projektai,            skaičius         vieneto išlaidos
                                                                                (iš viso metams
                                                      bylos)
                                                                         (iš viso metams                                  1…n)
                                                                               1…n)
                                                        1                      2                     3                 4=(2X3)
     1 veiksmas valstybių narių
     projektai išorinių sienų kontrolės,
                                                 Projektai, susiję
     vizų, prieglobsčio ir imigracijos
                                                 su        bendra
     srityse                                                                   70                0,350                  24,000
                                                 veikla,
     - Išorinės sienos                           mokymu,                       36                0,125                   4,500
                                                 personalo
     - Prieglobstis                                                            60                0,075                   4,652
                                                 mainais, naujų
     - Imigracija / Vizos                        technologijų
                                                 naudojimu,
                                                 geros praktikos
                                                 plėtojimu

     2 veiksmas Komisijos veiksmai                   Tyrimai,                  15
                                                     paslaugų
                                                                                6,999
                                                      teikėjai

                 VISOS IŠLAIDOS                                               181                                       40,151

     Jei reikia, paaiškinti apskaičiavimo būdą

     7.           ĮTAKA PERSONALUI IR ADMINISTRACINĖS IŠLAIDOS

     7.1.         Įtaka žmogiškiesiems ištekliams

                                       Veiksmams valdyti skiriamas personalas                            Užduočių, kylančių iš veiksmų,
                                              naudojant esamas lėšas                                              aprašymas
          Pareigybių rūšys                                                             Iš viso
                                   Nuolatinių pareigų        Laikinų pareigų
                                       skaičius                 skaičius

                             A     1                                                   1
     Oficialūs
                             B     1                                                   1
     asmenys
                             C     1                                                   1
     Kiti          žmogiškieji
     ištekliai
     Iš viso                       3                                                             3

LT                                                                  14                                                                 LT
 ---pagebreak---      7.2.        Bendra žmogiškųjų išteklių finansinė įtaka

                       Žmogiškųjų išteklių rūšis                       Suma eurais                 Apskaičiavimo būdas *
     Oficialūs asmenys 1A + 1B + 1C                                 324.000             vidutiniškai 108.000 mln./metus x 3
     Laikinas personalas
     Kiti žmogiškieji ištekliai
                                  (sukonkretinti biudžeto eilutę)
                                                          Iš viso   324.000
     Sumos yra bendros dvylikos mėnesių išlaidos.

     7.3.        Kitos pagal veiksmus susidarančios administracinės išlaidos

     Biudžeto eilutė
                                                                        Suma eurais                  Apskaičiavimo būdas
     (numeris ir pozicija)
     Bendri asignavimai (A7antraštinė dalis)
     A0701 – Komandiruotės
     A07030 – Susitikimai
     A07031 – Privalomi komitetai (Programos komitetas)             33.600                   EUR 672 x 25 ekspertai x 2 Komitetai
     A07032 – Neprivalomi komitetai
     A07040 – Konferencijos
     A0705 – Mokymai ir konsultacijos
     Kitos išlaidos (sukonkretinti)

     Informacinės sistemos (A-5001/A-4300)

     Kitos išlaidos – A dalis (sukonkretinti)
                                                          Iš viso   33.600

     Sumos yra bendros dvylikos mėnesių išlaidos.
     (1)
           Tiksliai apibūdinti komiteto rūšį ir grupę, kuriai jis priklauso.

     7.4.        Paskirstymai

     Žmogiškųjų ir administracinių išteklių poreikiai turi būti numatyti paskirstymuose,
     pateikiamuose vadovaujančiam generaliniam direktoratui, vadovaujantis metinėmis
     paskirstymų procedūromis.

     I.         Iš viso metinis (7.2 + 7.3)                                   357.600 eurų
     II.        Veiksmų trukmė                                                5 metai
     III.       Bendra veiksmų kaina (I x II)                                 1.788.000 eurų

LT                                                             15                                                          LT
 ---pagebreak---      8.     PASKESNĖS PRIEMONĖS IR ĮVERTINIMAS

     8.1.   Paskesni susitarimai

            Pakeitimai nenumatomi.

     8.2.   Pasirengimas planuojamam įvertinimui ir tvarkaraštis

            Pakeitimai nenumatomi.

     9.     PRIEMONĖS PRIEŠ SUKČIAVIMĄ

            Pakeitimai nenumatomi.

LT                                           16                    LT


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 04 08
            COM(2016) 191 final
            2016/0101(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Europos Sąjungos ir Tuvalu susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino taikymo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               Tarybos reglamente (EB) Nr. 539/2001
                  1
                pateikti trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami valstybių narių išorės sienas, privalo turėti vizą, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašai. Reglamentą (EB) Nr. 539/2001 taiko visos valstybės narės, išskyrus Airiją ir Jungtinę Karalystę.

               Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 509/2014
                  2
                iš dalies pakeitus Reglamentą (EB) Nr. 539/2001 į II priedo sąrašą, kuriame nurodomos trečiosios šalys, kurių piliečiams netaikomas reikalavimas turėti vizą, įtraukta 19 šalių. Tos 19 šalių yra Dominika, Grenada, Jungtiniai Arabų Emyratai, Kiribatis, Kolumbija, Maršalo Salos, Mikronezija, Nauru, Palau, Peru, Rytų Timoras, Saliamono Salos, Samoa, Sent Lusija, Sent Vinsentas ir Grenadinai, Tonga, Trinidadas ir Tobagas, Tuvalu ir Vanuatu. Šalia kiekvienos iš tų II priede nurodytų šalių pavadinimų pateikiama nuoroda į išnašą, kurioje nustatyta, kad „vizų reikalavimas netaikomas nuo tos dienos, kai įsigalioja su Europos Sąjunga sudarytas susitarimas dėl bevizio režimo“.

               Reglamentas (ES) Nr. 509/2014 buvo priimtas 2014 m. gegužės 20 d. ir įsigaliojo 2014 m. birželio 9 d. 2014 m. liepos mėn. Komisija Tarybai pateikė rekomendaciją suteikti jai įgaliojimus pradėti derybas dėl bevizio režimo susitarimų su kiekviena iš toliau nurodytų 17 šalių: Dominika, Grenada, Jungtiniais Arabų Emyratais, Kiribačiu, Maršalo Salomis, Mikronezija, Nauru, Palau, Rytų Timoru, Saliamono Salomis, Samoa, Sent Lusija, Sent Vinsentu ir Grenadinais, Tonga, Trinidadu ir Tobagu, Tuvalu ir Vanuatu
                  3
               . 2014 m. spalio 9 d. Taryba pateikė Komisijai derybinius nurodymus.

               Pirmoji bevizio režimo susitarimų dalis pasirašyta 2015 m. gegužės 6 d. (su Jungtiniais Arabų Emyratais), 2015 m. gegužės 26 d. (su Rytų Timoru) ir 2015 m. gegužės 28 d. (su Dominika, Grenada, Samoa, Sent Lusija, Sent Vinsentu ir Grenadinais, Trinidadu ir Tobagu ir Vanuatu). Taryba leido pasirašyti antrąją bevizio režimo susitarimų dalį: su Tonga (pasirašytas 2015 m. lapkričio 20 d.), Kolumbija (pasirašytas 2015 m. gruodžio 2 d.), Kiribačiu (turi būti nustatyta pasirašymo data) ir Palau (pasirašytas 2015 m. gruodžio 7 d.). Iki įsigaliojimo šie keturi susitarimai laikinai taikomi nuo kitos dienos po jų pasirašymo.

               Derybos su Tuvalu pradėtos 2014 m. lapkričio 19 d. posėdyje, kuriame peržiūrėtas visas teksto projektas, o vėliau susitarta dėl visų aspektų. Vyriausieji derybininkai susitarimą parafavo Briuselyje 2015 m. spalio 8 d. Valstybėms narėms apie tai pranešta Tarybos Vizų darbo grupės posėdyje 2015 m. spalio 26 d.

               2.TEISINIS PAGRINDAS

               Sąjungos teisinis šio susitarimo pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 77 straipsnio 2 dalies a punktas kartu su jos 218 straipsniu.

               Pridedamas pasiūlymas yra susitarimo pasirašymo teisinė priemonė. Taryba sprendimą priims kvalifikuota balsų dauguma.

               Atsižvelgiant į tai, kad Tuvalu galės greitai užbaigti vidaus ratifikavimo procedūrą, ir į tai, kad praėjo daug laiko nuo pirmo Komisijos pasiūlymo netaikyti Tuvalu piliečiams reikalavimo turėti vizą (2012 m. lapkričio mėn.), siūlomame sprendime dėl pasirašymo pagal SESV 218 straipsnio 5 dalį numatomas laikinas susitarimo taikymas nuo kitos dienos po jo pasirašymo. Atsižvelgdama į tai, kad prieš sudarant susitarimą jam turi pritarti Europos Parlamentas, Komisija informuos Europos Parlamentą apie laikiną susitarimo taikymą.

               3.DERYBŲ REZULTATAI

               Komisijos nuomone, Tarybos derybiniuose nurodymuose nustatyti tikslai pasiekti ir bevizio režimo susitarimo projektas Sąjungai yra priimtinas.

               Jo galutinis turinys apibendrintas taip, kaip išdėstyta toliau.

               Tikslas

               Susitarimu nustatomas bevizis režimas Europos Sąjungos ir Tuvalu piliečiams, vykstantiems į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.

               Siekiant užtikrinti vienodas sąlygas visiems ES piliečiams, į susitarimą įtraukta nuostata, pagal kurią Tuvalu gali sustabdyti susitarimo galiojimą arba jį nutraukti tik visų Europos Sąjungos valstybių narių atžvilgiu, o Sąjunga gali sustabdyti susitarimo galiojimą arba jį nutraukti tik visų savo valstybių narių atžvilgiu.

               Apie ypatingą Jungtinės Karalystės ir Airijos padėtį kalbama preambulėje.

               Taikymo sritis

               Bevizis režimas taikomas visų kategorijų asmenims (paprastų, diplomatinių, tarnybinių ir (arba) pareiginių ir specialiųjų pasų turėtojams), keliaujantiems bet kokiais tikslais, išskyrus asmenis, vykstančius vykdyti apmokamą veiklą. Pastarosios kategorijos asmenims, kurie yra kitos Susitariančiosios Šalies piliečiai, visos valstybės narės ir Tuvalu gali toliau taikyti reikalavimą turėti vizą pagal galiojančią Sąjungos arba nacionalinę teisę. Siekiant užtikrinti darnų įgyvendinimą, prie susitarimo pridedama bendra deklaracija dėl asmenų, kurie vyksta vykdyti apmokamą veiklą, kategorijos aiškinimo.

               Buvimo trukmė

               Susitarimu nustatomas bevizis režimas Europos Sąjungos ir Tuvalu piliečiams, vykstantiems į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį. Prie susitarimo pridedama bendra deklaracija dėl 90 dienų laikotarpio per bet kurį 180 dienų laikotarpį aiškinimo.

               Susitarime atsižvelgiama į valstybių narių, kurios dar netaiko viso Šengeno acquis, padėtį. Šengeno erdvei be vidaus sienų nepriklausančių valstybių narių (Bulgarijos, Kipro, Kroatijos ir Rumunijos) atveju beviziu režimu Tuvalu piliečiams suteikiama teisė būti jų teritorijoje 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį, neskaičiuojant buvimo visoje Šengeno erdvėje trukmės.

               Teritorinis taikymas

               Susitarime yra nuostatų dėl jo teritorinio taikymo: Prancūzijos ir Nyderlandų atveju bevizis režimas Tuvalu piliečiams taikomas tik šių valstybių narių europinėje teritorijoje.

               Deklaracija

               Be minėtų bendrų deklaracijų, prie susitarimo pridedamos dvi kitos bendros deklaracijos:

               –dėl Norvegijos, Islandijos, Šveicarijos ir Lichtenšteino asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis;

               –dėl informacijos apie bevizio režimo susitarimo turinį ir padarinius, taip pat apie kitus susijusius klausimus, kaip antai apie atvykimo sąlygas, visapusiškos sklaidos.

               4.IŠVADA

               Atsižvelgdama į minėtus rezultatus, Komisija siūlo Tarybai:

               –priimti sprendimą pasirašyti susitarimą Sąjungos vardu ir įgalioti Tarybos pirmininką paskirti asmenį (-is), tinkamai įgaliotą (-us) pasirašyti susitarimą Sąjungos vardu;

               –pritarti, kad iki įsigaliojimo susitarimas būtų taikomas laikinai.

               2016/0101 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Europos Sąjungos ir Tuvalu susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino taikymo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalies a punktą kartu su 218 straipsnio 5 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 509/2014
                  4
                Tuvalu perkeltas iš Tarybos reglamento (EB) Nr. 539/2001
                  5
                I priedo į II priedą;

               (2)šalia Tuvalu pateikiama nuoroda į išnašą, kurioje nustatyta, kad vizų reikalavimas netaikomas nuo tos dienos, kai įsigalioja su Europos Sąjunga sudarytas susitarimas dėl bevizio režimo;

               (3)2014 m. spalio 9 d. sprendimu Taryba įgaliojo Komisiją derėtis dėl Europos Sąjungos ir Tuvalu susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju (toliau – Susitarimas) sudarymo;

               (4)derybos dėl Susitarimo pradėtos 2014 m. lapkričio 19 d. ir sėkmingai baigtos 2015 m. spalio 8 d. parafavus Susitarimą;

               (5)Susitarimas turėtų būti pasirašytas, o prie jo pridedamos deklaracijos patvirtintos Sąjungos vardu; Susitarimas turėtų būti laikinai taikomas nuo kitos dienos po jo pasirašymo, kol bus baigtos jo oficialaus sudarymo procedūros;

               (6)šis sprendimas yra Šengeno acquis nuostatų, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2000/365/EB
                  6
               , plėtojimas. Todėl Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

               (7)šis sprendimas yra Šengeno acquis nuostatų, kurias įgyvendinant Airija nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2002/192/EB
                  7
               , plėtojimas. Todėl Airija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Europos Sąjungos ir Tuvalu susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju (toliau – Susitarimas) pasirašymas patvirtinamas Sąjungos vardu su sąlyga, kad jis bus sudarytas.

               Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.

               2 straipsnis

               Sąjungos vardu patvirtinamos prie šio sprendimo pridedamos deklaracijos.

               3 straipsnis

               Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) pasirašyti Susitarimą Sąjungos vardu su sąlyga, kad jis bus sudarytas.

               4 straipsnis

               Susitarimas laikinai taikomas nuo kitos dienos po jo pasirašymo, kol bus baigtos jo sudarymo procedūros.

               5 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus, OL L 81, 2001 3 21, p. 1.

                     (2)
                  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 509/2014, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus, OL L 149, 2014 5 20, p. 67.

                     (3)
                  COM(2014) 467, 2014 7 17.

                     (4)
                  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 509/2014, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus, OL L 149, 2014 5 20, p. 67.

                     (5)
                  2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus, OL L 81, 2001 3 21, p. 1.

                     (6)
                  2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimas 2000/365/EB dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas, OL L 131, 2000 6 1, p. 43.

                     (7)
                  2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimas 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas, OL L 64, 2002 3 7, p. 20.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 04 08
            COM(2016) 191 final
            PRIEDAS
            prie
            Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
            dėl Europos Sąjungos ir Tuvalu susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino taikymo

               PRIEDAS

               prie

               Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo

               dėl Europos Sąjungos ir Tuvalu susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino taikymo

               SUSITARIMAS

               Europos Sąjungos ir Tuvalu susitarimas dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju

               EUROPOS SĄJUNGA (toliau – Sąjunga arba ES) ir

               TUVALU,

               toliau kartu – Susitariančiosios Šalys,

               SIEKDAMOS toliau plėtoti draugiškus tarpusavio santykius ir sudaryti savo piliečiams palankesnes sąlygas keliauti užtikrinant bevizį atvykimą ir trumpalaikį buvimą,

               ATSIŽVELGDAMOS į 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 509/2014, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus
                  1
               , ir kuriuo, inter alia, į sąrašą, kuriame nurodomos trečiosios šalys, kurių piliečiams trumpalaikio buvimo valstybėse narėse atveju netaikomas reikalavimas turėti vizą, įtraukta 19 trečiųjų šalių, įskaitant Tuvalu,

               ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad Reglamento (ES) Nr. 509/2014 1 straipsnyje nurodoma, kad toms 19 šalių vizų reikalavimas netaikomas nuo tos dienos, kai įsigalioja su Sąjunga sudarytas susitarimas dėl bevizio režimo,

               TROKŠDAMOS užtikrinti, kad būtų laikomasi vienodo požiūrio į visus ES piliečius principo,

               ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad asmenims, vykstantiems vykdyti apmokamą veiklą, trumpalaikio buvimo metu šis susitarimas netaikomas, todėl tos kategorijos asmenims toliau taikomos atitinkamos Sąjungos teisės bei valstybių narių nacionalinės teisės ir Tuvalu nacionalinės teisės taisyklės, susijusios su reikalavimo turėti vizą taikymu ar netaikymu bei galimybe įsidarbinti,

               ATSIŽVELGDAMOS į prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėtus Protokolą dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės ir Protokolą dėl į Europos Sąjungos sistemą integruotos Šengeno acquis, ir patvirtindamos, kad šio susitarimo nuostatos Jungtinei Karalystei ir Airijai netaikomos,

               SUSITARĖ:

               1 STRAIPSNIS

               Tikslas

               Šiuo susitarimu nustatomas bevizis režimas Sąjungos ir Tuvalu piliečiams, vykstantiems į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.

               2 STRAIPSNIS

               Terminų apibrėžtys

               Šiame susitarime:

               a)
                     valstybė narė – bet kuri Sąjungos valstybė narė, išskyrus Jungtinę Karalystę ir Airiją;

               b)
                     Sąjungos pilietis – a punkte apibrėžtos valstybės narės pilietis;

               c)
                     Tuvalu pilietis – bet kuris Tuvalu pilietybę turintis asmuo;

               d)
                     Šengeno erdvė – erdvė be vidaus sienų, kurią sudaro a punkte apibrėžtų valstybių narių, taikančių visą Šengeno acquis, teritorijos.

               3 STRAIPSNIS

               Taikymo sritis

               1.
                     Sąjungos piliečiai, turintys valstybės narės išduotus galiojančius paprastus, diplomatinius, tarnybinius, pareiginius arba specialiuosius pasus, gali neturėdami vizos atvykti į Tuvalu teritoriją ir joje būti 4 straipsnio 1 dalyje apibrėžtą laikotarpį.

               Tuvalu piliečiai, turintys valstybės narės išduotus galiojančius paprastus, diplomatinius, tarnybinius, pareiginius arba specialiuosius pasus, gali neturėdami vizos atvykti į valstybių narių teritoriją ir joje būti 4 straipsnio 2 dalyje apibrėžtą laikotarpį.

               2.
                     Šio straipsnio 1 dalis netaikoma asmenims, vykstantiems vykdyti apmokamą veiklą.

               Tos kategorijos asmenims, kurie yra Tuvalu piliečiai, kiekviena valstybė narė gali pati nuspręsti taikyti reikalavimą turėti vizą arba jo netaikyti pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 539/2001
                  2
                4 straipsnio 3 dalį.

               Tos kategorijos asmenims – atskirai kiekvienos valstybės narės piliečiams – Tuvalu gali nuspręsti taikyti reikalavimą turėti vizą arba bevizį režimą pagal savo nacionalinę teisę.

               3.
                     Šiuo susitarimu nustatytas bevizis režimas taikomas nedarant poveikio Susitariančiųjų Šalių teisės aktams, susijusiems su atvykimo ir trumpalaikio buvimo sąlygomis. Jeigu nesilaikoma vienos ar kelių iš šių sąlygų, valstybės narės ir Tuvalu pasilieka teisę neleisti asmeniui atvykti į savo teritoriją ir trumpai joje būti.

               4.
                     Bevizis režimas taikomas nepriklausomai nuo to, kokia transporto priemone kertamos Susitariančiųjų Šalių sienos.

               5.
                     Šiuo susitarimu nereglamentuojami klausimai sprendžiami vadovaujantis Sąjungos teise, valstybių narių nacionaline teise ir Tuvalu nacionaline teise.

               4 STRAIPSNIS

               Buvimo trukmė

               1.
                     Sąjungos piliečiai gali būti Tuvalu teritorijoje ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.

               2.
                     Tuvalu piliečiai gali būti valstybių narių, taikančių visą Šengeno acquis, teritorijoje ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį. Tas laikotarpis apskaičiuojamas neatsižvelgiant į buvimą valstybėje narėje, kuri dar netaiko viso Šengeno acquis.

               Tuvalu piliečiai kiekvienos valstybės narės, kuri dar netaiko viso Šengeno acquis, teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį neatsižvelgiant į apskaičiuotą buvimo valstybių narių, kurios taiko visą Šengeno acquis, teritorijoje laikotarpį.

               3.
                     Šis susitarimas nedaro poveikio Tuvalu ir valstybių narių galimybei praėjus 90 dienų pratęsti buvimo laikotarpį pagal savo atitinkamus nacionalinės teisės aktus ir Sąjungos teisę.

               5 STRAIPSNIS

               Teritorinis taikymas

               1.
                     Prancūzijos Respublikos atveju šis susitarimas taikomas tik europinėje Prancūzijos Respublikos teritorijoje.

               2.
                     Nyderlandų Karalystės atveju šis susitarimas taikomas tik europinėje Nyderlandų Karalystės teritorijoje.

               6 STRAIPSNIS

               Jungtinis susitarimo valdymo komitetas

               1.
                     Susitariančiosios Šalys įsteigia Jungtinį ekspertų komitetą (toliau – Komitetas), sudarytą iš Sąjungos ir Tuvalu atstovų. Sąjungai atstovauja Europos Komisija.

               2.
                     Komiteto uždaviniai, inter alia, yra:

               a)
                     stebėti, kaip įgyvendinamas šis susitarimas;

               b)
                     siūlyti šio susitarimo pakeitimus arba papildymus;

               c)
                     spręsti ginčus dėl šio susitarimo aiškinimo ar taikymo.

               3.
                     Prireikus Komiteto posėdis sušaukiamas vienos iš Susitariančiųjų Šalių prašymu.

               4.
                     Komitetas nustato savo darbo tvarkos taisykles.

               7 STRAIPSNIS

               Šio susitarimo ryšys su valstybių narių ir Tuvalu esamais dvišaliais bevizio režimo susitarimais

               Šis susitarimas turi viršenybę atskirų valstybių narių ir Tuvalu sudarytų bet kokių dvišalių susitarimų ar sutarčių atžvilgiu, jeigu jie apima šio susitarimo taikymo sričiai priklausančius klausimus.

               8 STRAIPSNIS

               Baigiamosios nuostatos

               1.
                     Šį susitarimą Susitariančiosios Šalys ratifikuoja arba tvirtina pagal atitinkamas savo vidaus procedūras ir jis įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną praėjus vienam mėnesiui po to, kai išsiunčiamas vėlesnis iš dviejų pranešimų, kuriais Susitariančiosios Šalys praneša viena kitai, kad tos procedūros yra baigtos.

               Šis susitarimas laikinai taikomas nuo kitos dienos po jo pasirašymo.

               2.
                     Šis susitarimas yra neterminuotas, nebent būtų nutrauktas pagal 5 dalį.

               3.
                     Šis susitarimas gali būti iš dalies keičiamas raštišku Susitariančiųjų Šalių susitarimu. Pakeitimai įsigalioja po to, kai Susitariančiosios Šalys praneša viena kitai apie šiam tikslui būtinų jų vidaus procedūrų užbaigimą.

               4.
                     Bet kuri Susitariančioji Šalis visų pirma viešosios tvarkos, nacionalinio saugumo užtikrinimo arba visuomenės sveikatos apsaugos sumetimais, taip pat dėl neteisėtos imigracijos ar dėl kurios nors Susitariančiosios Šalies pakartotinai nustatyto reikalavimo turėti vizą gali visiškai arba iš dalies sustabdyti šio susitarimo taikymą. Apie sprendimą sustabdyti šio susitarimo taikymą kitai Susitariančiajai Šaliai pranešama iki jo planuojamo įsigaliojimo likus ne mažiau kaip dviem mėnesiams. Jei priežasčių, dėl kurių sustabdytas šio susitarimo taikymas, nebelieka, taikymą sustabdžiusi Susitariančioji Šalis nedelsdama informuoja apie tai kitą Susitariančiąją Šalį ir panaikina tą sustabdymą.

               5.
                     Bet kuri Susitariančioji Šalis gali nutraukti šį susitarimą raštu pranešdama apie tai kitai Susitariančiajai Šaliai. Šis susitarimas netenka galios po 90 dienų nuo tokio pranešimo dienos.

               6.
                     Tuvalu gali sustabdyti šio susitarimo taikymą arba jį nutraukti tik visų valstybių narių atžvilgiu.

               7.
                     Sąjunga gali sustabdyti šio susitarimo galiojimą arba jį nutraukti tik visų savo valstybių narių atžvilgiu.

               Priimta dviem egzemplioriais anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, kroatų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, nyderlandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis; visi tekstai yra vienodai autentiški.

               BENDRA DEKLARACIJA DĖL ISLANDIJOS, NORVEGIJOS, ŠVEICARIJOS
                  IR LICHTENŠTEINO

               Susitariančiosios Šalys atkreipia dėmesį į glaudžius Europos Sąjungos ir Norvegijos, Islandijos, Šveicarijos ir Lichtenšteino santykius, visų pirma į 1999 m. gegužės 18 d. ir 2004 m. spalio 26 d. susitarimus dėl tų šalių asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis.

               Tokiomis aplinkybėmis pageidautina, kad Norvegijos, Islandijos, Šveicarijos bei Lichtenšteino valdžios institucijos ir Tuvalu valdžios institucijos nedelsdamos sudarytų dvišalius susitarimus dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju, kurių sąlygos būtų panašios į nustatytąsias šiame susitarime.

               BENDRA DEKLARACIJA DĖL ŠIO SUSITARIMO 3 STRAIPSNIO 2 DALYJE NURODYTOS ASMENŲ, KURIE VYKSTA VYKDYTI APMOKAMĄ VEIKLĄ, KATEGORIJOS AIŠKINIMO

               Siekdamos užtikrinti vienodą aiškinimą, Susitariančiosios Šalys sutaria, kad šiame susitarime apmokamą veiklą vykdančių asmenų kategorijai priklauso asmenys, kurie kaip darbuotojai ar paslaugų teikėjai atvyksta į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją vykdyti mokamos arba atlyginamos veiklos.

               Šiai kategorijai neturėtų priklausyti:

               –
                     verslininkai, t. y. verslo reikalais atvykstantys asmenys (neįdarbinti kitoje Susitariančiojoje Šalyje),

               –
                     sportininkai arba menininkai, atliekantys ad hoc veiklą,

               –
                     žurnalistai, kuriuos siunčia jų gyvenamosios šalies žiniasklaidos organizacijos, ir

               –
                     bendrovių stažuotojai.

               Jungtinis komitetas, vadovaudamasis šio susitarimo 6 straipsniu jam suteikta atsakomybe, stebi, kaip įgyvendinama ši deklaracija ir, atsižvelgdamas į Susitariančiųjų Šalių patirtį, prireikus gali pasiūlyti ją pakeisti.

               BENDRA DEKLARACIJA DĖL ŠIO SUSITARIMO 4 STRAIPSNYJE NUSTATYTO
                  90 DIENŲ LAIKOTARPIO PER BET KURĮ 180 DIENŲ LAIKOTARPĮ AIŠKINIMO

               Susitariančiosios Šalys sutaria, kad ne ilgesnis kaip 90 dienų laikotarpis per bet kurį 180 dienų laikotarpį, kaip nustatyta šio susitarimo 4 straipsnyje, reiškia nepertraukiamą buvimo laikotarpį arba kelis buvimo laikotarpius iš eilės, kurių bendra trukmė neviršija 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.

               Sąvoka „per bet kurį“ reiškia, kad taikomas „slenkantis“ 180 dienų ataskaitinis laikotarpis, kai, siekiant patikrinti, ar ir toliau tenkinamas 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį reikalavimas, atsižvelgiama į kiekvieną buvimo dieną per pastarąsias 180 dienų. Inter alia, tai reiškia, kad naujas buvimo iki 90 dienų laikotarpis leidžiamas, jei šalyje nebūta nepertraukiamą 90 dienų laikotarpį.

               BENDRA DEKLARACIJA DĖL PILIEČIŲ INFORMAVIMO APIE BEVIZIO REŽIMO SUSITARIMĄ

               Pripažindamos skaidrumo svarbą Europos Sąjungos ir Tuvalu piliečiams, Susitariančiosios Šalys sutaria užtikrinti visapusišką informacijos apie bevizio režimo susitarimo turinį ir padarinius bei susijusius klausimus, kaip antai apie atvykimo sąlygas, sklaidą.

               _________________

                     (1)
                  OL L 149, 2014 5 20, p. 67.

                     (2)
                  2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus, OL L 81, 2001 3 21, p. 1.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52005PC0164

Pasiūlymas Tarybos sprendimas dėl laikino genetiškai modifikuotų vasarinių rapsų (Brassica napus L. spp. oleifera), išvestų atliekant transformavimą Topas 19/2, draudimo naudoti ir parduoti Graikijoje pagal Direktyvą 2001/18/EB  /* KOM/2005/0164 galutinis */

	Briuselis, 26.4.2005KOM(2005) 164 galutinisPasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl laikino genetiškai modifikuotų vasarinių rapsų ( Brassica napus L. spp. oleifera ), išvestų atliekant transformavimą Topas 19/2, draudimo naudoti ir parduoti Graikijoje pagal Direktyvą 2001/18/EB(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASDėl genetiškai modifikuotų vasarinių rapsų ( Brassica napus L. ssp. oleifera ), išvestų atliekant transformavimą Topas 19/2, pateikimo į rinką, 1998 m. balandžio 22 d. Komisijos sprendimu 98/291/EB, vadovaujantis Tarybos direktyva 90/220/EEB, buvo nuspręsta, kad produkto pateikimui į rinką turi būti duotas sutikimas.1998 m. birželio 9 d. Jungtinės Karalystės valdžios institucijos davė sutikimą to produkto pateikimui į rinką.Pagal Direktyvos 2001/18/EB, pakeitusios Direktyvą 90/220/EEB, 35 straipsnio 1 dalies nuostatas, procedūroms dėl pranešimų apie genetiškai modifikuotų organizmų pateikimą į rinką, kurie nebuvo baigti nagrinėti iki 2002 m. spalio 17 d., taikomos Direktyvos 2001/18/EB nuostatos.Pagal Direktyvos 90/220/EEB 16 straipsnio nuostatas, 1998 m. lapkričio 3 d. Graikijos valdžios institucijos informavo Komisiją apie savo sprendimą laikinai uždrausti naudoti ir parduoti genetiškai modifikuotus vasarinius rapsus ir pateikė tokio sprendimo priežastis.Augalų mokslinis komitetas mano, kad Graikijos pateiktoje informacijoje nėra naujų mokslinių įrodymų, į kuriuos nebūtų atsižvelgta pirmą kartą vertinant dokumentus, ir kurie sudarytų pagrindą peržiūrėti komiteto pirminę nuomonę dėl to produkto.2004 m. kovo 5 d. Graikija pateikė Komisijai papildomos informacijos, palaikančios nacionalinių priemonių įvedimą dėl vasarinių rapsų, išvestų atliekant transformavimą Topas 19/2.Europos maisto saugos tarnyba mano, kad Graikijos pateiktoje informacijoje nėra naujų mokslinių įrodymų, kurie sudarytų pagrindą atmesti vasarinių rapsų, išvestų atliekant transformavimą Topas 19/2, rizikos aplinkai įvertinimą, ir pateisintų to produkto naudojimo ir pardavimo Graikijoje draudimą.Tokiomis aplinkybėmis Komisija Direktyvos 2001/18/EB 23 straipsniu įpareigojama priimti sprendimą pagal šios direktyvos, kuriai taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas, 30 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką.Kadangi Augalų mokslinis komitetas ir Europos maisto saugos tarnyba mano, kad produktas nekelia pavojaus žmonių sveikatai ar aplinkai, Komisija parengė sprendimo projektą, kuriame prašoma Graikijos panaikinti jos įvestas priemones, taikomas vasariniams rapsams, išvestiems atliekant transformavimą Topas 19/2.Sprendimo projektas pagal Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 2 dalies nuostatas buvo pateiktas Direktyvos 2001/18/EB 30 straipsniu įsteigto komiteto nuomonei.Po konsultacijų, komitetas 2004 m. lapkričio 29 d. nepateikė savo nuomonės, todėl Komisija, vadovaudamasi Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 4 dalimi, nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi, ir apie tai praneša Europos Parlamentui.Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje numatyta, kad Taryba, atsižvelgdama į tokią poziciją, prireikus kvalifikuota balsų dauguma gali priimti sprendimą per Direktyvos 2001/18/EB 30 straipsnio 2 dalyje nustatytą trijų mėnesių terminą. Jei per tų trijų mėnesių terminą Taryba kvalifikuota balsų dauguma nusprendžia nepritarti pasiūlymui, Komisija jį svarsto iš naujo; jei pasibaigus tam laikotarpiui Taryba nepriėmė pasiūlyto įgyvendinimo akto ir neprieštaravo jam, pasiūlytą įgyvendinimo aktą priima Komisija.PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl laikino genetiškai modifikuotų vasarinių rapsų ( Brassica napus L. spp. oleifera ), išvestų atliekant transformavimą Topas 19/2, draudimo naudoti ir parduoti Graikijoje pagal Direktyvą 2001/18/EB(Tekstas svarbus EEE)(Tik tekstas graikų kalba yra autentiškas)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką ir panaikinančią Tarybos direktyvą 90/220/EEB[1], ypač į jos 23 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[2],kadangi:(1) 1998 m. balandžio 22 d. Komisijos sprendimu 98/291/EB dėl genetiškai modifikuotų vasarinių rapsų ( Brassica napus L. ssp. oleifera ) pateikimo į rinką pagal Tarybos direktyvą 90/220/EEB[3], buvo nuspręsta, kad produkto pateikimui į rinką turi būti duotas sutikimas.(2) 1998 m. birželio 9 d. Jungtinės Karalystės kompetentingos institucijos davė sutikimą to produkto pateikimui į rinką.(3) Pagal Direktyvos 2001/18/EB, pakeitusios Direktyvą 90/220/EEB[4], 35 straipsnio 1 dalies nuostatas, procedūroms dėl pranešimų apie genetiškai modifikuotų organizmų pateikimą į rinką, kurie nebuvo baigti nagrinėti iki 2002 m. spalio 17 d., taikomos Direktyvos 2001/18/EB nuostatos.(4) 1998 m. lapkričio 3 d. Graikija informavo Komisiją apie savo sprendimą laikinai uždrausti naudoti ir parduoti genetiškai modifikuotus vasarinius rapsus ir pateikė tokio sprendimo priežastis remiantis Direktyvos 90/220/EEB 16 straipsnio 1 dalies nuostatomis.(5) Augalų mokslinis komitetas mano, kad Graikijos pateiktoje informacijoje nėra naujų mokslinių įrodymų, į kuriuos nebūtų atsižvelgta pirmą kartą vertinant dokumentus, ir kurie sudarytų pagrindą peržiūrėti komiteto pirminę nuomonę dėl to produkto.(6) 2004 m. kovo 5 d. Graikija pateikė Komisijai papildomos informacijos, palaikančios nacionalinių priemonių įvedimą dėl vasarinių rapsų, išvestų atliekant transformavimą Topas 19/2.(7) Europos maisto saugos tarnyba mano, kad Graikijos pateiktoje informacijoje nėra naujų mokslinių įrodymų, kurie sudarytų pagrindą atmesti vasarinių rapsų, išvestų atliekant transformavimą Topas 19/2, rizikos aplinkai įvertinimą, ir pateisintų to produkto naudojimo ir pardavimo Graikijoje draudimą.(8) Esant tokioms aplinkybėms, nėra pagrindo manyti, kad produktas keltų pavojų žmonių sveikatai ar aplinkai.(9) Graikija turi panaikinti įvestas priemones.(10) Direktyvos 2001/18/EB 30 straipsniu įsteigtas komitetas, pagal šios direktyvos 30 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką, po konsultacijų, 2004 m. lapkričio 29 d. nepateikė nuomonės dėl Komisijos sprendimo projekte nustatytų priemonių.PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisGraikijos taikomos priemonės uždrausti genetiškai modifikuotų vasarinių rapsų, kurių pateikimas į rinką buvo leistas Sprendimu 98/291/EB, naudojimą ir pardavimą, nėra pagrįstos remiantis Direktyvos 2001/18/EB 23 straipsnio nuostatomis.2 straipsnisGraikija imasi reikiamų priemonių, kad patenkintų šio sprendimo reikalavimus ne vėliau kaip per 20 dienų nuo jos informavimo.3 straipsnisŠis sprendimas skirtas Graikijos Respublikai.Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkas

[1] OL L 106, 2001 4 17, p. 1.

[2] OL C […], […], p. […].

[3] OL L 131, 1998 5 5, p. 26.

[4] OL L 117, 1990 5 8, p. 15.


|

52010PC0556

Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl valstybių narių finansinių įnašų Europos plėtros fondui finansuoti 2011 ir 2012 m., įskaitant pirmąją 2011 m. įnašo dalį  /* KOM/2010/0556 galutinis - NLE 2010/0288 */

	[pic] | EUROPOS KOMISIJA |Briuselis, 2010.10.14KOM(2010) 556 galutinis2010/0288 (NLE)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl valstybių narių finansinių įnašų Europos plėtros fondui finansuoti 2011 ir 2012 m., įskaitant pirmąją 2011 m. įnašo dalįAIŠKINAMASIS MEMORANDUMASVidaus susitarime ir 10-ojo EPF finansiniame reglamente numatyta nauja valstybių narių įnašų EPF finansuoti mokėjimo tvarka. Pagal Finansinio reglamento 157 straipsnį pirmą kartą ši nauja tvarka taikoma 2009 m. įnašams.Pagal Finansinio reglamento 57 straipsnio 2 dalį šiame pasiūlyme nurodoma:-  2012 m. metinės įnašo sumos viršutinė riba,-  2011 m. metinė įnašo suma, taip pat-  pirmosios 2011 m. įnašo dalies suma.Pagal Finansinio reglamento 57 straipsnio 7 dalį atskirai nurodoma Komisijos valdoma suma ir EIB valdoma suma.Pagal Finansinio reglamento 145 straipsnį EIB atsiuntė Komisijai atnaujintas jos administruojamų priemonių įsipareigojimų ir mokėjimų sąmatas.Pagal Finansinio reglamento 57 straipsnio 2 dalį Taryba turi priimti sprendimą dėl šio pasiūlymo iki 2010 m. lapkričio 15 d., o valstybės narės sumokėti pirmąją įnašo dalį ne vėliau kaip iki 2011 m. sausio 21 d.Finansinio reglamento 58 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad reikalavimuose sumokėti įnašus pirmiausia paeiliui panaudojamos sumos, nustatytos ankstesniems EPF. Todėl pagal šį pasiūlymą reikalavimai sumokėti įnašus susiję su 9-ajam EPF ir pirmą kartą 10-ajam EPF nustatytomis sumomis.Atkreipiamas dėmesys į tai, kad Finansinio reglamento 60 straipsnio 1 dalyje nustatyta, jog, kai mokėtina įnašų dalis nesumokama iki nustatyto termino, atitinkama valstybė narė nuo nesumokėtos sumos privalo mokėti palūkanas šiame straipsnyje nustatyta tvarka.2010/0288 (NLE)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl valstybių narių finansinių įnašų Europos plėtros fondui finansuoti 2011 ir 2012 m., įskaitant pirmąją 2011 m. įnašo dalįEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,atsižvelgdama į Taryboje posėdžiavusių valstybių narių vyriausybių atstovų vidaus susitarimą dėl Bendrijos pagalbos finansavimo pagal 2008–2013 m. daugiametę finansinę programą, vadovaujantis AKR ir EB partnerystės susitarimu, ir dėl finansinės pagalbos paskirstymo užjūrio šalims bei teritorijoms, kurioms taikoma EB sutarties ketvirta dalis[1], ypač į jo 7 straipsnį,atsižvelgdama į 2008 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 215/2008 dėl 10-ajam Europos plėtros fondui taikomo finansinio reglamento[2] (toliau – 10-ojo EPF finansinis reglamentas), ypač į jo 57 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,kadangi:(1) Pagal 10-ojo EPF finansinio reglamento 57–61 straipsniuose nustatytą tvarką Komisija iki 2010 m. spalio 15 d. turėtų pateikti pasiūlymą, kuriame tiksliai nurodoma valstybės narės Europos plėtros fondo (EPF) 2012 m. metinės įnašo sumos viršutinė riba, 2011 m. metinė įnašo suma ir pirmosios 2011 m. įnašo dalies suma.(2) 10-ojo EPF finansinio reglamento 58 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad reikalavimuose sumokėti įnašus pirmiausia paeiliui panaudojamos sumos, nustatytos ankstesniems EPF. Todėl reikalavimas sumokėti įnašus 9-ajam EPF taip pat turėtų būti pagrįstas 10-ojo EPF finansinio reglamento 58 straipsnio 2 dalimi. 10-ojo EPF lėšų bus pirmą kartą pareikalauta 2011 m.(3) Pagal 10-ojo EPF finansinio reglamento 145 straipsnio pirmą pastraipą Europos investicijų bankas atsiuntė Komisijai atnaujintas banko administruojamų priemonių įsipareigojimų ir mokėjimų sąmatas.(4) Taryba turėtų priimti sprendimą dėl šio pasiūlymo iki 2010 m. lapkričio 15 d., o valstybės narės turėtų sumokėti pirmąją 2011 m. įnašo dalį ne vėliau kaip iki 2011 m. sausio 21 d.,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnis2012 m. valstybių narių metinės įnašų sumos viršutinė riba yra 4 000 000 000 EUR Komisijai ir 350 000 000 EUR – Europos investicijų bankui.2 straipsnis2011 m. valstybių narių EPF metinė įnašų suma yra 3 690 000 000 EUR Komisijai ir 210 000 000 EUR – Europos investicijų bankui.3 straipsnisValstybių narių Komisijai ir Europos investicijų bankui mokamos atskirų 2011 m. EPF įnašų pirmosios dalys nurodomos priede pateikiamoje lentelėje.4 straipsnisŠis sprendimas taikomas nuo jo priėmimo dienos.5 straipsnisŠis sprendimas skirtas valstybėms narėms.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkasPRIEDASPirmoji 2011 m. įnašų dalis (EUR)[pic][1] OL L 247, 2006 9 9, p. 32.[2] OL L 78, 2008 3 19, p. 1.


title: Pasiūlymas Tarybos sprendimas leidžiantis Portugalijai taikyti priemonę, nukrypstančią nuo 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos (77/388/EEB) dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 21 straipsnio 1 dalies a punkto ir 22 straipsnio

text:
                   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA

                                                     Briuselis, 21.06.2004
                                                     KOM(2004)436 galutinis

                                        Pasiūlymas

                                TARYBOS SPRENDIMAS

     leidžiantis Portugalijai taikyti priemonę, nukrypstančią nuo 1977 m. gegužės 17 d.
     Šeštosios Tarybos direktyvos (77/388/EEB) dėl valstybių narių apyvartos mokesčių
              įstatymų derinimo 21 straipsnio 1 dalies a punkto ir 22 straipsnio

                                    (pateikta Komisijos)

LT                                                                                LT
 ---pagebreak---                                 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

     Komisijai pateiktame prašyme, kurį Komisijos generalinis sekretoriatas užregistravo 2004 m.
     vasario 19 d., Portugalija prašė leidimo taikyti nukrypstančią nuo šios direktyvos priemonę
     išnešiojamosios prekybos sektoriuje, remdamasi 1977 m. gegužės 17 d. Tarybos direktyvos
     77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės
     vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas1 (toliau – Šeštoji direktyva) 27
     straipsniu.

     Laikantis 2004 m. sausio 20 d. Tarybos direktyvos 2004/7/EB2 redakcijos minėtojo 27
     straipsnio 2 dalies, apie šį prašymą kitoms valstybėms narėms buvo pranešta 2004 m. kovo 26
     d. laišku, o 2004 m. kovo 30 d. Komisija informavo Portugaliją, kad turi visą informaciją,
     reikalingą šiam atvejui įvertinti ir išnagrinėti.

     Speciali schema, kurią Portugalija pateikė svarstyti Komisijai, sudaryta iš šių elementų:

     - Tam tikros bendrovės gali kreiptis į mokesčių administratorių su prašymu leisti joms vietoje
     tiesioginių jų prekių perpardavėjų mokėti PVM nuo šių prekių pardavimo pirkėjams kainos,
     kai įvykdomos šios sąlygos:

             1. visa šių bendrovių apyvarta gaunama iš išnešiojamosios prekybos, kurią vykdo
             mažmenininkai, veikiantys savo vardu ir sąskaita;

             2. pardavimo pirkėjams kainų sąrašai yra sudaromi iš anksto ir taikomi visoms jų
             prekėms.

     - prašomai schemai reikia dviejų vienas po kito vykstančių prekių perleidimų: pirmiausia, iš
     bendrovės pardavėjos – perpardavėjams; paskui iš perpardavėjų – pirkėjams.

     - Pirmiau minėtas sąlygas atitinkančios bendrovės, kurioms bus leista taikyti nukrypstančią
     schemą, valstybės iždui turi mokėti mokestį nuo iš anksto nustatytos ir įtrauktos į sąrašus
     mažmeninės prekės pardavimo kainos.

     - Mažmenininkai perpardavėjai nebebus PVM mokėtojai už vykdomus prekių tiekimus, bet ir
     neturės teisės į ankstesniame etape sumokėto PVM atskaitą.

     Remiantis Portugalijos prašymu, šios schemos tikslas – supaprastinti mokesčių surinkimą iš
     išnešiojamąja prekyba užsiimančių asmenų, kurių yra daug ir kurie neturi organizacinių ir
     struktūrinių galimybių, leisiančių jiems įvykdyti įvairiausias iš jų apmokestinimo PVM
     kylančias prievoles, ir kurių ypatingos veiklos sąlygos didina pavojų iškreipti mokestines
     pajamas. Prašyme nurodyta, kad numatytos priemonės taip pat gali būti naudingos užtikrinant
     geresnį PVM mokesčių surinkimą šiame sektoriuje.
     Dėl Portugalijos pasiūlytos schemos jau anksčiau buvo priimtas 1999 m. sausio 18 d. Tarybos
     sprendimas 1999/82/EB3, kuris galiojo nuo 1999 m. sausio 1 d. iki 2000 m. gruodžio 31 d.

     1
            OL L 145, 1977 6 13, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/15/EB
            (OL L 52, 2004 2 21, p. 61).
     2
            OL L 27, 2004 1 30, p. 44.
     3
            OL L 27, 1999 2 2, p. 27.

LT                                                     2                                                        LT
 ---pagebreak---      Portugalija laikosi nuomonės, kad priežastys, leidusios priimti šį nukrypti leidžiantį
     sprendimą, tebėra aktualios ir todėl toks prašymas yra pagrįstas.
     Komisija mano, kad tai, jog bendrovė, tiekianti prekes mažmenininkams, moka PVM nuo jų
     pardavimo galutiniams vartotojams kainos, supaprastina išnešiojamosios prekybos sektoriaus
     apmokestinimo schemą, kadangi šiame sektoriuje dirba daug smulkių mažmenininkų, kurių
     priemonės ir organizacinės galimybės trukdo jiems įvykdyti atitinkamas prievoles.

     Be to, atsižvelgiant į perpardavėjų gausumą ir mažas prekybos apimtis, ši nukrypstanti
     schema savo turiniu leidžia lengviau kontroliuoti sektorių, kurį kitaip prižiūrėti būtų
     sudėtinga.

     Komisija mano, kad mokesčių administratorius turėtų įvesti išankstinio leidimo sistemą,
     siekdamas užtikrinti veiksmingą aptariamo sektoriaus kontrolę.

     Taigi, Komisijos nuomone, priežastys, pateisinusios ankstesnę nukrypstančią priemonę, liko
     galioti.

     Todėl Komisija mano, kad ši nukrypstanti schema atitinka Šeštosios direktyvos 27 straipsnyje
     iškeltas sąlygas.

     Ši schema nukrypsta nuo 21 straipsnio 1 dalies a punkto, kadangi didmenininkas laikomas
     mokesčio už mažmenininkų vykdomus tiekimus galutiniams vartotojams mokėtojas.

     Todėl didmenininkai privalo vykdyti prievoles, susijusias su mokesčių deklaravimu, sąskaitų
     išrašymu ir mokesčių mokėjimu. Taigi mažmenininkai, perkantys iš pastarųjų ir tiekiantys
     prekes galutiniams vartotojams, tokiu būdu yra atleidžiami nuo šių prievolių, nukrypstant nuo
     22 straipsnio.

     Galiausiai, išduodami leidimai turėtų galioti iki 2008 m. gruodžio 31 d., kai bus galima
     įvertinti šios priemonės veiksmingumą.

LT                                                3                                                  LT
 ---pagebreak---                                                     Pasiūlymas

                                           TARYBOS SPRENDIMAS

           leidžiantis Portugalijai taikyti priemonę, nukrypstančią nuo 1977 m. gegužės 17 d.
           Šeštosios Tarybos direktyvos (77/388/EEB) dėl valstybių narių apyvartos mokesčių
                    įstatymų derinimo 21 straipsnio 1 dalies a punkto ir 22 straipsnio

                                (Tik tekstas portugalų kalba yra autentiškas)

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

     atsižvelgdama į 1977 m. gegužės 17 d. Šeštąją Tarybos direktyvą 77/388/EEB dėl valstybių
     narių apyvartos mokesčių derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas
     vertinimo pagrindas4, ypač į jos 27 straipsnio 1 dalį,

     atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą5,

     kadangi:

     (1)      Komisijai pateiktame prašyme, kurį Komisijos generalinis sekretoriatas užregistravo
              2004 m. vasario 19 d., Portugalija prašė leidimo taikyti nukrypstančią priemonę
              išnešiojamosios prekybos sektoriuje;

     (2)      Kitoms valstybėms narėms apie šį prašymą buvo pranešta 2004 m. kovo 26 d.;

     (3)      2004 m. kovo 30 d. Komisija informavo Portugaliją, kad turi visą informaciją,
              reikalingą prašymui įvertinti ir išnagrinėti;

     (4)      Ypatingąja priemone siekiama leisti tam tikroms bendrovėms, dirbančioms
              išnešiojamosios prekybos sektoriuje, vietoje mažmenininkų mokėti PVM nuo
              parduotų prekių su sąlyga, kad visa bendrovės apyvarta gaunama iš išnešiojamosios
              prekybos, kurią vykdo mažmenininkai, dirbantys savo vardu ir sąskaita, ir kad
              pardavimo visuomenei kainų sąrašai sudaromi ir taikomi visoms prekėms;

     (5)      nukrypstanti schema yra taikoma tik tais atvejais, kai bendrovė tiesiogiai parduoda
              savo prekes mažmenininkams, o jie jas tiesiogiai perparduoda galutiniams
              vartotojams;

     (6)      Pirmiau minėtas sąlygas atitinkančios bendrovės, kurioms mokesčių administratorius
              išdavė tinkamą leidimą, valstybės iždui moka PVM nuo iš anksto nustatytos
              pardavimo mažmenininkams kainos;

     4
               OL L 145, 1977 6 13, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/15/EB
               (OL L 52, 2004 2 21, p. 61).
     5
               OL C [...], [...], p. [...].

LT                                                        4                                                        LT
 ---pagebreak---      (7)    Todėl atitinkami mažmenininkai neturi mokėti mokesčio už savo pardavimus ir todėl
            neturi jokios teisės į atskaitą;

     (8)    Ši schema yra nukrypstanti nuo 21 straipsnio 1 dalies a punkto, nes didmenininkas
            laikomas mokesčio už tiekimą, vykdomą mažmenininkų galutiniams vartotojams,
            mokėtoju.

     (9)    Didmenininkai privalo vykdyti prievoles, susijusias su mokesčių deklaravimu, sąskaitų
            išrašymu ir mokesčių mokėjimu. Todėl mažmenininkai, perkantys iš bendrovių ir
            tiekiantys prekes galutiniams vartotojams, yra atleidžiami nuo nustatytų prievolių,
            nukrypstant nuo 22 straipsnio.

     (10)   Portugalijai aptariamą schemą jau buvo leista taikyti pagal ankstesnį 1999 m. sausio
            18 d. Tarybos sprendimą 1999/82/EB, galiojusį nuo 1999 m. sausio 1 d. iki 2000 m.
            gruodžio 31 d.;

     (11)   Komisijos nuomone, ši nukrypstanti schema atitinka Šeštosios direktyvos 27
            straipsnyje nustatytas sąlygas.

     (12)   Todėl reikia leisti taikyti nukrypstančią priemonę iki 2008 m. gruodžio 31 d.;

     (13)   Nukrypstanti priemonė nekeičia PVM sumos, surenkamos galutinio vartojimo etape ir
            neturi neigiamos įtakos Europos bendrijų nuosaviems ištekliams, gaunamiems iš
            pridėtinės vertės mokesčio,

     PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

                                              1 straipsnis

     Portugalijos Respublikai leidžiama iki 2008 m. gruodžio 31 d. išnešiojamosios prekybos
     sektoriuje taikyti ypatingąją apmokestinimo sistemą, paremtą nukrypstančiomis nuo 1977 m.
     gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB nuostatomis.

     Bendrovės, kurių visa apyvarta yra gaunama iš išnešiojamosios prekybos, kurią vykdo
     mažmenininkai, veikiantys savo vardu ir sąskaita, gali prašyti mokesčių administratoriaus
     leidimo taikyti toliau pateikiamų 2 ir 3 straipsnių nuostatas su sąlyga, kad:

             -     visos bendrovės parduodamos prekės įtrauktos į iš anksto sudarytą galutiniame
             vartojimo etape nustatytų kainų sąrašą;

             -      bendrovė tiesiogiai parduoda savo prekes mažmenininkams, kurie savo ruožtu
             jas tiesiogiai parduoda galutiniams vartotojams.

                                              2 straipsnis

     Bendrovės, kurioms buvo leista taikyti šią nuo Šeštosios direktyvos 77/388/EEB 21 straipsnio
     1 dalies a punkto nukrypstančią schemą, yra mokesčio už jų mažmenininkų vykdomus
     tiekimus galutiniams vartotojams mokėtojos.

LT                                                 5                                                LT
 ---pagebreak---                                               3 straipsnis

     Mažmenininkai, perkantys iš bendrovių, kurioms buvo leista taikyti šią nukrypstančią
     schemą, ir tiekiantys prekes galutiniams vartotojams, yra atleidžiami nuo Šeštosios direktyvos
     77/388/EEB 22 straipsnyje nustatytų prievolių .

                                              4 straipsnis

     Šis sprendimas skirtas Portugalijos Respublikai.

     Priimta Briuselyje,

                                                 Tarybos vardu
                                                 Pirmininkas

LT                                                 6                                                  LT