				|

		52014PC0625

			Pasiūlymas TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS kuriuo pratęsiamas Tarybos įgyvendinimo sprendimo 2011/335/ES, kuriuo leidžiama Lietuvos Respublikai taikyti specialią priemonę, kuria nukrypstama nuo Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 287 straipsnio, taikymo laikotarpis /* COM/2014/0625 final - 2014/0289 (NLE) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
Pagal 2006 m. lapkričio 28 d.
Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio
bendros sistemos (toliau – PVM direktyva) 395 straipsnio 1 dalį Taryba,
remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali vieningai leisti bet kuriai valstybei
narei taikyti nuo tos direktyvos nuostatų leidžiančias nukrypti
specialias priemones, kad būtų supaprastinta PVM rinkimo
procedūra arba užkirstas kelias tam tikrų formų
mokesčių slėpimui ar vengimui.
Raštu (Komisijoje užregistruotas 2014 m.
gegužės 16 d.) Lietuva paprašė leidimo ir toliau atleisti nuo
mokesčio apmokestinamuosius asmenis, kurių metinė apyvarta
neviršija ribos, t. y. 45 000 EUR lygiavertės sumos nacionaline
valiuta pagal jos įstojimo dienos valiutos keitimo kursą. Vadovaudamasi
PVM direktyvos 395 straipsnio 2 dalimi, 2014 m. birželio 6 d. raštu
Komisija informavo kitas valstybes nares apie Lietuvos prašymą.
2014 m. birželio 12 d. raštu Komisija pranešė Lietuvai, kad turi
visą prašymui įvertinti būtiną informaciją.
Bendrosios aplinkybės
Remiantis PVM direktyvos
XII antraštinės dalies 1 skyriumi, valstybėms narėms
suteikiama galimybė mažosioms įmonėms taikyti specialias
schemas, įskaitant galimybę nuo PVM atleisti apmokestinamuosius asmenis,
kurių metinė apyvarta neviršija tam tikros ribos. Ši išimtis reiškia,
kad apmokestinamasis asmuo neturi apskaičiuoti pardavimo PVM ir todėl
negali atskaityti pirkimo PVM.
Pirmą sykį priemonė Lietuvai
suteikta Tarybos sprendimu 2011/335/ES[1],
kurio taikymo laikotarpis baigiasi 2014 m. gruodžio 31 d. Priemone
nukrypstama nuo PVM direktyvos XII antraštinės dalies tik tada, kai
taikant specialiąją schemą apmokestinamųjų asmenų
metinės apyvartos riba yra didesnė už šiuo metu PVM direktyvos 287
straipsnio 11 punktu Lietuvai nustatytą ribą, t. y.
29 000 EUR.
Dabar Lietuva paprašė šios
priemonės, neprivalomos apmokestinamiesiems asmenims, galiojimą
pratęsti neribotam laikotarpiui.
Remiantis Lietuvos pateikta informacija,
atrodo, kad priemonės poveikis galutinio vartojimo etape surenkamų
mokesčių pajamoms yra nedidelis. Tačiau iš Lietuvos pateiktos
analizės matyti, kad dauguma apmokestinamųjų asmenų,
2012–2013 m. užsiregistravusių PVM mokėtojais (apie
82 proc.), tai padarė pagal šią priemonę.
Todėl siūloma pratęsti
leidžiančios nukrypti nuostatos galiojimą tolesniam laikotarpiui iki
2017 m. gruodžio 31 d.
Pasiūlymo srityje galiojančios
nuostatos
Panašios leidžiančios nukrypti nuostatos
buvo suteiktos ir kitoms valstybės narėms.
Derėjimas su kitomis Sąjungos
politikos sritimis ir tikslais
Priemonė atitinka su mažosiomis
įmonėmis susijusius Sąjungos tikslus, kaip nustatyta Komisijos
komunikate „Visų pirma galvokime apie mažuosius“. Europos iniciatyva
„Small Business Act“ (2008 m. birželio 25 d. COM(2008) 394).
2.           KONSULTACIJŲ SU
SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Konsultacijos su suinteresuotosiomis
šalimis
Neaktualu.
Tiriamųjų duomenų rinkimas
ir naudojimas
Nepriklausomo tyrimo neprireikė.
Poveikio vertinimas
Sprendimu siekiama pratęsti
supaprastinimo priemonės, kurią taikant panaikinama daug PVM
įsipareigojimų įmonėms, kurių metinė apyvarta
nesiekia ribos, galiojimą.
Dėl siauros leidžiančios nukrypti
nuostatos taikymo srities ir riboto jos taikymo laikotarpio bet kuriuo atveju
poveikis bus ribotas.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
Siūlomų veiksmų santrauka
Leidimas Lietuvai toliau taikyti nuo PVM
direktyvos nuostatų dėl supaprastinimo priemonės taikymo
įmonėms, kurių metinė apyvarta neviršija
45 000 EUR, leidžiančią nukrypti priemonę.
Teisinis pagrindas
PVM direktyvos 395 straipsnis.
Subsidiarumo principas
Atsižvelgiant į PVM direktyvos, kuria
grindžiamas pasiūlymas, nuostatas, pasiūlymas patenka į
išimtinę Sąjungos kompetenciją. Todėl subsidiarumo
principas netaikomas.
Proporcingumo principas
Pasiūlymas atitinka proporcingumo
principą dėl toliau nurodytų priežasčių.
Šis sprendimas susijęs su valstybei narei
jos pačios prašymu suteiktu leidimu ir nėra privalomas.
Atsižvelgiant į ribotą
leidžiančios nukrypti nuostatos taikymo sritį, speciali priemonė
yra proporcinga siekiamam tikslui.
Pasirinkta priemonė
Siūloma priemonė – Tarybos
įgyvendinimo sprendimas.
Kitos priemonės būtų netinkamos
dėl toliau nurodytų priežasčių:
remiantis PVM direktyvos 395 straipsniu,
nukrypti nuo įprastinių PVM taisyklių galima tik Komisijos
pasiūlymu vieningai leidus Tarybai. Tarybos įgyvendinimo sprendimas
yra vienintelė tinkama priemonė, kadangi jis gali būti skirtas
atskirai valstybei narei.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Pasiūlymas Sąjungos biudžetui
poveikio neturi, kadangi Lietuva apskaičiuos kompensaciją pagal
Tarybos reglamento (EEB, EURATOMAS) Nr. 1553/89 6 straipsnį.
5.           NEPRIVALOMI ELEMENTAI
Į pasiūlymą įtraukta
laikinojo galiojimo išlyga.
2014/0289 (NLE)
Pasiūlymas
TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
kuriuo pratęsiamas Tarybos
įgyvendinimo sprendimo 2011/335/ES, kuriuo leidžiama Lietuvos Respublikai
taikyti specialią priemonę, kuria nukrypstama nuo Tarybos direktyvos
2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros
sistemos 287 straipsnio, taikymo laikotarpis
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2006 m.
lapkričio 28 d. Tarybos direktyvą 2006/112/EB dėl
pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos[2] (toliau – PVM
direktyva), ypač į jos 395 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
pasiūlymą,
kadangi:
(1)       raštu (Komisijoje
užregistruotas 2014 m. gegužės 16 d.) Lietuvos Respublika
paprašė leisti taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo PVM direktyvos
287 straipsnio 11 punkto, siekdama ir toliau nuo PVM atleisti tam tikrus
apmokestinamuosius asmenis, kurių metinė apyvarta neviršija
45 000 EUR sumos, apskaičiuotos nacionaline valiuta pagal jos
įstojimo į Europos Sąjungą dieną galiojusį
valiutos kursą. Pagal šią priemonę tie apmokestinamieji asmenys
būtų atleidžiami nuo tam tikrų ar visų su
pridėtinės vertės mokesčiu (PVM) susijusių
prievolių, nurodytų PVM direktyvos XI antraštinės dalies 2–6
skyriuose;
(2)       2014 m. birželio
6 d. raštu Komisija pranešė kitoms valstybėms narėms apie
Lietuvos prašymą. 2014 m. birželio 12 d. raštu Komisija
pranešė Lietuvai, kad turi visą prašymui įvertinti
būtiną informaciją;
(3)       valstybėms narėms
jau suteikta galimybė taikyti specialiąją mažosioms
įmonėms skirtą schemą pagal PVM direktyvos XII
antraštinę dalį. Priemone, kurios galiojimas pratęsiamas,
nukrypstama nuo PVM direktyvos XII antraštinės dalies tik tada, kai
taikant specialiąją schemą apmokestinamųjų asmenų
metinės apyvartos riba yra didesnė už PVM direktyvos 287 straipsnio
11 punktu Lietuvai nustatytą ribą, t. y. 29 000 EUR;
(4)       2011 m. gegužės
30 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2011/335/ES[3] Lietuvai iki
2014 m. gruodžio 31 d. buvo leista taikyti nukrypti
leidžiančią priemonę ir nuo PVM atleisti apmokestinamuosius
asmenis, kurių metinė apyvarta neviršija 45 000 EUR.
Atsižvelgiant į tai, kad dėl šios ribos sumažėjo
mažesniųjų įmonių PVM prievolės, Lietuvai
turėtų būti leista taikyti šią priemonę tolesnį
ribotą laikotarpį. Apmokestinamieji asmenys gali ir toliau rinktis
įprastines PVM procedūras;
(5)       remiantis Lietuvos pateikta
informacija, leidžiančios nukrypti nuostatos taikymo laikotarpio
pratęsimas turės tik nedidelį poveikį bendrai galutinio
vartojimo etape surenkamų mokesčių pajamų sumai;
(6)       leidžianti nukrypti
priemonė neturi poveikio Sąjungos nuosaviems ištekliams, kuriuos
sudaro surenkamas pridėtinės vertės mokestis,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Sprendimo 2011/335/ES 2 straipsnyje data
„2014 m. gruodžio 31 d.“ keičiama data „2017 m. gruodžio
31 d.“.
2 straipsnis
Šis sprendimas taikomas nuo 2015 m.
sausio 1 d.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Lietuvos Respublikai.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 150, 2011 6 9, p. 6.
[2]               OL L 347, 2006 12 11, p. 1.
[3]               OL L 150, 2011 6 9, p. 6.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52008PC0191

Pasiūlymas Tarybos sprendimas iš dalies keičiantis Sprendimą 2004/162/EB dėl naudojimosi doku mokesčio, siekiant atnaujinti jo priedą  /* KOM/2008/0191 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 16.4.2008KOM(2008) 191 galutinisPasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASiš dalies keičiantis Sprendimą 2004/162/EB dėl naudojimosi doku mokesčio, siekiant atnaujinti jo priedą(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1) Pasiūlymo aplinkybės-  Pasiūlymo pagrindas ir tikslaiPasiūlymu siekiama pakeisti produktų, kuriems galima taikyti mažesnį naudojimosi doku mokestį arba kuriuos galima nuo jo atleisti, išvardytų 2004 m. vasario 10 d. Tarybos sprendimo 2004/162/EB dėl naudojimosi doku mokesčio Prancūzijos užjūrio departamentuose ir pratęsiančio Sprendimo 89/688/EEB galiojimą priede, sąrašus.-  Bendrosios aplinkybėsPrancūzijos valdžios institucijos, remdamosi Sprendimo 2004/162/EB 3 straipsniu, pateikė prašymą, susijusį beveik vien tik su Gviana, pakeisti produktų, kuriems gali būti taikomi diferencijuoti naudojimosi doku mokesčiai, sąrašus. 2006 m. liepos mėn. Prancūzijos valdžios institucijos šį prašymą papildė. Kiekvienas Prancūzijos valdžios institucijų pateiktame prašyme nurodytas produktas buvo apsvarstytas siekiant nustatyti, ar yra susidariusi viena iš minėtame 3 straipsnyje nurodytų dviejų padėčių.-  Pasiūlymo srityje taikomos nuostatosVadovaujantis EB sutarties 299 straipsnio 2 dalimi, šios sutarties nuostatos taikomos Prancūzijos užjūrio departamentams, Azorams, Madeirai ir Kanarų saloms. Atsižvelgdama į Prancūzijos užjūrio departamentų, Azorų salų, Madeiros ir Kanarų salų ekonominės ir socialinės struktūros padėtį, kurią dar apsunkina nuošalumas, izoliuotumas, mažas plotas, reljefas ir nedėkingas klimatas, ekonominė priklausomybė nuo kelių produktų – veiksniai, kurių nuolatinė samplaika trukdo vystymuisi, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, kvalifikuota balsų dauguma priima specialias priemones, kuriomis visų pirma siekiama nustatyti EB sutarties, įskaitant ir bendrųjų politikų, taikymo šiuose regionuose taisykles. Nustatydama šias priemones, Taryba visų pirma atsižvelgia į tokią sritį, kaip mokesčių politika.Vadovaujantis EB sutarties 299 straipsnio 2 dalimi priimtu Sprendimu 2004/162/EB Prancūzijai leidžiama užjūrio departamentuose panaikinti vietos gamybos produktams, gaminamiems pačiuose užjūrio departamentuose, taikomą vadinamąjį naudojimosi doku mokestį arba jį sumažinti. Palyginus mokesčių, taikomų panašiems ne Prancūzijos užjūrio departamentuose pagamintiems produktams, tarifus, didžiausias leidžiamas mokesčių skirtumas priklausomai nuo produkto ir atitinkamo užjūrio departamento gali būti 10, 20 arba 30 procentinių punktų. Produktų, kuriems taikomą „naudojimosi doku“ mokestį galima panaikinti arba sumažinti, sąrašas pateiktas Tarybos sprendimo priede. Sprendimas 2004/162/EB taikomas iki 2014 m. liepos 1 d., o 2008 m. liepos mėn. numatyta parengti laikotarpio vidurio ataskaitą. Minėto sprendimo 3 straipsnyje numatyta, kad Komisijos pasiūlymu Taryba kvalifikuota balsų dauguma priima šiam sprendimui įgyvendinti būtinas priemones, susijusias su šio sprendimo priede pateikto produktų sąrašo atnaujinimu, kai Prancūzijos užjūrio departamentuose atsiranda nauja produkcija, ir skubių priemonių priėmimu, jei tam tikri prekybos veiksmai kelia pavojų vietos gamybai.-  Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais ir konkrečių Sprendimo 2004/162/EB 3 straipsnyje nustatytų kriterijų laikymasisSprendimo 2004/162/EB 3 straipsnyje nustatytos priemonės atitinka EB sutarties 299 straipsnio 2 dalį. Todėl nustatant priemones reikia atsižvelgti į ypatingas atokiausių regionų savybes ir apribojimus, nepakenkiant Bendrijos teisinės tvarkos, įskaitant vidaus rinką ir bendrąsias politikas, vientisumui ir nuoseklumui. Į patį 3 straipsnį yra įtraukta papildomų kriterijų, taikomų tik jame nurodytai procedūrai. Nustatyta, kad priede pateiktų produktų sąrašai gali būti atnaujinami dėl naujos produkcijos atsiradimo Prancūzijos užjūrio departamentuose, o skubių priemonių gali būti imamasi, jei dėl tam tikrų prekybos veiksmų kyla pavojus vietos gamybai.Į visus šiuos reikalavimus atsižvelgta ypač dėmesingai nagrinėjant Prancūzijos valdžios institucijų pateiktą prašymą. Todėl, nors Prancūzijos valdžios institucijos pirminiame prašyme nurodyta maždaug 130 produktų, Komisija mano, kad sąrašą pagal Sprendimo 2004/162/EB 3 straipsnį pakeisti galima į jį įtraukiant tik 19 produktų.Todėl Komisiją nesiūlo atnaujinant sprendimo priedo sąrašą į jį įtraukti produktų, jei jie vietoje buvo gaminami pirminio prašymo, po kurio buvo priimtas Sprendimas 2004/162/EB, pateikimo metu. Sprendimo 3 priede numatyta kita galimybė priimti „skubias priemones“, jei jos būtinos dėl „tam tikrų prekybos veiksmų“ vietos gamybai „keliamos grėsmės“. Taigi Komisija nesiūlo naudotis šia nuostata, jei galimą importo didėjimą nulėmė ne tam tikri prekybos veiksmai, o kitos priežastys, kaip antai tam tikrų produktų gamybos ir prekybos jais Gvianos rinkoje reorganizacija ar kitos neįvardytos priežastys.2) KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS-  Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimisPrancūzijos valdžios institucijų prašymas pateiktas remiantis susijusių ekonominės veiklos sektorių atstovų prašymais. Įvairių laibiausiai su Prancūzijos valdžios institucijų prašymu susijusių veiklos sektorių atstovai buvo delegacijų nariais darbo posėdžiuose su Prancūzijos valdžios institucijomis ir Komisijos tarnybomis.-  Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimasNepriklausomo tyrimo neprireikė.-  Poveikio vertinimasPasiūlymu siekiama priimti Sprendimo 2004/162/EB įgyvendinimo priemonę. Vienintelis klausimas, kurį reikia išnagrinėti – tai, ketinant pataisyti sprendimo priede pateiktus produktų sąrašus, nustatyti, ar kiekvienas Prancūzijos valdžios institucijų prašyme nurodytas produktas atitinka minėto sprendimo 3 straipsnyje nustatytas sąlygas.Vadovaujantis Sprendimo 2004/162/EB 3 straipsniu, yra tik dvi galimybės – taisyti sąrašą arba jo netaisyti.3) TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI-  Siūlomų priemonių santraukaĮ Sprendimo 2004/162/EB priedo sąrašus įtraukti 19 Gvianos produktų, kuriems tokiu atveju Prancūzija galėtų taikyti mažesnį vadinamąjį naudojimosi doku mokestį arba jį panaikinti, jei tai yra užjūrio departamentuose vietoje gaminami produktai.-  Teisinis pagrindas2004 m. vasario 10 d. Tarybos sprendimo 2004/162/EB 3 straipsnis.-  Subsidiarumo principasVadovaujantis Sprendimo 2004/162/EB 3 straipsniu, tik Taryba gali keisti produktų, kuriems taikomas šis sprendimas, sąrašą.Todėl pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą.-  Proporcingumo principasPasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodytos (-ų) priežasties (-čių).Juo siekiama iš dalies pakeisti Sprendimą 2004/162/EB ir įtraukti į jo priedą papildomų produktų. Tačiau įtraukiami tik tokie produktai, kurių įtraukimą galima pagrįsti pagal minėto sprendimo 3 straipsnio kriterijus.Be to, siūlomas didžiausias kiekvieno šiame pasiūlyme nurodyto produkto mokesčių skirtumas yra apribotas iki būtinojo, siekiant atlyginti atitinkamos vietos gamybos patiriamus sunkumus. Todėl į Prancūzijos užjūrio departamentus importuojamiems produktams tenkanti mokesčių našta yra ne didesnė nei būtina siekiant atkurti vietos gamybos produktų konkurencingumą jų atžvilgiu.-  Pasirinkta priemonėSiūloma priemonė: Tarybos sprendimasKitos priemonės nebūtų tinkamos dėl toliau išvardytų priežasčių.Sprendimo 2004/162/EB 3 straipsnyje nustatyta, kad vienintelė įmanoma priemonė – Komisijos siūlymu priimamas Tarybos sprendimas.4) POVEIKIS BIUDžETUIPasiūlymas neturi poveikio Bendrijos biudžetui.5) PAPILDOMA INFORMACIJA-  Išsamus pasiūlymo aiškinimas pagal skyrius ar straipsniusSiūlomo sprendimo priedo 1 punktu numatoma į Sprendimo 2004/162/EB priedo B dalį, t. y. į produktų, kuriems, palyginus su panašiais ne Prancūzijos užjūrio departamentų kilmės produktais, leidžiama taikyti ne daugiau kaip 20 procentinių punktų besiskiriantį mokesčio tarifą, sąrašą įrašyti 18 Gvianos produktų.Siūlomo sprendimo priedo 2 punktu numatoma į Sprendimo 2004/162/EB priedo C dalį, t. y. į produktų, kuriems, palyginus su panašiais ne Prancūzijos užjūrio departamentų kilmės produktais, leidžiama taikyti ne daugiau kaip 30 procentinių punktų besiskiriantį mokesčio tarifą, sąrašą įrašyti vieną Gvianos produktą.Susiję produktai ir priežastys, pagrindžiančios Sprendimo 2004/162/EB pakeitimus, išdėstyti Tarybos sprendimo pasiūlymo 4 ir paskesnėse konstatuojamosiose dalyse.PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASiš dalies keičiantis Sprendimą 2004/162/EB dėl naudojimosi doku mokesčio, siekiant atnaujinti jo priedą(Tekstas autentiškas tik prancūzų kalba)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 2004 m. vasario 10 d. Tarybos sprendimą 2004/162/EB dėl naudojimosi doku mokesčio Prancūzijos užjūrio departamentuose ir pratęsiantį Sprendimo 89/688/EEB taikymą[1], ypač į jo 3 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[2],kadangi:(1) Sprendimu 2004/162/EB Prancūzijos valdžios institucijoms leidžiama taikyti mažesnį naudojimosi doku mokestį arba jį panaikinti Prancūzijos užjūrio departamentuose vietoje gaminamiems produktams, išvardytiems to sprendimo priede. Didžiausias leidžiamas mokesčių tarifo skirtumas priklausomai nuo produkto ir užjūrio departamento gali būti 10, 20 arba 30 procentinių punktų.(2) Minėto sprendimo 3 straipsnyje nustatyta, kad priede pateiktų produktų sąrašai gali būti atnaujinami dėl naujos produkcijos atsiradimo Prancūzijos užjūrio departamentuose, o skubių priemonių gali būti imamasi, jei dėl tam tikrų prekybos veiksmų kyla pavojus vietos gamybai.(3) Prancūzijos valdžios institucijos pateikė Komisijai prašymą įtraukti į produktų sąrašus naujų produktų, kuriems būtų taikomi diferencijuoti mokesčiai. Kiekvienas Prancūzijos valdžios institucijų prašyme nurodytas produktas buvo apsvarstytas atsižvelgiant į minėto 3 straipsnio nuostatas. Vėliau, jau po 2003 m. kovo 14 d. prašymo, dėl kurio buvo priimtas Sprendimas 2004/162/EB, Gvianoje atsirado naujos produkcijos. Todėl šie produktai nebuvo įtraukti į Sprendimo 2004/162/EB priedo produktų sąrašus. Taigi taip tenkinama viena iš minėto sprendimo 3 straipsnyje nurodytų sąlygų.(4) Reikia išnagrinėti, kokie sunkumai, palyginus su iš kitur įvežamais produktais, kyla dėl šių naujų produktų didesnių gamybos sąnaudų, kurios susidaro juos dažniausiai gaminant labai mažoms Gvianoje veiklą vykdančioms įmonėms. Didesnės sąnaudos susidaro dėl nuošalumo, nedėkingų klimato sąlygų ir mažos vietos rinkos. Dėl nuošalumo išauga atvežimo sąnaudos, o dėl ilgesnio vežimo laiko įmonės turi sukaupti didesnes žaliavų ir atsarginių dalių, reikalingų remontuojant gamybos įrenginius, atsargas. Dėl mažos vietos rinkos dažnai gamybos įrenginiai yra per dideli palyginus su gaminamų produktų kiekiu. Prancūzijos valdžios institucijos įvertino kiekvienos kategorijos produktų gamybos vietoje sunkumus, remdamasi svarbiausiais kiekvienai kategorijai veiksniais.(5) 2003 m. spalio mėn. sukurta nauja įmonė pradėjo gaminti jogurtus ir kitus pieno produktus, pvz., baltąjį sūrį, (kurių Bendrojo muitų tarifo nomenklatūros klasifikacijos kodai yra 0403, įskaitant 0403 10 ir 0403 90 kodus). Tačiau pirminio prašymo pateikimo metu, o tai buvo dar prieš pradedant gamybą, buvo numatyta gaminti tik jogurtus (kurių Bendrojo muitų tarifo nomenklatūros klasifikacijos kodas yra 0403 10). Įmonei išvysčius veiklą, gaminami ir produktai, kurių kodas yra 0403 90. Remiantis Prancūzijos valdžios institucijų pateiktais duomenimis, vietoje gaminamų nagrinėjamų produktų savikaina yra 20 % didesnė už tokių pačių iš kitur atvežtų produktų savikainą. Siekiant atsverti naujos gamybos vietoje sunkumus, reikia į Sprendimo 2004/162/EB priedo B dalį, t. y. į vietos produktų, kuriems, palyginus su ne Prancūzijos užjūrio departamentų kilmės produktais, leidžiama taikyti 20 procentinių punktų besiskiriantį mokesčio tarifą, sąrašą, prie Gvianos įtraukti 0403 90 kodą.(6) 2005 m. rugsėjo mėn. viena įmonė pradėjo skrudinti kavą. Kartu pradėta rengtis vykdyti žemdirbystės veiklą – auginti kavos žaliavą; tai bus veikla, kuria žaliava bus tiekiama skrudinimo įmonei. Laikui bėgant ši veikla, kurią reikėtų laikyti viena veikla, turėtų leisti patenkinti dalį Gvianos kavos paklausos. Remiantis Prancūzijos valdžios institucijų pateiktais duomenimis, vietoje gaminamos skrudintos kavos savikaina yra 20 % aukštesnė už iš kitur atvežtos skrudintos kavos savikainą. Siekiant atsverti naujos gamybos vietoje sunkumus, reikia į Sprendimo 2004/162/EB priedo B dalį, t. y. į vietos produktų, kuriems, palyginus su ne Prancūzijos užjūrio departamentų kilmės produktais, leidžiama taikyti 20 procentinių punktų besiskiriantį mokesčio tarifą, sąrašą, prie Gvianos įtraukti skrudintą kavą (kurios Bendrojo muitų tarifo nomenklatūros klasifikacijos kodas yra 0901 21).(7) 2006 m. pradžioje viena įmonė pradėjo gaminti šokoladą ir kitus kakavos produktus (kurių Bendrojo muitų tarifo nomenklatūros klasifikacijos kodai yra 1801, 1802, 1803, 1805 ir 1806). Kartu pradėta rengtis vykdyti žemdirbystės veiklą – auginti kakavą. Laikui bėgant ši veikla, kurią reikėtų laikyti viena veikla, turėtų leisti patenkinti dalį Gvianos šokolado paklausos. Remiantis Prancūzijos valdžios institucijų pateiktais duomenimis, vietoje gaminamo šokolado ir kitų kakavos produktų savikaina yra 20 % aukštesnė už tokių pačių iš kitur atvežtų šokolado ir kitų kakavos produktų savikainą. Siekiant atsverti naujos gamybos vietoje sunkumus, reikia į Sprendimo 2004/162/EB priedo B dalį, t. y. į vietos produktų, kuriems, palyginus su ne Prancūzijos užjūrio departamentų kilmės produktais, leidžiama taikyti 20 procentinių punktų besiskiriantį mokesčio tarifą, sąrašą, prie Gvianos įtraukti 1801, 1802, 1803, 1805 ir 1806 kodus.(8) 2005 m. rugsėjo mėn. įkurta įmonė pradėjo gaminti maniokų traškučius, bananų traškučius ir skrudintus riešutus (kurių Bendrojo muitų tarifo nomenklatūros klasifikacijos kodai yra 2008 11 ir 2008 99). Remiantis Prancūzijos valdžios institucijų pateiktais duomenimis, vietoje gaminamų nagrinėjamų produktų savikaina yra 20 % aukštesnė už tokių pačių iš kitur atvežtų produktų savikainą. Siekiant atsverti naujos gamybos vietoje sunkumus, reikia į Sprendimo 2004/162/EB priedo B dalį, t. y. į vietos produktų, kuriems, palyginus su ne Prancūzijos užjūrio departamentų kilmės produktais, leidžiama taikyti 20 procentinių punktų besiskiriantį mokesčio tarifą, sąrašą, prie Gvianos įtraukti 2008 11 ir 2008 99 kodus.(9) 2006 m. įkurta alaus darykla 2007 m. pradėjo gaminti alų (kurio Bendrojo muitų tarifo nomenklatūros klasifikacijos kodas yra 2203) Remiantis Prancūzijos valdžios institucijų pateiktais duomenimis, vietoje gaminamo alaus savikaina yra 30% aukštesnė už iš kitur atvežto alaus savikainą. Siekiant atsverti naujos gamybos vietoje sunkumus, reikia į Sprendimo 2004/162/EB priedo C dalį, t. y. į vietos produktų, kuriems, palyginus su ne Prancūzijos užjūrio departamentų kilmės produktais, leidžiama taikyti 30 procentinių punktų besiskiriantį mokesčio tarifą, sąrašą, prie Gvianos įtraukti 2203 kodą.(10) 2005 m. viena Gvianos įmonė pradėjo veiklą, kurios esmė – iš ryžių lukštų pradėtas gaminti į durpes panašus produktas (kuras, kraikas). Ši nauja veikla negalėtų būti vykdoma dėl ekonominių priežasčių, jei už Gvianos ribų gaminamoms durpėms (kurių Bendrojo muitų tarifo nomenklatūros klasifikacijos kodas yra 2703) Gvianoje nebūtų taikomi diferencijuoti mokesčiai. Remiantis Prancūzijos valdžios institucijų pateiktais duomenimis, nors šis produktas gaminamas iš žemės ūkio atliekų, perdirbimo sąnaudos yra tokios didelės, kad produktas nėra konkurencingas į Gvianą importuojamoms durpėms net atsižvelgus į gabenimo išlaidas. Pasak Prancūzijos valdžios institucijų, šio produkto gamybos sąnaudos yra žymiai didesnės už durpių gamybos sąnaudas, nes Gvianos įmonė, kuri vykdo šią veiklą, yra labai maža (joje yra tik 6 darbuotojai), gamybos būdas yra beveik amato lygio, o durpės pramoniniu būdu gaminamos Europoje; Gvianoje durpės negaminamos. Net atsižvelgus į iš Europos importuojamų durpių gabenimo išlaidas, iš ryžių lukštų gaminamo produkto savikaina yra daugiau kaip 20 % didesnė už durpių savikainą. Nesiėmus ypatingų priemonių Gvianos įmonės vykdoma veikla negalėtų būti ekonomiškai naudinga, todėl būtina imtis priemonių konkurencingumui atkurti. Siekiant atsverti naujo produkto, konkuruojančio su durpėmis, gamybos vietoje sunkumus, reikia į Sprendimo 2004/162/EB priedo B dalį, t. y. į vietos produktų, kuriems, palyginus su ne Prancūzijos užjūrio departamentų kilmės produktais, leidžiama taikyti 20 procentinių punktų besiskiriantį mokesčio tarifą, sąrašą, prie Gvianos įtraukti 2703 kodą. Nors skirtingas tarifas bus taikomas tik durpėms, tai padės išsaugoti minėto vietinio kuro gamybą, kuriam bus taikomas toks pat tarifas, kaip ir vietoje gaminamos durpėms, jei jos būtų gaminamos.(11) 2005 m. viena Gvianos įmonė pradėjo gaminti akytos gumos čiužinius ir kitus polistireno produktus (kurių Bendrojo muitų tarifo nomenklatūros klasifikacijos kodai yra 3921 11 ir 9404 21). Remiantis Prancūzijos valdžios institucijų pateiktais duomenimis, vietoje gaminamų nagrinėjamų produktų savikaina yra 20 % aukštesnė už tokių pačių iš kitur atvežtų produktų savikainą. Siekiant atsverti naujos gamybos vietoje sunkumus, reikia į Sprendimo 2004/162/EB priedo B dalį, t. y. į vietos produktų, kuriems, palyginus su ne Prancūzijos užjūrio departamentų kilmės produktais, leidžiama taikyti 20 procentinių punktų besiskiriantį mokesčio tarifą, sąrašą, prie Gvianos įtraukti 3921 11 ir 9404 21 kodus.(12) 2005 m. viena Gvianos įmonė pradėjo gaminti dušo kabinas iš PVC (kurių Bendrojo muitų tarifo nomenklatūros klasifikacijos kodas yra 3922 10). Remiantis Prancūzijos valdžios institucijų pateiktais duomenimis, vietoje gaminamų dušo kabinų savikaina yra 20 % aukštesnė už tokių pačių iš kitur atvežtų dušo kabinų savikainą. Siekiant atsverti naujos gamybos vietoje sunkumus, reikia į Sprendimo 2004/162/EB priedo B dalį, t. y. į vietos produktų, kuriems, palyginus su ne Prancūzijos užjūrio departamentų kilmės produktais, leidžiama taikyti 20 procentinių punktų besiskiriantį mokesčio tarifą, sąrašą, prie Gvianos įtraukti 3922 10 kodą.(13) 2007 m. viena Gvianos įmonė pradėjo gaminti cinko ir vario vamzdžius (kurių Bendrojo muitų tarifo nomenklatūros klasifikacijos kodai yra 7411, 7412, 7419 91, 7907 00 10 ir 7907 00 90). Remiantis Prancūzijos valdžios institucijų pateiktais duomenimis, vietoje gaminamų nagrinėjamų produktų kaina yra 20 % aukštesnė už tokių pačių iš kitur atvežtų produktų kainą. Siekiant atsverti naujos gamybos vietoje sunkumus, reikia į Sprendimo 2004/162EB priedo B dalį, t. y. į vietos produktų, kuriems, palyginus su ne Prancūzijos užjūrio departamentų kilmės produktais, leidžiama taikyti 20 procentinių punktų besiskiriantį mokesčio tarifą, sąrašą, prie Gvianos įtraukti 7411, 7412, 7419 91, 7907 00 10 ir 7907 00 90 kodus.PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisSprendimo 2004/162/EB priedas iš dalies keičiamas pagal šio sprendimo priedą.2 straipsnisŠis sprendimas skirtas Prancūzijos Respublikai.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkasPRIEDASSprendimo 2004/162/EB priedas iš dalies keičiamas taip:1) Į B dalies 2 punktą įtraukiami šie produktai:„0403 90, 0901 21, 1801, 1802, 1803, 1805, 1806, 2008 11, 2008 99, 2703, 3921 11, 3922 10, 7411, 7412, 7419 91, 7907 00 10, 7907 00 90 et 9404 21“.2) Į C dalies 2 punktą įtraukiamas šis produktas:„2203”.[1] OL L 52, 2004 2 21, p. 64.[2] OL C […], […], p. […].