               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 10 21
            COM(2016) 671 final
            2016/0327(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Europos Sąjungos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo pasikeičiant laiškais dėl prekių kilmės kumuliacijos taikymo tarp Europos Sąjungos, Šveicarijos Konfederacijos, Norvegijos ir Turkijos pagal Europos Sąjungos bendrąją lengvatinių muitų tarifų sistemą pasirašymo Europos Sąjungos vardu

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

               Pasiūlymas teikiamas vykdant 2010 m. bendrosios lengvatinių muitų tarifų sistemos prekių kilmės taisyklių reformą, nustatytą 2010 m. lapkričio 18 d. Reglamentu (ES) Nr. 1063/2010, kuriuo iš dalies pakeistas Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93.

               Vykdant reformą į prekių kilmės kumuliacijos sistemą, kuri iki tol veikė tarp Sąjungos, Šveicarijos ir Norvegijos, tam tikromis sąlygomis įtraukta Turkija.

               Vykdant reformą taip pat nustatyta nauja registruotųjų eksportuotojų vykdomo prekių kilmės patvirtinimo sistema, kurios taikymas atidėtas iki 2017 m. sausio 1 d.

               Dėl minėtų elementų reikia iš dalies pakeisti esamą teisinę priemonę, taikomą Sąjungos, Šveicarijos ir Norvegijos tarpusavio prekių kilmės kumuliacijos sistemai. Tai – šio pasiūlymo tikslas.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Pasiūlymas atitinka bendrą prekybos politiką, visų pirma dėl muitinės, laisvo prekių judėjimo ir kilmės taisyklių.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Netaikytina.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

               Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač jos 218 straipsnio 5 dalis;
                  2000 m. gruodžio 5 d. Tarybos sprendimas 2001/101/EB.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

                  Pasiūlymas yra susijęs su bendra prekybos politika, kuri priklauso Sąjungos išimtinei kompetencijai.

               •Proporcingumo principas

               Šis pasiūlymas atitinka proporcingumo principą, nes jo poveikis apsiriboja vien tuo, kas būtina, siekiant esamą su Šveicarijos ir Norvegijos kilmės prekėmis susijusią kumuliaciją pradėti taikyti Turkijai.

               •Priemonės pasirinkimas

               Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnio 5 dalį Taryba, remdamasi derybininko pasiūlymu, priima sprendimą dėl įgaliojimo pasirašyti susitarimą. Šis pasiūlymas yra tokio sprendimo pasiūlymas.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas ir tinkamumo patikros

                  Netaikytina.

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

               Surengus konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis parengtas susitarimas, kurio visi elementai visiškai patvirtinti.

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

                  Netaikytina.

               •Poveikio vertinimas

                  Atsižvelgiant į pridedamas veiksmų gaires ir Geresnio reglamentavimo gaires poveikio vertinimas neatliktas, nes pasiūlymas yra susijęs su prekių kilmės kumuliacijos, t. y. sistemos, kuri jau sukurta ir dabar koreguojama, kad būtų laikomasi techninių reikalavimų, kurių reikės laikytis nuo 2017 m. sausio 1 d. įgyvendinus REX sistemą, taikymu tarp Sąjungos, Šveicarijos, Norvegijos ir galbūt Turkijos.

               •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas

                  Netaikytina.

               •Pagrindinės teisės

                  Pasiūlymas poveikio pagrindinių teisių apsaugai neturi.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Netaikytina.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

                  Priemonę reguliariai vertins susitarimo šalys, kurios dėl REX sistemos įgyvendinimo palaikys nuolatinius ryšius ir reguliariai dalyvaus mokymuose bei posėdžiuose.

               •Aiškinamieji dokumentai (direktyvoms)

                  Netaikytina.

               •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

               Kad būtų atsižvelgta į bendrosios lengvatinių muitų tarifų sistemos kilmės taisyklių reformą, priimtą 2010 m. lapkričio 18 d. Reglamentu (ES) Nr. 1063/2010, ankstesnis (2000 m. gruodžio 5 d. Tarybos sprendimu) Europos bendrijos vardu patvirtintas Bendrijos ir kiekvienos ELPA valstybės, kuri remdamasi bendrąja lengvatų sistema suteikia tarifų lengvatas (Norvegija ir Šveicarija), su sąlyga, kad į Bendrijos muitinės teritoriją įvežtoms prekėms, kurių sudėties kilmės šalis yra Norvegija ar Šveicarija, taikomas toks pats režimas kaip prekėms, kurių sudėties kilmės šalis yra Bendrija, susitarimas pasikeičiant raštais turi būti pakeistas nauju susitarimu. 2012 m. kovo 8 d. Tarybai įgaliojus Komisiją, dėl šio naujo susitarimo vykdytos ir užbaigtos derybos su Norvegija ir Šveicarija.

               2016/0327 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Europos Sąjungos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo pasikeičiant laiškais dėl prekių kilmės kumuliacijos taikymo tarp Europos Sąjungos, Šveicarijos Konfederacijos, Norvegijos ir Turkijos pagal Europos Sąjungos bendrąją lengvatinių muitų tarifų sistemą pasirašymo Europos Sąjungos vardu

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnį kartu su 218 straipsnio 5 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)pagal Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446
                  1
                41 straipsnio b punktą Norvegijoje, Šveicarijoje ar Turkijoje gauti produktai, kuriuose yra ne vien tik tose šalyse gautų medžiagų, jeigu tos medžiagos buvo pakankamai apdorotos arba perdirbtos, kaip apibrėžta to deleguotojo reglamento 45 straipsnyje, laikomi kilusiais iš lengvatomis besinaudojančios šalies (kumuliacijos sistema);

               (2)pagal Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 54 straipsnį kumuliacijos sistema yra taikoma su sąlyga, kad, remiantis abipusiškumo principu, Šveicarija taikys tą patį režimą lengvatomis besinaudojančių šalių kilmės produktams, kurių sudėtyje yra Sąjungos kilmės medžiagų;

               (3)kiek tai susiję su Šveicarija, ši kumuliacijos sistema iš pradžių įdiegta sudarius Sąjungos ir Šveicarijos susitarimą pasikeičiant laiškais. Pasikeitimas laiškais įvyko 2000 m. gruodžio 14 d., Tarybai jį patvirtinus Sprendimu 2001/101/EB
                  2
               ;

               (4)siekdama užtikrinti prekių kilmės sąvokos, atitinkančios Sąjungos bendrosios lengvatinių muitų tarifų sistemos (toliau – BLS) prekių kilmės taisyklėse nustatytą sąvoką, taikymą, Šveicarija iš dalies pakeitė savo BLS prekių kilmės taisykles. Todėl būtina iš dalies pakeisti Sąjungos ir Šveicarijos susitarimą pasikeičiant laiškais;

               (5)siekiant palengvinti Sąjungos, Norvegijos, Šveicarijos ir Turkijos tarpusavio prekybą, reikėtų, kad Sąjungos, Norvegijos ir Šveicarijos abipusio A formos prekių kilmės pakaitinių sertifikatų pripažinimo sistema toliau veiktų pagal iš dalies pakeistą susitarimą pasikeičiant laiškais ir būtų tam tikromis sąlygomis taikoma Turkijos;

               (6)be to, Sąjungos BLS prekių kilmės taisyklėse numatyta įgyvendinti naują registruotųjų eksportuotojų vykdomo prekių kilmės įrodymų nustatymo sistemą, kuri turi būti pradėta taikyti 2017 m. sausio 1 d. Šiuo atžvilgiu taip pat reikia padaryti susitarimo pasikeičiant laiškais pakeitimus;

               (7)siekiant pasirengti tos naujos sistemos ir su ja susijusių taisyklių taikymui, 2012 m. kovo 8 d. Taryba įgaliojo Komisiją derėtis dėl susitarimo pasikeičiant laiškais su Šveicarija dėl A formos prekių kilmės pakaitinių sertifikatų arba pakaitinių pareiškimų apie prekių kilmę abipusio pripažinimo, kuriame nustatoma, kad į Sąjungos muitų teritoriją įvežtiems produktams, kurių sudėties kilmės šalis yra Norvegija, Šveicarija arba Turkija, turi būti taikomas toks pats režimas kaip produktams, kurių sudėties kilmės šalis yra Sąjunga. Derybos sėkmingai užbaigtos parafavus susitarimą;

               (8)todėl Susitarimas turėtų būti pasirašytas Europos Sąjungos vardu su sąlyga, kad jis bus sudarytas vėliau,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Sąjungos vardu patvirtinamas Europos Sąjungos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo pasikeičiant laiškais dėl prekių kilmės kumuliacijos taikymo tarp Europos Sąjungos, Šveicarijos Konfederacijos, Norvegijos ir Turkijos pagal Europos Sąjungos bendrąją lengvatinių muitų tarifų sistemą (toliau – Susitarimas) pasirašymas su sąlyga, kad tas susitarimas bus sudarytas.

               Susitarimo pasikeičiant laiškais, kuris turi būti pasirašytas, tekstas pridedamas prie šio sprendimo.

               2 straipsnis

               Tarybos generalinis sekretoriatas parengia įgaliojamąjį raštą, kuriuo Susitarimo derybininko nurodytiems asmenims suteikiami įgaliojimai pasirašyti Susitarimą su sąlyga, kad jis bus sudarytas.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja 2017 m. sausio 1 d.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  2015 m. liepos 28 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2015/2446, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 952/2013 papildomas išsamiomis taisyklėmis, kuriomis patikslinamos kai kurios Sąjungos muitinės kodekso nuostatos (OL L 343, 2015 12 29, p. 1).

                     (2)
                  2000 m. gruodžio 5 d. Tarybos sprendimas 2001/101/EB dėl Bendrijos ir kiekvienos ELPA valstybės, kuri remdamasi bendrąja lengvatų sistema suteikia tarifų lengvatas (Norvegija ir Šveicarija), su sąlyga, kad į Bendrijos muitinės teritoriją įvežtoms prekėms, kurių sudėties kilmės šalis yra Norvegija ar Šveicarija, taikomas toks pats režimas kaip prekėms, kurių sudėties kilmės šalis yra Bendrija (tarpusavio susitarimas), susitarimo pasikeičiant raštais patvirtinimo (OL L 38, 2001 2 8, p. 24).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 10 21
            COM(2016) 671 final
            PRIEDAS
            prie pasiūlymo dėl TARYBOS SPRENDIMO
            dėl Europos Sąjungos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo pasikeičiant laiškais dėl prekių kilmės kumuliacijos taikymo tarp Europos Sąjungos, Šveicarijos Konfederacijos, Norvegijos ir Turkijos pagal Europos Sąjungos bendrąją lengvatinių muitų tarifų sistemą pasirašymo Europos Sąjungos vardu

               Europos Sąjungos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimas pasikeičiant laiškais dėl prekių kilmės kumuliacijos taikymo tarp Europos Sąjungos, Šveicarijos Konfederacijos, Norvegijos ir Turkijos pagal Europos Sąjungos bendrąją lengvatinių muitų tarifų sistemą

               A. Sąjungos laiškas

                     …, …

                     [vieta ir data]

               Gerbiamasis Pone,

               1. Europos Sąjunga (toliau – Sąjunga) ir Šveicarijos Konfederacija (toliau – Šveicarija), kaip šio Susitarimo Šalys, pripažįsta, kad taikydamos bendrąją lengvatinių muitų tarifų sistemą (toliau – BLS) abi taiko panašias prekių kilmės taisykles, kurių bendrieji principai yra šie:

               (a)kilmės statusą turinčių produktų sąvokos apibrėžimas, pagrįstas tais pačiais kriterijais;

               (b)nuostatos dėl prekių kilmės regioninės kumuliacijos;

               (c)nuostatos dėl kumuliacijos taikymo Sąjungos, Šveicarijos, Norvegijos arba Turkijos kilmės, kaip apibrėžta jų BLS prekių kilmės taisyklėse, medžiagoms;

               (d)nuostatos dėl bendrojo leistino nuokrypio, taikomo kilmės statuso neturinčioms medžiagoms;

               (e)nuostatos dėl produktų iš lengvatomis besinaudojančios šalies nekeitimo;

               (f)nuostatos dėl pakaitinių prekių kilmės įrodymų išdavimo arba surašymo;

               (g)lengvatomis besinaudojančių šalių kompetentingoms institucijoms nustatytas reikalavimas vykdyti administracinį bendradarbiavimą dėl prekių kilmės įrodymų.

               2. Sąjunga ir Šveicarija pripažįsta, kad Sąjungos, Šveicarijos, Norvegijos arba Turkijos kilmės, kaip apibrėžta jų BLS prekių kilmės taisyklėse, medžiagos įgyja šalies, besinaudojančios bet kurios Šalies BLS sistemos lengvatomis, kilmės statusą, jei toms medžiagoms toje lengvatomis besinaudojančioje šalyje taikomas apdorojimas ar perdirbimas, kurio mastas viršija operacijas, kurios laikomos nepakankamu apdorojimu ar perdirbimu, kad joms būtų suteiktas kilmės statusą turinčių produktų statusas. Ši pastraipa taikoma Norvegijos ir Turkijos kilmės medžiagoms, jei yra įvykdytos atitinkamai 15 ir 16 dalyse nustatytos sąlygos.

               Sąjungos valstybių narių ir Šveicarijos muitinės viena su kita vykdo reikiamą administracinį bendradarbiavimą, visų pirma atlikdamos ankstesnėje pastraipoje minimų medžiagų kilmės įrodymų paskesnį tikrinimą. Turi būti taikomos 1972 m. liepos 22 d. Europos ekonominės bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo protokole Nr. 3 nustatytos nuostatos dėl administracinio bendradarbiavimo.

               Šios dalies nuostatos netaikomos Suderintos prekių aprašymo ir kodavimo sistemos, kurią priėmė organizacija, įsteigta pagal 1950 m. gruodžio 15 d. Briuselyje sudarytą Muitinių bendradarbiavimo tarybos steigimo konvenciją (toliau – Suderinta sistema), 1–24 skyrių produktams.

               3. Sąjunga ir Šveicarija įsipareigoja priimti A formos prekių kilmės pakaitinius sertifikatus kaip pakaitinius prekių kilmės įrodymus (toliau – pakaitiniai sertifikatai), kuriuos išdavė kitos Šalies muitinė, ir pakaitinius pareiškimus apie prekių kilmę, kuriuos surašė tuo tikslu registruoti kitos Šalies persiuntėjai.

               Kiekviena Šalis pagal savo pačios teisės aktus gali vertinti, ar produktams, su kuriais susiję pakaitiniai prekių kilmės įrodymai, galima taikyti lengvatinį režimą.

               4. Kiekviena Šalis nustato, kad prieš išduodant arba surašant pakaitinį prekių kilmės įrodymą būtų laikomasi šių sąlygų:

               (a)pakaitiniai prekių kilmės įrodymai gali būti išduoti arba surašyti tik tuomet, jei pirminiai prekių kilmės įrodymai išduoti arba surašyti laikantis Sąjungoje arba Šveicarijoje taikomų teisės aktų;

               (b)tik tuomet, jei produktai nėra išleisti į laisvą apyvartą Šalyje, prekių kilmės įrodymas arba pakaitinis prekių kilmės įrodymas gali būti pakeistas vienu ar daugiau pakaitinių prekių kilmės įrodymų, siekiant visus ar kai kuriuos produktus, susijusius su pirminiu prekių kilmės įrodymu, išsiųsti iš tos Šalies į kitą Šalį;

               (c)produktai visą laiką buvo prižiūrimi persiunčiančiosios Šalies muitinės, jie nebuvo kaip nors pakeičiami ar perdirbami ir jiems nebuvo atliekamos kokios nors operacijos, išskyrus tas, kurios yra būtinos produktų būklei išlaikyti (toliau – nekeitimo principas);

               (a)produktams kilmės statusą įgijus pagal Šalies taikomą nuostatą, leidžiančią nukrypti nuo prekių kilmės taisyklių, pakaitiniai prekių kilmės įrodymai neišduodami ir nesurašomi, jei produktai persiunčiami į kitą Šalį;

               (b)muitinė gali išduoti arba persiuntėjai gali surašyti pakaitinius prekių kilmės įrodymus, jei produktai, kurie turi būti persiųsti į kitos Šalies teritoriją, kilmės statusą įgijo per regioninę kumuliaciją;

               (c)muitinė gali išduoti arba persiuntėjai gali surašyti pakaitinius prekių kilmės įrodymus, jei produktams, kurie turi būti persiųsti į kitos Šalies teritoriją, persiunčiančioji Šalis netaiko lengvatinio režimo.

               5. 4 dalies c punkto tikslais taikomos šios nuostatos:

               Jei atrodo, kad esama priežasčių abejoti nekeitimo principo laikymusi, galutinės paskirties vietos Šalies muitinė deklaranto gali prašyti bet kokiomis priemonėmis pateikti to principo laikymosi įrodymų.

               Persiuntėjo prašymu persiunčiančiosios Šalies muitinė patvirtina, kad produktai buvimo tos Šalies teritorijoje laiką buvo prižiūrimi muitinės ir kad muitinė jų laikymo Šalies teritorijoje metu nedavė leidimo kaip nors juos pakeisti ar perdirbti ir jiems atlikti kokias nors operacijas, išskyrus tas, kurios yra būtinos produktų būklei išlaikyti.

               Jei pakaitinis įrodymas yra pakaitinis sertifikatas, galutinės paskirties vietos Šalies muitinė už tą laiką, kurį produktai buvo kitoje Šalyje, nereikalauja neapdorojimo sertifikato.

               6. Kiekviena Šalis užtikrina, kad:

               a)
                     jei pakaitiniai prekių kilmės įrodymai atitinka pirminius prekių kilmės įrodymus, išduotus arba surašytus Sąjungos arba Šveicarijos BLS sistemos lengvatomis besinaudojančioje šalyje, Sąjungos valstybių narių ir Šveicarijos muitinės viena su kita vykdytų administracinį bendradarbiavimą, kad būtų atliktas pakaitinių prekių kilmės įrodymų paskesnis tikrinimas. Galutinės paskirties vietos Šalies prašymu persiunčiančiosios Šalies muitinė pradeda atitinkamų pirminių prekių kilmės įrodymų paskesnio tikrinimo procedūrą ir vykdo jos tolesnius veiksmus;

               b)
                     kai pakaitiniai prekių kilmės įrodymai atitinka pirminius prekių kilmės įrodymus, išduotus arba surašytus šalyje, besinaudojančioje tik galutinės paskirties vietos Šalies BLS sistemos lengvatomis, ta Šalis bendradarbiaudama su lengvatomis besinaudojančia šalimi atliktų pirminių prekių kilmės įrodymų paskesnio tikrinimo procedūrą. Tikrinamus pirminius prekių kilmės įrodymus, atitinkančius pakaitinius prekių kilmės įrodymus, arba, kai taikoma, tikrinamų pirminių prekių kilmės įrodymų, atitinkančių pakaitinius prekių kilmės įrodymus, kopijas persiunčiančiosios Šalies muitinė pateikia galutinės paskirties vietos Šalies muitinei, kad ji galėtų atlikti paskesnio tikrinimo procedūrą.

               7. Kiekviena Šalis užtikrina, kad:

               (a)kiekvieno pakaitinio sertifikato viršutiniame dešinės pusės langelyje būtų nurodytas persiuntimo tarpinės šalies, kurioje jis išduotas, pavadinimas;

               (b)4 langelyje būtų vienas iš šių įrašų: „replacement certificate“ arba „certificat de remplacement“, taip pat pirminio A formos prekių kilmės sertifikato išdavimo data ir eilės numeris;

               (c)1 langelyje būtų nurodytas persiuntėjo vardas, pavardė arba pavadinimas;

               (d)2 langelyje galėtų būti nurodytas galutinio gavėjo vardas, pavardė arba pavadinimas;

               (e)į 3–9 langelius būtų perkelti visi persiunčiamų produktų duomenys, nurodyti pirminiame sertifikate;

               (f)10 langelyje galėtų būti pateiktos nuorodos į persiuntėjo sąskaitą faktūrą;

               (g)11 langelyje pakaitinį sertifikatą patvirtintų jį išdavusi muitinė. Muitinės atsakomybė apsiriboja pakaitinio sertifikato išdavimu. Į 12 langelį įrašomi pirminio A formos prekių kilmės sertifikato duomenys apie prekių kilmės šalį ir galutinės paskirties vietos šalį. 12 langelyje persiuntėjas pasirašo prekių kilmės sertifikatą. 12 langelyje gera valia pasirašantis persiuntėjas neatsako už pirminio A formos kilmės sertifikato įrašų teisingumą;

               (h)muitinė, kurios prašoma išduoti pakaitinį sertifikatą, pirminiame A formos prekių kilmės sertifikate pažymi persiunčiamų produktų svorius, kiekius ir rūšis ir ten pat nurodo kiekvieno atitinkamo pakaitinio sertifikato arba pakaitinių sertifikatų eilės numerius. Prašymą išduoti pakaitinį sertifikatą ir pirminį A formos prekių kilmės sertifikatą ji saugo ne mažiau kaip trejus metus;

               (i)pakaitiniai prekių kilmės sertifikatai būtų rengiami anglų arba prancūzų kalba.

               8. Kiekviena Šalis nustato, kad:

               (a)kiekviename pakaitiniame pareiškime apie prekių kilmę persiuntėjas nurodytų:

               (1)visus pirminiame prekių kilmės įrodyme pateiktus persiunčiamų produktų duomenis;

               (2)pirminio prekių kilmės įrodymo surašymo datą;

               (3)pirminiame prekių kilmės įrodyme pateiktus duomenis, įskaitant, kai taikoma, informaciją apie kumuliaciją, taikytą prekėms, susijusioms su pareiškimu apie prekių kilmę;

               (4)vardą, pavardę arba pavadinimą, adresą ir savo registruotojo eksportuotojo numerį;

               (5)gavėjo Sąjungoje arba Šveicarijoje vardą, pavardę arba pavadinimą ir adresą;

               (6)pareiškimo apie prekių kilmę surašymo arba prekių kilmės sertifikato išdavimo datą ir vietą;

               (b)kiekvienas pakaitinis pareiškimas apie prekių kilmę būtų pažymėtas vienu iš šių įrašų: „Replacement statement“ arba „Attestation de remplacement“;

               (c)pakaitinius pareiškimus apie prekių kilmę surašytų persiuntėjai, registruoti elektroninėje sistemoje, pagal kurią patys eksportuotojai atlieka prekių kilmės patvirtinimą ir kuri vadinama registruotųjų eksportuotojų (REX) sistema, nepriklausomai nuo kilmės statusą turinčių pirminės siuntos produktų vertės;

               (d)jei prekių kilmės įrodymas pakeičiamas kitu, pirminiame prekių kilmės įrodyme persiuntėjas nurodytų:

               (1)pakaitinio (-ių) pareiškimo (-ų) apie prekių kilmę surašymo datą ir su pakaitiniu (-iais) pareiškimu (-ais) apie prekių kilmę susijusių prekių kiekius;

               (2)persiuntėjo vardą, pavardę arba pavadinimą ir adresą;

               (3)gavėjo (-ų) Sąjungoje arba Šveicarijoje vardą, pavardę arba pavadinimą ir adresą;

               (e)pirminis pareiškimas apie prekių kilmę būtų pažymėtas žodžiu „Replaced“ arba „Remplacé“;

               (f)pareiškimas apie prekių kilmę galiotų dvylika mėnesių nuo jo surašymo dienos;

               (g)pakaitiniai pareiškimai apie prekių kilmę būtų rengiami anglų arba prancūzų kalba.

               9. Pirminius prekių kilmės įrodymus ir pakaitinių prekių kilmės įrodymų kopijas persiuntėjas saugo bent trejus metus nuo kalendorinių metų, kuriais pakaitiniai prekių kilmės įrodymai išduoti arba surašyti, pabaigos.

               10. Šalys susitaria dalytis REX sistemos išlaidas pagal bendradarbiavimo sąlygas, kurias turi nustatyti Šalių kompetentingos institucijos.

               11. Visi dėl šio Susitarimo aiškinimo arba taikymo kylantys ginčai tarp Šalių sprendžiami vien dvišalėmis Šalių tarpusavio derybomis. Jei tie ginčai gali paveikti Norvegijos ir (arba) Turkijos interesus, su jomis konsultuojamasi.

               12. Šį Susitarimą Šalys gali bet kada pakeisti rašytiniu bendru sutarimu. Abi Šalys konsultacijas dėl galimų šio Susitarimo pakeitimų pradeda vienos iš Šalių prašymu. Jei pakeitimai gali paveikti Norvegijos ir (arba) Turkijos interesus, su jomis konsultuojamasi. Tokie pakeitimai įsigalioja abipusiu sutarimu nustatytą datą, abiem Šalims viena kitai pranešus apie atitinkamų vidinių reikalavimų įgyvendinimą.

               13. Jei iškiltų rimtų abejonių dėl šio Susitarimo tinkamo vykdymo, abi Šalys galėtų sustabdyti jo taikymą su sąlyga, kad kitai Šaliai apie tai raštu pranešta prieš tris mėnesius.

               14. Šį Susitarimą gali nutraukti bet kuri Šalis su sąlyga, kad kitai Šaliai apie tai raštu pranešta prieš tris mėnesius.

               15. 2 dalies pirma pastraipa Norvegijos kilmės medžiagoms taikoma tik tuomet, jei Šalys yra sudariusios panašų susitarimą su Norvegija ir viena kitai pranešusios apie šios sąlygos įvykdymą.

               16. 2 dalies pirma pastraipa Turkijos kilmės produktams
                  1
                taikoma tik tuomet, jei Šalys yra sudariusios panašų susitarimą su Turkija ir viena kitai pranešusios apie šios sąlygos įvykdymą.

               17. Įsigaliojus Šveicarijos ir Turkijos susitarimui, pagal šio Susitarimo 2 dalies pirmą pastraipą, su sąlyga, kad Turkija taikys abipusiškumo principą, kiekviena Šalis gali nustatyti, kad Šalys galėtų išduoti arba surašyti pakaitinius produktų, kurių sudėtyje yra Turkijos kilmės medžiagų, kurios pagal dvišalę kumuliaciją perdirbtos BLS lengvatomis besinaudojančiose šalyse, kilmės įrodymus.

               18. Šis Susitarimas įsigalioja abipusiu sutarimu nustatytą datą, Sąjungai ir Šveicarijai viena kitai pranešus apie reikiamų vidinių priėmimo procedūrų užbaigimą. Nuo tos datos jis pakeičia 2000 m. gruodžio 14 d. pasirašytą Susitarimą pasikeičiant laiškais
                  2
               .

               Būčiau dėkingas, jei galėtumėte patvirtinti, kad Jūsų Vyriausybė sutinka su tuo, kas pirmiau išdėstyta.

               Turiu garbės pasiūlyti, kad, jei tai, kas pirmiau išdėstyta, Jūsų Vyriausybei yra priimtina, šis laiškas ir Jūsų patvirtinamasis atsakymas kartu sudarytų Europos Sąjungos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimą.

               Reiškiu Jums savo didžią pagarbą.

               Europos Sąjungos vardu

               B. Šveicarijos laiškas

               Gerbiamasis Pone,

               turiu garbės patvirtinti, kad gautas Jūsų laiškas, kuriame rašoma:

               1. Sąjunga ir Šveicarija, kaip šio Susitarimo Šalys, pripažįsta, kad taikydamos bendrąją lengvatinių muitų tarifų sistemą (BLS) abi taiko panašias prekių kilmės taisykles, kurių bendrieji principai yra šie:

               (a)kilmės statusą turinčių produktų sąvokos apibrėžimas, pagrįstas tais pačiais kriterijais;

               (b)nuostatos dėl prekių kilmės regioninės kumuliacijos;

               (c)nuostatos dėl kumuliacijos taikymo Sąjungos, Šveicarijos, Norvegijos arba Turkijos kilmės, kaip apibrėžta jų BLS prekių kilmės taisyklėse, medžiagoms;

               (d)nuostatos dėl bendrojo leistino nuokrypio, taikomo kilmės statuso neturinčioms medžiagoms;

               (e)nuostatos dėl produktų iš lengvatomis besinaudojančios šalies nekeitimo;

               (f)nuostatos dėl pakaitinių prekių kilmės įrodymų išdavimo arba surašymo;

               (g)lengvatomis besinaudojančių šalių kompetentingoms institucijoms nustatytas reikalavimas vykdyti administracinį bendradarbiavimą dėl prekių kilmės įrodymų.

               2. Sąjunga ir Šveicarija pripažįsta, kad Sąjungos, Šveicarijos, Norvegijos arba Turkijos kilmės, kaip apibrėžta jų BLS prekių kilmės taisyklėse, medžiagos įgyja šalies, besinaudojančios bet kurios Šalies BLS sistemos lengvatomis, kilmės statusą, jei toms medžiagoms toje lengvatomis besinaudojančioje šalyje taikomas apdorojimas ar perdirbimas, kurio mastas viršija operacijas, kurios laikomos nepakankamu apdorojimu ar perdirbimu, kad joms būtų suteiktas kilmės statusą turinčių produktų statusas. Ši pastraipa taikoma Norvegijos ir Turkijos kilmės medžiagoms, jei yra įvykdytos atitinkamai 15 ir 16 dalyse nustatytos sąlygos.

               Sąjungos valstybių narių ir Šveicarijos muitinės viena su kita vykdo reikiamą administracinį bendradarbiavimą, visų pirma atlikdamos ankstesnėje pastraipoje minimų medžiagų kilmės įrodymų paskesnį tikrinimą. Turi būti taikomos 1972 m. liepos 22 d. Europos ekonominės bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo protokole Nr. 3 nustatytos nuostatos dėl administracinio bendradarbiavimo.

               Šios dalies nuostatos netaikomos Suderintos prekių aprašymo ir kodavimo sistemos, kurią priėmė organizacija, įsteigta pagal 1950 m. gruodžio 15 d. Briuselyje sudarytą Muitinių bendradarbiavimo tarybos steigimo konvenciją (toliau – Suderinta sistema), 1–24 skyrių produktams.

               3. Sąjunga ir Šveicarija įsipareigoja priimti A formos prekių kilmės pakaitinius sertifikatus kaip pakaitinius prekių kilmės įrodymus (toliau – pakaitiniai sertifikatai), kuriuos išdavė kitos Šalies muitinė, ir pakaitinius pareiškimus apie prekių kilmę, kuriuos surašė tuo tikslu registruoti kitos Šalies persiuntėjai.

               Kiekviena Šalis pagal savo pačios teisės aktus gali vertinti, ar produktams, su kuriais susiję pakaitiniai prekių kilmės įrodymai, galima taikyti lengvatinį režimą.

               4. Kiekviena Šalis numato, kad prieš išduodant arba surašant pakaitinį prekių kilmės įrodymą būtų laikomasi šių sąlygų:

               (a)pakaitiniai prekių kilmės įrodymai gali būti išduoti arba surašyti tik tuomet, jei pirminiai prekių kilmės įrodymai išduoti arba surašyti laikantis Sąjungoje arba Šveicarijoje taikomų teisės aktų;

               (b)tik tuomet, jei produktai nėra išleisti į laisvą apyvartą Šalyje, prekių kilmės įrodymas arba pakaitinis prekių kilmės įrodymas gali būti pakeistas vienu ar daugiau pakaitinių prekių kilmės įrodymų, siekiant visus ar kai kuriuos produktus, susijusius su pirminiu prekių kilmės įrodymu, išsiųsti iš tos Šalies į kitą Šalį;

               (c)produktai visą laiką buvo prižiūrimi persiunčiančiosios Šalies muitinės, jie nebuvo kaip nors pakeičiami ar perdirbami ir jiems nebuvo atliekamos kokios nors operacijos, išskyrus tai, kas būtina produktų būklei išlaikyti (toliau – nekeitimo principas);

               (a)produktams kilmės statusą įgijus pagal Šalies taikomą nuostatą, leidžiančią nukrypti nuo prekių kilmės taisyklių, pakaitiniai prekių kilmės įrodymai neišduodami ir nesurašomi, jei produktai persiunčiami į kitą Šalį;

               (b)muitinė gali išduoti arba persiuntėjai gali surašyti pakaitinius prekių kilmės įrodymus, jei produktai, kurie turi būti persiųsti į kitos Šalies teritoriją, kilmės statusą įgijo per regioninę kumuliaciją;

               (c)muitinė gali išduoti arba persiuntėjai gali surašyti pakaitinius prekių kilmės įrodymus, jei produktams, kurie turi būti persiųsti į kitos Šalies teritoriją, persiunčiančioji Šalis netaiko lengvatinio režimo.

               5. 4 dalies c punkto tikslais taikomos šios nuostatos:

               Jei atrodo, kad esama priežasčių abejoti nekeitimo principo laikymusi, galutinės paskirties vietos Šalies muitinė deklaranto gali prašyti bet kokiomis priemonėmis pateikti to principo laikymosi įrodymų.

               Persiuntėjo prašymu persiunčiančiosios Šalies muitinė patvirtina, kad produktai buvimo tos Šalies teritorijoje laiką buvo prižiūrimi muitinės ir kad muitinė jų laikymo Šalies teritorijoje metu nedavė leidimo kaip nors juos pakeisti ar perdirbti ir jiems atlikti kokias nors operacijas, išskyrus tas, kurios yra būtinos produktų būklei išlaikyti.

               Jei pakaitinis įrodymas yra pakaitinis sertifikatas, galutinės paskirties vietos Šalies muitinė už tą laiką, kurį produktai buvo kitoje Šalyje, nereikalauja neapdorojimo sertifikato.

               6. Kiekviena Šalis užtikrina, kad:

               a)
                     jei pakaitiniai prekių kilmės įrodymai atitinka pirminius prekių kilmės įrodymus, išduotus arba surašytus Sąjungos arba Šveicarijos BLS sistemos lengvatomis besinaudojančioje šalyje, Sąjungos valstybių narių ir Šveicarijos muitinės viena su kita vykdytų administracinį bendradarbiavimą, kad būtų atliktas pakaitinių prekių kilmės įrodymų paskesnis tikrinimas. Galutinės paskirties vietos Šalies prašymu persiunčiančiosios Šalies muitinė pradeda atitinkamų pirminių prekių kilmės įrodymų paskesnio tikrinimo procedūrą ir vykdo jos tolesnius veiksmus;

               b)
                     kai pakaitiniai prekių kilmės įrodymai atitinka pirminius prekių kilmės įrodymus, išduotus arba surašytus šalyje, besinaudojančioje tik galutinės paskirties vietos Šalies BLS sistemos lengvatomis, ta Šalis bendradarbiaudama su lengvatomis besinaudojančia šalimi atliktų pirminių prekių kilmės įrodymų paskesnio tikrinimo procedūrą. Tikrinamus pirminius prekių kilmės įrodymus, atitinkančius pakaitinius prekių kilmės įrodymus, arba, kai taikoma, tikrinamų pirminių prekių kilmės įrodymų, atitinkančių pakaitinius prekių kilmės įrodymus, kopijas persiunčiančiosios Šalies muitinė pateikia galutinės paskirties vietos Šalies muitinei, kad ji galėtų atlikti paskesnio tikrinimo procedūrą.

               7. Kiekviena Šalis užtikrina, kad:

               (a)kiekvieno pakaitinio sertifikato viršutiniame dešinės pusės langelyje būtų nurodytas persiuntimo tarpinės šalies, kurioje jis išduotas, pavadinimas;

               (b)4 langelyje būtų vienas iš šių įrašų: „replacement certificate“ arba „certificat de remplacement“, taip pat pirminio A formos prekių kilmės sertifikato išdavimo data ir eilės numeris;

               (c)1 langelyje būtų nurodytas persiuntėjo vardas, pavardė arba pavadinimas;

               (d)2 langelyje galėtų būti nurodytas galutinio gavėjo vardas, pavardė arba pavadinimas;

               (e)į 3–9 langelius būtų perkelti visi persiunčiamų produktų duomenys, nurodyti pirminiame sertifikate;

               (f)10 langelyje galėtų būti pateiktos nuorodos į persiuntėjo sąskaitą faktūrą;

               (g)11 langelyje pakaitinį sertifikatą patvirtintų jį išdavusi muitinė. Muitinės atsakomybė apsiriboja pakaitinio sertifikato išdavimu. Į 12 langelį įrašomi pirminio A formos prekių kilmės sertifikato duomenys apie prekių kilmės šalį ir galutinės paskirties vietos šalį. 12 langelyje persiuntėjas pasirašo prekių kilmės sertifikatą. 12 langelyje gera valia pasirašantis persiuntėjas neatsako už pirminio A formos kilmės sertifikato įrašų teisingumą;

               (h)muitinė, kurios prašoma išduoti pakaitinį sertifikatą, pirminiame A formos prekių kilmės sertifikate pažymi persiunčiamų produktų svorius, kiekius ir rūšis ir ten pat nurodo kiekvieno atitinkamo pakaitinio sertifikato arba pakaitinių sertifikatų eilės numerius. Prašymą išduoti pakaitinį sertifikatą ir pirminį A formos prekių kilmės sertifikatą ji saugo ne mažiau kaip trejus metus;

               (i)pakaitiniai prekių kilmės sertifikatai būtų rengiami anglų arba prancūzų kalba.

               8. Kiekviena Šalis numato, kad:

               (a)kiekviename pakaitiniame pareiškime apie prekių kilmę persiuntėjas nurodytų:

               (1)visus pirminiame prekių kilmės įrodyme pateiktus persiunčiamų produktų duomenis;

               (2)pirminio prekių kilmės įrodymo surašymo datą;

               (3)pirminiame prekių kilmės įrodyme pateiktus duomenis, įskaitant, kai taikoma, informaciją apie kumuliaciją, taikytą prekėms, susijusioms su pareiškimu apie prekių kilmę;

               (4)vardą, pavardę arba pavadinimą, adresą ir savo registruotojo eksportuotojo numerį;

               (5)gavėjo Sąjungoje arba Šveicarijoje vardą, pavardę arba pavadinimą ir adresą;

               (6)pareiškimo apie prekių kilmę surašymo arba prekių kilmės sertifikato išdavimo datą ir vietą;

               (b)kiekvienas pakaitinis pareiškimas apie prekių kilmę būtų pažymėtas vienu iš šių įrašų: „Replacement statement“ arba „Attestation de remplacement“;

               (c)pakaitinius pareiškimus apie prekių kilmę surašytų persiuntėjai, registruoti elektroninėje sistemoje, pagal kurią patys eksportuotojai atlieka prekių kilmės patvirtinimą ir kuri vadinama registruotųjų eksportuotojų (REX) sistema, nepriklausomai nuo kilmės statusą turinčių pirminės siuntos produktų vertės;

               (d)jei prekių kilmės įrodymas pakeičiamas kitu, pirminiame prekių kilmės įrodyme persiuntėjas nurodytų:

               (1)pakaitinio (-ių) pareiškimo (-ų) apie prekių kilmę surašymo datą ir su pakaitiniu (-iais) pareiškimu (-ais) apie prekių kilmę susijusių prekių kiekius;

               (2)persiuntėjo vardą, pavardę arba pavadinimą ir adresą;

               (3)gavėjo (-ų) Sąjungoje arba Šveicarijoje vardą, pavardę arba pavadinimą ir adresą;

               (e)pirminis pareiškimas apie prekių kilmę būtų pažymėtas žodžiu „Replaced“ arba „Remplacé“;

               (f)pareiškimas apie prekių kilmę galiotų dvylika mėnesių nuo jo surašymo dienos;

               (g)pakaitiniai pareiškimai apie prekių kilmę būtų rengiami anglų arba prancūzų kalba.

               9. Pirminius prekių kilmės įrodymus ir pakaitinių prekių kilmės įrodymų kopijas persiuntėjas saugo bent trejus metus nuo kalendorinių metų, kuriais pakaitiniai prekių kilmės įrodymai išduoti arba surašyti, pabaigos.

               10. Šalys susitaria dalytis REX sistemos išlaidas pagal bendradarbiavimo sąlygas, kurias turi nustatyti Šalių kompetentingos institucijos.

               11. Visi dėl šio Susitarimo aiškinimo arba taikymo kylantys ginčai tarp Šalių sprendžiami vien dvišalėmis Šalių tarpusavio derybomis. Jei tie ginčai gali paveikti Norvegijos ir (arba) Turkijos interesus, su jomis konsultuojamasi.

               12. Šį Susitarimą Šalys gali bet kada pakeisti rašytiniu bendru sutarimu. Abi Šalys konsultacijas dėl galimų šio Susitarimo pakeitimų pradeda vienos iš Šalių prašymu. Jei pakeitimai gali paveikti Norvegijos ir (arba) Turkijos interesus, su jomis konsultuojamasi. Tokie pakeitimai įsigalioja abipusiu sutarimu nustatytą datą, abiem Šalims viena kitai pranešus apie atitinkamų vidinių reikalavimų įgyvendinimą.

               13. Jei iškiltų rimtų abejonių dėl šio Susitarimo tinkamo vykdymo, abi Šalys galėtų sustabdyti jo taikymą su sąlyga, kad kitai Šaliai apie tai raštu pranešta prieš tris mėnesius.

               14. Šį Susitarimą gali nutraukti bet kuri Šalis su sąlyga, kad kitai Šaliai apie tai raštu pranešta prieš tris mėnesius.

               15. 2 dalies pirma pastraipa Norvegijos kilmės medžiagoms taikoma tik tuomet, jei Šalys yra sudariusios panašų susitarimą su Norvegija ir viena kitai pranešusios apie šios sąlygos įvykdymą.

               16. 2 punkto pirma pastraipa Turkijos kilmės produktams
                  3
                taikoma tik tuomet, jei Šalys yra sudariusios panašų susitarimą su Turkija ir viena kitai pranešusios apie šios sąlygos įvykdymą.

               17. Įsigaliojus Šveicarijos ir Turkijos susitarimui, pagal šio Susitarimo 2 dalies pirmą pastraipą, su sąlyga, kad Turkija taikys abipusiškumo principą, kiekviena Šalis gali nustatyti, kad Šalys galėtų išduoti arba surašyti pakaitinius produktų, kurių sudėtyje yra Turkijos kilmės medžiagų, kurios pagal dvišalę kumuliaciją perdirbtos BLS lengvatomis besinaudojančiose šalyse, kilmės įrodymus.

               18. Šis Susitarimas įsigalioja abipusiu sutarimu nustatytą datą, Sąjungai ir Šveicarijai viena kitai pranešus apie reikiamų vidinių priėmimo procedūrų užbaigimą. Nuo tos datos jis pakeičia 2000 m. gruodžio 14 d. pasirašytą Susitarimą pasikeičiant laiškais
                  4
               .

               Turiu garbės patvirtinti, kad mano Vyriausybė sutinka su tuo, kas pirmiau išdėstyta.

                     (1)
                  Sąjunga šią sąlygą įvykdė paskelbusi Komisijos pranešimą pagal Reglamento (EEB) Nr. 2454/93, kuriuo įgyvendinamos Bendrijos muitinės kodekso nuostatos, 85 straipsnį dėl tame straipsnyje nustatytos dvišalės kumuliacijos sistemos taikymo Turkijai; OL C 134, 2016 4 15, p. 1.

                     (2)
                  OL L 38, 2001 2 8, p. 24.

                     (3)
                  Sąjunga šią sąlygą įvykdė paskelbusi Komisijos pranešimą pagal Reglamento (EEB) Nr. 2454/93, kuriuo įgyvendinamos Bendrijos muitinės kodekso nuostatos, 85 straipsnį dėl tame straipsnyje nustatytos dvišalės kumuliacijos sistemos taikymo Turkijai; OL C 134, 2016 4 15, p. 1.

                     (4)
                  OL L 38, 2001 2 8, p. 24.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52008PC0380

Pasiūlymas Europos parlamento ir Tarybos sprendimas kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas 2001/470/EB, sukuriantis Europos teisminį tinklą civilinėse ir komercinėse bylose  /* KOM/2008/0380 galutinis - COD 2008/0122 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 23.6.2008KOM(2008) 380 galutinis2008/0122 (COD)PasiūlymasEUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMASkuriuo iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas 2001/470/EB, sukuriantis Europos teisminį tinklą civilinėse ir komercinėse bylose(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. PASIŪLYMO PAGRINDAS IR TIKSLAI1.1 Įvadas2001 m. gegužės 28 d. Taryba priėmė sprendimą 2001/470/EB, sukuriantį Europos teisminį tinklą civilinėse ir komercinėse bylose (toliau – sprendimas)[1], veikiantį valstybėse narėse, išskyrus Daniją, ir taikomą nuo 2002 m. gruodžio 1 d.Europos teisminis tinklas civilinėse ir komercinėse bylose (toliau – tinklas) buvo sukurtas manant, kad laipsniškai kuriantis laisvės, saugumo ir teisingumo erdvei reikia gerinti, paprastinti ir spartinti valstybių narių teisminį bendradarbiavimą. Tinklas taip pat turėjo padėti piliečiams siekti teisingumo bylinėjantis kitų valstybių narių teismuose, laipsniškai sukuriant visuomenei prieinamą informacinę sistemą.2008 m. pradžioje tinklą sudarė 437 nariai, suskirstyti į keturias kategorijas, t. y. 102 įstaigos pasiteirauti, 140 centrinių institucijų (2 straipsnio 1 dalies b punktas), 12 ryšio palaikymo teisėjų ir prokurorų ir 181 kita teisminė valdžios institucija, aktyviai veikianti teisminio bendradarbiavimo srityje.Komisija užtikrina tinklo susitikimų organizavimą, pirmininkavimą jiems ir teikia sekretoriato paslaugas. Įstaigų pasiteirauti susitikimai vyksta bent kartą per pusmetį. Nuo 2003 m. vasario 11 d. iki 2008 m. sausio 31 d. įvyko devyniolika susitikimų, t. y. buvo susitinkama vidutiniškai keturis kartus per metus. Nuo 2002 m. visi tinklo nariai susitinka kasmet.1.2 Bendrosios pasiūlymo aplinkybės ir konsultacijosSprendimo 19 straipsnyje nustatyta, kad Komisija Europos Parlamentui, Tarybai ir Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui pateikia sprendimo taikymo ataskaitą, prie kurios prireikus pridedami sprendimo pakeitimų pasiūlymai. Ataskaitoje nagrinėjami teisininkų galimybės kreiptis į tinklą, jų dalyvavimo tinklo veikloje ir galimybės visuomenei tiesiogiai kreiptis į tinklo įstaigas pasiteirauti klausimai.Šis pasiūlymas remiasi plataus masto konsultacijomis, kuriose dalyvavo įvairūs susiję dalyviai, vykusiomis pirmiausia pačiame tinkle. Rengdama minėtą ataskaitą Komisija užsakė atlikti tinklo veikimo tyrimą (toliau – tyrimas); jis buvo atliekamas nuo 2004 m. gruodžio iki 2005 m. gegužės mėn.[2].Remdamasi šiuo tyrimu ir nuo 2004 m. tinkle vykusiomis konsultacijomis Komisija pateikė sprendimo taikymo ataskaitą[3]. Šioje ataskaitoje, pateiktoje pagal sprendimo 19 straipsnį, Komisija padarė išvadą, kad iš esmės tinklas pagerino valstybių narių teisminį bendradarbiavimą.Tačiau šioje ataskaitoje buvo atskleisti ir tinklo veikimo trūkumai. Komisija pažymėjo, kad išnaudotos toli gražu ne visos tinklo galimybės ir kad svarbu, jog jis turėtų priemonių, būtinų savo užduotims atlikti. Vis dėlto Komisija pabrėžė tinklo, kaip pagrindinės priemonės siekiant sukurti tikrą Europos teisingumo erdvę, reikšmę.2007 m. balandžio 19–20 d. Teisingumo ir vidaus reikalų taryba kaip atsaką į šią ataskaitą priėmė išvadas dėl Europos teisminio tinklo[4].1.3 Bendrasis pasiūlymo tikslasBendrasis pasiūlymo tikslas – sustiprinti tinklo vaidmenį gerinant valstybių narių teisminio bendradarbiavimą, pirmiausia siekiant, kad teisėjai ir kiti teisės specialistai veiksmingai ir konkrečiai taikytų Bendrijos aktus ir galiojančias valstybių narių konvencijas. Pasiūlymu taip pat siekiama sustiprinti tinklo vaidmenį padedant piliečiams siekti teisingumo bylinėjantis kitų valstybių narių teismuose.Šie tikslai susiformavo įgyvendinant Hagos programą „Laisvės, saugumo ir teisingumo stiprinimas Europos Sąjungoje“, Europos Vadovų Tarybos priimtą 2004 m. lapkričio 4–5 d.[5] (toliau – Hagos programa), kurioje nustatyta, kad turi būti dedamos papildomos pastangos siekiant ateityje padidinti galimybes siekti teisingumo ir palengvinti teisminį bendradarbiavimą civilinėse bylose. Pasiūlymas keisti sprendimą, sukuriantį tinklą, pateikiamas 2005 m. birželio 2 d. Tarybos ir Komisijos veiksmų plane, įgyvendinančiame Hagos programą[6].Pabrėžtina, kad nuo sprendimo, sukuriančio tinklą, įsigaliojimo, buvo priimtos, yra taikomos ar greitai bus taikomos kelios Bendrijos civilinės teisenos srities priemonės[7]. Konkretus ir veiksmingas visų šių priemonių įgyvendinimas susijęs su tinklo vaidmens stiprinimu, pirmiausia atsižvelgiant į tai, kad ateityje prašymų dėl informacijos gausės, taigi turėtų daugėti ir prašymų dėl bendradarbiavimo.Be to, siekiant veiksmingai įgyvendinti su taikytina teise susijusius Bendrijos ir tarptautinius teisės aktus, tinklas turės laipsniškai plėtoti pagalbą nacionaliniams teismams ir kitoms valdžios institucijoms taikant užsienio teisę.Taigi šio pasiūlymo tikslas – suteikti tinklui atnaujintą teisinį pagrindą, veiksmingesnį organizavimą ir sustiprintas priemones, kad ateityje Europos teisingumo erdvėje jis galėtų tapti svarbiausia visų civilinės teisenos subjektų bendradarbiavimo priemone.2. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI2.1 Teisinis pagrindasŠio pasiūlymo teisinis pagrindas – Sutarties 61 straipsnio c punktas, kuriuo Bendrijai suteikiami įgaliojimai priimti priemones teisminio bendradarbiavimo civilinėse bylose, kurios numatytos 65 straipsnyje ir kurios priimamos pagal 67 straipsnio 5 dalies antrąją įtrauką, laikantis Sutarties 251 straipsnyje nustatytos bendro sprendimų priėmimo tvarkos.Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą, nėra jo saistoma ir neprivalo jo taikyti pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridedamo prie Europos Sąjungos ir Europos bendrijos steigimo sutarčių, 1 ir 2 straipsnius. [Šis sprendimas netaikomas ir Jungtinei Karalystei bei Airijai, jeigu jos nepraneša apie savo norą dalyvauti pagal Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos, pridedamo prie Europos Sąjungos ir Europos bendrijos steigimo sutarčių, 3 straipsnį.]2.2 Subsidiarumo principasValstybės narės atskirai negali darniai ir deramai pasiekti šiame sprendime nustatytų tikslų – stiprinti valstybių narių teisminį bendradarbiavimą ir padėti asmenims, besibylinėjantiems kitų valstybių narių teismuose, siekti teisingumo; juos galima įgyvendinti tik Bendrijos lygiu, todėl Bendrija gali imtis priemonių, vadovaudamasi subsidiarumo principu, nustatytu Sutarties 5 straipsnyje.2.3 Proporcingumo principasSiūlomo sprendimo tikslas – suderintai ir vienodai stiprinti valstybių narių teisminį bendradarbiavimą, iš esmės pasitelkiant jau esamas tinklo struktūras. Šiuo sprendimu netrikdomos valstybėse narėse jau veikiančios bendradarbiavimo sistemos, minimos 2 straipsnio 1 dalies b–d punktuose, ir siekiama gerinti įvairių tinklo narių bendradarbiavimą. Teisės specialistų dalyvavimas tinkle bus grindžiamas paskyrimu valstybėse narėse ir prisidės plečiant tinklo veikimo galimybes.Taigi, pagal Sutarties 5 straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiame sprendimo pasiūlyme išdėstytos tik tos priemonės, kurios būtinos jame nustatytiems tikslams pasiekti.3. POVEIKIS BIUDŽETUI IR FINANSAMSPasiūlyme iš esmės remiamasi glaudžiu valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimu bei finansinėmis priemonėmis, skiriamomis teisminiam bendradarbiavimui gerinti pagal 2007 m. rugsėjo 25 d. Sprendimą Nr. 1149/2007/EB, 2007–2013 m. laikotarpiui patvirtinantį specialiąją programą Civilinė teisena kaip Pagrindinių teisių ir teisingumo bendrosios programos dalį. Vienas iš konkrečių programos „Civilinė teisena“ tikslų – palengvinti tinklo veikimą. Išlaidos tinklo valdymui ir veikimui įskaičiuotos į daugiametį programos „Civilinė teisena“ finansinį paketą – 109,3 mln. EUR. Su programa „Civilinė teisena“ susijusioje 2007 m. darbo programoje tinklo valdymui ir veikimui numatyta skirti 3,25 mln. EUR. 2008 m. darbo programoje, kuri netrukus bus parengta, tinklo valdymui ir veikimui numatyta skirti 3,15 mln. EUR. Kalbant apie dotacijas veiklai, darbo programoje, pirmenybė teikiama projektams, kuriuose daugiausia dėmesio skiriama geresniam teisėjų ir kitų teisininkų informavimui apie tinklą, geresniam tinklo nacionalinių įstaigų pasiteirauti veikimui ir glaudesniam šių įstaigų ir teisininkų bendradarbiavimui. Iš 2007 m. preliminaraus dotacijų veiklai biudžeto – 3,5 mln. EUR – 1 mln. EUR gali būti skirta bendram nacionalinių projektų, kuriais siekiama gerinti teisminio tinklo veiklą, finansavimui.4. IŠSAMUS PASIŪLYMO AIŠKINIMAS4.1 Galimybė teisininkams dalyvauti tinklo darbe- 2 straipsnio 1 dalies e punktasŠia nuostata siekiama atverti tinklą teisininkams, tiesiogiai susijusiems su teisminiu bendradarbiavimu civilinėse bylose.Prieš teisininkų įtraukimą į tinklo darbą Komisijos iniciatyva buvo surengtos išsamios tiek tinklo narių, tiek susijusių specialistų konsultacijos. Atsižvelgdama į šių konsultacijų rezultatus Komisija savo 2006 m. ataskaitoje siūlė, kad tinklas būtų laipsniškai atvertas ir kitiems teisės specialistams, įtrauktiems į teisingumo vykdymą. Civilinių bylų eiga labiausiai priklauso nuo šalių, dalyvaujančių valstybių narių teismų procesuose, todėl įvairūs teisės specialistai yra neišvengiami teisminio bendradarbiavimo civilinėse bylose dalyviai. Jų dalyvavimas gali suteikti papildomos naudos teismų praktikai Europos Sąjungoje ir padėti tinklui pasiekti savo tikslus.Kai kurios valstybės narės jau paskyrė tinklo nariais nacionalinius antstolių rūmus arba nacionalines notarų tarybas[8].Pagal šį pasiūlymą susijusiais teisininkais laikytini tik tie, kurie tiesiogiai dalyvauja konkrečiai taikant civilinės teisenos srities Bendrijos ir tarptautinius teisės aktus, kai vyksta teisminės ar neteisminės procedūros, pavyzdžiui, sollicitors ar barristers, notarai, antstoliai.Atsižvelgiant į teisės specialistų ir jų klientų santykių asmeninį pobūdį, kuris neturi nei paveikti tinklo veikimo, nei būti veikiamas dėl to, kad teisininkai dalyvauja tinklo darbe, pasiūlyme nenumatomas tiesioginis ir asmeninis teisės specialistų kreipimasis į tinklą. Pagal sprendimo 2 straipsnį tinklo narėmis gali būti tik profesinės asociacijos, atstovaujančios įvairioms kiekvienos valstybės narės teisininkų profesijoms. Iš tikrųjų per konsultacijas dauguma sutarė, kad reikia atverti tinklą šioms profesijoms atstovaujančioms organizacijoms.- 3 straipsnio 2 dalyje patikslinama, kad jei valstybėje narėje yra kelios tam tikrai teisininkų profesijai atstovaujančios asociacijos, valstybė narė turi užtikrinti deramą tos profesijos atstovavimą tinkle.- 5 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa, susijusi su įstaigų pasiteirauti funkcijomis, buvo iš dalies pakeista siekiant nustatyti, kad įstaigos pasiteirauti pagal kiekvienos valstybės narės nustatytą tvarką yra tais pačiais tikslais, kaip ir kitų valdžios institucijų, ir 2 straipsnio 1 dalies e punkte minimų valdžios institucijų (teisininkų profesijoms atstovaujančių įstaigų) žinioje.4.2 Su įstaigomis pasiteirauti susijusio teisinio pagrindo konsolidavimas6 straipsnyje minimų tinklo įstaigų pasiteirauti ir centrinių valdžios institucijų ryšiai buvo vienas iš klausimų, nagrinėtų vertinant tinklą. Šis peržiūros aspektas yra itin svarbus, siekiant pagerinti tinklo veiklą.- Sprendimo 2 straipsnio 2 dalis buvo performuluota siekiant nustatyti, kad jei valstybė narė paskiria kelias įstaigas pasiteirauti, viena šių įstaigų turi būti pagrindinė. Pagrindinė įstaiga pasiteirauti visą savo veiklą turi skirti tinklui ir nevykdyti jokių kitų funkcijų, pvz., tų, kurias tinkle vykdo 1 dalies b, c, d (ir e (naujas punktas)) punktuose minimos institucijos.Numatyta, kad šiai pagrindinei įstaigai pasiteirauti gali talkinti vienas teisėjas, jei tik pati ši įstaiga nėra teisėjas (kaip yra daugelyje valstybių narių, įstaigos pasiteirauti funkcijoms atlikti galinčių skirti ir bet kurį kitą asmenį). Šiuo pasiūlymu siekiama, kad informacija lengviau pasiektų teismus, sumažėtų vis dar jaučiamas teisėjų nepasitikėjimas tinklu ir įstaigos pasiteirauti įgytų daugiau teisėtumo teisininkų atžvilgiu.4.3 Tinklo vaidmuo taikant kitos valstybės narės teisęTinklo uždaviniai buvo papildyti siekiant, kad ateityje jis būtų svarbiausias pranešant teismams apie užsienio teisės turinį. 3 straipsnio 2 dalies b punktas iš dalies pakeistas siekiant nustatyti, kad, jei taikoma kitos valstybės narės teisė, teismai ar institucijos, į kurias kreiptasi, galėtų kreiptis į tinklą, kad gautų informacijos apie šios teisės turinį.5 straipsnio 2 dalies a punkte įterpta antra dalis, kurioje nustatyta, kad įstaigos pasiteirauti savo valstybės narės teismams turi teikti informaciją, siekdamos padėti taikyti kitos valstybės narės teisę. Tuo tikslu įstaiga pasiteirauti, į kurią kreiptasi, pasitelkia į pagalbą visus tinklo savo valstybėje narėje narius. Siekiant užtikrinti besikreipiančiųjų institucijų nepriklausomumą, atsakyme pateikta informacija nesaisto nei įvairių tinklui priklausančių institucijų, kurios dalyvavo rengiant atsakymą, nei prašymą pateikusio teismo.4.4 Įstaigų pasiteirauti ir centrinių valdžios institucijų ryšiaiSiekiant veiksmingiau taikyti sprendimo 6 straipsnio 2 dalį, naujoje pastraipoje nustatytas mažiausias kiekvienos valstybės narės tinklo įstaigų pasiteirauti ir centrinių institucijų susitikimų per metus skaičius. Iš tikrųjų labai svarbu, kad Europos Sąjungoje abiejų kategorijų tinklo nariai keistųsi nuomonėmis ir nuolat bendradarbiautų.4.5 Įstaigų pasiteirauti veiklos stiprinimas5 straipsnio 2 dalyje, susijusioje su įstaigų pasiteirauti funkcijomis, įterpiamas f punktas, siekiant nustatyti, kad šios įstaigos teiktų dvimetę veiklos ataskaitą.- 8 straipsnis, iš pradžių taikytas tik ryšio priemonėms, kuriomis naudojasi įstaigos pasiteirauti, performuluotas siekiant, kad tinkle būtų greičiau nagrinėjami teisminio bendradarbiavimo prašymai. Pagal kai kurių įstaigų pasiteirauti pateiktus duomenis[9] 2007 m. prašymai buvo išnagrinėjami vidutiniškai per septynias darbo dienas. Tačiau tarp įstaigų pasiteirauti yra skirtumų, be to, buvo pranešta, kad kai kurie prašymai buvo nagrinėjami gana ilgai. Taigi tinklo veikla pateisinama ankstesnių bendradarbiavimo struktūrų – pirmiausia centrinių valdžios institucijų ar diplomatinių kanalų – atžvilgiu, nes juo naudojantis galima greičiau ir sklandžiau išnagrinėti prašymus.Komisija, atsižvelgdama į įstaigų pasiteirauti pastabas, tvarkys apsaugotą elektroninį šių įstaigų duomenų apie teisminį bendradarbiavimą registrą. Taip Komisija galės reguliariai teikti tinklui su teisminio bendradarbiavimo prašymais susijusius statistinius duomenis. Tai leis tobulinti prašymų registre registravimą, surinkti patikimus ir išsamius duomenis apie prašymus ir su jais susijusius klausimus, kuriuos nagrinėja tinklas, ir nustatyti tikslų sunkumų ir naudojamų priemonių pobūdį.9 straipsnis iš dalies pakeistas, kad valstybės narės į įstaigų pasiteirauti susitikimus galėtų siųsti ne keturis, o šešis atstovus. Taigi jos galės siųsti daugiau teisėjų ir ekspertų į teminius susitikimus, rengiamus pagal 10 straipsnio 1 dalies b ir c punktus.4.6 Pagalba piliečiams siekiant teisingumo3 straipsnio 1 dalies b punktu į tinklo uždavinius ir veiklą įtraukiama pagalba piliečiams siekiant teisingumo. Iš tikrųjų 9 konstatuojamąja dalimi buvo nustatytas sprendimo tikslas „ padėti asmenims, besibylinėjantiems kitų valstybių narių teismuose, pasiekti teisingumą “, tačiau pagal 14 konstatuojamąją dalį ir 3 straipsnį šios pastangos apėmė tik visuomenei skirtos sistemos sukūrimą.Hagos programoje pabrėžiamas piliečių galimybių siekti teisingumo didinimas ir nuo 2002 m. buvo priimti keli šios srities Bendrijos teisės aktai[10]. Šis pasiūlymas leis tinklui veiksmingiau įgyvendinti šias naujas priemones.Į 5 straipsnio 2 dalį įterptas c a punktas, kuriame patikslinama, kad įstaigos pasiteirauti tiesiogiai praneša visuomenei apie atitinkamus Bendrijos bei tarptautinės teisės dokumentus ir apie valstybių narių vidaus teisę, ir pabrėžiama teisė siekti teisingumo civilinėse bylose. Šį darbą nuo šiol atliks ir už jį bus atsakingos valstybių narių įstaigos pasiteirauti, t. y. bus dirbama piliečiams artimiausiu lygmeniu.Sprendimo III antraštinės dalies formuluotė iš dalies pakeista siekiant, kad iš jos būtų matyti nauja tinklo prioritetinė sritis – visuomenės informavimas.Paaiškėjo, kad yra kliūčių, pirmiausia susijusių su turimais ištekliais, trukdančių piliečiams tiesiogiai kreiptis į įstaigas pasiteirauti, kaip numatyta sprendimo 19 straipsnyje. Todėl Komisija iš pradžių 13 a straipsnyje siūlo, kad įstaigos pasiteirauti valstybėse narėse laipsniškai būtų atveriamos visuomenei, naudojant tik tinkamiausias technologines priemones. Šis pasiūlymas vis dėlto leis tinklui veiksmingai taikyti šias naujas priemones visuomenės atžvilgiu.Iš dalies pakeistas 17 straipsnio 4 dalies b punktas, susijęs su Komisijos vaidmeniu visuomenei skirtoje tinklo informacinėje sistemoje. Komisija užtikrins pagal 14 straipsnį į informacinę sistemą įtrauktos informacijos apie atitinkamus Bendrijos teisės aspektus ir procedūras, įskaitant Bendrijos teismų praktiką, taip pat visų bendrųjų sistemos puslapių vertimą į oficialias Bendrijos institucijų kalbas. Be to, vadovaudamasi išlaidų veiksmingumo motyvais ir atsižvelgdama į turimus išteklius, Komisija užtikrins, kad į šias kalbas būtų išversti ir 15 straipsnyje nurodyti informacijos lapai. Nuo 2003 m. įgyta patirtis atskleidė, kad rinkoje trūksta išteklių šiai informacijai per priimtiną laiką išversti į visas kalbas. Šis klausimas turės būti įtrauktas į e. teisingumo iniciatyvą, pagal kurią bus numatytos priemonės, kurios palengvins informacijos visuomenei vertimą.4.7 Ryšiai su kitais tinklais ir kai kuriomis tarptautinėmis organizacijomisPridėtas 12 a straipsnis siekiant, kad tinklas užmegztų su kitais Europos tinklais mainų ir bendradarbiavimo ryšius, lengvinančius teisminių sistemų bendradarbiavimą ar padedančius siekti teisingumo.Minėtoje ataskaitoje Komisija buvo tos nuomonės, kad reikia plėtoti esamą teisminio tinklo ir Europos vartotojų centrų tinklo (ECC-Net) sąveiką taip, kad būtų galima, pavyzdžiui, vartotojui, kurio ginčo nebuvo galima išspręsti, kreipusis į ECC-Net tinklą, siekiant teisingumo pasinaudoti konkrečia teisminio tinklo pagalba. Šis pasiūlymas būtinas dar ir dėl to, kad nuo 2009 m. sausio 1 d. pradedamas taikyti Reglamentas Nr. 861/2007, nustatantis Europos ieškinių dėl nedidelių sumų nagrinėjimo procedūrą.Šio straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad tinklas gali užmegzti ryšius su kitais teisminio bendradarbiavimo tinklais, įsteigtais trečiųjų valstybių, taip pat su teisminį bendradarbiavimą plėtojančiomis tarptautinėmis organizacijomis. Tai galėtų būti, pavyzdžiui, ne tik Lotynų Amerikos tarptautinio teisminio bendradarbiavimo tinklas ( IberRed )[11], kuriame dalyvauja Ispanija ir Portugalija, bet ir kiti regioniniai teisminiai tinklai. Tarp šiame straipsnyje išvardytų tarptautinių organizacijų minima Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencija, prie kurios Bendrija prisijungė 2007 m. balandį.4.8 Jungtinės Karalystės, Airijos ir Danijos pozicijaJungtinė Karalystė ir Airija nedalyvauja bendradarbiaujant srityse, kurioms taikoma Sutarties IV antraštinė dalis, jeigu jos nepraneša apie savo norą dalyvauti pagal Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos, pridedamo prie Europos Sąjungos ir Europos bendrijos steigimo sutarčių, 3 straipsnį.Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą, nėra jo saistoma ir neprivalo jo taikyti pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridedamo prie Europos Sąjungos ir Europos bendrijos steigimo sutarčių, 1 ir 2 straipsnius. Tačiau 11 a straipsnis įterptas siekiant įteisinti praktiką, pagal kurią Danija galėjo dalyvauti stebėtojos teisėmis tinklo susitikimuose, nors ji šio sprendimo netaikė. 2007 m. liepos 1 d. įsigaliojo Europos bendrijos ir Danijos susitarimas, išplečiantis dviejų civilinės teisenos srities reglamentų nuostatų taikymą šiai valstybei narei[12], todėl labai svarbu, kad Danija aktyviai dalyvautų tinklo veikloje.4.9 Tinklas ir tarptautinis bendradarbiavimasPagal praktiką, nusistovėjusią nuo 2002 m.[13], naujojo 11 a straipsnio 2 dalis leis pakviesti stojančiąsias šalis nuo prisijungimo akto pasirašymo dienos dalyvauti stebėtojų teisėmis tinklo susitikimuose. Ši priemonė padės joms tinkamai pasirengti įsitraukti į tinklo veiklą. Pasiūlymu priemonės taikymas bus išplėstas ir šalims kandidatėms.4.10 VertinimasNaujajame 19 straipsnyje nustatyta, kad Komisija kas trejus metus pateikia Europos Parlamentui, Tarybai ir Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui tinklo veiklos ataskaitą.2008/0122 (COD)PasiūlymasEUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMASkuriuo iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas 2001/470/EB, sukuriantis Europos teisminį tinklą civilinėse ir komercinėse byloseEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 61 straipsnio c punktą ir 67 straipsnio 5 dalies antrąją įtrauką,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą[14],atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[15],laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos,kadangi:(1) Europos valstybių narių teisminis tinklas civilinėse ir komercinėse bylose sukurtas Tarybos sprendimu 2001/470/EB[16], manant, kad siekiant sukurti Bendrijoje laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę, būtina gerinti, paprastinti ir spartinti valstybių narių teisminį bendradarbiavimą, taip pat padėti asmenims, besibylinėjantiems kitų valstybių narių teismuose, siekti teisingumo. Šis sprendimas taikomas nuo 2002 m. gruodžio 1 d.(2) Europos Vadovų Tarybos 2004 m. lapkričio 4–5 d. priimtoje Hagos programoje „Laisvės, saugumo ir teisingumo stiprinimas Europos Sąjungoje“[17] nustatyta, kad ateityje turi būti dedama daugiau pastangų siekiant padėti piliečiams siekti teisingumo ir palengvinti teisminį bendradarbiavimą civilinėse bylose. Šioje programoje ypač pabrėžiama, kad būtina veiksmingai įgyvendinti Europos Parlamento ir Tarybos priimtus civilinės srities teisės aktus, taip pat skatinti teisininkų bendradarbiavimą siekiant geresnės praktikos.(3) Pagal Sprendimo 2001/470/EB 19 straipsnį 2006 m. gegužės 16 d. Komisija pateikė tinklo veikimo ataskaitą[18]. Šioje ataskaitoje daroma išvada, kad nors iš esmės pasiekė 2001 m. nustatytus tikslus, tinklas dar neveikia visu pajėgumu.(4) Siekiant užtikrinti Hagos programos tikslų, susijusių su teisminio bendradarbiavimo stiprinimu ir pagalba piliečiams siekti teisingumo, įgyvendinimą, taip pat atsižvelgiant į numatomą tinklo uždavinių daugėjimą ateityje, reikėtų atnaujinti teisinį tinklo pagrindą, kuris suteiktų jam daugiau veiklos galimybių.(5) Pirmiausia būtina pasiekti, kad tinklo veikla valstybėse narėse būtų labiau siejama su nacionaline įstaiga pasiteirauti, taigi būtina didinti jos įtaką tiek pačiame tinkle, tiek teisėjams, teisininkams ir pilietinei visuomenei.(6) Šiam tikslui pasiekti reikia, kad kiekvienos valstybės narės pagrindinė įstaiga pasiteirauti visą savo veiklą skirtų tinklo užduotims atlikti ir taip netrukdoma vykdytų Sprendime 2001/470/EB numatytas funkcijas.(7) Kai Bendrijos akte ar tarptautinėje konvencijoje numatyta taikyti kitos valstybės narės teisę, ateityje tinklo įstaigos pasiteirauti turi atlikti svarbų vaidmenį pranešant valstybių narių teisminėms ir neteisminėms institucijoms apie užsienio teisės turinį.(8) Įstaigos pasiteirauti turėtų sparčiai nagrinėti bendradarbiavimo prašymus, kaip numatyta bendruosiuose sprendimo tiksluose.(9) Siekiant įgyvendinti Sprendime 2001/470/EB nustatytus tikslus, susijusius su teisminio bendradarbiavimo Europos Sąjungoje gerinimu ir pagalba piliečiams siekiant teisingumo, teisininkai, tiesiogiai dalyvaujantys taikant civilinės teisenos srities Bendrijos ir tarptautinės teisės aktus, tarpininkaujant jų nacionalinėms organizacijoms, turėtų tapti tikraisiais tinklo nariais.(10) Siekiant labiau išplėtoti tinklo veiklą, kuria padedama piliečiams siekti teisingumo, taip pat reikėtų, kad valstybių narių įstaigos pasiteirauti laipsniškai taptų prieinamos visuomenei naudojant šiuolaikines ryšių priemones.(11) Siekiant padidinti Europos Sąjungos teisėjų savitarpio pasitikėjimą ir pagerinti prie šio tikslo įgyvendinimo prisidedančių Europos tinklų sąveiką, reikia, kad tinklas galėtų nuolat bendradarbiauti su kitais Europos tinklais, siekiančiais tokių pat tikslų, pirmiausia su teisminių institucijų ir teisėjų tinklais.(12) Siekiant prisidėti prie tarptautinio teisminio bendradarbiavimo skatinimo, reikia, kad tinklas plėtotų ryšius su kitais teisminio bendradarbiavimo tinklais pasaulyje ir su tarptautinėmis organizacijomis, kurios skatina tarptautinį teisminį bendradarbiavimą.(13) Siekiant nuolat stebėti pažangą, pasiektą įgyvendinant šiame sprendime iškeltus tikslus, reikėtų, kad Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai teiktų tinklo veiklos ataskaitas.(14) Todėl reikia iš dalies pakeisti Tarybos sprendimą 2001/470/EB.(15) Šiame sprendime nustatytų tikslų – stiprinti valstybių narių teisminį bendradarbiavimą ir padėti kitų valstybių narių teismuose besibylinėjantiems asmenims siekti teisingumo – valstybės narės negali deramai pasiekti, jie gali būti tinkamiau pasiekti Bendrijos lygiu, todėl Bendrija gali imtis priemonių, vadovaudamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatytu subsidiarumo principu. Pagal minėtame Sutarties straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiame sprendime išdėstytos tik tos priemonės, kurios būtinos jame nustatytiems tikslams pasiekti.(16) [Pagal Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos, pridedamo prie Europos Sąjungos ir Europos bendrijos steigimo sutarčių, 3 straipsnį šios valstybės pranešė apie norą dalyvauti priimant ir taikant šį sprendimą.](17) Pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridedamo prie Europos Sąjungos ir Europos bendrijos steigimo sutarčių, 1 ir 2 straipsnius ši valstybė nedalyvauja priimant šį sprendimą, todėl nėra jo saistoma ir neprivalo jo taikyti,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisSprendimas 2001/470/EB iš dalies keičiamas taip:1) 2 straipsnis iš dalies keičiamas taip:a) 1 dalis iš dalies keičiama taip:i) c punkte žodžiai „bendradarbiavimą civilinėse ir komercinėse bylose“ pakeičiami žodžiais „teisminį bendradarbiavimą civilinėse ir komercinėse bylose“, ii) įterpiamas e punktas:„e) ryšio palaikymo teisėjai ir prokurorai, kurių pareigybė nustatyta 1996 m. balandžio 22 d. Bendraisiais veiksmais 96/277/TVR ir kurie yra atsakingi už bendradarbiavimą civilinėse ir komercinėse bylose“;b) 2 dalis iš dalies keičiama taip:i) antroji pastraipa pakeičiama taip:„Jei valstybė narė paskiria keletą įstaigų pasiteirauti, vieną jų paskiria pagrindine ir užtikrina, kad veiktų tinkami jų koordinavimo mechanizmai. Asmuo, paskirtas vienintele ar pagrindine įstaiga pasiteirauti, atlieka tik šiame sprendime numatytas įstaigos pasiteirauti funkcijas, neprisiimdamas jokių kitų funkcijų, pirmiausia tų, kurios minimos sprendimo 1 dalies b, c, d ir e punktuose.“ii) įterpiama tokia pastraipa:„Jei pagal 2 dalį paskirta įstaiga pasiteirauti nėra teisėjas, atitinkama valstybė narė paskiria teisėją padėti jai palaikyti ryšius su vietos teisminėmis institucijomis. Šis teisėjas yra tikrasis tinklo narys.“c) 3 dalis pakeičiama taip:„3. Valstybės narės nurodo 1 dalies b, c ir e punktuose minimas institucijas. Pagal 1 dalies e punktą jei valstybėje narėje yra kelios tam tikrai teisininkų profesijai nacionaliniu lygmeniu atstovaujančios asociacijos, valstybė narė turi užtikrinti, kad šiai profesijai būtų deramai atstovaujama tinkle.“d) 5 dalyje žodžiai „1 dalyje“ pakeičiami žodžiais „1 ir 2 dalyse“.2) 3 straipsnis iš dalies keičiamas taip:a) 1 dalies b punktas pakeičiamas taip:„b) padėti visuomenei veiksmingai siekti teisingumo, pirmiausia teikiant informaciją apie Bendrijos ir tarptautinės teisės aktų, susijusių su teisminiu bendradarbiavimu civilinėse ir komercinėse bylose, veikimą.“b) 2 dalies b punkte įterpiami tokie žodžiai:„pirmiausia, jei taikoma kitos valstybės narės teisė, teismai ar institucijos, į kurias kreiptasi, gali kreiptis į tinklą, kad gautų informacijos apie šios teisės turinį“.3) 5 straipsnis iš dalies keičiamas taip:a) 1 dalies antroji pastraipa pakeičiama taip:„Įstaigos pasiteirauti pagal kiekvienos valstybės narės nustatytą tvarką ir tais pačiais tikslais taip pat yra savo valstybės narės vietos teisminių valdžios institucijų ir 2 straipsnio 1 dalies e punkte minimų valdžios institucijų žinioje.b) 2 dalis iš dalies keičiama taip:i) a punktas pakeičiamas taip:„a) 3 straipsnyje nustatyta tvarka teikia kitoms įstaigoms pasiteirauti, 2 straipsnio 1 dalies b, c, d ir e punktuose minėtoms valdžios institucijoms ir savo valstybės narės vietos teisminėms valdžios institucijoms visą informaciją, būtiną sklandžiam valstybių narių teisminiam bendradarbiavimui, kad joms būtų lengviau parengti teisminio bendradarbiavimo prašymus ir užmegzti tinkamiausius tiesioginius ryšius; pirmiausia teikia visą informaciją, siekdamos padėti taikyti kitos valstybės narės teisę, taikytiną bylai ar aplinkybėms pagal Bendrijos ar tarptautinės teisės aktą. Tuo tikslu įstaiga pasiteirauti, kuriai pateikiamas toks prašymas, gali pasitelkti į pagalbą visas kitas savo valstybės narės valdžios institucijas, minimas 2 straipsnyje, kad jį patenkintų. Atsakyme pateikta informacija nesaisto nei įstaigų pasiteirauti, nei šių valdžios institucijų, nei prašymą pateikusios valdžios institucijos.“ii) įterpiamas c a punktas:„c) a praneša visuomenei apie Europos Sąjungos teisminį bendradarbiavimą civilinėse ir komercinėse bylose, atitinkamus Bendrijos ir tarptautinės teisės aktus ir valstybių narių vidaus teisę, pirmiausia kiek tai susiję su teise kreiptis į teismą;“iii) įterpiamas f punktas:„f) rengia dvimetę veiklos ataskaitą, kurią pateikia tinklo narių susitikime.“4) 6 straipsnio 2 dalyje įterpiama tokia pastraipa:„Tuo tikslu kiekvienoje valstybėje narėje įstaiga ar įstaigos pasiteirauti ir kompetentingos valdžios institucijos susitinka bent kartą per metus kiekvienos valstybės narės nustatyta tvarka.“5) 8 straipsnis pakeičiamas taip:„8 straipsnisPagreitintas teisminio bendradarbiavimo prašymų nagrinėjimas1. Įstaigos pasiteirauti nedelsdamos atsako į visus joms pateiktus prašymus ne vėliau kaip per dešimt dienų nuo jų gavimo. Jei įstaiga pasiteirauti negali patenkinti prašymo per dešimt dienų, apie tai glaustai praneša jo pateikėjui, nurodydama laiką, kurio, jos manymu, reikia norint į jį atsakyti.2. Siekdamos kaip galima veiksmingiau ir greičiau atsakyti į 1 dalyje minimus prašymus, įstaigos pasiteirauti naudojasi tinkamiausiomis technologinėmis priemonėmis, kuriomis jas aprūpina valstybės narės.3. Komisija tvarko apsaugotą elektroninį ribotos prieigos teisminio bendradarbiavimo prašymų ir atsakymų, minimų 5 straipsnio 2 dalies a, b, c, c a punktuose ir 13 a straipsnyje, registrą. Įstaigos pasiteirauti užtikrina, kad Komisijai būtų reguliariai teikiama šiai sistemai kurti ir veikti būtina informacija.“4. Komisija bent kartą per pusmetį įstaigoms pasiteirauti pateikia duomenis apie 3 dalyje minimus teisminio bendradarbiavimo prašymus ir atsakymus.“6) 9 straipsnio 2 dalyje žodis „keturi“ pakeičiamas žodžiu „šeši“.7) Įterpiamas 11 a straipsnis:„11a straipsnisStebėtojų dalyvavimas tinklo susitikimuose1. Nepažeidžiant 1 straipsnio 2 dalies, Danijos atstovai gali dalyvauti 9 ir 11 straipsniuose minimuose susitikimuose.2. Stojančiosios šalys ir šalys kandidatės gali būti pakviestos dalyvauti šiuose susitikimuose stebėtojų teisėmis. Trečiosios valstybės, 2007 m. spalio 30 d. Lugane pasirašytos Konvencijos dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo šalys, taip pat gali dalyvauti kai kuriuose tinklo susitikimuose stebėtojų teisėmis.3. Šiuose susitikimuose gali dalyvauti vienas arba keli, tačiau bet kuriuo atveju ne daugiau kaip trys kiekvienos valstybės stebėtojos atstovai.8) Įterpiamas 12 a straipsnis:„12a straipsnisRyšiai su kitais tinklais ir tarptautinėmis organizacijomis1. Tinklas bendradarbiauja su kitais Europos tinklais, siekiančiais tokių pat tikslų, pirmiausia su Europos teisminiu tinklu baudžiamosiose bylose ir Europos teisėjų mokymo tinklu.2. Tinklas bendradarbiauja su Europos vartotojų centrų tinklu (ECC-Net). Europos teisminio tinklo civilinėse ir komercinėse bylose įstaigos pasiteirauti yra ECC-Net tinklo įstaigų pasiteirauti žinioje ir teikia joms visą reikalingą informaciją, galinčią padėti vartotojams siekti teisingumo.3. Siekdamas atlikti 3 straipsnyje minimas užduotis, susijusias su tarptautinės teisės aktais, reglamentuojančiais teisminį bendradarbiavimą civilinėse ir komercinėse bylose, tinklas bendradarbiauja ir keičiasi patirtimi su kitais trečiųjų valstybių teisminio bendradarbiavimo tinklais, taip pat su teisminį bendradarbiavimą skatinančiomis tarptautinėms organizacijomis.4. Komisija, glaudžiai bendradarbiaudama su Tarybai pirmininkaujančia valstybe nare ir kitomis valstybėmis narėmis, atsako už šio straipsnio įgyvendinimą.“9) III antraštinės dalies pavadinimas pakeičiamas taip:„III antraštinė dalisTinklo turima informacija ir visuomenės informavimas“.10) 13 straipsnio 1 dalyje įterpiamas c punktas:„c) 8 straipsnyje minima informacija.“11) Įterpiamas 13 a straipsnis:„13a straipsnisĮstaigų pasiteirauti visuomenei teikiama informacijaTinklo įstaigos pasiteirauti laipsniškai atveriamos visuomenei, pasitelkiant tinkamiausias technologines priemones siekiant jai pranešti apie Bendrijos ar tarptautinės teisės aktų, reglamentuojančių teisminį bendradarbiavimą civilinėse ir komercinėse bylose, turinį bei taikymą ir prireikus ją nukreipti į valdžios institucijas, atsakingas už konkretų šių aktų taikymą, pirmiausia į tas, kurios minimos 6 straipsnyje.“12) 17 straipsnio 4 dalies b punktas pakeičiamas taip:„b) atsižvelgiant į turimus išteklius, užtikrina, kad informacija apie atitinkamus Bendrijos teisės aspektus ir procedūras, įskaitant Bendrijos teismų praktiką, taip pat bendrieji informacinės sistemos puslapiai ir 15 straipsnyje minimi informacijos lapai būtų išversti į kitas oficialiąsias Bendrijos institucijų kalbas, ir skelbia šią informaciją tinklo svetainėje.“13) 19 straipsnis pakeičiamas taip:„19 straipsnisVertinimasNe vėliau kaip […] [ per trejus metus nuo šio sprendimo įsigaliojimo ], o vėliau – kas trejus metus, Komisija Europos Parlamentui, Tarybai ir Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui pateikia tinklo veiklos ataskaitą. Prireikus prie šios ataskaitos pridedami sprendimo pakeitimų pasiūlymai.“14) 20 straipsnis pakeičiamas taip:„20 straipsnisPranešimasNe vėliau kaip […] [ likus šešiems mėnesiams iki šio sprendimo įsigaliojimo datos ] valstybės narės praneša Komisijai 2 straipsnio 5 dalyje minimą informaciją.“2 straipsnisĮsigaliojimasŠis sprendimas įsigalioja […].Jis taikomas nuo […], išskyrus 2 ir 20 straipsnius, kurie taikomi nuo pranešimo apie sprendimą valstybėms narėms, kurioms jis skirtas, dienos.Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms pagal Europos bendrijos steigimo sutartį.Priimta Briuselyje […]Europos Parlamento vardu Tarybos varduPirmininkas Pirmininkas [1] OL L 174, 2001 6 27, p. 25.[2] http://ec.europa.eu/justice_home/doc_centre/civil/studies/doc_civil_studies_en.htm.[3] COM(2006) 203 galutinis, SE (2006) 579.[4] Dok. 7152/07 JUSTCIV 48.[5] OL C 53, 2005 3 3, p. 1.[6] OL C 198, 2005 8 12, p. 1.[7] Direktyva dėl teisinės pagalbos, taikoma nuo 2004 m. lapkričio 30 d.; Reglamentas „Briuselis IIa“, taikomas nuo 2005 m. kovo 1 d., Direktyva dėl kompensacijos nusikaltimų aukoms, taikoma nuo 2006 m. sausio 1 d., Reglamentas, sukuriantis Europos vykdomąjį raštą, taikomas nuo 2005 m. spalio 21 d., Reglamentas, nustatantis Europos mokėjimo įsakymo procedūrą, taikytinas nuo 2008 m. gruodžio 12 d., Reglamentas, nustatantis Europos ieškinių dėl nedidelių sumų nagrinėjimo procedūrą, taikytinas nuo 2009 m. sausio 1 d., Reglamentas dėl nesutartinėms prievolėms taikytinos teisės („Roma II“), įsigaliosiantis 2009 m. sausio 11 d., Reglamentas, keičiantis reglamentą dėl teisminių dokumentų įteikimo, taikytinas nuo 2008 m. lapkričio 13 d., taip pat šiuo metu priimami 2008 m. gegužės 21 d. Direktyva dėl tam tikrų mediacijos civilinėse ir komercinėse bylose aspektų ir Reglamentas „Roma I“ dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės.[8] Belgija, taikydama Reglamentą Nr. 1348/2000, paskyrė Nacionalinius antstolių rūmus, o Prancūzija, taikydama 1980 m. Hagos konvenciją dėl tarptautinės teisės kreiptis į teismą ir Tarptautinės civilinės būklės komisijos konvenciją dėl keitimosi informacija pilietybės įgijimo srityje, – Aukščiausiąją notarų tarybą.[9] Tik 6 tinklo įstaigų pasiteirauti pateikti duomenys.[10] Tai direktyva dėl teisinės pagalbos, Direktyva dėl kompensacijos nusikaltimų aukoms, Reglamentas, nustatantis Europos mokėjimo įsakymo procedūrą, ir Reglamentas, nustatantis ieškinių dėl nedidelių sumų nagrinėjimo procedūrą, kurio nuostatose, siekiant užtikrinti tinkamą jo taikymą, pateikiama aiški nuoroda į tinklo vaidmenį (24 ir 28 straipsniai).[11] 2004 m. spalį įsteigtas IberRed tinklas – tai struktūra, sudaryta iš 23 Lotynų Amerikos šalių įstaigų pasiteirauti, kurios tikslas – gerinti teisminę pagalbą civilinėse ir baudžiamosiose bylose ir stiprinti šių šalių bendradarbiavimą.[12] Europos bendrijos ir Danijos Karalystės susitarimas, išplečiantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo nuostatų taikymą Danijai, ir Europos bendrijos ir Danijos Karalystės susitarimas, išplečiantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 1348/2000 dėl teisminių ir neteisminių dokumentų civilinėse arba komercinėse bylose įteikimo valstybėse narėse nuostatų taikymo, OL L 120, 2006, p. 22–23.[13] Stojančiosiomis šalimis laikomos tos šalys, su kuriomis baigtos derybos ir pasirašyta Stojimo sutartis (pvz., Rumunija ir Bulgarija 2006 m.). Šalimis kandidatėmis laikomos tos šalys, su kuriomis pradėtos ir tebevyksta derybos (Turkija, Kroatija, BJRM). 10 valstybių narių, įstojusių į ES 2004 m. gegužės 1 d., buvo pakviestos nuo 2002 m. gruodžio mėn. dalyvauti tinklo susitikimuose stebėtojų teisėmis. Bulgarija ir Rumunija tinklo susitikimuose stebėtojų teisėmis dalyvauja nuo 2005 m.[14] OL C […], […], p. […].[15] OL C […], […], p. […].[16] OL L 174, 2001 6 27, p. 25.[17] OL C 53, 2005 3 3, p. 1.[18] 2006 m. gegužės 16 d. Komisijos ataskaita Tarybai, Europos Parlamentui ir Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui apie Tarybos sprendimo 2001/470/EB, sukuriančio Europos teisminį tinklą civilinėse ir komercinėse bylose, taikymą. COM(2006) 203 galutinis.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2015 10 06
            COM(2015) 483 final
            2015/0234(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo nustatoma pozicija dėl moratoriumo dėl muitų taikymo elektroniniam duomenų siuntimui ir moratoriumo dėl nepažeidimo bei situacijos skundų pratęsimo, kurios Europos Sąjunga turi laikytis Pasaulio prekybos organizacijos ministrų konferencijoje

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindas ir tikslai

               Šio pasiūlymo tikslas – sudaryti sąlygas Sąjungai prisijungti prie konsensuso Pasaulio prekybos organizacijoje (toliau – PPO) dėl dviejų ministrų konferencijos sprendimų priėmimo: 1) dėl moratoriumo dėl muitų taikymo elektroniniam duomenų siuntimui (e. prekybos moratoriumas) ir 2) dėl moratoriumo dėl GATT 1994 XXIII straipsnio 1 dalies b ir c punktų dėl nepažeidimo ir situacijos skundų taikymo ginčų pagal Sutartį dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (toliau – TRIPS sutartis), sprendimui.

               Sąjunga visada pritarė e. prekybos moratoriumo pratęsimui, nes e. prekyba – tai paslaugų teikimas, tad muitai jai neturėtų būti taikomi. Be to, moratoriumas teikia didelę ekonominę naudą Sąjungos įmonėms.

               Nuo 1995 m., kai įsigaliojo TRIPS sutartis, ja buvo nustatytas penkerius metus galiojęs moratoriumas dėl GATT 1994 XXIII straipsnio 1 dalies b ir c punktų nuostatų dėl nepažeidimo ir situacijos skundų taikymo konsultacijoms ir ginčų pagal TRIPS sutartį sprendimui (TRIPS 64 straipsnio 2 dalis). Per šį laikotarpį pagal TRIPS 64 straipsnio 3 dalį nesusitarta dėl nepažeidimo ir situacijos skundų  aprėpties ir sąlygų.

               Praėjus pradiniam penkerių metų laikotarpiui, pagal TRIPS sutarties 64 straipsnio 3 dalį PPO ministrų konferencija, priimdama bendru sutarimu sprendimą, nuolat pratęsdavo taikymo sustabdymą iki kitos savo sesijos. 2013 m. gruodžio 11 d. patvirtintas paskutinis pratęsimas galioja iki 2015 m. PPO ministrų konferencijos. PPO ministrų konferencijos sprendimais TRIPS tarybai pavesta toliau nagrinėti GATT 1994 XXIII straipsnio 1 dalies b ir c punktuose nustatytų tipų skundų aprėptį bei sąlygas ir per kitą sesiją pateikti rekomendacijų. Sprendimuose taip pat nurodomas narių susitarimas iki tol neinicijuoti tokių skundų pagal TRIPS sutartį.

               Konsensusas dėl aprėpties ir sąlygų kol kas nepasiektas.

               Pasiūlyme numatyta, kad Taryba suteikia įgaliojimus Komisijai laikytis pozicijos Europos Sąjungos vardu Pasaulio prekybos organizacijoje dėl prisijungimo prie konsensuso neribotą laiką pratęsti e. prekybos moratoriumą (arba tuomet, kai e. prekybos moratoriumui siūloma pritarti per kiekvieną PPO ministrų konferenciją), taip pat pratęsti moratoriumą dėl nepažeidimo bei situacijos skundų pagal TRIPS sutartį, kol PPO ministrų konferencija priims sprendimą dėl nepažeidimo skundų aprėpties ir sąlygų.

               •Derėjimas su esamomis politikos nuostatomis šioje politikos srityje ir kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Ši iniciatyva visiškai atitinka esamas politikos nuostatas. Panašūs sprendimai buvo rengiami prieš ankstesnes PPO ministrų konferencijas, įskaitant 9-ąją PPO ministrų konferenciją, vykusią 2013 m.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje nustatyta, kad kai tarptautiniu susitarimu įsteigtame organe reikia priimti teisinę galią turintį sprendimą, Taryba, remdamasi Komisijos ar Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymu, priima sprendimą, kuriuo nustatoma pozicija, kuri turi būti priimta Sąjungos vardu. Ši nuostata taikoma pratęsiant moratoriumus, nes šis sprendimas priimamas tarptautiniu susitarimu, kuris turi poveikio ES teisėms ir prievolėms, įsteigtame organe (PPO ministrų konferencijoje).

               Numatytas e. prekybos moratoriumas yra susijęs su klausimais, patenkančiais į bendros prekybos politikos taikymo sritį (SESV 207 straipsnis), visų pirma su prievolėmis pagal Bendrąjį susitarimą dėl prekybos paslaugomis. Numatytas moratoriumas dėl nepažeidimo ir situacijos skundų taip pat yra susijęs su klausimais, patenkančiais į bendros prekybos politikos taikymo sritį, visų pirma su prievolėmis pagal TRIPS sutartį.

               3.PASIŪLYMO TAIKYMO SRITIS

               Pagal SESV 218 straipsnio 10 dalį Europos Parlamentas bus nedelsiant išsamiai informuojamas.

               2015/0234 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo nustatoma pozicija dėl moratoriumo dėl muitų taikymo elektroniniam duomenų siuntimui ir moratoriumo dėl nepažeidimo bei situacijos skundų pratęsimo, kurios Europos Sąjunga turi laikytis Pasaulio prekybos organizacijos ministrų konferencijoje

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 4 dalį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)muitų taikymo elektroniniam perdavimui moratoriumas (e. prekybos moratoriumas), kuriuo nustatoma, kad PPO narės toliau turi taikyti esamą praktiką netaikyti muitų elektroniniam perdavimui, buvo priimtas kaip deklaracija 1998 m. Pasaulio prekybos organizacijos ministrų konferencijoje. Šiuo metu dėl moratoriumo priimamas PPO ministrų konferencijos sprendimas ir nuo 1998 m. jis atnaujinamas kas dvejus metus;

               (2)pasibaigus penkerių metų laikotarpiui, po kurio pagal TRIPS sutarties 64 straipsnio 3 dalį turėjo būti priimtas sprendimas dėl nepažeidimo ir situacijos skundų aprėpties ir sąlygų, PPO ministrų konferencijoje nuolat pratęsiamas moratoriumas dėl tokių skundų;

               (3)paskutinį kartą 2013 m. gruodžio mėn. PPO ministrų konferencijoje šie moratoriumai buvo pratęsti iki 2015 m. Bet kurioje kitoje PPO ministrų konferencijoje jie ir vėl turėtų būti pratęsti arba jie turėtų pradėti galioti nuolat, jeigu šiuo metu ar vėliau diskutuojant dėl to būtų priimtas konsensusas;

               (4)Sąjunga suinteresuota pritarti e. prekybos moratoriumo neribotam pratęsimui ir moratoriumo dėl nepažeidimo ir situacijos skundų pratęsimui, kol Ministrų konferencija pritars TRIPS tarybos rekomendacijoms dėl nepažeidimo ir situacijos skundų aprėpties ir sąlygų pagal TRIPS sutarties 64 straipsnio 3 dalį,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Sąjungos pozicija Pasaulio prekybos organizacijos ministrų konferencijoje yra pritarti moratoriumui dėl muitų taikymo elektroniniam duomenų siuntimui (e. prekybos moratoriumas) ir moratoriumui dėl GATT 1994 XXIII straipsnio 1 dalies b ir c punktuose nustatytų tipų skundų (nepažeidimo ir situacijos skundų) pratęsimui, kol Ministrų konferencija priims sprendimą dėl  nepažeidimo ir situacijos skundų aprėpties ir sąlygų.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas