               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 06 09
            COM(2017) 297 final
            2017/0127(CNS)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas Nr. 189/2014/ES, kuriuo Prancūzijai leidžiama taikyti sumažintus tam tikrų netiesioginių mokesčių tarifus tradiciniam Gvadelupoje, Prancūzijos Gvianoje, Martinikoje ir Reunjone gaminamam romui ir kuriuo panaikinamas Sprendimas 2007/659/EB

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               Atokiausiuose Prancūzijos regionuose pagamintam tradiciniam romui nuo 1923 m. Prancūzijos žemyninės dalies rinkoje taikoma specifinė akcizo schema. Tai atspindi ilgalaikę fiskalinės pagalbos strategiją, grindžiamą gana reguliariu (išskyrus retus spartaus augimo metus) pasaulinės romo rinkos augimu (apie 3,2 %) ir kiekio, kuriam ši specifinė akcizo schema taikoma, priderinimu prie minėto augimo tempo, siekiant užtikrinti ilgalaikį cukranendrių, cukraus ir romo sektoriaus atokiausiuose Prancūzijos regionuose konkurencingumą. Sukūrus vidaus rinką ir suderinus akcizus Europoje, ši specifinių akcizų schema, pritarus Europos Sąjungai, buvo taikoma toliau.  Šiuo metu galiojanti sistema, pagal kurią schemą leidžiama toliau taikyti, buvo nustatyta 2002 m. vasario 18 d. Sprendimu 2002/166/EB, leidžiančiu Prancūzijai pratęsti sumažinto akcizo tarifo taikymą tradiciniam Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamam romui
                  1
               , kad būtų atsižvelgta į 2001 m. atliktą cukraus sektoriaus bendro rinkos organizavimo peržiūrą ir spiritinių gėrimų muitų apsaugos panaikinimą 2003 m. Sprendime 2002/166/EB taip pat pažymima, kad vien Bendrijos ir nacionalinių priemonių, kurių jau imtasi siekiant pagerinti cukranendrių, cukraus ir romo sektoriaus atokiausiuose Prancūzijos regionuose konkurencingumą, vis dar nepakanka, kad būtų galima pasiekti konkurencingumo lygį, kuris Prancūzijai leistų pritaikyti tradicinio Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamo romo apmokestinimą.

               Sprendimu 2002/166/EB buvo nustatyta 90 000 hektolitrų gryno alkoholio kiekio, kuriam gali būti taikomas sumažintas akcizo tarifas, metinės kvotos riba; tai atitinka tradicinius prekybos srautus per pastaruosius kelerius metus iki sprendimo priėmimo, neatsižvelgiant į augimo tempą. Sprendimo 2002/166/EB autoriai buvo įsitikinę, kad, norint sukurti teisiškai saugią aplinką cukranendrių, cukraus ir romo sektoriaus veiklos vykdytojams ir atsižvelgiant į pastatų ir įrangos nuvertėjimo laiką, septynerių metų (2003 m. sausio 1 d.–2009 m. gruodžio 31 d.) fiksuota metinė 90 000 hl kvota bus pakankama.

               Iš tiesų, Taryba jau iš dalies pakeitė Sprendimą 2002/166/EB 2007 m. spalio 9 d. Sprendimu 2007/659/EB
                  2
               ; tuo sprendimu ji atgaline data nustatė 108 000 hektolitrų gryno alkoholio per metus kvotą, kuriai 2007 m. sausio 1 d.–2012 m. gruodžio 31 d. gali būti taikomas sumažintas akcizo tarifas. Sprendime 2007/659/EB (9 konstatuojamoji dalis) taip pat pažymima, kad užjūrio departamentų romo pramonė išsilaiko tik dėl rinkos Prancūzijos žemyninėje dalyje, kur užjūrio departamentuose pagamintam romui taikoma speciali apmokestinimo tvarka, kuri iš dalies kompensuoja aukštą savikainą.

               2011 m. gruodžio 19 d. Tarybos sprendimu Nr. 896/2011/ES
                  3
                Sprendimas 2007/659/EB buvo iš dalies pakeistas sutrumpinant 108 000 hl kvotos taikymo laikotarpį dvejais metais iki 2010 m. gruodžio 31 d. ir laikotarpiui nuo 2011 m. sausio 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d. nustatant metinę 120 000 hektolitrų gryno alkoholio kvotą.

               2011 m. gruodžio 19 d. Tarybos sprendime Nr. 896/2011/ES (5 konstatuojamoji dalis) Taryba laikėsi nuomonės, kad dėl kvotos, kuriai gali būti taikomas mažesnis nei visas akcizas, augimas per metus būtų 3,2 %, o tam tikrais spartaus augimo metais – 4,3 %. Savaime aišku, kad tai nėra sprendimas, ateityje teisiškai įpareigojantis Tarybą ir Komisiją. Tačiau lieka tik konstatuoti, jog šie augimo tempai jau daugiau nei 25 metus yra stabiliausi ir artimiausi ekonominei tikrovei ekonominiai elementai:

               „(...) siekiant išlaikyti iš cukranendrių gaminamo romo sektoriaus užjūrio departamentuose veiklą, reikia palaikyti tradicinio juose gaminamo romo konkurencingumą Prancūzijos žemyninės dalies rinkoje, todėl reikėtų peržiūrėti tradicinio užjūrio departamentų kilmės romo kiekį, kurį tiekiant vartojimui tai rinkai taikytinas sumažintas akcizų tarifas. Todėl Sprendimu 2007/659/EB nustatyta 108 000 hektolitrų metinė kvota turėtų būti padidinta iki 120 000 hektolitrų, įskaitant 2011 m. kvotą, kad būtų užtikrintas tęstinumas, atsižvelgiant į tais metais prognozuojamą padidėjimą. Toks padidinimas atitiktų 4,3 % augimą per metus, t. y. šiek tiek didesnį nei 3,2 % augimą 2007–2010 m. laikotarpiu;“

               Sprendimu Nr. 189/2014/ES
                  4
                panaikinamas ir pakeičiamas Sprendimas Nr. 896/2011/ES apribojant metinį kvotos kiekį iki 120 000 hl gryno alkoholio laikotarpiui nuo 2010 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d. Kvota, nustatyta Sprendimu Nr. 189/2014/ES, nevisiškai atitinka Sprendime Nr. 896/2011/ES numatytą augimo tempą. Be to, dėl ilgam 10 metų laikotarpiui nustatytos metinės 120 000 hektolitrų gryno alkoholio (toliau – hga) kvotos padidėjo atotrūkis tarp augimo tempų, kuriuos Taryba numatė 2011 m., ir esamų kvotų.

                        Metai

                        Numatytas augimo tempas

                        Metų pabaigoje reikalingas kiekis pagal numatytą augimo tempą (hektolitrais gryno alkoholio)

                        Turima kvota (hektolitrais gryno alkoholio)

                        Sprendimas EB/ES

                        2002

                        0 %

                        90 000

                        2002/166

                        2003

                        3,2 %

                        92 880

                        90 000

                        2002/166

                        2004

                        3,2 %

                        95 852

                        90 000

                        2002/166

                        2005

                        3,2 %

                        98 919

                        90 000

                        2002/166

                        2006

                        3,2 %

                        102 084

                        90 000

                        2002/166

                        2007

                        3,2 %

                        105 351

                        90 000

                        108 000

                        108 000

                        2002/166

                        2007/659

                        2011/896

                        2008

                        3,2 %

                        108 722

                        90 000

                        108 000

                        108 000

                        2002/166

                        2007/659

                        2011/896

                        2009

                        3,2 %

                        112 201

                        90 000

                        108 000

                        108 000

                        2002/166

                        2007/659

                        2011/896

                        2010

                        3,2 %

                        117 025

                        108 000

                        108 000

                        2007/659

                        2011/896

                        2011

                        4,3 %

                        122 057

                        108 000

                        120 000

                        2007/659

                        2011/896

                        2012

                        4,3 %

                        127 306

                        108 000

                        120 000

                        120 000

                        2007/659

                        2011/896

                        189/2014

                        2013

                        4,3 %

                        131 379

                        120 000

                        120 000

                        2011/896

                        189/2014

                        2014

                        3,2 %

                        135 583

                        120 000

                        189/2014

                        2015

                        3,2 %

                        139 922

                        120 000

                        189/2014

                        2016

                        3,2 %

                        144 400

                        120 000

                        189/2014

                        2017

                        3,2 %

                        149 020

                        120 000

                        189/2014

                        2018

                        3,2 %

                        153 789

                        120 000

                        189/2014

                        2019

                        3,2 %

                        158 710

                        120 000

                        189/2014

                        2020

                        3,2 %

                        163 789

                        120 000

                        189/2014

               Dėl to tradicinio romo gamintojai neturėjo pakankamai galimybių patekti į Prancūzijos žemyninės dalies rinką. Pagal numatytus augimo tempus 2016 m. pabaigoje buvo galima taikyti 144 400 hga kvotą, o kvotos dydis buvo ne daugiau kaip 120 000 hga. Dėl šios priežasties 2016 m. kvotos padidinimas atgaline data iki 144 000 hga reiškia kompensavimą, kuriuo siekiama priderinti kvotą prie Tarybos jau numatytų augimo tempų.

               Padidinimo skuba aiški – 2016 m. skirta 120 000 hga kvota buvo išnaudota dar prieš pasibaigiant 2016 m., todėl, atgaline data nuo 2016 m. sausio 1 d. nepadidinus tos kvotos, žala gamintojams būtų didelė ir galbūt nepataisoma. Romo gamintojų ir stambiųjų mažmenininkų Prancūzijoje santykiai reglamentuojami metinėmis sutartimis, kuriose numatomi su patiekiamu kiekiu, pirkimo kaina ir galimomis nuolaidomis bei akcijomis susiję įsipareigojimai. Kvotos išeikvojimas lemia didesnį a posteriori kvotą viršijančio kiekio apmokestinimą, nors metų pradžioje, kai pasirašomos sutartys, gamintojai negali numatyti, ar ir kiek kvota bus viršyta. Kadangi pirkimo kaina metų pradžioje nustatoma remiantis mažesniu mokesčio tarifu, romo gamintojai turi prisiimti riziką, kad jis padidės, jei iki metų pabaigos kvota bus viršyta. Ši rizika tikrove tapo 2016 m. Nepadidinus kvotos atgaline data, romo gamintojai patirs didelių nuostolių, susijusių su kvotą viršijančiu kiekiu.

               Be to, nepadidinus kvotos, susilpnėtų atokiausių Prancūzijos regionų romo gamintojų 2017 m. verslo strategijos: tiksliai nežinant, kada baigsis 2017 m. kvota, jie turėtų susilaikyti nuo pasiūlymų parduoti romą metų pabaigoje, kai vyksta akcijos.

               Kvotos padidinimo skubą diktuoja ir ekonominė padėtis: tradicinio Gvadelupos, Prancūzijos Gvianos, Martinikos ir Reunjono romo eksportas į Europos Sąjungą sumažėjo. 2005–2011 m. tradicinio romo eksportas iš šių regionų į Europos Sąjungą padidėjo nuo 155 559 hga 2005 m. iki 205 482 hga 2011 m. Nuo 2012 m. eksportas smarkiai sumažėjo: 189 928 hga 2012 m., 2013 m. sekė nežymus padidėjimas (190 382 hga), 2014 m. eksportas sumažėjo (179 755 hga), o 2015 m. vėl šiek tiek išaugo (180 482 hga).

               Šį didelį sumažėjimą daugiausia lėmė sumažėjęs Reunjono, kuris yra didžiausias iš šių atokiausių regionų tradicinio romo gamintojas, tradicinio romo eksportas į Europos Sąjungą. 2005–2011 m. tradicinio romo eksportas iš Reunjono padidėjo nuo 60 092 hga 2005 m. iki 87 314 hga 2011 m. Nuo 2012 m. eksportas smarkiai sumažėjo: 69 491 hga 2012 m., 2013 m. sekė nežymus padidėjimas (74 702 hga), 2014 m. eksportas sumažėjo iki 63 240 hga, o 2015 m. – iki 58 890 hga.

               Tradicinio romo eksportas iš šių atokiausių regionų į Europos žemyną sumažėjo daugiausia dėl to, kad jie prarado nestipraus romo rinkos Vokietijoje dalis, o šias perėmė trečiųjų šalių gamintojai. 2008 m. Vokietijoje buvo parduota 46 065 hga nestipraus romo iš pirmiau minėtų atokiausių regionų. 2014 m. jo buvo parduota tik 22 885 hga, o 2015 m. – 17 091 hga.

               Šiame etape negalima atmesti galimybės, kad tokiems pokyčiams turėjo įtakos atotrūkis tarp Komisijos ir Tarybos numatytų augimo tempų ir faktiškai leistos kvotos. Ši analizė bus atlikta ateityje persvarstant Sprendimą Nr. 189/2014/ES.

               Taip pat reikėtų pažymėti, kad romo iš trečiųjų šalių, įskaitant AKR (Afrikos, Karibų jūros ir Ramiojo vandenyno) šalis, suvartojimas Prancūzijoje tapo daug didesnis negu romo iš Gvadelupos, Prancūzijos Gvianos, Martinikos ir Reunjono suvartojimas. Iš tiesų, bendras romo iš trečiųjų šalių vartojimas Prancūzijoje 2013 m. buvo 20 733 hga, 2014 m. išaugo iki 22 679 hga, o 2015 m. – iki 26 147 hga. Atokiausiuose regionuose pagaminto tradicinio romo per šį laikotarpį į Prancūzijos rinką išleista šiek tiek mažiau: 2013 m. – 115 438 hga, 2014 m. – 119 066 hga, o 2015 m. – 120 000 hga.

               Po Komisijos tarnybų atliktos nepriklausomos ekonominės analizės, baigtos 2016 m. liepos mėn., padaryta išvada, kad tradicinio romo iš Gvadelupos, Prancūzijos Gvianos, Martinikos ir Reunjono importas į Prancūziją sudaro tik labai mažą dalį bendro Prancūzijoje suvartojamo alkoholio kiekio (1–2 %), todėl tokiam romui sumažintas mokesčių tarifas negali iškreipti konkurencijos Prancūzijos romo rinkoje. Esant tokioms aplinkybėms, tokio importo poveikis bendrosios rinkos veikimui yra dar mažiau tikėtinas.

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

                  2016 m. rugsėjo 22 d. Prancūzijos valdžios institucijos paprašė Komisijos pateikti 2014 m. vasario 20 d. Tarybos sprendimo Nr. 189/2014/ES, kuriuo metinė kvota padidinama nuo 120 000 hga iki 144 000 hga, techninės adaptacijos projektą. Kartu su prašymu buvo pateikta ataskaita, kuria pagrindžiamas prašoma adaptacija.

               •Derėjimas su šioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Ši iniciatyva atitinka politinius prioritetus, nurodytus Lisabonos sutarties 349 straipsnyje minimose politinėse direktyvose . Tame straipsnyje pripažįstama, kad atokiausių regionų, kuriems priklauso Gvadelupa, Prancūzijos Gviana, Martinika ir Reunjonas, socialinę ir ekonominės struktūros padėtį sunkina jų atokumas, izoliuotumas, mažumas, sunkios topografinės ir klimato sąlygos, ekonominis priklausomumas nuo keleto produktų, o šių veiksnių pastovumas ir derinys labai riboja šių regionų plėtrą. Todėl 349 straipsnyje numatyta, kad Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, nustato konkrečias priemones, kuriomis siekiama būtent šiems regionams nustatyti Sutarčių, taip pat bendrų politikos krypčių taikymo sąlygas. Kvotos padidinimo tikslas – kurti ir išsaugoti darbo vietas, užtikrinti ekonomikos augimą ir investicijas cukranendrių, cukraus ir romo sektoriuje. Dėl kvotos padidinimo bendroji rinka tampa stipresnė ir prieinamesnė minėtuose atokiausiuose regionuose įsisteigusiems ekonominės veiklos vykdytojams, nes kompensuojami trūkumai, atsiradę dėl tų regionų geografinių ir ekonominių aplinkybių.

                  Be kvotos patikslinimo, nagrinėdama kvotas ir jų pagrįstumą ateityje Komisija turės remtis iki 2017 m. liepos 31 d. Prancūzijos pateikta analize, atlikta vykdant laikotarpio vidurio peržiūrą, numatytą 2014 m. vasario 20 d. Sprendimu Nr. 189/2014/ES.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (Lisabonos sutarties) 349 straipsnio 3 pastraipą, atsižvelgdama į atokiausių regionų ypatumus ir ribotas galimybes, Taryba priemones nustato nesumenkindama Sąjungos teisinės tvarkos, taip pat vidaus rinkos ir bendros politikos krypčių vientisumo bei darnos. Sprendimas Nr. 189/2014/ES ir parametrai, kuriais jis grindžiamas, yra suderinami su kitų sričių Sąjungos politika. Kvotos padidinimas yra atgaline data daromas ir ribotas pakeitimas, kuriuo kvota pritaikoma prie lygmens, atitinkančio Tarybos jau numatytus augimo tempus. Kiti Sprendimo Nr. 189/2014/ES parametrai lieka nepakitę. Tokiomis aplinkybėmis metinės kvotos padidinimas nuo 120 000 iki 144 000 hga negali turėti įtakos Sprendimo Nr. 189/2014/ES derėjimui su kitomis Sąjungos politikos kryptimis.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  Lisabonos sutarties  – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) – 349 straipsnis.

                •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

                  Tik Taryba turi teisę remdamasi SESV 349 straipsniu priimti konkrečias atokiausiems regionams skirtas priemones, kuriomis siekiama keisti Sutarčių ir bendrų politikos krypčių taikymo šiems regionams sąlygas, jei nuolatiniai sunkumai neigiamai veikia jų socialinę ir ekonominę padėtį.

                  Todėl Tarybos sprendimo pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą.

               •Proporcingumas

                  Pagal proporcingumo principą Sąjungos veiksmų turinys ir forma neturėtų viršyti to, kas būtina siekiant Sutarčių tikslų. 144 000 hga kvota atitinka prognozuojamus augimo tempus ir kiekį, gautą taikant tuos augimo tempus 2016 m. pabaigoje. Pagal Sprendimo Nr. 189/2014/ES teisinį pagrindą, vienintelis būdas padidinti kvotą nuo 2016 m. sausio 1 d. iki lygio, atitinkančio 3,2 % augimo tempą, yra iš dalies pakeisti galiojantį sprendimą atgaline data. Todėl nei veiksmų turinys, nei forma neviršija to, kas būtina, kad būtų pasiekti SESV 349 straipsnio tikslai.

               •Pasirinktos priemonės

                  Žr. dalį „Proporcingumas“.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas ir tinkamumo patikros

                  1. Iš SESV 349 straipsnio pirmos pastraipos, kaip ją išaiškino Teisingumo Teismas sujungtose bylose C-132/14 ir C-136/14, matyti, kad minimos konkrečios priemonės priimamos atsižvelgiant į atokiausių regionų socialinės ir ekonominės struktūros padėtį, kurią sunkina keletas veiksnių, kurių pastovumas ir derinys labai riboja šių regionų plėtrą. Šie veiksniai SESV 349 straipsnio pirmoje pastraipoje pateikti kaip atokiausių regionų socialinės ir ekonominės struktūros padėtį bloginantys veiksniai, į kuriuos pagal SESV 349 straipsnio trečią pastraipą Taryba turi atsižvelgti priimdama konkrečias priemones (2015 m. gruodžio 15 d. Teisingumo Teismo (Didžiosios kolegijos) sprendimo sujungtose bylose C-132/14 ir C-136/14 67 ir 68 punktai). Atsižvelgdama į pirmiau Teismo pateiktus argumentus ir dėl toliau išdėstytų priežasčių Komisija laikosi nuomonės, kad skubus kvotos, kuriai gali būti taikomas sumažintas akcizo tarifas, padidinimas atgaline data nuo 120 000 hga iki 144 000 hga yra vienintelė tinkama priemonė:

                  - tradicinio romo gamintojai neturėjo pakankamai galimybių patekti į Prancūzijos žemyninės dalies rinką. Numatyti augimo tempai atitiko 144 400 hga kvotą 2016 m. pabaigoje. Dėl šios priežasties 2016 m. kvotos padidinimas atgaline data iki 144 000 hga yra tik kompensavimas, kuriuo siekiama priderinti kvotą prie Tarybos ir Komisijos jau numatytų augimo tempų;

                  - ekonominę sistemą ir Komisija, ir Taryba jau patikslino ir nustatė;

                  - greitas ir atgaline data atliekamas padidinimas būtinas, siekiant išvengti greitos ir galbūt nepataisomos žalos gamintojams;

                  - Eurostato duomenys atspindi aiškų tuose atokiausiuose regionuose gaminamo tradicinio romo eksporto į Europos Sąjungą sumažėjimą;

                  - iš statistikos matyti, kad šis tradicinis romas prarado rinkos dalį kitose Sąjungos valstybėse narėse trečiųjų šalių gamintojų naudai;

                  - daug labiau išaugo žemyninėje Prancūzijoje vartojamo romo importas iš kitų trečiųjų šalių;

                  - kiti Sprendimo Nr. 189/2014/ES parametrai liko nepakitę.

                  2. Tai yra priderinimo prie ribotų ekonominių pasekmių priemonė; išlaidas poveikio vertinimui pagrindžiančių priežasčių šiuo metu nėra. Šiuo konkrečiu atveju kvotos padidinimas atgaline data nuo 2016 m. sausio 1 d. yra vienintelė galimybė užtikrinti, kad šių atokiausių regionų tradicinis romas Sąjungos rinkoje išliktų konkurencingas.

                  Be to, po Komisijos atliktos nepriklausomos ekonominės analizės, baigtos 2016 m. liepos mėn.
                     5
                  , kuria buvo siekiama išsiaiškinti, ar Direktyva 92/83/EEB lieka pritaikyta siekiamam tikslui, padaryta išvada, kad tradicinio romo iš Gvadelupos, Prancūzijos Gvianos, Martinikos ir Reunjono importas į Prancūziją sudaro tik labai mažą dalį bendro Prancūzijoje suvartojamo alkoholio, todėl sumažintas mokesčių tarifas negali iškreipti konkurencijos Prancūzijos romo rinkoje. Esant minimoms aplinkybėms, tokio importo poveikis bendrosios rinkos veikimui yra dar mažiau tikėtinas.

                  Šios išvados buvo paskelbtos ir buvo konsultuotasi su visomis suinteresuotomis šalimis. Nors ši analizė nebuvo konkrečiai skirta tradicinio Gvadelupos, Prancūzijos Gvianos, Martinikos ir Reunjono kilmės romo kvotos, kuriai gali būti taikomas sumažintas akcizo tarifas žemyninėje Prancūzijoje, padidinimui, Komisija pažymi, kad nė viename per šias konsultacijas gautų ir patikrintų daugiau nei 750 atsakymų nebuvo argumentų ar kitokios informacijos, kuriuos reikėtų nagrinėti išsamiau
                     6
                  .

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

                  Žr. pirmesnę pastraipą.

                  Be kvotos priderinimo, kuris bus padarytas artimiausiu laiku, Komisija turės remtis iki 2017 m. liepos 31 d. Prancūzijos pateikta analize, atlikta vykdant laikotarpio vidurio peržiūrą, numatytą 2014 m. vasario 20 d. Sprendimu Nr. 189/2014/ES. Atliekant šią peržiūrą su visomis suinteresuotosiomis šalimis bus konsultuojamasi dar kartą.

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

                  Žr. dalį „Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas ir tinkamumo patikros“.

               •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas

                  Netaikoma.

               •Pagrindinės teisės

                  Netaikoma.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Biudžetui jokio poveikio nedaroma.

               2017/0127 (CNS)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas Nr. 189/2014/ES, kuriuo Prancūzijai leidžiama taikyti sumažintus tam tikrų netiesioginių mokesčių tarifus tradiciniam Gvadelupoje, Prancūzijos Gvianoje, Martinikoje ir Reunjone gaminamam romui ir kuriuo panaikinamas Sprendimas 2007/659/EB

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 349 straipsnį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę
                  7
               ,

               atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę
                  8
               ,

               atsižvelgdama į Regionų komiteto nuomonę
                  9
               ,

               laikydamasi specialios teisėkūros procedūros,

               kadangi:

               (1)pagal Tarybos sprendimo Nr. 189/2014/ES
                  10
                1 straipsnį Prancūzijai buvo leista savo žemyninėje dalyje tradiciniam Gvadelupoje, Prancūzijos Gvianoje, Martinikoje ir Reunjone gaminamam romui toliau taikyti mažesnį akcizų tarifą nei visas akcizų tarifas alkoholiui, nustatytas Direktyvos 92/84/EEB
                  11
                3 straipsnyje, ir mažesnį rinkliavos, vadinamos „cotisation sur les boissons alcooliques” (arba VSS), tarifą nei visas tarifas, taikomas pagal Prancūzijos nacionalinės teisės aktus;

               (2)pagal minėto sprendimo 3 straipsnį sumažinti šio tradicinio romo akcizų ir VSS tarifai taikomi ne didesnei kaip 120 000 hektolitrų gryno alkoholio (toliau – hga) per metus kvotai;

               (3)2016 m. rugsėjo 22 d. Prancūzijos valdžios institucijos paprašė Komisijos pateikti techninės adaptacijos projektą, kuriuo metinė kvota padidinama nuo 120 000 hga iki 144 000 hga. Kartu su prašymu buvo pateikta ataskaita, kuria pagrindžiamas prašoma adaptacija. 2016 m. tradicinio romo gamintojai neturėjo pakankamai galimybių patekti į Prancūzijos žemyninės dalies rinką. Numatytiems augimo tempams buvo reikalinga 144 400 hga kvota, toks kiekis pasiektas 2016 m. pabaigoje. Todėl 120 000 hga metinė kvota turėtų būti padidinta iki 144 000 hga. Tarybos sprendimu Nr. 189/2014/ES patvirtintos priemonės bus analizuojamos ir bus atlikta išsamesnė visos sistemos peržiūra. Atliekant šią analizę bus atsižvelgta į Prancūzijos ataskaitą, numatytą Sprendimo Nr. 189/2014/ES 4 straipsnyje;

               (4)120 000 hga kvota buvo išnaudota dar prieš pasibaigiant 2016 m., todėl, atgaline data nuo 2016 m. sausio 1 d. nepadidinus kvotos, žala gamintojams būtų didelė ir galbūt nepataisoma. Romo gamintojų ir stambiųjų mažmenininkų Prancūzijoje santykiai reglamentuojami metinėmis sutartimis, kuriose numatomi su patiekiamu kiekiu, pirkimo kaina ir galimomis nuolaidomis bei akcijomis susiję įsipareigojimai. Kvotos išeikvojimas sukėlė neprognozuotą didesnį a posteriori kvotą viršijančio kiekio apmokestinimą, nors metų pradžioje, kai pasirašomos sutartys, gamintojai negalėjo numatyti, ar ir kiek bus viršyta kvota. Nepadidinus kvotos atgaline data, romo gamintojai patirs didelių nuostolių, susijusių su kvotą viršijančiu kiekiu. Todėl reikia leisti padidinti kvotą atgaline data nuo 2016 m. sausio 1 d.;

               (5)kiti Sprendimo Nr. 189/2014/ES parametrai lieka nepakitę, o po Komisijos tarnybų atliktos nepriklausomos ekonominės analizės, baigtos 2016 m. liepos mėn., pasitvirtino, kad tradicinio romo iš Gvadelupos, Prancūzijos Gvianos, Martinikos ir Reunjono importas į Prancūziją sudaro tik labai mažą dalį bendro Prancūzijoje suvartojamo alkoholio kiekio. Dėl šios priežasties sumažintas mokesčių tarifas negali iškreipti konkurencijos nei Prancūzijos romo rinkoje, nei a fortiori bendrojoje rinkoje;

               (6)šis sprendimas neturi įtakos galimam SESV 107 ir 108 straipsnių taikymui;

               (7)todėl Sprendimą Nr. 189/2014/ES reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               1. Sprendimo Nr. 189/2014/ES 3 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:

               „1.  2 straipsnyje nurodytam romui taikytini 1 straipsnyje nurodyti sumažinti akcizų ir VSS tarifai iki 2015 m. gruodžio 31 d. taikomi ne didesnei kaip 120 000 hektolitrų gryno alkoholio per metus kvotai. Nuo 2016 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d. jie taikomi ne didesnei kaip 144 000 hektolitrų gryno alkoholio per metus kvotai.“

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  2002 m. vasario 18 d. Tarybos sprendimas (2002/166/EB), leidžiantis Prancūzijai pratęsti sumažinto akcizo tarifo taikymą tradiciniam Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamam romui, OL L [55], [2002 2 26], p. [33].

                     (2)
                  2007 m. spalio 9 d. Tarybos sprendimas (2007/659/EB), leidžiantis Prancūzijai taikyti sumažintą akcizo tarifą tradiciniam Prancūzijos užjūrio departamentuose gaminamam romui ir panaikinantis Sprendimą 2002/166/EB, OL L [270], [2007 10 13], p. [12].

                     (3)
                  2011 m. gruodžio 19 d. Tarybos sprendimas Nr. 896/2011/ES, kuriuo iš dalies keičiamos Sprendimo 2007/659/EB nuostatos, susijusios su jo taikymo laikotarpiu ir sumažinto akcizų tarifo taikymu metinei kvotai, OL L [345], [2011 12 29], p. [18].

                     (4)
                  2014 m. vasario 20 d. Tarybos sprendimas Nr. 189/2014/ES, kuriuo Prancūzijai leidžiama taikyti sumažintus tam tikrų netiesioginių mokesčių tarifus tradiciniam Gvadelupoje, Prancūzijos Gvianoje, Martinikoje ir Reunjone gaminamam romui ir kuriuo panaikinamas Sprendimas 2007/659/EB, OL L [59], [2014 2 28], p. [1].

                     (5)
                  Ataskaitos 28 p. ir 7 priedo 17–20 p.

                     https://circabc.europa.eu/sd/a/3e197d56-02d3-4efd-b056-5b7d53b8e196/Evaluation%20of%20Council%20Directive%2092-83-EEC%20on%20the%20harmonisation%20of%20the%20structures%20of%20excise%20duties%20on%20alcohol%20and%20alcoholic%20beverages.pdf

                     (6)

                     https://circabc.europa.eu/sd/a/c1011602-0d01-4d97-9ce1-56a23fa57929/Appendix%209a%20-%20Open%20public%20consultation%20summary%20report.pdf

                     (7)
                  OL C , , p. .

                     (8)
                  2014 m. vasario 20 d. Tarybos sprendimas Nr. 189/2014/ES, kuriuo Prancūzijai leidžiama taikyti sumažintus tam tikrų netiesioginių mokesčių tarifus tradiciniam Gvadelupoje, Prancūzijos Gvianoje, Martinikoje ir Reunjone gaminamam romui ir kuriuo panaikinamas Sprendimas 2007/659/EB (OL L 59, 2014 2 28, p. 1).

                     (9)
                  1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyva 92/84/EEB dėl alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomų akcizo tarifų suderinimo (OL L 316, 1992 10 31, p. 29).


Svarbus teisinis pranešimas

|

52006PC0802

Pasiūlymas Tarybos sprendimas leidžiantis Estijai, Slovėnijai, Švedijai ir Jungtinei Karalystei taikyti specialią priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 17 straipsnio 1 dalies  /* KOM/2006/0802 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 14.12.2006KOM(2006) 802 galutinisPasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASleidžiantis Estijai, Slovėnijai, Švedijai ir Jungtinei Karalystei taikyti specialią priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 17 straipsnio 1 dalies(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPASIūLYMO APLINKYBėS |110 | Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Pagal 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 27 straipsnio 1 dalį Taryba, Komisijos pasiūlymu, vieningai gali leisti bet kuriai valstybei narei taikyti nuo tos direktyvos nuostatų nukrypstančias specialias priemones, kad būtų supaprastinta mokesčių taikymo tvarka. Laišku, kurį Komisijos Generalinis sekretoriatas užregistravo 2006 m. sausio 26 d., Jungtinė Karalystė paprašė pratęsti nuo Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio 1 dalies nukrypti leidžiančios nuostatos taikymą. Nukrypti leidžiančia nuostata Jungtinei Karalystei buvo leista atidėti teisę atskaityti PVM iki tol, kol jis bus sumokėtas tiekėjui. Laiškais, kuriuos Komisijos Generalinis sekretoriatas užregistravo 2006 m. rugpjūčio 31 d., 2006 m. birželio 27 d. ir 2006 m. balandžio 6 d., atitinkamai Estija, Slovėnija ir Švedija pateikė prašymus leisti taikyti nuo Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio 1 dalies nukrypti leidžiančią nuostatą, pagal kurią teisė atskaityti PVM būtų atidėta iki tol, kol jis bus sumokėtas tiekėjui. Vadovaudamasi Direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnio 2 dalimi, 2006 m. spalio 6 d. laišku Komisija informavo kitas valstybes nares apie Estijos pateiktą prašymą, 2006 m. spalio 6 d. laišku – apie Slovėnijos pateiktą prašymą, 2006 m. spalio 4 d. laišku – apie Švedijos pateiktą prašymą ir 2006 m. spalio 6 d. laišku – apie Jungtinės Karalystės pateiktą prašymą. 2006 m. spalio 6 d. laišku Komisija pranešė Švedijai, o 2006 m. spalio 9 d. laišku – Estijai, Slovėnijai ir Jungtinei Karalystei, kad turi visą informaciją, kuri, Komisijos nuomone, yra būtina jų prašymams įvertinti. |120 | Bendrosios aplinkybės Jungtinėje Karalystėje taikoma neprivaloma supaprastinta sistema (pinigų apskaita) apmokestinamiems asmenims, kurių apyvarta neviršija 660 000 svarų sterlingų (apie 964 000 eurų). Pagal šią schemą reikalavimus atitinkantiems apmokestinamiems asmenims leidžiama, remiantis Direktyvos 77/388/EEB 10 straipsnio 2 dalies trečiąja pastraipa, atidėti mokesčio mokėjimą iki tol, kol bus gautas mokėjimas. Tuo pat metu nukrypdami nuo Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio 1 dalies supaprastintą sistemą pasirinkę apmokestinamieji asmenys gali neatskaičiuoti pirkimo mokesčio iki tol, kol jis nebus sumokėtas tiekėjui. Tarybos sprendimu 87/400/EEB Jungtinei Karalystei buvo suteiktas leidimas taikyti nuo Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio 1 dalies nukrypti leidžiančią nuostatą. Šiuo sprendimu buvo leista taikyti pinigų apskaitos sistemą tik apmokestinamiems asmenims, kurių metinė apyvarta buvo mažesnė nei 340 000 ekiu. Kadangi nukrypti leidžiančios nuostatos taikymas buvo pratęstas Tarybos sprendimais 90/497/EEB, 93/111/EEB, 97/375/EB, 2000/435/EB ir 2003/909/EB, apyvartos riba taip pat buvo palaipsniui keliama iki dabartinės 660 000 svarų sterlingų ribos. Dabartiniame prašyme leisti taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą Jungtinė Karalystė prašo, kad pinigų apskaitos sistemai taikoma apyvartos riba būtų padidinta iki 1 350 000 svarų sterlingų (apie 2 000 000 eurų). Taigi dabartinė apyvartai nustatyta riba padidėtų dvigubai. Pasak Jungtinės Karalystės, pinigų apskaitos sistema yra viena iš daugelio paprastinimo priemonių, kuriomis siekiama padėti mažosioms ir vidutinėms įmonėms. Pinigų apskaitos sistema naudotis teisę turinčių įmonių galimas skaičius siekia apie 1 milijoną, o bendrovių, kurios galėtų gauti naudos taikydamos šią sistemą, yra apie 750 000. 159 000 iš šių bendrovių šiuo metu taiko sistemą. Jei būtų padidinta apyvartos riba, naudojimosi šia sistema reikalavimus atitiktų dar 57 000 bendrovių. Dabar taikoma nukrypti leidžianti nuostata galioja iki 2006 m. gruodžio 31 d. Jungtinė Karalystė paprašė leisti taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą iki 2009 m. gruodžio 31 d. Komisija mano, kad Jungtinės Karalystės prašymas yra priimtinas apyvartos ribos padidinimo ir nukrypti leidžiančios nuostatos trukmės atžvilgiu. Neprivaloma pinigų apskaitos sistema Jungtinėje Karalystėje buvo taikoma nuo 1987 m. spalio 1 d. Prašomas apyvartos ribos didinimas visiškai nekeičia sistemos. Estija, Slovėnija ir Švedija taip pat prašo leisti taikyti nuo Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio 1 dalies nukrypti leidžiančią nuostatą ir taikyti neprivalomą supaprastintą sistemą (pinigų apskaitą). Kaip ir pagal Jungtinėje Karalystėje taikomą schemą, reikalavimus atitinkantiems apmokestinamiems asmenims būtų leidžiama, remiantis Direktyvos 77/388/EEB 10 straipsnio 2 dalimi, atidėti mokesčio mokėjimą iki tol, kol bus gautas mokėjimas. Tuo pat metu nukrypdami nuo Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio 1 dalies supaprastintą sistemą pasirinkę apmokestinamieji asmenys galėtų neatskaičiuoti pirkimo mokesčio iki tol, kol jis nebus sumokėtas tiekėjui. Išsamius duomenis apie sistemą, įskaitant teisės ją taikyti suteikimą ir panaikinimą, bei konkrečius apskaitos reikalavimus nustatys pačios valstybės narės. Slovėnijai būtų nustatyta 50 000 000 talerių (apie 208 000 EUR) riba. Tikimasi, kad iš 62 000 įmonių, galinčių pasinaudoti šia sistema, ja pasinaudos apie 1 000. Švedijai būtų nustatyta 3 000 000 Švedijos kronų (apie 300 000 EUR) riba. Tai suteiktų galimybę maždaug 630 000 įmonių pasinaudoti sistema; tikėtina, kad iš jų apie 60 % arba 400 000 įmonių galėtų ja realiai pasinaudoti. Slovėnijos ir Švedijos prašymai leisti taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą grindžiami Jungtinėje Karalystėje taikoma nukrypti leidžiančia nuostata ir siūlomu jos taikymo pratęsimu. Iš esmės Komisija gali pritarti prašymams leisti taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą, kuria siekiama supaprastinti smulkiajam verslui taikomas procedūras. Estijos atveju neprivalomos supaprastintos sistemos (pinigų apskaitos) taisyklės neribojamos apyvartos dydžiu. Vietoje to, ją taikyti leidžiama tik tiems apmokestinamiems asmenims, kurie pagal Estijos įstatymus klasifikuojami kaip vieninteliai savininkai ir iš kurių užsiregistravusių PVM mokėtojais yra 5 700. Šioms įmonėms leidžiama deklaruoti pajamas tiesioginių mokesčių tikslais pagal pinigų apskaitos taisykles. Tai sudarytų galimybę šioms įmonėms supaprastinti pareigą tvarkyti apskaitą taip, kad būtų galima deklaruoti PVM ir pagal gautus mokėjimus. Kadangi įmonių, kurioms bus taikoma sistema yra nedaug, o supaprastinimas duoda naudos, Komisija gali pritarti šiam prašymui leisti taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą. |130 | Pasiūlymo srityje taikomos nuostatos 1997 m. birželio 9 d. Tarybos sprendimas 97/375/EB leidžiantis Jungtinei Karalystei taikyti neprivalomą priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios Tarybos direktyvos (77/388/EEB) dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 17 straipsnio 1 dalies. Tarybos sprendimas buvo iš dalies pakeistas 2000 m. birželio 29 d. Tarybos sprendimu 2000/435/EB ir 2003 m. gruodžio 22 d. Tarybos sprendimu 2003/909/EB, o jo galiojimas baigiasi 2006 m. gruodžio 31 d. |141 | Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Netaikoma. |KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS |Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis |219 | Netaikoma. |Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas |229 | Nepriklausomo tyrimo neprireikė. |230 | Poveikio vertinimas Siūlomas sprendimas susijęs su supaprastinimo priemonėmis, taikytinomis mažųjų ir vidutinių įmonių apmokestinimui PVM, ir dėl to tikriausiai pagerės susijusių įmonių pinigų srautų padėtis. Poveikis bet kuriuo atveju bus ribotas dėl siauros leidžiančios nukrypti nuostatos taikymo srities. |TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI |305 | Siūlomų veiksmų santrauka Leidimas Jungtinei Karalystei leisti toliau taikyti, o Estijai, Slovėnijai ir Švedijai leisti pradėti taikyti nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio 1 dalies nukrypti leidžiančią nuostatą, kad jos galėtų taikyti neprivalomą pinigų apskaitos sistemą, pagal kurią apmokestinamas asmuo privalo atidėti PVM atskaičiavimą iki tiekėjui bus realiai apmokėta už prekes ar paslaugas. |310 | Teisinis pagrindas 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 27 straipsnio 1 dalis. |329 | Subsidiarumo principas Pasiūlymas priklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. |Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodytos (-ų) priežasties (-čių). |331 | Šiuo sprendimu suteikiamas leidimas valstybei narei jos pačios prašymu ir jis nėra privalomas. |332 | Atsižvelgiant į ribotą šios leidžiančios nukrypti nuostatos taikymo sritį, speciali priemonė yra proporcinga siekiamam tikslui. |Pasirinkta priemonė |341 | Siūloma priemonė – kitos. |342 | Kitos priemonės būtų netinkamos dėl toliau nurodytos (-ų) priežasties (-čių). Pagal Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 27 straipsnį leidimas nukrypti nuo bendrų PVM taisyklių gali būti suteikiamas tik vieningai leidus Tarybai Komisijos pasiūlymu. Tarybos sprendimas yra vienintelė tinkama priemonė, kadangi jis gali būti skirtas vienai valstybei narei. |POVEIKIS BIUDžETUI |409 | Pasiūlymas neturi jokio poveikio Bendrijos biudžetui. |PAPILDOMA INFORMACIJA |520 | Galiojančių teisės aktų panaikinimas Priėmus šį pasiūlymą, galiojantys teisės aktai bus panaikinti. |Persvarstymo, keitimo, laikino galiojimo sąlyga |Pasiūlyme pateikiama laikino galiojimo sąlyga. |1.  PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASleidžiantis Estijai, Slovėnijai, Švedijai ir Jungtinei Karalystei taikyti specialią priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 17 straipsnio 1 daliesEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1977 m. gegužės 17 d. Šeštąją Tarybos direktyvą 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo − Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas[1], ypač į jos 27 straipsnio 1 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[2],kadangi:(1) Tarybos sprendimu 97/375/EB[3] Jungtinei Karalystei leidžiama, laikantis Direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnyje nustatytos tvarkos, taikyti specialią priemonę, nukrypstančią nuo minėtosios direktyvos 17 straipsnio 1 dalies, kad būtų galima naudotis neprivaloma sistema, pagal kurią mokesčiai apskaičiuojami remiantis sumokėtais ir gautais pinigais (pinigų apskaita). Pagal pinigų apskaitos sistemą apmokestinamų asmenų, kurie apskaičiuoja pardavimo PVM už tiekiamas prekes ar paslaugas, kai jie būna gavę mokėjimą iš klientų, pirkimo PVM atskaičiavimo teisę JK, remdamasi minėtosios direktyvos 10 straipsnio 2 dalies 3 punkto antrąja įtrauka, gali, nukrypdama nuo minėtosios direktyvos 17 straipsnio 1 dalies, atidėti iki tol, kol pirkimo PVM bus sumokėtas tiekėjui.(2) Laišku, kurį Komisijos Generalinis sekretoriatas užregistravo 2006 m. sausio 26 d., Jungtinė Karalystė paprašė trims metams pratęsti nuo Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio 1 dalies nukrypti leidžiančios nuostatos taikymą. Jungtinė Karalystė taip pat paprašė nuo 660 000 iki 1 350 000 svarų sterlingų padidinti apyvartos ribą, iki kurios galima taikyti supaprastintą pinigų apskaitos sistemą.(3) Laišku, kurį Komisijos Generalinis sekretoriatas užregistravo 2006 m. rugpjūčio 31 d., Estija paprašė leisti taikyti nuo Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio 1 dalies nukrypti leidžiančią nuostatą, kad apmokestinamas asmuo galėtų atskaičiuoti PVM tik tada, kai tiekėjui jau yra sumokėta. Remiantis minėtosios direktyvos 10 straipsnio 2 dalies trečiojo punkto antrąja įtrauka, šis atskaičiavimo atidėjimas bus taikomas tik pagal supaprastintą pinigų apskaitos sistemą, pagal kurią apmokestinamieji asmenys pirkimo PVM už tiekiamas prekes ar paslaugas apskaičiuoja, kai jau būna gavę mokėjimą iš savo klientų. Estija paprašė, kad pinigų apskaitos sistemą būtų leista taikyti apmokestinamiems asmenims, kurie pagal Estijos įstatymus klasifikuojami kaip vieninteliai savininkai.(4) Laišku, kurį Komisijos Generalinis sekretoriatas užregistravo 2006 m. birželio 27 d., Slovėnija paprašė leisti taikyti nuo Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio 1 dalies nukrypti leidžiančią nuostatą, kad apmokestinamas asmuo galėtų atskaičiuoti PVM tik tada, kai tiekėjui jau yra sumokėta. Remiantis minėtosios direktyvos 10 straipsnio 2 dalies trečiojo punkto antrąja įtrauka, šis atskaičiavimo atidėjimas bus taikomas tik pagal supaprastintą pinigų apskaitos sistemą, pagal kurią apmokestinamieji asmenys pirkimo PVM už tiekiamas prekes ar paslaugas apskaičiuoja, kai jau būna gavę mokėjimą iš savo klientų. Slovėnija paprašė nustatyti 50 000 000 talerių dydžio apyvartos ribą, iki kurios galima taikyti pinigų apskaitos sistemą.(5) Laišku, kurį Komisijos Generalinis sekretoriatas užregistravo 2006 m. balandžio 6 d., Švedija paprašė leisti taikyti nuo Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio 1 dalies nukrypti leidžiančią nuostatą, kad apmokestinamas asmuo galėtų atskaičiuoti PVM tik tada, kai tiekėjui jau yra sumokėta. Remiantis minėtosios direktyvos 10 straipsnio 2 dalies trečiojo punkto antrąja įtrauka, šis atskaičiavimo atidėjimas bus taikomas tik pagal supaprastintą pinigų apskaitos sistemą, pagal kurią apmokestinamieji asmenys pirkimo PVM už tiekiamas prekes ar paslaugas apskaičiuoja, kai jau būna gavę mokėjimą iš savo klientų. Švedija paprašė nustatyti 3 000 000 kronų dydžio apyvartos ribą, iki kurios galima taikyti pinigų apskaitos sistemą.(6) Vadovaudamasi Direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnio 2 dalimi, 2006 m. spalio 6 d. laišku Komisija informavo kitas valstybes nares apie Estijos pateiktą prašymą, 2006 m. spalio 6 d. laišku – apie Slovėnijos pateiktą prašymą, 2006 m. spalio 4 d. laišku – apie Švedijos pateiktą prašymą ir 2006 m. spalio 6 d. laišku – apie Jungtinės Karalystės pateiktą prašymą. 2006 m. spalio 6 d. laišku Komisija pranešė Švedijai, o 2006 m. spalio 9 d. laiškais – Estijai, Slovėnijai ir Jungtinei Karalystei, kad turi visą informaciją, kuri, Komisijos nuomone, yra būtina jų prašymams įvertinti.(7) Pinigų apskaitos sistema yra paprastinimo priemonė, taikoma mažosioms ir vidutinėms įmonėms. Ribos, iki kurios galima taikyti supaprastintą sistemą, padidinimas Jungtinėje Karalystėje sudarytų galimybę didesniam įmonių skaičiui nuspręsti taikyti šią sistemą. Padidinus apyvartos ribą, sistemą taikyti galėtų papildomi 57 000 įmonių. Estijos prašoma nukrypti leidžiančia nuostata 5 700 įmonių būtų sudaryta galimybė taikyti pinigų apskaitos sistemą. 62 000 Slovėnijos įmonių galės nuspręsti taikyti pinigų apskaitos sistemą. Švedijoje sistemą galės taikyti 630 000 įmonių.(8) Estijos, Slovėnijos, Švedijos ir Jungtinės Karalystės prašymai leisti taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą gali būti priimti atsižvelgiant į reikalavimus atitinkančių įmonių, kurios gali nuspręsti taikyti šią supaprastintą sistemą, dalį ir į ribotą jos galiojimo trukmę.(9) Aptariama nukrypti leidžianti nuostata nedaro įtakos bendrai valstybių narių mokesčių pajamų sumai, sukrenkamai galutinio vartojimo etape, todėl ji nedaro neigiamos įtakos iš PVM gaunamiems nuosaviems Europos Bendrijų ištekliams,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisNukrypstant nuo Šeštosios Tarybos direktyvos (77/388/EEB) 17 straipsnio 1 dalies, Estijai, Slovėnijai, Švedijai ir Jungtinei Karalystei leidžiama atidėti apmokestinamų asmenų pirkimo mokesčio atskaičiavimo teisę kaip nustatyta antroje dalyje iki tol, kol pirkimo mokestis bus sumokėtas jų tiekėjams.Susiję apmokestinami asmenys turi taikyti sistemą, pagal kurią jie apskaičiuoja prekių ar paslaugų pardavimo PVM, kai būna gavę mokėjimus iš klientų. Jų metinė apyvarta Slovėnijoje negali būti didesnė kaip 50 000 000 talerių, Švedijoje – 3 000 000 kronų ir Jungtinėje Karalystėje – 1 350 000 svarų sterlingų arba, Estijos atveju, jie turi būti registruoti kaip vieninteliai savininkai.2 straipsnisSprendimas 97/375/EB panaikinamas.3 straipsnisŠis sprendimas netenka galios 2009 m. gruodžio 31 d.4 straipsnisŠis sprendimas skirtas Estijos Respublikai, Slovėnijos Respublikai, Švedijos Karalystei ir Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkas [1] OL L 145, 1977 6 13, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2006/69/EB (OL L 221, 2006 8 12, p. 9).[2] OL C […], […], p. […].[3] OL L 158, 1997 6 17, p. 43. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu 2003/909/EB (OL L 342, 2003 12 30, p. 49).