				|

		52012PC0089

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS  dėl nekomercinio gyvūnų augintinių judėjimo /* COM/2012/089 final - 2012/0039 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
1.1.        Pasiūlymo pagrindas ir
tikslai
Šiuo pasiūlymu panaikinamas ir
pakeičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 998/2003
dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų ne
komerciniam naminių gyvūnėlių judėjimui, ir iš dalies
keičiantis Tarybos direktyvą 92/65/EEB[1].
1.2.        Teisinis pagrindas
Reglamentas (EB) Nr. 998/2003 buvo suderintas,
taikant reguliavimo procedūrą su tikrinimu,
2009 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu
(EB) Nr. 219/2009 dėl kai kurių teisės aktų, kuriems
galioja Sutarties 251 straipsnyje nustatyta tvarka, nuostatų,
susijusių su reguliavimo procedūra su tikrinimu, suderinimo su
Tarybos sprendimu 1999/468/EB[2].
Vėliau jis buvo iš esmės pakeistas 2010
m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr.
438/2010, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 998/2003
dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų
nekomerciniam naminių gyvūnėlių judėjimui[3], visų pirma siekiant
pratęsti 6, 8 ir 16 straipsniuose numatytą pereinamąjį
laikotarpį iki 2011 m. gruodžio 31 d.
Jis taip pat buvo iš dalies suderintas su
Sutartimi dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV). Tačiau prie
Reglamento (ES) Nr. 438/2010 pridėtame pareiškime Komisija
įsipareigojo pateikti pasiūlymą persvarstyti visą
Reglamentą (EB) Nr. 998/2003, ypač jo aspektus dėl
deleguotųjų ir įgyvendinimo aktų.
Reglamente (EB) Nr. 998/2003 taip pat nustatyta,
kad nuo 2011 m. liepos 3 d., t. y. nuo to reglamento 4 straipsnio 1
dalyje numatyto aštuonerių metų pereinamojo laikotarpio pabaigos,
vienintelė šuns, katės ar šeško augintinio identifikavimo
priemonė bus elektroninė identifikavimo sistema. Tačiau
gyvūnas, paženklintas aiškiai įskaitoma tatuiruote, padaryta iki tos
datos, pagal tą reglamentą taip pat laikomas identifikuotu.
Kadangi minėta pereinamojo laikotarpio tvarka
nebegalioja, o pereinamasis laikotarpis baigėsi, ir keletą Reglamente
(EB) Nr. 998/2003 nustatytų gyvūnų sveikatos reikalavimų
reikia iš dalies keisti, siekiant visiems piliečiams aiškiai ir suprantamai
suderinti juos su SESV, tą reglamentą tikslinga panaikinti ir
pakeisti šiuo pasiūlymu.
2.           KONSULTACIJOS SU
SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS
Kadangi šio pasiūlymo pagrindinis tikslas –
suderinti Reglamentą (EB) Nr. 998/2003 su SESV 290 ir 291 straipsniais ir
išaiškinti tam tikrus to reglamento aspektus, jokio esminio poveikio
nenumatyta. Taigi ypatingų konsultacijų ar poveikio vertinimo
neprireikė.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO
ASPEKTAI
3.1.        Siūlomų veiksmų
santrauka
Pasiūlymo tikslas – panaikinti
Reglamentą (EB) Nr. 998/2003 ir pakeisti jį siūlomu reglamentu,
kuriuo:
a)      Komisijai Reglamentu (EB) Nr. 998/2003
suteikti įgaliojimai suderinami su SESV 290 ir 291 straipsniais;
b)      visiems piliečiams išaiškinama
tvarka, kuri bus taikoma pabaigus taikyti Reglamento (EB) Nr. 998/2003 6, 8 ir
16 straipsniuose numatytą pereinamojo laikotarpio tvarką ir
pasibaigus 4 straipsnio 1 dalyje numatytam pereinamajam laikotarpiui.
3.2.        Teisinis pagrindas
Svarbiausias pasiūlymo tikslas –
gyvūnų ir visuomenės sveikatos apsauga.
Todėl, kadangi Reglamentas (EB) Nr. 998/2003
buvo grindžiamas Europos bendrijos steigimo sutarties 37 straipsniu ir 152
straipsnio 4 dalies b punktu, šis pasiūlymas atitinkamai grindžiamas SESV
43 straipsnio 2 dalimi ir 168 straipsnio 4 dalimi.
3.3.        Subsidiarumo principas
Subsidiarumo principas taikomas tik tuomet, jeigu
pasiūlymas nepriklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai.
Valstybių narių priemonėmis
negalima tinkamai pasiekti šio pasiūlymo tikslo. Siekiant sumažinti
kompetentingų institucijų (ES, nacionalinių ir
trečiųjų šalių) ir visų piliečių
administracinę naštą ir išsaugoti aukšto lygio gyvūnų bei
visuomenės sveikatos apsaugą, reikia nustatyti Sąjungos lygmens
gyvūnų sveikatos reikalavimus, taikomus gyvūnų
augintinių judėjimui tarp valstybių narių arba iš
trečiųjų šalių į valstybes nares.
3.4.        Proporcingumo principas
Laikantis proporcingumo principo, šia priemone neviršijama to, kas
būtina šiam tikslui pasiekti.
Priemonės forma – Europos Parlamento ir
Tarybos reglamentas, tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Taip užtikrinama, kad nacionalinės ir ES valdžios institucijos
nepatirtų išlaidų dėl teisės akto perkėlimo į
nacionalinę teisę.
3.5.        Pasirinkta priemonė
Siūloma priemonė – Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas.
Kitos priemonės būtų netinkamos,
nes priemonės tikslą veiksmingiausiai galima pasiekti visoje
Sąjungoje taikant visiškai suderintus reikalavimus (įskaitant
įsigaliojimą laiku) ir užtikrinant laisvą gyvūnų
augintinių, kuriuos vežasi savininkas, judėjimą.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Pasiūlymas nedaro jokio poveikio
Sąjungos biudžetui.
5.           PAPILDOMA INFORMACIJA
Kadangi siūlomas teisės aktas yra
susijęs su Europos ekonomine erdve, jis jai turėtų būti
taikomas.
1992 m. liepos 13 d. Tarybos direktyvos 92/65/EEB,
nustatančios gyvūnų sveikatos reikalavimus,
reglamentuojančius prekybą Bendrijoje gyvūnais, sperma,
kiaušialąstėmis bei embrionais, kuriems netaikomi gyvūnų
sveikatos reikalavimai, nustatyti specialiose Bendrijos taisyklėse,
nurodytose Direktyvos 90/425/EEB A priedo I dalyje, bei jų importą
į Bendriją[4],
nuostatos dėl prekybos šunimis, katėmis ir šeškais bei jų
importo yra susijusios su atitinkamomis Reglamento (EB) Nr. 998/2003
nuostatomis.
Dėl Sąjungos teisės aktų
nuoseklumo ir darnumo Direktyvą 92/65/EEB reikėtų iš dalies
keisti, o nuorodas į Reglamentą (EB) Nr. 998/2003 pakeisti nuorodomis
į siūlomą teisės aktą.
Abu pasiūlymai pateikiami kartu, kad juos
būtų galima priimti vienu metu.
2012/0039 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS

dėl nekomercinio gyvūnų augintinių
judėjimo
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį
ir 168 straipsnio 4 dalies įžanginį sakinį ir b
punktą,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
teisės akto pasiūlymą perdavus
nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[5],
atsižvelgdami į Regionų komiteto
nuomonę[6],
laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)
2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir
Tarybos reglamentu (EB) Nr. 998/2003 dėl gyvūnų sveikatos
reikalavimų, taikomų nekomerciniam naminių
gyvūnėlių judėjimui, ir iš dalies keičiančiam
Tarybos direktyvą 92/65/EEB[7],
nustatyti gyvūnų sveikatos reikalavimai, taikomi nekomerciniais
tikslais vežant gyvūnus augintinius iš vienos valstybės narės
į kitą valstybę narę arba iš trečiųjų
šalių, ir tokiais atvejais atliekami patikrinimai. Juo siekiama užtikrinti
pakankamą visuomenės arba gyvūnų sveikatos apsaugą nuo
pavojaus, susijusio su tokiu nekomerciniu judėjimu, ir pašalinti visas
nepagrįstas kliūtis tokiam judėjimui;
(2)
prie Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES)
Nr. 438/2010[8],
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 998/2003, pridėtame
pareiškime Komisija įsipareigojo pateikti pasiūlymą persvarstyti
visą Reglamentą (EB) Nr. 998/2003, ypač jo aspektus dėl
deleguotųjų ir įgyvendinimo aktų. Todėl,
įsigaliojus Sutarčiai, Komisijai minėtu Reglamentu (EB) Nr.
998/2003 suteiktus įgaliojimus reikia suderinti su Sutarties 290 ir 291
straipsniais. Atsižvelgiant į reikalingų Reglamente (EB) Nr. 998/2003
nustatytų gyvūnų sveikatos reikalavimų pakeitimų
skaičių ir siekiant užtikrinti, kad jie būtų aiškūs ir
suprantami visiems piliečiams, tą reglamentą reikėtų
panaikinti ir pakeisti šiuo reglamentu;
(3)
kadangi šio reglamento tikslo, t. y. nustatyti
visuomenės ir gyvūnų sveikatos taisykles, taikomas
nekomerciniais tikslais vežant I priede išvardytų rūšių
gyvūnus augintinius, siekiant užkirsti kelią dėl tokio
gyvūnų judėjimo kylantiems pavojams visuomenės arba
gyvūnų sveikatai, arba juos sumažinti, valstybės narės
negali deramai pasiekti ir todėl to tikslo būtų geriau
siekti Sąjungos lygiu, Sąjunga gali patvirtinti priemones laikydamasi
Sutarties 5 straipsnyje nurodyto subsidiarumo principo. Pagal tame straipsnyje
nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas
būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(4)
šiuo reglamentu reikėtų nustatyti
tikslų gyvūnų rūšių, kurioms turėtų
būti taikomi suderinti gyvūnų sveikatos reikalavimai, jei
tų rūšių gyvūnai laikomi kaip augintiniai ir vežami
nekomerciniais tikslais, sąrašą. Sudarant tokį sąrašą
reikėtų atsižvelgti į jų imlumą pasiutligei arba
į jų reikšmę pasiutligės epidemiologinei
padėčiai;
(5)
1992 m. liepos 13 d. Tarybos direktyvoje 92/65/EEB,
nustatančioje gyvūnų sveikatos reikalavimus,
reglamentuojančius prekybą Bendrijoje gyvūnais, sperma,
kiaušialąstėmis bei embrionais, kuriems netaikomi gyvūnų
sveikatos reikalavimai, nustatyti specialiose Bendrijos taisyklėse,
nurodytose Direktyvos 90/425/EEB A priedo I dalyje, bei jų importą
į Bendriją[9],
nustatyti, inter alia, gyvūnų sveikatos reikalavimai, taikomi
prekybai šunimis, katėmis ir šeškais, priklausančių pasiutligei
imlių gyvūnų rūšims, bei jų importui. Kadangi šių
rūšių gyvūnai dažnai laikomi kaip gyvūnai augintiniai ir
savininkai juos vežasi nekomerciniais tikslais Sąjungoje ir į
ją, šiame reglamente reikėtų nustatyti gyvūnų
sveikatos reikalavimus, taikomus nekomerciniais tikslais vežant tokių
rūšių gyvūnus į valstybes nares. Tos rūšys išvardytos
šio reglamento I priedo A dalyje;
(6)
taip pat turėtų būti nustatyta
gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų nekomerciniais
tikslais vežant tų rūšių, kurioms pasiutligė neturi
įtakos arba kurių pasiutligės epidemiologiniai aspektai
nėra reikšmingi, gyvūnus, kuriems (jei jie nelaikomi kaip
gyvūnai augintiniai) būtų taikomi kiti Sąjungos teisės
aktai, įskaitant teisės aktus dėl maistinių
gyvūnų, teisinė sistema. Tos rūšys išvardytos šio
reglamento I priedo B dalyje;
(7)
I priedo B dalyje pateiktame sąraše
turėtų būti išvardyti bestuburiai, išskyrus bites bei kamanes,
kurioms taikoma Direktyva 92/65/EEB, ir moliuskus bei vėžiagyvius, kuriems
taikoma Direktyva 2006/88/EB[10].
Tame sąraše taip pat turėtų būti išvardyti nekomerciniuose
akvariumuose auginami dekoratyviniai vandens gyvūnai, kuriems netaikoma
Direktyva 2006/88/EB, ir varliagyviai bei ropliai;
(8)
į tą sąrašą taip pat
turėtų būti įtraukti visų rūšių
paukščiai, išskyrus naminius paukščius, kuriems taikoma Direktyva
92/65/EEB ir 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyva
2009/158/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų,
reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą naminiais
paukščiais ir perinti skirtais kiaušiniais ir jų importą iš
trečiųjų šalių[11],
ir graužikai bei naminiai triušiai;
(9)
tačiau dėl Sąjungos teisės
aktų nuoseklumo, kol nenustatytos Sąjungos taisyklės,
reglamentuojančios nekomercinį B dalyje išvardytų
rūšių gyvūnų augintinių judėjimą į
valstybes nares iš trečiųjų šalių arba teritorijų,
tokiais atvejais turėtų būti taikomos galiojančios
nacionalinės taisyklės, su sąlyga, kad jos nebūtų
griežtesnės nei taikomosios importuojant tuos gyvūnus komerciniais
tikslais;
(10)
vis dėlto, nepažeidžiant Direktyvos 92/65/EEB
3 straipsnio, 9 straipsnio 3 dalies ir 10a straipsnio, valstybės
narės neturėtų nustatyti gyvūnų sveikatos
reikalavimų, taikomų nekomerciniais tikslais vežant B dalyje
išvardytų rūšių gyvūnus augintinius iš vienos valstybė
narės į kitą, nebent tokį gyvūnų
judėjimą reglamentuojančios taisyklės būtų
nustatytos vadovaujantis šiuo reglamentu;
(11)
kadangi B dalyje išvardytų rūšių
gyvūnai gali priklausyti rūšims, kurioms reikia ypatingos apsaugos,
šį reglamentą reikėtų taikyti nepažeidžiant 1996 m.
gruodžio 9 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 338/97 dėl laukinės faunos
ir floros rūšių apsaugos kontroliuojant jų prekybą[12];
(12)
siekiant aiškiai atskirti taisykles, taikomas
nekomerciniais tikslais vežant šunis, kates ir šeškus, kuriems taikomi
Direktyvos 92/65/EEB gyvūnų sveikatos reikalavimai, ir prekybai šiais
gyvūnais bei jų importui į Sąjungą iš
trečiųjų šalių taikomas taisykles, šiame reglamente
turėtų būti apibrėžta ne tik gyvūno augintinio
sąvoka, bet ir tokių gyvūnų nekomercinis judėjimas –
judėjimas, kuris nėra tiesiogiai ar netiesiogiai susijęs su
finansine nauda arba nuosavybės teisių perdavimu ir kuriuo to nesiekiama;
(13)
Sąjungoje pagerėjus padėčiai
pasiutligės požiūriu Airija, Malta, Švedija ir Jungtinė
Karalystė atsisakė sistemos, pagal kurią buvo nustatytas
šešių mėnesių privalomasis karantinas ir kurią jos
dešimtmečiais taikė į jų šalis įvežamiems tam tikriems
gyvūnams augintiniams, ir pradėjo taikyti kitą, mažiau
griežtą sistemą, kuria užtikrinamas saugos lygis, lygiavertis
nustatytajam Reglamente (EB) Nr. 998/2003. Šios valstybės narės yra
išvardytos Reglamento (EB) Nr. 998/2003 II priedo A dalyje ir iki 2011 m.
gruodžio 31 d. jos turėjo, vadovaudamosi savo nacionalinėmis
taisyklėmis, ne tik reikalauti, kad gyvūnas būtų tinkamai
paskiepytas nuo pasiutligės, bet ir prieš įvežant tikrinti, ar iš
kitų valstybių narių ir tam tikrų trečiųjų
šalių bei teritorijų įvežamų šunų ir kačių
augintinių vakcinos yra veiksmingos;
(14)
Reglamento (EB) Nr. 998/2003 II priedo B dalies 1
skirsnyje pateiktas visų kitų valstybių narių sąrašas,
įskaitant šalis ir teritorijas, kurios pagal tą reglamentą
laikomos tų valstybių narių dalimi, nes nacionaliniai
reikalavimai taikomi vežant to reglamento I priede išvardytų
rūšių gyvūnus, arba laikomos palyginamomis su valstybėmis
narėmis, kai gyvūnai vežami nekomerciniais tikslais tarp
valstybių narių ir tų šalių bei teritorijų;
(15)
Sutarties 355 straipsnio 5 dalies c punkte ir 1973
m. kovo 12 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 706/73 dėl Bendrijos tvarkos,
skirtos prekybai žemės ūkio produktais ir taikomos Lamanšo
sąsiaurio saloms bei Meno salai[13],
nustatyta, kad Sąjungos veterinarijos teisės aktai taikomi saloms,
kurios taikant Reglamentą (EB) Nr. 998/2003 laikomos Jungtinės
Karalystės dalimi;
(16)
atsižvelgiant į tai, kad Reglamente (EB)
Nr. 998/2003 nustatytas pereinamosios tvarkos taikymas baigėsi ir
dėl Sąjungos teisės aktų aiškumo šiame reglamente
turėtų būti nustatytas valstybių narių, įskaitant
Airiją, Maltą, Švediją ir Jungtinę Karalystę bei
teritorijų, kurios yra valstybių narių dalys, įskaitant
Gibraltarą, sąrašas, be to, šiame reglamente turėtų
būti paaiškinti gyvūnų sveikatos reikalavimai, taikomi nekomerciniais
tikslais vežant I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnus
augintinius iš vienos valstybės narės į kitą valstybę
narę arba iš trečiųjų šalių ir teritorijų;
(17)
Reglamente (EB) Nr. 998/2003 taip pat
nustatyta, kad pereinamuoju laikotarpiu to reglamento I priedo A ir B dalyse
išvardytų rūšių gyvūnai augintiniai turi būti laikomi
identifikuotais, jei turi aiškiai įskaitomą tatuiruotę arba jie
identifikuojami pagal elektroninę identifikavimo sistemą (atsakiklį).
Todėl šiuo reglamentu turėtų būti paaiškintos I priedo A
dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių ženklinimo
taisyklės, taikomos pasibaigus pereinamajam laikotarpiui nuo 2011 m.
liepos 3 d., ir reikalavimai ženklintojų kvalifikacijai;
(18)
Reglamento (EB) Nr. 998/2003 Ia priede nustatyti
techniniai gyvūnų augintinių identifikavimo atsakikliais
reikalavimai. Minėti techniniai reikalavimai atitinka tarptautinius
standartus ir turėtų būti nustatyti šio reglamento III priede iš
esmės jų nekeičiant;
(19)
siekiant apsaugoti visuomenės ir I priede
išvardytų rūšių gyvūnų augintinių sveikatą,
šiame reglamente turėtų būti numatyta galimybė nustatyti
prevencines sveikatos priemones dėl kitų nei pasiutligė
ligų ir infekcijų. Tos priemonės turėtų būti
pagrįstos patvirtinta moksline informacija ir taikomos proporcingai pavojui
visuomenės ir gyvūnų sveikatai, susijusiam su gyvūnų,
kurie gali lengvai užsikrėsti tomis ligomis arba infekcijomis,
nekomerciniu judėjimu. Nustatant minėtas priemones taip pat
turėtų būti nustatytos valstybių narių arba jų
dalių skirstymo į kategorijas taisyklės, procedūros, pagal
kurias prevencines sveikatos priemones taikyti reikalaujančios
valstybės narės turėtų nuolat tas priemones pagrįsti,
prevencinių sveikatos priemonių taikymo ir dokumentavimo reikalavimai
ir, jei reikia, nuo jų taikymo leidžiančios nukrypti nuostatos.
Todėl reikėtų numatyti, kad įgyvendinimo akte, kuris turi
būti priimtas vadovaujantis šiuo reglamentu, būtų nustatytas
valstybių narių ar jų dalių, suskirstytų į
kategorijas pagal valstybių narių ar jų dalių skirstymo
į kategorijas taisykles, sąrašas;
(20)
kartais vakcinos nuo pasiutligės, kuriomis
buvo paskiepyti I priedo A dalyje išvardytų rūšių jaunesni nei
trijų mėnesių gyvūnai augintiniai, dėl motininių
antikūnų nesuteikia apsauginio imuniteto. Todėl vakcinų
gamintojai rekomenduoja neskiepyti jaunesnių nei trijų
mėnesių gyvūnų. Taigi, kad būtų leidžiama
nekomerciniais tikslais vežti I priedo A dalyje išvardytų rūšių
nuo pasiutligės neskiepytus gyvūnų jauniklius, šiame reglamente
turėtų būti nustatytos tam tikros atsargumo priemonės,
kurias taikydamos valstybės narės galėtų leisti įvežti
į savo teritoriją gyvūnų jauniklius, jei jie atitinka
tokiomis priemonėmis nustatytus reikalavimus;
(21)
siekiant supaprastinti reikalavimus, taikomus
nekomerciniais tikslais vežant I priedo A dalyje išvardytų
rūšių gyvūnus augintinius tarp valstybių narių,
kurių statusas pasiutligės požiūriu yra vienodai palankus, šiame
reglamente taip pat reikėtų numatyti galimybę nustatyti
sąlygas, kuriomis leidžiama nukrypti nuo reikalavimo skiepyti nuo
pasiutligės. Tokios priemonės turėtų būti
pagrįstos patvirtinta moksline informacija ir taikomos proporcingai
pavojui visuomenės arba gyvūnų sveikatai, susijusiam su tų
gyvūnų, kurie gali lengvai užsikrėsti pasiutlige, nekomerciniu
judėjimu. Nustatant minėtas priemones taip pat turėtų
būti nustatytos valstybių narių arba jų dalių
skirstymo į kategorijas taisyklės ir procedūros, pagal kurias
leidžiančią nukrypti nuostatą taikyti prašančios valstybės
narės turėtų nuolat pagrįsti tokią
leidžiančią nukrypti nuostatą. Taip pat reikėtų
numatyti, kad įgyvendinimo akte, kuris turi būti priimtas
vadovaujantis šiuo reglamentu, būtų nustatytas valstybių
narių, suskirstytų į kategorijas pagal valstybių narių
ar jų dalių skirstymo į kategorijas taisykles, sąrašas;
(22)
Reglamento (EB) Nr. 998/2003 II priedo B dalies 2
skirsnyje išvardytos šalys ir teritorijos taiko taisykles, lygiavertes
taikomosioms valstybių narių, o to reglamento II priedo C dalyje
išvardytos trečiosios šalys ir teritorijos atitinka to reglamento 10 straipsnyje
nustatytus kriterijus. Todėl reikėtų numatyti, kad tie
sąrašai būtų nustatyti įgyvendinimo akte, kuris turi
būti priimtas per metus po šio reglamento priėmimo, iš esmės
jų nekeičiant. Tačiau šiame reglamente turėtų
būti numatyta, kad Reglamento (EB) Nr. 998/2003 II priedo B dalies 2
skirsnyje ir C dalyje pateikti šalių ir teritorijų sąrašai
tebegaliotų pagal šį reglamentą, kol neįsigalios
minėtasis įgyvendinimo aktas;
(23)
Reglamente (EB) Nr. 998/2003 nustatyti tam tikri
reikalavimai, taikomi nekomerciniais tikslais vežant gyvūnus augintinius
iš vienos valstybės narės į kitą valstybę narę ir
iš to reglamento II priedo B dalies 2 skirsnyje ir C dalyje išvardytų
šalių arba teritorijų, inter alia, reikalavimas, kad tie
gyvūnai augintiniai būtų tinkamai paskiepyti nuo pasiutligės
vakcina, atitinkančia būtinuosius standartus, nustatytus atitinkamame
Pasaulinės gyvūnų sveikatos organizacijos (OIE) „Sausumos
gyvūnų diagnostinių tyrimų ir vakcinų vadovo“
skyriuje, arba kad jų rinkodaros leidimas būtų suteiktas pagal
2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą
2001/82/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio veterinarinius
vaistus[14],
arba pagal 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos
reglamentą (EB) Nr. 726/2004, nustatantį Bendrijos leidimų
dėl žmonėms skirtų ir veterinarinių vaistų išdavimo ir
priežiūros tvarką ir įsteigiantį Europos vaistų
agentūrą[15].
Įrodyta, kad tos vakcinos yra veiksmingos siekiant apsaugoti gyvūnus
nuo pasiutligės ir priklauso Reglamento (EB) Nr. 998/2003 Ib priede
nustatytiems vakcinų nuo pasiutligės galiojimo reikalavimams.
Minėti reikalavimai turėtų būti pateikti šio reglamento IV
priede, iš esmės jų nekeičiant;
(24)
Reglamente (EB) Nr. 998/2003 nustatyti
griežtesni gyvūnų sveikatos reikalavimai, taikomi vežant gyvūnus
augintinius į valstybes nares iš trečiųjų šalių arba
teritorijų, išskyrus nustatytąsias to reglamento II priedo C dalyje.
Pagal minėtus reikalavimus turi būti tikrinama, ar atskirų
gyvūnų vakcinos nuo pasiutligės yra veiksmingos, atliekant
antikūnų titravimą laboratorijoje, patvirtintoje pagal
2000 m. kovo 20 d. Tarybos sprendimą dėl specialios
institucijos, atsakingos už kriterijų, būtinų standartizuojant
pasiutligės vakcinų veiksmingumo kontrolės serologinius tyrimus,
nustatymą, skyrimo[16].
Todėl minėtą reikalavimą reikėtų palikti ir šio
reglamento V priede ir nustatyti sąlygą, kad tyrimas turėtų
būti atliekamas vadovaujantis metodais, nustatytais atitinkamame
Pasaulinės gyvūnų sveikatos organizacijos „Sausumos gyvūnų
diagnostinių tyrimų ir vakcinų vadovo“ skyriuje;
(25)
identifikavimo dokumentai, pateikiami su
nekomerciniais tikslais į valstybes nares vežamais I priedo A dalyje
išvardytų rūšių gyvūnais augintiniais, yra būtini,
siekiant patvirtinti atitiktį šio reglamento reikalavimams. Todėl
šiuo reglamentu reikėtų nustatyti identifikavimo dokumentų
išdavimo sąlygas ir jų turinio, galiojimo bei formos reikalavimus;
(26)
šiuo reglamentu valstybėms narėms
turėtų būti suteikta galimybė leisti įvežti į
jų teritoriją nekomerciniais tikslais I priedo A dalyje
išvardytų rūšių gyvūnus augintinius, su kuriais pateikiami
identifikavimo dokumentai, išduoti trečiojoje šalyje arba teritorijoje,
kurioje taikomos taisyklės, lygiavertės taikomosioms tose
valstybėse narėse. Juo taip pat turėtų būti suteikta galimybė
valstybėms narėms leisti įvežti į jų teritoriją
gyvūnus augintinius, kurie nekomerciniais tikslais buvo laikinai
įvežti į trečiąją šalį arba teritoriją ir su
kuriais pateikiamas identifikavimo dokumentas, išduotas valstybėje narėje,
jei prieš išvežant gyvūną iš Sąjungos buvo įvykdyti
grįžimo iš tų šalių ar teritorijų reikalavimai;
(27)
šiuo reglamentu taip pat turėtų būti
suteikta galimybė valstybėms narėms leisti tiesiogiai
įvežti į jų teritoriją I priede išvardytų
rūšių gyvūnus augintinius, kurie neatitinka šiame reglamente
nustatytų reikalavimų, esant poreikiui skubiai išvykti, jei buvo iš
anksto paprašyta leidimo ir jei paskirties valstybė narė jį
suteikė, taip pat jei gyvūnui tam tikrą laiką oficialiai
prižiūrint taikomas karantinas, kad būtų įvykdyti
minėti reikalavimai. Nepaisant poreikio skubiai išvykti, dėl pavojaus
gyvūnų sveikatai, kylančio įvežant į Sąjungą
šiame reglamente nustatytų reikalavimų neatitinkančius
gyvūnus augintinius, toks leidimas turėtų būti būtinas;
(28)
1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 90/425/EEB
dėl Bendrijos vidaus prekyboje tam tikrais gyvūnais ir produktais
taikomų veterinarinių ir zootechninių patikrinimų, siekiant
užbaigti vidaus rinkos kūrimą[17],
ir 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyva 91/496/EEB, nustatanti
gyvūnų, įvežamų į Bendriją iš
trečiųjų šalių, veterinarinio patikrinimo organizavimo
principus ir iš dalies pakeičianti Direktyvas 89/662/EEB, 90/425/EEB ir
90/675/EEB[18],
netaikomos su keliautojais nekomerciniais tikslais vežamų gyvūnų
augintinių veterinariniam tikrinimui;
(29)
todėl tam, kad valstybės narės galėtų
patikrinti, ar laikomasi šiame reglamente nustatytų taisyklių ir
imtis reikiamų priemonių, šiame reglamente reikėtų
nustatyti reikalavimą, kad asmuo, kuris vežasi gyvūną
augintinį, veždamas gyvūną arba įveždamas jį į
valstybę narę nekomerciniais tikslais bet kuriuo metu
galėtų pateikti reikiamą identifikavimo dokumentą, ir
numatyti nekomerciniais tikslais iš vienos valstybės narės į
kitą valstybę narę vežamų gyvūnų augintinių
tikslinius arba atsitiktinius dokumentų ir tapatybės patikrinimus.
Jame taip pat reikėtų nustatyti reikalavimą, kad valstybės
narės paskirtuose įvežimo postuose sistemingai atliktų
nekomerciniais tikslais iš vienos valstybės narės į kitą
valstybę narę arba iš trečiųjų šalių arba
teritorijų vežamų gyvūnų augintinių dokumentų ir
tapatybės patikrinimus. Atliekant šiuos patikrinimus reikėtų
atsižvelgti į atitinkamus 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir
Tarybos Reglamento (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri
atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi
pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų,
gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių[19] principus;
(30)
be to, šiuo reglamentu reikėtų nustatyti
apsaugos priemones, taikomas tais atvejais, kai dėl nekomercinio
gyvūnų augintinių judėjimo kyla pavojus visuomenės
arba gyvūnų sveikatai;
(31)
siekiant suteikti piliečiams aiškią ir
prieinamą informaciją apie taisykles, taikomas vežant nekomerciniais
tikslais I priede išvardytų rūšių gyvūnus augintinius
į Sąjungą, turėtų būti reikalaujama, kad
valstybės narės per metus po šio reglamento priėmimo
paskelbtų tokią informaciją, visų pirma – atitinkamas
nacionalinės teisės nuostatas;
(32)
siekiant užtikrinti tinkamą šio reglamento
taikymą, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai
priimti teisės aktus pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos
veikimo 290 straipsnį, susijusius su taisyklėmis, taikomomis priimant
nuostatas, leidžiančias nukrypti nuo tam tikrų reikalavimų,
taikomų nekomerciniais tikslais vežant I priedo A dalyje išvardytų rūšių
gyvūnus augintinius tarp valstybių narių, kurių statusas
pasiutligės požiūriu yra vienodai palankus, konkrečių I
priedo B dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių
ženklinimo reikalavimų ir konkrečių rūšių
gyvūnams augintiniams taikomų prevencinių sveikatos apsaugos
priemonių, skirtų kovai su kitomis nei pasiutligė ligomis bei
infekcijomis, kuriomis gali lengvai užsikrėsti I priede išvardytų
rūšių gyvūnai augintiniai; taip pat nustatyti taisykles,
kuriomis būtų ribojamas nekomerciniais tikslais su savininku vežamų
I priede išvardytų rūšių gyvūnų augintinių
skaičius, ir iš dalies keisti II–V priedus. Ypač svarbu, kad Komisija
parengiamųjų darbų metu tinkamai konsultuotųsi,
įskaitant konsultacijas su ekspertais.
Ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus Komisija turėtų užtikrinti,
kad atitinkami dokumentai Europos Parlamentui ir Tarybai būtų
perduodami tinkamai, laiku ir tuo pačiu metu;
(33)
be to, tinkamai pagrįstais pavojaus
visuomenės arba gyvūnų sveikatai atvejais Komisija
turėtų būti įgaliota skubos tvarka priimti teisės
aktus dėl prevencinių sveikatos apsaugos priemonių, skirtų
kovai su kitomis nei pasiutligė ligomis bei infekcijomis, kuriomis gali
lengvai užsikrėsti I priede išvardytų rūšių gyvūnai
augintiniai;
(34)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento
nuostatų dėl valstybių narių arba jų dalių, kurios
skirstomos į kategorijas laikantis sąlygų, taikomų priimant
nuostatas, leidžiančias nukrypti nuo reikalavimų, taikomų
nekomerciniais tikslais vežant I priedo A dalyje išvardytų rūšių
gyvūnus augintinius tarp valstybių narių, kurių statusas
pasiutligės požiūriu yra vienodai palankus, ir laikantis
taisyklių dėl prevencinių sveikatos apsaugos priemonių,
skirtų kovai su kitomis nei pasiutligė ligomis bei infekcijomis,
sąrašo; dėl trečiųjų šalių ir teritorijų,
siekiant taikyti nuo tam tikrų reikalavimų, taikomų
nekomerciniais tikslais vežant gyvūnus, leidžiančią nukrypti
nuostatą, sąrašo; dėl identifikavimo dokumentų,
pateikiamų su nekomerciniais tikslais iš vienos valstybės narės
į kitą arba iš trečiųjų šalių ar teritorijų
vežamais I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnais
augintiniais, pavyzdžio; dėl apsaugos priemonių, taikomų
pasiutligės protrūkio arba išplitimo atvejais, bei dėl vienodo
informavimo reikalavimų taikymo, įgyvendinimo sąlygas Komisijai
turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Šiais
įgaliojimais reikėtų naudotis pagal 2011 m. vasario
16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES)
Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos
Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės
mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai[20];
(35)
Komisija turėtų priimti nedelsiant
taikytinus įgyvendinimo aktus, kuriais atnaujinamas
trečiųjų šalių arba teritorijų sąrašas, siekiant
taikyti nuo tam tikrų reikalavimų, taikomų nekomerciniais tikslais
vežant gyvūnus, leidžiančią nukrypti nuostatą, ir kurie yra
susiję su apsaugos priemonėmis, taikomomis pasiutligės
protrūkio arba išplitimo atvejais, kai tinkamai pagrįstais atvejais
dėl neišvengiamų skubos priežasčių to reikia žmonių
arba gyvūnų sveikatai apsaugoti;
(36)
keliose valstybėse narėse pastebėta,
kad kai kuriais atvejais nesilaikyta Reglamentu (EB) Nr. 998/2003
nustatytų taisyklių. Todėl valstybės narės turi
nustatyti taisykles dėl sankcijų, taikomų pažeidus šį
reglamentą;
(37)
2003 m. lapkričio 26 d. Komisijos
sprendime 2003/803/EB, nustatančiame paso šunų, kačių ir
šeškų Bendrijos vidaus judėjimui pavyzdį[21], nustatytas paso pavyzdys,
naudotinas vežant šunų, kačių ir šeškų rūšių
gyvūnus tarp valstybių narių, kaip numatyta Reglamente (EB)
Nr. 998/2003. Siekiant sumažinti savininkų administracinę ir finansinę
naštą, pagal minėtą pavyzdį išduoti identifikavimo
dokumentai turėtų galioti visą gyvūno gyvenimo trukmę,
jei laikomasi tam tikrų sąlygų;
(38)
2011 m. gruodžio 15 d. Komisijos
įgyvendinimo sprendime 2011/874/ES, kuriuo nustatomas
trečiųjų šalių ir teritorijų, iš kurių į
Sąjungą leidžiama importuoti šunis, kates bei šeškus ir
nekomerciniais tikslais įvežti daugiau kaip penkis šunis, kates bei
šeškus, sąrašas ir tokių gyvūnų importo ir nekomercinio
įvežimo į Sąjungą sertifikatų pavyzdžiai[22], nustatyti veterinarijos
sertifikatų, kuriais patvirtinama atitiktis Reglamento (EB)
Nr. 998/2003 reikalavimams, taikomiems nekomerciniais tikslais vežant
gyvūnus augintinius, pavyzdžiai. Kad valstybės narės
spėtų prisitaikyti prie naujų šiame reglamente nustatytų
taisyklių, minėti sertifikatų pavyzdžiai turėtų
tebegalioti, jei laikomasi tam tikrų sąlygų,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
I
SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu nustatomi gyvūnų
sveikatos reikalavimai, taikomi nekomerciniais tikslais vežant gyvūnus
augintinius, ir tokiais atvejais atliekamų patikrinimų
taisyklės.
2 straipsnis
Taikymo sritis
1.           Šis reglamentas taikomas
nekomerciniais tikslais vežant I priede išvardytų rūšių
gyvūnus augintinius iš vienos valstybės narės į kitą
arba iš trečiosios šalies ar teritorijos.
2.           Šis reglamentas taikomas
nepažeidžiant:
a)      Reglamento (EB) Nr. 338/97;
b)      priemonių, kurių valstybės
narės ėmėsi tam tikrų rūšių arba veislių
gyvūnų augintinių judėjimui apriboti, remdamosi kitais nei
gyvūnų sveikatos motyvais.
3 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų
apibrėžtys:
a)           nekomercinis judėjimas –
judėjimas, kuris nėra tiesiogiai ar netiesiogiai susijęs su
finansine nauda arba nuosavybės teisių perdavimu ir kuriuo to
nesiekiama;
b)           gyvūnas augintinis – vienos iš
I priede išvardytų rūšių gyvūnas, kurį nekomerciniais
tikslais vežasi savininkas arba fizinis asmuo, veikiantis savininko vardu ir
pagal susitarimą su juo, ir už kurį savininkas arba toks asmuo atsako
nekomercinio vežimo metu;
c)           savininkas – fizinis asmuo, kuriam
gyvūnas augintinis priklauso ir kuris jį turi;
d)           atsakiklis – pastovusis pasyvus
radijo dažnio atpažinimo prietaisas;
e)           identifikavimo dokumentas –
dokumentas, pagal kurį galima aiškiai identifikuoti gyvūną
augintinį ir patikrinti, ar jo sveikatos būklė atitinka šį
reglamentą;
f)            valstybės narės – II
priede išvardytos šalys ir teritorijos;
g)           keliautojų įvažiavimo
punktas – valstybės narės pagal 36 straipsnio 1 dalį paskirta
registravimo zona.
4 straipsnis
Bendrosios prievolės
Nekomercinis gyvūnų augintinių,
kurie atitinka šiame reglamente nustatytus gyvūnų sveikatos
reikalavimus, judėjimas neturi būti draudžiamas, ribojamas ar kitaip
trikdomas, remiantis kitomis su gyvūnų sveikata susijusiomis
priežastimis, nei numatytosios šiame reglamente.
II
SKYRIUS
NEKOMERCINIO GYVŪNŲ
AUGINTINIŲ JUDĖJIMO IŠ VIENOS VALSTYBĖS NARĖS Į
KITĄ REIKALAVIMAI
5 straipsnis
Reikalavimai, taikomi nekomerciniais tikslais vežant I priedo A dalyje
išvardytų rūšių gyvūnus augintinius
I priedo A dalyje išvardytų
rūšių gyvūnai augintiniai nevežami iš vienos valstybės
narės į kitą, nebent jie:
a)           paženklinti aktyviuoju būdu
pagal 16 straipsnio 1 dalį;
b)           paskiepyti nuo pasiutligės
vakcina, kuri atitinka IV priede nurodytus tinkamumo reikalavimus;
c)           jei reikia, atitinka prevencines
sveikatos apsaugos priemones, skirtas kovai su kitomis nei pasiutligė
ligomis arba infekcijomis:
i)       pagal šio reglamento 18 straipsnio 1
dalį arba
ii)       priimtas pagal Reglamento (EB)
Nr. 998/2003 5 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą;
d)           vežami, su jais pateikiant tinkamai
užpildytą identifikavimo dokumentą, išduotą pagal 20 straipsnio
1 dalį.
6 straipsnis
Nuostata, leidžianti nukrypti nuo reikalavimo skiepyti nuo pasiutligės
I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnų
augintinių jauniklius
Nukrypstant nuo 5 straipsnio b dalies,
valstybės narės gali leisti nekomerciniais tikslais įvežti
jaunesnius nei trijų mėnesių gyvūnus augintinius, kurie
nebuvo skiepyti nuo pasiutligės, jeigu su jais pateikiamas tinkamai
užpildytas identifikavimo dokumentas, išduotas pagal 20 straipsnį ir:
a)           savininkas arba fizinis asmuo,
veikiantis savininko vardu ir pagal susitarimą su juo, įrodo, kad
gyvūnas buvo savo gimimo vietoje ir neturėjo jokio sąlyčio
su laukiniais ligoms imlių rūšių gyvūnais, kurie gali
lengvai užsikrėsti pasiutlige, arba
b)           su jais vežamas motininis
gyvūnas, nuo kurio gyvūnas tebėra priklausomas, ir dokumentais
patvirtinta, kad prieš jauniklių gimimą motina buvo skiepyta nuo
pasiutligės vakcina, atitinkančia IV priede nurodytus tinkamumo reikalavimus.
7 straipsnis
Nuostata, leidžianti nukrypti nuo reikalavimo skiepyti I priedo A dalyje
išvardytų rūšių gyvūnus augintinius nuo pasiutligės
1.           Nukrypstant nuo 5 straipsnio b
punkto, I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnus
augintinius, kurie nebuvo skiepyti nuo pasiutligės, gali būti
leidžiama vežti iš vienos valstybės narės arba jos dalies į
kitą, jeigu jos neužkrėstos pasiutlige ir atitinka tam tikrus
reikalavimus. Siekiant užtikrinti, kad būtų nustatytos būtinos
priemonės dėl tinkamo nekomercinio judėjimo leidimo taikant
šią leidžiančią nukrypti nuostatą, Komisija įgaliojama
pagal 41 straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl
konkrečių tokio nekomercinio judėjimo leidimo sąlygų.
2.           Pagal 1 dalį priimtuose
deleguotuosiuose aktuose nustatytos konkrečios leidimo sąlygos yra
pagrįstos tinkama, patikima ir patvirtinta moksline informacija apie
valstybių narių arba jų dalių sveikatos būsenos
pasiutligės požiūriu vertinimą ir taikomos proporcingai pavojui
visuomenės arba gyvūnų sveikatai, susijusiam su I priedo A
dalyje išvardytų rūšių gyvūnų augintinių, kurie
gali lengvai užsikrėsti pasiutlige, nekomerciniu judėjimu.
3.           Tuo pačiu tikslu 1 dalyje
nurodytuose deleguotuosiuose aktuose gali būti numatytos:
a)      taisyklės, pagal kurias
valstybės narės arba jų dalys skirstomos į kategorijas
remiantis ankstesniais duomenimis apie padėtį pasiutligės
požiūriu ir pasiutligės priežiūros bei pranešimų
teikimų sistemomis;
b)      sąlygos, kurias valstybės
narės turi įvykdyti, kad atitiktų 2 dalyje nurodytus leidimo
suteikimo kriterijus.
8 straipsnis
Valstybių narių arba jų teritorijų dalių, kurios
turi būti skirstomos į kategorijas vadovaujantis deleguotaisiais
aktais, priimtais pagal 7 straipsnio 1 dalį, sąrašas
Komisija įgyvendinimo aktu nustato
valstybių narių arba jų teritorijų dalių, kurios
atitinka 7 straipsnio 3 dalies a punkte nurodytas valstybių narių
arba jų dalių skirstymo į kategorijas taisykles, sąrašus.
Tas įgyvendinimo aktas priimamas taikant 43 straipsnio 2 dalyje
nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
9 straipsnis
Reikalavimai, taikomi nekomerciniais tikslais vežant I priedo B dalyje
išvardytų rūšių gyvūnus augintinius
1.           I priedo B dalyje išvardytų
rūšių gyvūnai augintiniai nevežami iš vienos valstybės
narės į kitą, nebent:
a)      jie yra paženklinti arba aprašyti kaip numatyta
16 straipsnio 2 dalyje;
b)      jie atitinka prevencines sveikatos
priemones, skirtas kovai su kitomis nei pasiutligė ligomis arba
infekcijomis, kaip nustatyta 18 straipsnio 1 dalyje;
c)      vežami, su jais pateikiant tinkamai
užpildytą identifikavimo dokumentą, išduotą:
i)        pagal 28 straipsnį;
ii)       30 straipsnyje nurodytu formatu.
2.           1 dalyje nurodyti reikalavimai
taikomi nuo atitinkamų deleguotųjų arba įgyvendinimo
aktų taikymo datos, kaip numatyta 16 straipsnio 2 dalyje, 18 straipsnio 1
dalyje ir 30 straipsnyje.
III SKYRIUS
REIKALAVIMAI, TAIKOMI
NEKOMERCINIAIS TIKSLAIS VEŽANT GYVŪNUS AUGINTINIUS Į VALSTYBES NARES
IŠ TREČIŲJŲ ŠALIŲ ARBA TERITORIJŲ
10 straipsnis
Reikalavimai, taikomi nekomerciniais tikslais vežant I priedo A dalyje
išvardytų rūšių gyvūnus augintinius
I priedo A dalyje išvardytų
rūšių gyvūnai augintiniai nevežami į valstybę
narę iš trečiųjų šalių arba teritorijų, nebent
jie:
a)           paženklinti aktyviuoju būdu
pagal 16 straipsnio 1 dalį;
b)           paskiepyti nuo pasiutligės
vakcina, atitinkančia IV priede nurodytus tinkamumo reikalavimus;
c)           ištirti dėl pasiutligės,
atliekant pasiutligės antikūnų titravimo tyrimą,
atitinkantį V priede nurodytus tinkamumo reikalavimus;
d)           jei reikia, atitinka prevencines
sveikatos apsaugos priemones, skirtas kovai su kitomis nei pasiutligė
ligomis arba infekcijomis:
i)       pagal šio reglamento 18 straipsnio 1
dalį arba
ii)       priimtas pagal Reglamento (EB)
Nr. 998/2003 5 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą;
e)           vežami, su jais pateikiant tinkamai
užpildytą identifikavimo dokumentą, išduotą pagal 24
straipsnį.
11 straipsnis
Nuostata, leidžianti nukrypti nuo reikalavimo skiepyti nuo pasiutligės
I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnų
augintinių jauniklius
1.           Nukrypstant nuo 10 straipsnio b
punkto, valstybės narės gali leisti iš trečiųjų
šalių arba teritorijų, išvardytų pagal 13 straipsnį
priimtuose įgyvendinimo aktuose, nekomerciniais tikslais įvežti
jaunesnius nei trijų mėnesių gyvūnus augintinius, kurie
nebuvo skiepyti nuo pasiutligės, jeigu su jais pateikiamas tinkamai
užpildytas identifikavimo dokumentas, išduotas pagal 24 straipsnį ir
a)      savininkas arba fizinis asmuo, veikiantis
savininko vardu ir pagal susitarimą su juo, įrodo, kad gyvūnas
buvo savo gimimo vietoje ir neturėjo jokio sąlyčio su
laukiniais, ligoms imlių rūšių gyvūnais, kurie gali lengvai
užsikrėsti pasiutlige, arba
b)      su jais vežamas motininis gyvūnas,
nuo kurio gyvūnas tebėra priklausomas, ir dokumentais patvirtinta,
kad prieš jauniklių gimimą motina buvo skiepyta nuo pasiutligės
vakcina, atitinkančia IV priede nurodytus tinkamumo reikalavimus.
2.           Tačiau toliau tokius
gyvūnus augintinius vežti į kitą valstybę narę
draudžiama, nebent jie būtų vežami laikantis 5 straipsnyje
nustatytų reikalavimų.
12 straipsnis
Nuostata, leidžianti nukrypti nuo reikalavimo atlikti I priedo A dalyje
išvardytų rūšių gyvūnų augintinių
antikūnų titravimo tyrimą
Nukrypstant nuo 10 straipsnio c punkto,
antikūnų titravimo tyrimo nereikalaujama atlikti tiems gyvūnams
augintiniams, kurie vežami į valstybę narę:
a)           tiesiogiai iš
trečiųjų šalių arba teritorijų, išvardytų pagal
13 straipsnį priimtuose įgyvendinimo aktuose, arba po to, kai jie
buvo laikyti tik vienoje arba keliose iš tų šalių ar teritorijų,
arba
b)           iš trečiųjų
šalių arba teritorijų, išvardytų pagal 13 straipsnį
priimtuose įgyvendinimo aktuose, vežus juos tranzitu per
trečiąsias šalis arba teritorijas, kurios nėra išvardytos pagal
13 straipsnį priimtuose įgyvendinimo aktuose, jeigu savininkas arba
fizinis asmuo, veikiantis savininko vardu ir pagal susitarimą su juo,
įrodo, kad vežami tranzitu gyvūnai augintiniai neturėjo jokio
sąlyčio su pasiutligei imlių rūšių gyvūnais ir
yra saugiai uždaryti transporto priemonėje arba tarptautinio oro uosto
teritorijoje.
13 straipsnis
12 straipsnyje numatyto trečiųjų šalių arba
teritorijų sąrašo nustatymas
1.           Komisija įgyvendinimo aktu iki
[įrašyti datą – vieni metai po šio reglamento
įsigaliojimo datos] nustato trečiųjų šalių arba
teritorijų, kurios įrodė, kad I priedo A dalyje išvardytų
rūšių gyvūnams taiko taisykles, lygiavertes nustatytosioms II
skyriuje, šiame skyriuje ir VI skyriaus 2 skirsnyje, sąrašą.
2.           Komisija įgyvendinimo aktu iki
[įrašyti datą – vieni metai po šio reglamento
įsigaliojimo datos] nustato trečiųjų šalių arba
teritorijų, kurios įrodė, kad I priedo A dalyje išvardytų
rūšių gyvūnų atžvilgiu atitinka bent šiuos kriterijus,
sąrašą:
a)      pranešimas kompetentingoms institucijoms
apie pasiutligės atvejus yra būtinas;
b)      bent dvejus metus veiksmingai veikia
pasiutligės stebėsenos ir pranešimų teikimo sistema;
c)      jų veterinarinių tarnybų
struktūra ir organizacija yra pakankamos 26 straipsnyje nustatytų ir
pagal 24 straipsnį išduotų veterinarijos sertifikatų tinkamumui
užtikrinti;
d)      įgyvendintos pasiutligės
prevenciją ir kontrolę reglamentuojančios priemonės, tarp
jų – gyvūnų augintinių importo į tas
trečiąsias šalis arba teritorijas taisyklės;
e)      taikomos vakcinų nuo
pasiutligės licencijų išdavimo ir prekybos jais taisyklės.
3.           Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse
nurodyti įgyvendinimo aktai priimami pagal 43 straipsnio 2 dalyje
nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
Kai tai būtina dėl tinkamai
pagrįstų neišvengiamų skubos priežasčių,
susijusių su pavojumi visuomenės arba gyvūnų sveikatai,
Komisija pagal 43 straipsnio 3 dalyje nurodytą procedūrą priima
nedelsiant taikomus įgyvendinimo aktus, kuriais atnaujinamas 1 ir 2 dalyse
nurodytas trečiųjų šalių arba teritorijų sąrašas.
14 straipsnis
Reikalavimai, taikomi nekomerciniais tikslais vežant I priedo B dalyje
išvardytų rūšių gyvūnus augintinius
1.           I priedo B dalyje išvardytų
rūšių gyvūnai augintiniai nevežami į valstybę
narę iš trečiųjų šalių arba teritorijų, nebent
jie:
a)      paženklinti arba aprašyti kaip nustatyta
16 straipsnio 2 dalyje;
b)      atitinka prevencines sveikatos apsaugos
priemones, skirtas kovai su kitomis nei pasiutligė ligomis arba
infekcijomis, kaip nustatyta 18 straipsnio 1 dalyje;
c)      vežami, su jais pateikiant tinkamai
užpildytą identifikavimo dokumentą, išduotą:
i)        pagal 28 straipsnį;
ii)       33 straipsnyje nurodytu formatu.
2.           1 dalyje nurodytos sąlygos
taikomos nuo atitinkamų deleguotųjų arba įgyvendinimo
aktų taikymo datos, kaip numatyta 16 straipsnio 2 dalyje, 18 straipsnio 1
dalyje ir 33 straipsnyje.
3.           Kol nebus priimti 2 dalyje nurodyti
deleguotieji ir įgyvendinimo aktai, tebetaikomos nacionalinės
taisyklės, jeigu jos:
a)      taikomos proporcingai pavojui visuomenės
arba gyvūnų sveikatai, susijusiam su I priedo B dalyje išvardytų
rūšių gyvūnų augintinių, nekomerciniu judėjimu;
b)      nėra griežtesnės nei
taikomosios importuojamiems tų rūšių gyvūnams pagal
Direktyvą 92/65/EEB.
15 straipsnis
Nuostata, leidžianti nukrypti nuo reikalavimų, taikomų
nekomerciniais tikslais vežant I priede išvardytų rūšių
gyvūnus augintinius tarp tam tikrų šalių
Nukrypstant nuo 10 ir 14 straipsnių,
gyvūnai augintiniai nekomerciniais tikslais gali būti vežami tarp
toliau išvardytų šalių, laikantis pagal jų nacionalines
taisykles nustatytų reikalavimų:
a)           San Marinas ir Italija;
b)           Vatikanas ir Italija;
c)           Monakas ir Prancūzija;
d)           Andora ir Prancūzija;
e)           Andora ir Ispanija;
f)            Norvegija ir Švedija.
IV SKYRIUS
ŽENKLINIMAS IR PREVENCINĖS SVEIKATOS APSAUGOS PRIEMONĖS
1 skirsnis
Ženklinimas
16 straipsnis
Gyvūnų augintinių ženklinimas
1.           I priedo A dalyje išvardytų
rūšių gyvūnai augintiniai aktyviai žymimi implantuojant
atsakiklį, atitinkantį III priede nustatytus techninius reikalavimus,
arba aiškiai įskaitoma tatuiruote, padaryta iki 2011 m. liepos 3 d.
Jeigu toks gyvūnas augintinis yra
paženklintas atsakikliu, neatitinkančiu III priede nustatytų
techninių reikalavimų, savininkas arba fizinis asmuo, veikiantis
savininko vardu ir pagal susitarimą su juo, bet kurio tapatybės
patikrinimo metu, kaip nustatyta 20 straipsnio 2 dalyje, 24 straipsnio 2
dalyje, 35 straipsnyje ir 36 straipsnio 1 dalyje, pateikia tokio atsakiklio
skaitymui būtinas priemones.
2.           I priedo B dalyje išvardytų
rūšių gyvūnai augintiniai ženklinami arba apibūdinami
atsižvelgiant į kiekvienos rūšies ypatumus taip, kad būtų
užtikrintas vienareikšmiškas identifikavimo dokumento ir gyvūno augintinio
ryšys.
Kad būtų atsižvelgta į I priedo B
dalyje išvardytų rūšių ypatumus, Komisija įgaliojama pagal
41 straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl tokių
konkrečių rūšių gyvūnų augintinių ženklinimo
ir apibūdinimo reikalavimų.
17 straipsnis
Kvalifikacija, reikalinga implantuojant gyvūnų augintinių
atsakiklius
Valstybės narės nustato taisykles
dėl asmenų, implantuojančių gyvūnų
augintinių atsakiklius, būtinosios kvalifikacijos.
2 skirsnis
Prevencinės sveikatos
apsaugos priemonės, skirtos kovai su kitomis nei pasiutligė ligomis
arba infekcijomis
18 straipsnis
Prevencinės sveikatos apsaugos priemonės ir jų taikymo
sąlygos
1.           Jeigu prevencinės sveikatos
apsaugos priemonės reikalingos visuomenės ir I priede išvardytų
rūšių gyvūnų augintinių sveikatai apsaugoti ir
kitų nei pasiutligė ligų arba infekcijų, kurios gali
paplisti dėl tokių gyvūnų augintinių judėjimo,
kontrolei, Komisija įgaliojama pagal 41 straipsnį priimti
deleguotuosius aktus dėl prevencinių sveikatos apsaugos
priemonių, skirtų kovai su konkrečių rūšių
gyvūnų ligomis arba infekcijomis.
Kai, kilus pavojui visuomenės arba
gyvūnų sveikatai, to reikia dėl neišvengiamų skubos
priežasčių, pagal šią dalį priimamiems deleguotiesiems
aktams taikoma 42 straipsnyje nustatyta procedūra.
2.           Pagal 1 dalį priimtuose
deleguotuosiuose aktuose nustatytos konkrečių rūšių
gyvūnų prevencinės sveikatos apsaugos priemonės yra
pagrįstos tinkama, patikima ir patvirtinta moksline informacija ir
taikomos proporcingai pavojui visuomenės arba gyvūnų sveikatai,
susijusiam su I priede išvardytų rūšių gyvūnų
augintinių, kurie gali lengvai užsikrėsti kitomis nei pasiutligė
ligomis arba infekcijomis, nekomerciniu judėjimu.
3.           Tuo pačiu tikslu 1 dalyje
nurodytuose deleguotuosiuose aktuose gali būti numatytos:
a)      taisyklės, pagal kurias
valstybės narės arba jų dalys skirstomos į kategorijas
remiantis jų gyvūnų sveikatos būsena ir kitų nei
pasiutligės ligų arba infekcijų priežiūros bei
pranešimų teikimo sistema;
b)      sąlygos, kurias valstybės
narės turi įvykdyti, kad atitiktų 2 dalyje nurodytus
prevencinių sveikatos priemonių taikymo kriterijus;
c)      2 dalyje nurodytų prevencinių
sveikatos apsaugos priemonių taikymo ir dokumentavimo prieš vežant
nekomerciniais tikslais I priede išvardytų rūšių gyvūnus
augintinius taisyklės;
d)      sąlygos, kurias įvykdžius
taikoma nuostata, tam tikromis konkrečiomis aplinkybėmis leidžianti
nukrypti nuo 2 dalyje nurodytų prevencinių sveikatos apsaugos
priemonių taikymo.
19 straipsnis
Valstybių narių arba jų teritorijų dalių, kurios
turi būti skirstomos į kategorijas vadovaujantis deleguotaisiais
aktais, priimtais pagal 18 straipsnio 1 dalį, sąrašas
Komisija įgyvendinimo aktu nustato
valstybių narių arba jų teritorijų dalių, kurios
atitinka 18 straipsnio 3 dalies a punkte nurodytas valstybių narių
arba jų dalių skirstymo į kategorijas taisykles, sąrašus.
Tas įgyvendinimo aktas priimamas taikant 43 straipsnio 2 dalyje
nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
V SKYRIUS
IDENTIFIKAVIMO DOKUMENTAI
1 skirsnis
Nekomerciniais tikslais iš vienos
valstybės narės į kitą vežamų I priedo A dalyje
išvardytų rūšių gyvūnų augintinių identifikavimo
dokumentai
20 straipsnis
Identifikavimo dokumento išdavimas
1.           5 straipsnio d punkte nurodytas
identifikavimo dokumentas:
a)      yra tam tikslui išduotas kompetentingos
institucijos įgalioto veterinarijos gydytojo;
b)      patvirtina 5 straipsnio a, b ir c
punktuose bei, jeigu taikoma, 27 straipsnio b punkto ii papunktyje nustatytus
reikalavimus; tokia atitiktis gali būti patvirtinta keliais identifikavimo
dokumentais 22 straipsnio 1 dalyje nustatytu formatu.
2.           Atitiktis 5 straipsnio a punkte
nustatytiems ženklinimo reikalavimams tikrinama prieš:
a)      išduodant identifikavimo dokumentą
pagal 1 dalies a punktą;
b)      patvirtinant dokumentais atitiktį 1
dalies b punkte nurodytiems reikalavimams.
21 straipsnis
Identifikavimo dokumente teiktina informacija
1.           5 straipsnio d punkte nurodytame
identifikavimo dokumente pateikiama tokia informacija:
a)      atsakiklio implantavimo arba
tatuiruotės darymo vieta, data ir juose nurodytas
abėcėlinis-skaitmeninis kodas;
b)      savininko vardas, pavardė
(pavadinimas), adresas ir parašas;
c)      išsami informacija apie skiepijimą
nuo pasiutligės;
d)      27 straipsnio b punkto ii papunktyje
nurodytais atvejais – kraujo mėginių pasiutligės
antikūnų titravimo tyrimui atlikti paėmimo data;
e)      jei reikia, atitikties prevencinėms
sveikatos apsaugos priemonėms, skirtoms kovai su kitomis nei pasiutligė
ligomis arba infekcijomis, patvirtinimas:
i)        pagal šio reglamento 18 straipsnio 1
dalį arba
ii)       pagal Reglamento (EB) Nr. 998/2003
5 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą;
f)       kita svarbi informacija apie gyvūno
apibūdinimą ir sveikatos būklę.
2.           Identifikavimo dokumentą
išduodantis veterinarijos gydytojas registruoja 1 dalies a ir b punktuose
nurodytą informaciją ir saugo tuos įrašus ne trumpiau kaip
dešimt metų nuo identifikavimo dokumento išdavimo datos.
22 straipsnis
Identifikavimo dokumento formatas
1.           5 straipsnio d punkte nurodytas
identifikavimo dokumentas yra paso formato, parengto pagal Komisijos
įgyvendinimo aktu nustatytiną pavyzdį; jame turi būti
informacijai pagal 21 straipsnio 1 dalį įrašyti skirti laukeliai. Tas
įgyvendinimo aktas priimamas iki [įrašyti datą: treji
metai po šio reglamento įsigaliojimo] taikant 43 straipsnio
2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
2.           1 dalyje nurodytame
įgyvendinimo akte nustatomi reikalavimai dėl toje dalyje nurodyto
paso kalbų ir išdėstymo.
3.           1 dalyje nurodytame pase
įrašomas numeris, sudarytas iš jį išdavusios valstybės
narės ISO kodo ir vienetinio abėcėlinio-skaitmeninio kodo.
23 straipsnis
Nuostata, leidžianti nukrypti nuo 22 straipsnio 1 dalyje nurodyto
identifikavimo dokumento formato
1.           Nukrypstant nuo 22 straipsnio 1
dalies, valstybės narės leidžia nekomerciniais tikslais iš vienos
valstybės narės į kitą valstybę narę įvežti
gyvūnus augintinius, su kuriais pateikiamas identifikavimo dokumentas,
išduotas kaip reikalaujama 10 straipsnio e punkte:
a)      pagal 24 straipsnį;
b)      26 straipsnio 1 dalyje nurodytu
formatu.
2.           Jei reikia, užbaigus 36 straipsnio 1
dalyje nustatytus patikrinimus, 1 dalyje nurodytame identifikavimo dokumente
patvirtinama atitiktis 5 straipsnio c punkte nurodytiems reikalavimams.
2 skirsnis
Nekomerciniais tikslais į
valstybę narę iš trečiosios šalies arba teritorijos vežamų
I priedo A dalyje išvardytų rūšių gyvūnų
augintinių identifikavimo dokumentai
24 straipsnis
Identifikavimo dokumento išdavimas
1.           10 straipsnio e punkte nurodytame identifikavimo
dokumente yra įrašytas eilės numeris ir:
a)      jį išdavė:
i)        išsiuntimo trečiosios šalies
valstybinis veterinarijos gydytojas, remdamasis patvirtinamaisiais dokumentais,
arba
ii)       išsiuntimo trečiosios šalies
kompetentingos institucijos tam tikslui įgaliotas veterinarijos gydytojas;
po to dokumentą patvirtina kompetentinga institucija;
b)      juo patvirtinama atitiktis 10 straipsnio
a–d punktuose nustatytiems reikalavimams.
2.           Atitiktis 10 straipsnio a punkte
nurodytiems ženklinimo reikalavimams tikrinama prieš:
a)      išduodant identifikavimo dokumentą
pagal 1 dalį;
b)      patvirtinant dokumentais atitiktį 10
dalies b, c ir d punktuose nurodytiems reikalavimams.
25 straipsnis
Identifikavimo dokumente teiktina informacija
1.           10 straipsnio e punkte nurodytame identifikavimo
dokumente pateikiama tokia informacija:
a)      atsakiklio implantavimo arba
tatuiruotės darymo vieta, data ir juose nurodytas
abėcėlinis-skaitmeninis kodas;
b)      savininko arba fizinio asmens,
veikiančio savininko vardu ir pagal susitarimą su juo, vardas,
pavardė ir adresas;
c)      išsami informacija apie skiepijimą
nuo pasiutligės;
d)      kraujo mėginių pasiutligės
antikūnų titravimo tyrimui atlikti paėmimo data;
e)      jei reikia, atitikties prevencinėms
sveikatos priemonėms, skirtoms kovai su kitomis nei pasiutligė
ligomis arba infekcijomis, patvirtinimas:
i)        pagal šio reglamento 18 straipsnio 1
dalį arba
ii)       pagal Reglamento (EB) Nr. 998/2003
5 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą;
f)       kita svarbi informacija apie gyvūno
apibūdinimą ir sveikatos būklę.
2.           Su 10 straipsnio e punkte nurodytu
identifikavimo dokumentu kartu pateikiama rašytinė deklaracija, pasirašyta
savininko arba fizinio asmens, savininko vardu ir pagal susitarimą su juo,
kurioje patvirtinama, kad gyvūnas augintinis į Sąjungą
vežamas nekomerciniais tikslais.
26 straipsnis
Identifikavimo dokumento formatas
1.           10 straipsnio e punkte nurodytas
identifikavimo dokumentas yra veterinarijos sertifikato formato, parengto pagal
Komisijos įgyvendinimo aktu nustatytiną pavyzdį; jame turi
būti informacijai pagal 25 straipsnio 1 dalį įrašyti skirti
laukeliai. Tas įgyvendinimo aktas priimamas iki [įrašyti
datą: treji metai po šio reglamento įsigaliojimo], taikant
43 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo
procedūrą.
2.           1 dalyje nurodytame
įgyvendinimo akte nustatomi reikalavimai dėl toje dalyje nurodyto
veterinarijos sertifikato kalbų, išdėstymo ir galiojimo.
27 straipsnis
Nuostata, leidžianti nukrypti nuo identifikavimo dokumento formato
Nukrypstant nuo 26 straipsnio 1 dalies,
valstybės narės leidžia nekomerciniais tikslais vežti gyvūnus
augintinius, su kuriais pateikiamas 22 straipsnio 1 dalyje nustatyto formato
identifikavimo dokumentas, kai:
a)           identifikavimo dokumentas buvo
išduotas vienoje iš trečiųjų šalių arba teritorijų,
išvardytų pagal 13 straipsnio 1 dalį priimtame įgyvendinimo
akte, arba
b)           tokie gyvūnai augintiniai
įvežami į valstybę narę po to, kai buvo laikinai išvežti iš
valstybės narės į trečiąją šalį arba
teritoriją, arba buvo vežami per jas tranzitu, ir kompetentingos institucijos
įgaliotam veterinarijos gydytojui patvirtinus, kad prieš išvežant
gyvūnus augintinius iš Sąjungos:
i)       jie buvo paskiepyti nuo
pasiutligės;
ii)       atliktas jų pasiutligės
antikūnų titravimo tyrimas, išskyrus tuos atvejus, kai taikoma 12
straipsnyje nustatyta leidžianti nukrypti nuostata.
3 skirsnis
Nekomerciniais tikslais iš vienos
valstybės narės į kitą vežamų I priedo B dalyje
išvardytų rūšių gyvūnų augintinių identifikavimo
dokumentai
28 straipsnis
Identifikavimo dokumento išdavimas
1.           9 straipsnio 1 dalies c punkte
nurodytas identifikavimo dokumentas:
a)      yra tam tikslui išduotas kompetentingos
institucijos įgalioto veterinarijos gydytojo;
b)      patvirtina atitiktį 9 straipsnio 1
dalies a, b ir c punktams.
2.           Atitiktis 9 straipsnio 1 dalies a
punkte nustatytiems ženklinimo arba apibūdinimo reikalavimams tikrinama
prieš:
a)      išduodant identifikavimo dokumentą
pagal 1 dalies a punktą;
b)      pagal 18 straipsnio 3 dalies c
punktą dokumentais patvirtinus atitiktį 9 straipsnio 1 dalies a, b ir
c punktuose nustatytiems reikalavimams.
29 straipsnis
Identifikavimo dokumente teiktina informacija
9 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytame
identifikavimo dokumente pateikiama tokia informacija:
a)           žymos ypatybės arba
apibūdinimas, kaip nustatyta 16 straipsnio 2 dalyje;
b)           savininko vardas, pavardė
(pavadinimas), adresas ir parašas;
c)           jei reikia, išsami informacija apie
prevencines sveikatos apsaugos priemones, skirtas kovai su kitomis nei
pasiutligė ligomis arba infekcijomis, pagal 18 straipsnio 1 dalį;
d)           kita svarbi informacija apie
gyvūno apibūdinimą ir sveikatos būklę.
30 straipsnis
Identifikavimo dokumento formatas
1.           Komisija įgyvendinimo aktu
nustato 9 straipsnio 1 dalies c punkte nurodyto identifikavimo dokumento
pavyzdį, kuriame turi būti informacijai pagal 29 straipsnį
įrašyti skirti laukeliai. Tas įgyvendinimo aktas priimamas taikant
43 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo
procedūrą.
2.           1 dalyje nurodytame
įgyvendinimo akte nustatomi reikalavimai dėl toje dalyje nurodyto
identifikavimo dokumento kalbų, išdėstymo ir galiojimo.
4 skirsnis
Nekomerciniais tikslais į
valstybę narę iš trečiosios šalies arba teritorijos vežamų
I priedo B dalyje išvardytų rūšių gyvūnų
augintinių identifikavimo dokumentai
31 straipsnis
Identifikavimo dokumento išdavimas
1.           14 straipsnio 1 dalies c punkte
nurodytas identifikavimo dokumentas:
a)      yra išduotas:
i)        valstybinio veterinarijos gydytojo,
kuris rėmėsi patvirtinamaisiais dokumentais, arba
ii)       kompetentingos institucijos tam tikslui
įgalioto veterinarijos gydytojo; po to dokumentą patvirtina
kompetentinga institucija;
b)      patvirtina atitiktį 14 straipsnio 1
dalies a, b ir c punktams.
2.           Atitiktis 14 straipsnio 1 dalies a
punkte nustatytiems ženklinimo arba apibūdinimo reikalavimams tikrinama
prieš:
a)      išduodant identifikavimo dokumentą
pagal 1 dalies a punktą;
b)      pagal 18 straipsnio 3 dalies c
punktą dokumentais patvirtinus atitiktį 14 straipsnio 1 dalies a, b
ir c punktuose nustatytiems reikalavimams.
32 straipsnis
Identifikavimo dokumente teiktina informacija
1.           14 straipsnio 1 dalies c punkte
nurodytame identifikavimo dokumente pateikiama tokia informacija:
a)      ženklo ypatybės arba
apibūdinimas, kaip nustatyta 16 straipsnio 2 dalyje;
b)      savininko arba fizinio asmens,
veikiančio savininko vardu ir pagal susitarimą su juo, vardas,
pavardė ir adresas;
c)      jei reikia, išsami informacija apie
prevencines sveikatos apsaugos priemones, skirtas kovai su kitomis nei
pasiutligė ligomis arba infekcijomis, pagal 18 straipsnio 1 dalį;
d)      kita svarbi informacija apie gyvūno
apibūdinimą ir sveikatos būklę.
2.           Su 14 straipsnio 1 dalies c punkte
nurodytu identifikavimo dokumentu kartu pateikiama rašytinė deklaracija,
pasirašyta savininko arba fizinio asmens, savininko vardu ir pagal
susitarimą su juo, kurioje patvirtinama, kad gyvūnas augintinis
į Sąjungą vežamas nekomerciniais tikslais.
33 straipsnis
Identifikavimo dokumento formatas
1.           Komisija įgyvendinimo aktu
nustato 14 straipsnio 1 dalies c punkte nurodyto identifikavimo dokumento
pavyzdį, kuriame turi būti informacijai pagal 32 straipsnio 1
dalį įrašyti skirti laukeliai. Tas įgyvendinimo aktas priimamas
taikant 43 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo
procedūrą.
2.           1 dalyje nurodytame
įgyvendinimo akte nustatomi reikalavimai dėl toje dalyje nurodyto
identifikavimo dokumento kalbų, išdėstymo ir galiojimo.
VI SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 skirsnis
Leidžianti nukrypti nuostata,
taikoma nekomerciniais tikslais vežant gyvūnus augintinius tiesiogiai
į valstybes nares
34 straipsnis
Nuostatos, leidžiančios nukrypti nuo 5, 9, 10 ir 14 straipsnių
reikalavimų
1.           Nukrypstant nuo 5, 9, 10 ir 14
straipsniuose nustatytų reikalavimų, valstybės narės gali
leisti nekomerciniais tikslais įvežti į savo teritoriją I priede
išvardytų rūšių gyvūnus augintinius, kurie neatitinka tuose
straipsniuose nustatytų reikalavimų, jeigu:
a)      savininkas arba fizinis asmuo, veikiantis
savininko vardu ir pagal susitarimą su juo, iš anksto pateikė
paraišką leidimui gauti ir paskirties valstybė narė tokį
leidimą išdavė;
b)      gyvūnams augintiniams tam tikrą
laiką, būtiną, kad jie atitiktų minėtus reikalavimus,
bet ne ilgiau kaip šešis mėnesius, oficialiai prižiūrint taikomas
karantinas:
i)        kompetentingos institucijos
patvirtintoje vietoje;
ii)       laikantis leidime nustatytos tvarkos.
2.           1 dalies a punkte nurodytame leidime
taip pat gali būti numatytas leidimas vežti tranzitu per kitą
valstybę narę, jeigu ta tranzito valstybė narė paskirties
valstybei narei iš anksto davė savo sutikimą.
2 skirsnis
Bendrieji atitikties reikalavimai
35 straipsnis
Dokumentų, tapatybės ir fiziniai patikrinimai, atliktini
nekomerciniais tikslais vežant gyvūnus augintinius iš vienos
valstybės narės į kitą arba iš trečiosios šalies ar
teritorijos, išvardytų pagal 13 straipsnio 1 dalį
1.           Nepažeidžiant 15 straipsnio,
valstybės narės, kad nediskriminuodamos patikrintų, ar laikomasi
II skyriaus reikalavimų, atlieka tikslinius arba atsitiktinius
gyvūnų augintinių, nekomerciniais tikslais vežamų iš vienos
valstybės narės į kitą arba iš trečiosios šalies ar
teritorijos, išvardytų pagal 13 straipsnio 1 dalį priimtame
įgyvendinimo akte, dokumentų, tapatybės ir, jei reikia, fizinius
patikrinimus.
2.           Už šio straipsnio 1 dalyje
nustatytus patikrinimus atsakingai kompetentingai institucijai paprašius,
savininkas arba fizinis asmuo, veikiantis savininko vardu ir pagal
susitarimą su juo, veždamas gyvūną augintinį nekomerciniais
tikslais iš vienos valstybės narės į kitą arba iš
trečiosios šalies ar teritorijos, išvardytų pagal 13 straipsnio 1
dalį, bet kuriuo metu:
a)      pateikia identifikavimo dokumentą,
įrodantį atitiktį taikomiems reikalavimams ir parengtą
formatu, nustatytu:
i)        22 straipsnio 1 dalyje arba
ii)       23 straipsnio 1 dalyje;
b)      leidžia atlikti minėtus gyvūno
augintinio patikrinimus.
36 straipsnis
Dokumentų, tapatybės ir fiziniai patikrinimai, atliktini
nekomerciniais tikslais vežant gyvūnus augintinius į valstybę
narę iš trečiosios šalies arba teritorijos
1.           Nekomerciniais tikslais vežant
gyvūnus augintinius į valstybę narę iš trečiosios
šalies arba teritorijos, kurios nėra išvardytos pagal 13 straipsnio 1
dalį priimtame įgyvendinimo akte, kompetentinga institucija
keliautojų įvažiavimo punkte atlieka dokumentų, tapatybės
ir, jei reikia, fizinius patikrinimus.
2.           1 dalyje nustatytai kompetentingai
institucijai paprašius, savininkas arba fizinis asmuo, veikiantis savininko
vardu ir pagal susitarimą su juo, įveždamas gyvūną
augintinį nekomerciniais tikslais į valstybę narę iš
trečiosios šalies ar teritorijos, kurios nėra išvardytos pagal 13
straipsnio 1 dalį priimtame įgyvendinimo akte:
a)      pateikia identifikavimo dokumentą,
įrodantį atitiktį taikomiems tokio gyvūnų
judėjimo reikalavimams ir parengtą formatu, nustatytu:
i)        26 straipsnio 1 dalyje arba
ii)       27 straipsnio b punkte;
b)      leidžia atlikti minėtus gyvūno
augintinio patikrinimus.
3.           Valstybės narės parengia
ir reguliariai atnaujina keliautojų įvažiavimo punktų
sąrašą.
4.           Valstybės narės užtikrina,
kad kompetentinga institucija, kuriai jos pavedė atlikti 1 dalyje
nustatytus patikrinimus:
a)      būtų visapusiškai informuota
apie III skyriuje nustatytas taisykles ir kad jos pareigūnai
būtų baigę toms taisyklėms įgyvendinti būtinus
mokymus;
b)      registruotų visus atliktus
patikrinimus;
c)      visus atliktus patikrinimus
registruotų identifikavimo dokumente, nurodytame:
i)        10 straipsnio e punkte arba
ii)       27 straipsnio b punkte.
37 straipsnis
Veiksmai, kurių imamasi tais atvejais, kai atlikus 35 ir 36
straipsniuose nurodytus patikrinimus nustatoma neatitiktis
1.           Jeigu atlikus 35 ir 36 straipsniuose
nurodytus patikrinimus nustatoma, kad gyvūnai augintiniai neatitinka II ir
III skyriuose nustatytų reikalavimų, kompetentinga institucija,
pasikonsultavusi su valstybiniu veterinarijos gydytoju, nusprendžia:
a)      gyvūną augintinį
grąžinti į jo išsiuntimo šalį ar teritoriją arba
b)      gyvūną augintinį izoliuoti
oficialiai prižiūrint savininko lėšomis tam tikrą laiką,
būtiną, kad jis atitiktų II ir III skyriuose nustatytus
reikalavimus, arba
c)      sunaikinti gyvūną
augintinį nemokant finansinės kompensacijos savininkui arba fiziniam
asmeniui, veikiančiam savininko vardu ir pagal susitarimą su juo, jei
jo grąžinti arba izoliuoti karantine nėra galimybių.
2.           Jeigu kompetentinga institucija
atsisako leisti nekomerciniais tikslais įvežti į Sąjungą
gyvūnus augintinius, pastarieji laikomi oficialiai prižiūrint, kol:
a)      nebus grąžinti į jų
išsiuntimo šalį ar teritoriją arba
b)      dėl tų gyvūnų
augintinių nebus priimtas bet koks kitas administracinis sprendimas.
38 straipsnis
Apsaugos priemonės
Jeigu valstybėje narėje,
trečiojoje šalyje arba teritorijoje nustatoma arba paplinta
pasiutligė, kelianti rimtą pavojų visuomenės arba
gyvūnų sveikatai, Komisija savo iniciatyva arba valstybės
narės prašymu nedelsdama ir atsižvelgdama į padėties
rimtumą gali įgyvendinimo aktu patvirtinti tokias priemones:
a)           sustabdyti nekomercinį
gyvūnų augintinių judėjimą iš visos susijusios
valstybės narės teritorijos arba jos teritorijų dalies, arba
trečiosios šalies ar teritorijos;
b)           nustatyti specialius reikalavimus,
taikomus nekomerciniais tikslais vežant gyvūnus augintinius iš visos
susijusios valstybės narės teritorijos arba jos teritorijų
dalies, arba trečiosios šalies ar teritorijos.
Tie įgyvendinimo aktai priimami taikant
43 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
Remdamasi tinkamai pagrįstais motyvais,
kai reikia imtis labai skubių priemonių rimtam pavojui
visuomenės arba gyvūnų sveikatai sustabdyti arba suvaldyti,
Komisija priima nedelsiant taikomus įgyvendinimo aktus 43 straipsnio 3
dalyje nustatyta tvarka.
39 straipsnis
Prievolė informuoti
1.           Valstybės narės ne
vėliau kaip [įrašyti datą: vieni metai po šio reglamento
įsigaliojimo] pateikia visuomenei aiškią ir lengvai
prieinamą informaciją apie:
a)      dėl asmenų,
implantuojančių gyvūnų augintinių atsakiklius,
kvalifikacijos, kaip nustatyta 17 straipsnyje;
b)      leidimą nukrypti nuo reikalavimo
skiepyti nuo pasiutligės I priedo A dalyje išvardytų rūšių
gyvūnų augintinių jauniklius, kaip nustatyta 6 ir 11
straipsniuose;
c)      reikalavimus, taikomus nekomerciniais
tikslais įvežant į jų teritoriją I priede išvardytų
rūšių gyvūnus augintinius:
i)        kurie neatitinka 5, 9, 10 ir 14
straipsnių;
ii)       kurie vežami iš tam tikrų šalių
ir teritorijų laikantis pagal jų nacionalines taisykles
nustatytų sąlygų, kaip nustatyta 15 straipsnyje;
d)      keliautojų įvažiavimo
punktų sąrašą, kaip reikalaujama 36 straipsnio 3 dalyje, taip
pat apie kompetentingą instituciją, paskirtą atlikti patikrinimus,
kaip nurodyta 36 straipsnio 4 dalyje;
e)      pagal jų nacionalines taisykles
nustatytus reikalavimus, taikomus nekomerciniais tikslais įvežant į
jų teritoriją I priedo B dalyje išvardytų rūšių
gyvūnus augintinius, kaip nustatyta 14 straipsnio 2 dalyje:.
2.           Siekdama užtikrinti vienodą 1
dalyje nustatytų informavimo reikalavimų taikymą, Komisija gali
priimti įgyvendinimo aktus. Tie įgyvendinimo aktai priimami taikant
43 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
3 skirsnis
Procedūrinės nuostatos
40 straipsnis
Deleguotųjų aktų taikymo sritis
1.           Siekiant atsižvelgti į
technikos bei mokslo pažangą ir į visuomenės arba I priede
išvardytų rūšių gyvūnų augintinių sveikatos
apsaugą, Komisija įgaliojama pagal 41 straipsnį priimti deleguotuosius
aktus šio reglamento II–V priedams iš dalies keisti.
2.           Siekiant išvengti atvejų, kai
komerciniais tikslais vežami gyvūnai augintiniai apgaule ir slapta vežami
tarsi ne komerciniais tikslais, Komisija įgaliojama pagal 41
straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kad nustatytų taisykles,
kuriomis būtų ribojamas vienu metu nekomerciniais tikslais su
savininku arba fiziniu asmeniu, savininko vardu ir pagal susitarimą su
juo, vežamų I priede išvardytų rūšių gyvūnų
augintinių skaičius.
41 straipsnis
Naudojimasis įgaliojimais
1.           Įgaliojimai priimti
deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis
sąlygomis.
2.           7 straipsnio 1 dalyje, 16 straipsnio
2 dalies antroje pastraipoje, 18 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje ir 40
straipsnyje nurodyti įgaliojimai Komisijai suteikiami neribotam laikui nuo
(*).
(*)     Pagrindinio
teisės akto įsigaliojimo data ar bet kuri kita įstatymų
leidėjo nustatyta data.
3.           Europos Parlamentas arba Taryba gali
bet kuriuo metu atšaukti 7 straipsnio 1 dalyje, 16 straipsnio 2 dalies antroje
pastraipoje, 18 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje ir 40 straipsnyje
nurodytus įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo
nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų perdavimas. Jis
įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos
Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame
nurodytą dieną. Jis neturi poveikio jau galiojančių
deleguotųjų aktų teisėtumui.
4.           Priėmusi deleguotąjį
aktą, Komisija apie jį vienu metu praneša ir Europos Parlamentui, ir
Tarybai.
5.           Pagal 7 straipsnio 1 dalį, 16
straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, 18 straipsnio 1 dalies
pirmą pastraipą ir 40 straipsnį priimtas deleguotasis aktas
įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius po to teisės
akto perdavimo Europos Parlamentui ir Tarybai nei Europos Parlamentas, nei
Taryba neišreiškė prieštaravimų, arba jeigu dar nepasibaigus šiam
laikotarpiui tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba pranešė Komisijai, kad
jie neprieštaraus. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis
pratęsiamas dviem mėnesiams.
42 straipsnis
Skubos procedūra
1.           Pagal šį straipsnį priimti
deleguotieji aktai įsigalioja nedelsiant ir taikomi iki pagal
2 dalį nepareiškiama prieštaravimų. Deleguotojo akto pranešime
Europos Parlamentui ir Tarybai išdėstomos skubos tvarkos taikymo
priežastys.
2.           Europos Parlamentas arba Taryba gali
išreikšti prieštaravimą dėl deleguotojo akto 41 straipsnio
5 dalyje nurodyta tvarka. Tokiu atveju Komisija nedelsdama panaikina
aktą po pranešimo apie Europos Parlamento arba Tarybos sprendimą
pareikšti prieštaravimą.
43 straipsnis
Komiteto procedūra
1.           Komisijai talkina Reglamento (EB)
Nr. 178/2002 58 straipsniu įsteigtas Maisto grandinės ir
gyvūnų sveikatos nuolatinis komitetas. Šis komitetas yra komitetas,
nurodytas Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2.           Kai daroma nuoroda į šią
dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
Jeigu komiteto nuomonė turi būti
pateikta rašytine procedūra, ta procedūra nutraukiama nepasiekus
rezultatų, jeigu per nuomonei pateikti skirtą laiką taip
nusprendžia komiteto pirmininkas arba to reikalauja paprastoji komiteto
narių dauguma.
3.           Kai daroma nuoroda į šią
dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 8 straipsnis kartu su to
reglamento 5 straipsniu.
44 straipsnis
Sankcijos
Valstybės narės nustato taisykles
dėl sankcijų, taikytinų pažeidus šį reglamentą, ir
imasi visų būtinų priemonių jų įgyvendinimui
užtikrinti. Numatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir
atgrasomos.
Valstybės narės ne vėliau kaip
[įrašyti datą: vieni metai po šio reglamento įsigaliojimo]
praneša Komisijai apie minėtas nuostatas ir nedelsdamos informuoja apie
bet kuriuos vėliau padarytus pakeitimus.
VII
SKYRIUS
Pereinamojo
laikotarpio ir baigiamosios nuostatos
45 straipsnis
Panaikinimas
1.           Reglamentas (EB) Nr. 998/2003
panaikinamas nuo [įrašyti datą: vieni metai po šio
reglamento įsigaliojimo].
Šio reglamento nuorodos į sąrašą,
pateiktą pagal 13 straipsnio 1 arba 2 dalis priimtame įgyvendinimo
akte, kol tas įgyvendinimo aktas neįsigalios, laikomos nuorodomis
į trečiųjų šalių ir teritorijų sąrašą,
pateiktą Reglamento (EB) Nr. 998/2003 II priedo B dalies 2 skirsnyje arba
C dalyje.
2.           Nuorodos į panaikintą
reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir skaitomos
pagal VI priede pateiktą atitikties lentelę.
46 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio priemonės, susijusios su identifikavimo
dokumentais
1.           Nukrypstant nuo 22 straipsnio 1
dalies, identifikavimo dokumentas laikomas atitinkančiu šį
reglamentą, jeigu:
a)      jis parengtas pagal Sprendime 2003/803/EB
pateiktą pavyzdį;
b)      jis buvo išduotas ne vėliau kaip per
metus po įgyvendinimo akto, priimto pagal 22 straipsnio 1 dalį,
įsigaliojimo datos.
2.           Nukrypstant nuo 26 straipsnio 1
dalies, identifikavimo dokumentas laikomas atitinkančiu šį
reglamentą, jeigu:
a)      jis parengtas pagal Sprendimo 2011/874/ES
II priede pateiktą sertifikato pavyzdį;
b)      jis buvo išduotas ne vėliau kaip per
metus po įgyvendinimo akto, priimto pagal 26 straipsnio 1 dalį,
įsigaliojimo datos.
47 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja
dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo xxxx [įrašyti
datą: vieni metai po šio reglamento įsigaliojimo].
Šis reglamentas
privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje,
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
I PRIEDAS
Gyvūnų
augintinių rūšys
A DALIS
Šunys (Canis lupus
familiaris)
Katės (Felis
silvestris catus)
Šeškai (Mustela
putorius furo)
B DALIS
Bestuburiai (išskyrus
bites ir kamanes, kurioms taikoma Direktyva 92/65/EEB, ir moliuskus bei
vėžiagyvius, kuriems taikoma Direktyva 2006/88/EB)
Nekomerciniuose
akvariumuose auginami dekoratyviniai vandens gyvūnai (kuriems netaikoma
Direktyva 2006/88/EB)
Varliagyviai
Ropliai
Paukščiai:
visų rūšių paukščiai (išskyrus naminius paukščius,
kuriems taikomos direktyvos 92/65/EEB ir 2009/158/EB)
Žinduoliai: graužikai
ir naminiai triušiai
II PRIEDAS
3 straipsnio f punkte nurodytas valstybių narių sąrašas
 Šalies kodas || Šalis || Įtrauktos teritorijos
 BE || Belgija ||
 BG || Bulgarija ||
 CZ || Čekija ||
 DK || Danija || Farerų Salos ir Grenlandija
 DE || Vokietija ||
 EE || Estija ||
 IE || Airija ||
 EL || Graikija ||
 ES || Ispanija || Balearų salos, Kanarų salos, Seuta ir Melilja
 FR || Prancūzija || Prancūzijos Gviana, Gvadelupa, Martinika ir Reunjonas
 IT || Italija ||
 CY || Kipras ||
 LV || Latvija ||
 LT || Lietuva ||
 LU || Liuksemburgas ||
 HU || Vengrija ||
 MT || Malta ||
 NL || Nyderlandai ||
 AT || Austrija ||
 PL || Lenkija ||
 PT || Portugalija || Azorų salos ir Madeira
 RO || Rumunija ||
 SI || Slovėnija ||
 SK || Slovakija ||
 FI || Suomija ||
 SE || Švedija ||
 UK || Jungtinė Karalystė || Normandijos salos ir Meno Sala
 GI || Gibraltaras ||
III PRIEDAS
Techniniai atsakiklių reikalavimai
Atsakiklis yra pastovusis pasyvus radijo
dažnio atpažinimo prietaisas:
a)           atitinkantis standartą
ISO 11784 ir veikiantis pagal HDX arba FDX-B technologiją;
b)           skaitomas standartą ISO 11785
atitinkančiu skaitytuvu.
IV PRIEDAS
Vakcinų
nuo pasiutligės tinkamumo reikalavimai
1.           Vakcina nuo pasiutligės turi
būti:
a)      vienai iš toliau išvardytų
kategorijų priskiriama vakcina, išskyrus gyvas modifikuotas vakcinas:
i)        inaktyvinta vakcina, kurios vienoje
dozėje yra bent vienas antigeno vienetas (Pasaulinės gyvūnų
sveikatos organizacijos rekomendacija), arba
ii)       rekombinantinė vakcina, nurodanti
pasiutligės viruso imunizuojantį glikoproteiną gyvame viruso
vektoriuje;
b)      jei šia vakcina skiepijama
valstybėje narėje, jai turi būti suteiktas rinkodaros leidimas
pagal:
i)        Direktyvos 2001/82/EB 5 straipsnį
arba
ii)       Reglamento (EB) Nr. 726/2004
3 straipsnį;
c)      jei šia vakcina skiepijama
trečiojoje šalyje, jai turi būti suteiktas kompetentingos
institucijos patvirtinimas arba licencija ir ji turi atitikti bent
Pasaulinės gyvūnų sveikatos organizacijos „Sausumos
gyvūnų diagnostinių tyrimų ir vakcinų vadovo“
pasiutligei skirto skyriaus atitinkamoje dalyje nustatytus reikalavimus.
2.           Vakcina nuo pasiutligės turi
atitikti šiuos reikalavimus:
a)      šia vakcina skiepijo kompetentingos
institucijos įgaliotas veterinarijos gydytojas;
b)      skiepijimo datą kompetentingos
institucijos įgaliotas veterinarijos gydytojas nurodo atitinkamame
identifikavimo dokumento, parengto 22 straipsnio 1 dalyje arba 26 straipsnio 1
dalyje nustatytu formatu, skirsnyje;
c)      b punkte nurodyta skiepijimo data
nėra ankstesnė nei ženklinimo mikrolustu arba tatuiruote data,
nurodyta atitinkamame identifikavimo dokumento, parengto 22 straipsnio 1 dalyje
arba 26 straipsnio 1 dalyje nustatytu formatu, skirsnyje;
d)      vakcinos tinkamumo laikotarpį
kompetentingos institucijos įgaliotas veterinarijos gydytojas nurodo
atitinkamame identifikavimo dokumento, parengto 22 straipsnio 1 dalyje arba 26
straipsnio 1 dalyje nustatytu formatu, skirsnyje.
Minėtas laikotarpis prasideda nustačius
apsauginį imunitetą, kuris negali būti trumpesnis nei 21 diena
po skiepijimo protokolo užbaigimo, kaip reikalaujama gamintojo pirminio
skiepijimo atvejais, iki apsauginio imuniteto galiojimo pabaigos, kaip
nustatyta pagal 1 punkto b papunktyje nurodyto rinkodaros leidimo
techninėje specifikacijoje arba 1 dalies c punkte nurodytame patvirtinime
ar licencijoje vakcinoms nuo pasiutligės valstybėje narėje ar
trečiojoje šalyje arba teritorijoje, kuriose atliekamas skiepijimas;
e)      pakartotinis skiepijimas turi būti
laikomas pirminiu, jei jis nebuvo atliktas per d punkte nurodytą
ankstesnio skiepijimo tinkamumo laikotarpį.
V PRIEDAS
Pasiutligės
antikūnų titravimo tyrimo tinkamumo reikalavimai
1.           Kompetentingos institucijos
įgaliotas veterinarijos gydytojas turi paimti kraujo mėginį
pasiutligės antikūnų titravimo tyrimui atlikti ir nurodyti
jį atitinkamame identifikavimo dokumento, parengto 22 straipsnio 1 dalyje
arba 26 straipsnio 1 dalyje nustatytu formatu, skirsnyje;
2.           Pasiutligės antikūnų
titravimo tyrimas:
a)      turi būti atliekamas su
mėginiu, paimtu ne anksčiau kaip 30 dienų po skiepijimo datos ir
i)        ne vėliau kaip likus trims
mėnesiams iki:
–
vežant gyvūną augintinį nekomerciniais
tikslais iš trečiosios šalies arba teritorijos, kurios nėra
išvardytos pagal 13 straipsnį priimtuose įgyvendinimo aktuose, arba
–
vežant gyvūną augintinį tranzitu per
tokią trečiąją šalį arba teritoriją, jeigu
netenkinami 12 straipsnio b punkte nustatyti reikalavimai,
          arba
ii)       prieš išvežant gyvūną
augintinį iš Sąjungos į trečiąją šalį arba
teritoriją, kurios nėra išvardytos pagal 13 straipsnį priimtuose
įgyvendinimo aktuose, arba prieš vežant jį per jas tranzitu;
identifikavimo dokumentas, parengtas pagal 22 straipsnio 1 dalyje
nustatytą formatą, turi patvirtinti, kad pasiutligės
antikūnų titravimo tyrimas buvo atliktas iki išvežimo dienos ir
gautas palankus rezultatas;
b)      turi būti skirtas nustatyti, ar
pasiutligės virusą neutralizuojančių antikūnų
serume lygis yra ne mažesnis kaip 0,5 IU/ml, naudojant metodą,
nurodytą Pasaulinės gyvūnų sveikatos organizacijos
„Sausumos gyvūnų diagnostinių tyrimų ir vakcinų
vadovo“ pasiutligei skirto skyriaus atitinkamoje dalyje;
c)      turi būti atliekamas laboratorijoje,
patvirtintoje pagal Sprendimo 2000/258/EB 3 straipsnį;
d)      gavus šio priedo b punkte aprašytą
patenkinamą rezultatą neturi būti kartojamas, jeigu gyvūnas
pakartotinai paskiepytas pagal IV priedo 2 dalies e punktą.
VI PRIEDAS
Atitikties
lentelė
[nurodyta 45 straipsnio 2 dalyje]
 Reglamentas (EB) Nr. 998/2003 || Šis reglamentas
 1 straipsnis || 1 straipsnis
 2 straipsnio pirma pastraipa || 2 straipsnio 1 dalis
 2 straipsnio antra pastraipa || 2 straipsnio 2 dalies a punktas
 2 straipsnio trečia pastraipa || 2 straipsnio 2 dalies b punktas
 3 straipsnio a punktas || 3 straipsnio b punktas
 3 straipsnio b punktas || 3 straipsnio e punktas
 3 straipsnio c punktas || 3 straipsnio a punktas
 4 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos įžanginis sakinys || ---
 4 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos a ir b punktai || 16 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa
 4 straipsnio 1 dalies antra pastraipa || 16 straipsnio 1 dalies antra pastraipa
 4 straipsnio 2 dalis || 21 straipsnio 1 dalies b punktas
 4 straipsnio 3 dalis || ---
 4 straipsnio 4 dalis || ---
 5 straipsnio 1 dalies a punktas || 5 straipsnio a punktas
 5 straipsnio 1 dalies b punkto įžanginis sakinys || 5 straipsnio d punktas
 5 straipsnio 1 dalies b punkto i papunktis || 5 straipsnio b punktas
 5 straipsnio 1 dalies b punkto ii papunktis || 5 straipsnio c punktas
 5 straipsnio 1 dalies antra pastraipa || 18 straipsnis
 5 straipsnio 2 dalis || 6 straipsnis
 6 straipsnis || ---
 7 straipsnis || 9 ir 14 straipsniai, 30 straipsnio 1 dalis ir 40 straipsnis
 8 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktis || 10 ir 12 straipsniai
 8 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktis || ---
 8 straipsnio 1 dalies b punkto i papunktis || 10 straipsnis
 8 straipsnio 1 dalies b punkto ii papunktis || ---
 8 straipsnio 2 dalis || 10 straipsnio e punktas ir 27 straipsnis
 8 straipsnio 3 dalies a punktas || 13 straipsnio 1 dalis
 8 straipsnio 3 dalies b punktas || 15 straipsnis
 8 straipsnio 3 dalies c punktas || 11 straipsnis
 8 straipsnio 4 dalis || 26 straipsnio 1 dalis
 9 straipsnis || 14 straipsnis ir 33 straipsnio 1 dalis
 10 straipsnis || 13 straipsnio 2 ir 3 dalys
 11 straipsnio pirmas sakinys || 39 straipsnio 1 dalis
 11 straipsnio antras sakinys || 36 straipsnio 3 dalies a punktas
 12 straipsnio pirma pastraipa || 36 straipsnio 1 dalis
 12 straipsnio antra pastraipa || 36 straipsnio 4 dalis
 13 straipsnis || 36 straipsnio 3 dalis ir 39 straipsnio 1 dalies d punktas
 14 straipsnio pirma pastraipa || 35 straipsnio 2 dalis ir 36 straipsnio 2 dalis
 14 straipsnio antra pastraipa || 16 straipsnio 1 dalies antra pastraipa
 14 straipsnio trečia pastraipa || 37 straipsnio 1 dalis
 14 straipsnio ketvirta pastraipa || 37 straipsnio 2 dalis
 15 straipsnis || V priedo 2 dalies c punktas
 16 straipsnis || ---
 17 straipsnio pirma pastraipa || ---
 17 straipsnio antra pastraipa || 22 straipsnio 1 dalis
 18 straipsnio pirma pastraipa || ---
 18 straipsnio antra pastraipa || 38 straipsnis
 19 straipsnis || 13 ir 40 straipsniai ir 43 straipsnio 2 dalis
 19a straipsnio 1 ir 2 dalys || 40 straipsnio 1 dalis
 19a straipsnio 3 dalis || ---
 19b straipsnio 1 dalis || 41 straipsnio 1 ir 2 dalys
 19b straipsnio 2 dalis || 41 straipsnio 4 dalis
 19b straipsnio 3 dalis || ---
 19c straipsnio 1 ir 3 dalys || 41 straipsnio 3 dalis
 19c straipsnio 2 dalis || ---
 19d straipsnio 1 ir 2 dalys || 41 straipsnio 5 dalis
 19d straipsnio 3 dalis || ---
 20–23 straipsniai || ---
 24 straipsnio 1, 2 ir 3 dalys || 43 straipsnio 1, 2 ir 3 dalys
 24 straipsnio 4 ir 5 dalys || ---
 25 straipsnis || 47 straipsnis
 I priedas || I priedas
 Ia priedas || III priedas
 Ib priedas || IV priedas
 II priedo A dalis ir B dalies 1 skirsnis || II priedas
 II priedo B dalies 2 skirsnis || [13 straipsnio 1 dalis]
 II priedo C dalis || [13 straipsnio 2 dalis]
 --- || 3 straipsnio c, d, f ir g punktai
 --- || 4 straipsnis
 --- || 7 straipsnis
 --- || 8 straipsnis
 --- || 16 straipsnio 2 dalis
 --- || 17 straipsnis
 --- || 19 straipsnis
 --- || 20 straipsnis
 --- || 21 straipsnio 1 dalies a ir c–f punktai ir 21 straipsnio 2 dalis
 --- || 22 straipsnio 2 dalis
 --- || 23 straipsnis
 --- || 24 straipsnis
 --- || 25 straipsnio 1 dalies a ir c–f punktai ir 25 straipsnio 2 dalis
 --- || 26 straipsnio 2 dalis
 --- || 27 straipsnis
 --- || 28 straipsnis
 --- || 29 straipsnis
 --- || 24 straipsnis
 --- || 25 straipsnis
 --- || 26 straipsnis
 --- || 27 straipsnis
 --- || 28 straipsnis
 --- || 29 straipsnis
 --- || 30 straipsnio 2 dalis
 --- || 31 straipsnis
 --- || 32 straipsnis
 --- || 33 straipsnio 2 dalis
 --- || 34 straipsnis
 --- || 35 straipsnis
 --- || 39 straipsnio 1 dalies a, b, c ir e punktai ir 39 straipsnio 2 dalis
 --- || 42 straipsnis
 --- || 44 straipsnis
 --- || 45 straipsnis
 --- || 46 straipsnis
 --- || V priedas
 --- || VI priedas
[1]               OL L 146, 2003 6 13, p. 1.
[2]               OL L 87, 2009 3 31, p. 109.
[3]               OL L 132, 2010 5 29, p. 3.
[4]               OL L 268, 1992 9 14, p. 54.
[5]               OL C […], […], p. […].
[6]               OL C […], […], p. […].
[7]               OL L 146, 2003 6 13, p. 1.
[8]               OL L 132, 2010 5 29, p. 3.
[9]               OL L 268, 1992 9 14, p. 54.
[10]             OL L 328, 2006 11 24, p. 14.
[11]             OL L 343, 2009 12 22, p. 74.
[12]             OL L 61, 1997 3 3, p. 1.
[13]             OL L 68, 1973 3 15, p. 1.
[14]             OL L 311, 2001 11 28, p. 1.
[15]             OL L 136, 2004 4 30, p. 1.
[16]             OL L 79, 2000 3 30, p. 40.
[17]             OL L 224, 1990 8 18, p. 29.
[18]             OL L 268, 1991 9 24, p. 56.
[19]             OL L 165, 2004 4 30, p. 1.
[20]             OL L 55, 2011 2 28, p. 13.
[21]             OL L 312, 2003 11 27, p. 1.
[22]             OL L 343, 2011 12 23, p. 65.