Svarbus teisinis pranešimas

|

52007PC0772

Pasiūlymas Tarybos sprendimas dėl leidimo Portugalijai taikyti lengvatinį akcizo tarifą Madeiros autonominėje srityje pagamintam alui  /* KOM/2007/0772 galutinis - CNS 2007/0273 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 6.12.2007KOM(2007) 772 galutinis2007/0273 (CNS)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl leidimo Portugalijai taikyti lengvatinį akcizo tarifą Madeiros autonominėje srityje pagamintam alui(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1) PASIŪLYMO APLINKYBĖS-  Pasiūlymo pagrindas ir tikslaiRemdamasi Sutarties 299 straipsnio 2 dalimi Portugalija 2007 m. gegužės 30 d. prašymu siekia, kad jai būtų suteikta leidžianti nukrypti nuo Sutarties 90 straipsnio nuostata ir ji galėtų Madeiroje pagamintam alui taikyti akcizo tarifą, mažesnį už nacionalinį tarifą, nustatytą pagal 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvą 92/84/EEB dėl alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomų akcizo tarifų suderinimo[1], tais atvejais, kai metinė alaus daryklos produkcija neviršija 300 000 hektolitrų. Remiantis prašymu, lengvatinis tarifas turėtų būti taikomas didesniam kaip 200 000 hektolitrų produkcijos kiekiui tik tuo atveju, jeigu šis kiekis suvartojamas vietoje.Portugalija paaiškino, jog tam, kad išliktų vietos alaus pramonė, labai svarbu Madeiroje toliau taikyti lengvatinį akcizo tarifą alui, pagamintam vietos alaus daryklose, kurių metinė produkcija neviršija 300 000 hektolitrų. Reikėtų pastebėti, kad jau Tarybos direktyvos 92/83/EEB 4 straipsnyje yra pateiktos nuostatos, pagal kurias valstybėms narėms leidžiama nustatyti, kad sumažinti akcizo tarifai, kurie negali būti daugiau negu 50 % mažesni už standartinį nacionalinį tarifą, būtų taikomi alui, pagamintam nepriklausomose mažose alaus daryklose, kurios apibrėžtos kaip alaus daryklos, kurių bendra metinė produkcija neviršija 200 000 hektolitrų. Madeiroje įsikūrusioms alaus darykloms jau taikomas maksimaliai – 50 % sumažintas akcizo tarifas pagal atitinkamas nacionalines nuostatas. Tačiau daugiausia dėl padidėjusio turistų skaičiaus, vienos iš dviejų Madeiroje veikiančių alaus daryklų metinė produkcija greitai bus 200 000 hektolitrų, o tada pagal galiojančias nuostatas ji neteks teisės naudotis lengvatiniu tarifu.Pagrindinės šių alaus daryklų problemos kyla dėl to, kad jos įsikūrusios atokioje vietoje, teritorija geografiniu požiūriu nėra vientisa, o vietos rinka yra maža. Tačiau be šių problemų jų padėtį apsunkina ir didelė konkurencija, kylanti dėl alaus iš kitų valstybių narių – alaus daryklos patiria papildomų sąnaudų, kadangi yra įsikūrusios atokioje vietoje. Šios sąnaudos visų pirma susijusios su nuolat papildomu dideliu atsargų kiekiu, žaliavų ir antrinių žaliavų bei pakuočių transportavimu iš žemyninės Portugalijos. Todėl tuomet, kai šių alaus daryklų metinė produkcija išaugs iki 200 000 hektolitrų, jos nebebus laikomos „mažomis“, kaip apibrėžta minėtame 4 straipsnyje, nors jos ir toliau bus mažos, palyginti su didelėmis nacionalinėmis ir daugiašalėmis alaus daryklomis, su kuriomis jos konkuruoja.Kaip pavyzdį galima paminėti tai, kad nepaisant konkurencinio spaudimo Madeiros alaus mažmeninė pardavimo kaina (128 EUR už hektolitrą) šiuo metu 7,5 % didesnė už žemyninėje Portugalijoje pagaminto ir Madeiros rinkoje parduodamo alaus mažmeninę pardavimo kainą (119 EUR už hektolitrą). Todėl nebetaikant mokesčių lengvatos šioms alaus darykloms mažmeninių pardavimo kainų skirtumas padidėtų mažiausiai iki 15 % (137 EUR už hektolitrą).Todėl siekiant užtikrinti, kad šios alaus daryklos toliau veiktų, joms būtinai reikia taikyti lengvatinį tarifą tais atvejais, kai tokios alaus daryklos metinė produkcija viršija 200 000 hektolitrų, bet nesiekia 300 000 hektolitrų. Tačiau siekiant nepakenkti bendrosios rinkos veikimui, pagamintam didesniam negu 200 000 hektolitrų kiekiui bus leista taikyti lengvatinį tarifą tik tuo atveju, jeigu alus bus suvartojamas Madeiroje.Būtų nustatytas lengvatinis tarifas, 50 % mažesnis už standartinį nacionalinį tarifą. Lengvatinis tarifas nebūtų taikomas alui, importuotam į Madeirą iš žemyninėje Portugalijoje ir kitose valstybėse narėse įsikūrusių alaus daryklų, kurių produkcija viršija 200 000 hektolitrų. Portugalijos prašymas grindžiamas EB sutarties 299 straipsnio 2 dalimi.Palyginusi teisinio aiškumo, kuris reikalingas vietos ekonominių operacijų vykdytojams komercinei veiklai plėtoti, svarbą ir būtinybę nustatyti leidžiančių nukrypti nuostatų mokesčių srityje taikymo terminą, Komisija siūlo patvirtinti šį sprendimą šešerių metų laikotarpiui, jei Portugalija pateiks Komisijai vidurio laikotarpio ataskaitą, kad Komisija galėtų įvertinti, ar dar neišnyko priežastys, kuriomis remiantis taikomas lengvatinis tarifas.-  Bendrosios aplinkybėsBendrijos sistema, susijusi su alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomais akcizais, yra nustatyta dviejose direktyvose. 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvoje 92/83/EEB dėl akcizų už alkoholį ir alkoholinius gėrimus struktūrų suderinimo pateiktos bendrosios produktų, kuriems taikomas akcizas, apibrėžtys, ir nurodytas akcizo apskaičiavimo būdas bei kriterijai, kuriuos atitinkantiems tam tikriems produktams galima netaikyti akcizo arba jiems gali būti taikomi sumažinti tarifai. 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvoje 92/84/EEB dėl alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomų akcizo tarifų suderinimo nustatyti minimalūs kiekvienos kategorijos produktams taikomi akcizo tarifai.Visų pirma Tarybos direktyvos 92/83/EEB 4 straipsnyje yra pateiktos nuostatos, pagal kurias leidžiama sumažintus akcizo tarifus, kurie negali būti daugiau negu 50 % mažesni už standartinį nacionalinį tarifą, taikyti alui, pagamintam nepriklausomose mažose alaus daryklose, kurios apibrėžtos kaip alaus daryklos, kurių bendra metinė produkcija neviršija 200 000 hektolitrų. Madeiroje įsikūrusioms alaus darykloms jau taikomas maksimaliai – 50 % sumažintas akcizo tarifas pagal atitinkamas nacionalines nuostatas. Tačiau daugiausia dėl padidėjusio turistų skaičiaus vienos iš dviejų Madeiroje veikiančių alaus daryklų metinė produkcija greitai bus 200 000 hektolitrų, o tada pagal galiojančias nuostatas ji neteks teisės naudotis lengvatiniu tarifu.-  Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatosRemiantis EB sutarties 299 straipsnio 2 dalimi, Sutartis taikoma Prancūzijos užjūrio departamentams, Azorų, Madeiros ir Kanarų saloms (atokiausiems regionams). Tačiau, atsižvelgdama į atokiausių regionų socialinės ir ekonominės struktūros padėtį, kurią sunkina jų atokumas, izoliuotumas, mažumas, sunkios topografinės ir klimato sąlygos, ekonominis priklausomumas nuo keleto produktų, o dėl nuolatinės įvairių šių veiksnių įtakos ribojama šių regionų plėtra, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, kvalifikuota balsų dauguma nustato konkrečias priemones, kuriomis siekiama būtent šiems regionams nustatyti EB sutarties, taip pat bendros politikos taikymo sąlygas.-  Derėjimas su kitomis Europos Sąjungos politikos sritimis ir tikslaisNustatant konkrečias priemones, numatytas EB sutarties 299 straipsnio 2 dalyje, būtina atsižvelgti į atokiausių regionų ypatumus ir ribotas galimybes nepažeidžiant Bendrijos teisinės tvarkos, taip pat vidaus rinkos ir bendros politikos sričių vientisumo bei darnos. Šis reikalavimas buvo įgyvendintas itin išsamiai išnagrinėjus Portugalijos vyriausybės prašymą. Konkrečiau, siekiant nepakenkti bendrosios rinkos veikimui, pagamintam didesniam negu 200 000 hektolitrų kiekiui bus leista taikyti lengvatinį tarifą tik tuo atveju, jeigu alus bus pagamintas ir suvartotas Madeiroje.2) KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS-  Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimisPortugalijos vyriausybė pateikė prašymą reaguodama į susijusių ekonominės veiklos vykdytojų prašymus.-  Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimasNepriklausomo tyrimo neprireikė.-  Poveikio vertinimasEkonominis ir socialinis pasiūlymo poveikis susijęs tik su Madeira ir viena iš dviejų šiuo metu Madeiroje veikiančių alaus daryklų, todėl šį poveikį galima laikyti minimaliu.Nepaisant konkurencinio spaudimo Madeiros alaus mažmeninė pardavimo kaina (128 EUR už hektolitrą) šiuo metu 7,5 % didesnė už žemyninėje Portugalijoje pagaminto ir Madeiros rinkoje parduodamo alaus mažmeninę pardavimo kainą (119 EUR už hektolitrą). Todėl nebetaikant mokesčių lengvatos šioms alaus darykloms mažmeninių pardavimo kainų skirtumas padidėtų mažiausiai iki 15 % (137 EUR už hektolitrą).Todėl siekiant užtikrinti, kad šios alaus daryklos toliau veiktų, joms būtinai reikia leisti naudotis lengvatiniu tarifu tais atvejais, kai alaus daryklos metinė produkcija viršija 200 000 hektolitrų, bet neviršija 300 000 hektolitrų. Tačiau siekiant nepakenkti bendrosios rinkos veikimui, pagamintam didesniam negu 200 000 hektolitrų kiekiui bus leista taikyti lengvatinį tarifą tik tuo atveju, jeigu alus bus suvartotas Madeiroje.Ketinama nustatyti lengvatinį tarifą, 50 % mažesnį už standartinį nacionalinį tarifą. Lengvatinio tarifo nebūtų galima taikyti alui, importuotam į Madeirą iš žemyninėje Portugalijoje ir kitose valstybėse narėse įsikūrusių alaus daryklų, kurių produkcija viršija 200 000 hektolitrų.3) TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI-  Siūlomų veiksmų santraukaSiūlomu sprendimu Portugalijai leidžiama iki 2013 m. gruodžio 31 d. lengvatinį akcizo tarifą, kuris gali būti mažesnis už minimalų tarifą, bet negali būti daugiau negu 50 % mažesnis už Portugalijoje taikomą standartinį nacionalinį akcizo tarifą, takyti alui, pagamintam Madeiros autonominės srities nepriklausomose alaus daryklose, kurių bendra metinė produkcija neviršija 300 000 hektolitrų; lengvatinis tarifas didesniam kaip 200 000 hektolitrų produkcijos kiekiui bus taikomas tik tuo atveju, jeigu šis kiekis suvartojamas vietoje.-  Teisinis pagrindasSutarties 299 straipsnio 2 dalis.-  Subsidiarumo principasNuo Sutarties reikalavimų leidžiančių nukrypti nuostatų nustatymas remiantis Sutarties 299 straipsnio 2 dalimi priklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas.-  Proporcingumo principasPasiūlymas atitinka proporcingumo principą. Pasiūlyme nenumatyta nieko, kas nėra būtina siekiant kompensuoti dideles sąnaudas, susijusias su alaus gamyba Madeiros autonominėje srityje.-  Pasirinkta priemonėSutarties 299 straipsnio 2 dalyje numatytos atokiausiems regionams skirtos konkrečios priemonės, kurios turi būti priimamos Tarybos sprendimu.4) POVEIKIS BIUDŽETUIPasiūlymas neturi poveikio Bendrijos biudžetui.5) PAPILDOMA INFORMACIJA-  Galiojančių teisės aktų panaikinimasNetaikoma.-  Atitikmenų lentelėNetaikoma.2007/0273 (CNS)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl leidimo Portugalijai taikyti lengvatinį akcizo tarifą Madeiros autonominėje srityje pagamintam aluiEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 299 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[2],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[3],kadangi:(1) Remdamasi Sutarties 299 straipsnio 2 dalimi Portugalija 2007 m. gegužės 30 d. prašymu siekia, kad jai būtų suteikta leidžianti nukrypti nuo Sutarties 90 straipsnio nuostata ir ji galėtų Madeiroje pagamintam alui taikyti akcizo tarifą, mažesnį už nacionalinį tarifą, nustatytą pagal 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvą 92/84/EEB dėl alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomų akcizo tarifų suderinimo[4], tais atvejais, kai metinė alaus daryklos produkcija neviršija 300 000 hektolitrų. Lengvatinis tarifas turėtų būti taikomas didesniam kaip 200 000 hektolitrų produkcijos kiekiui tik tuo atveju, jeigu šis kiekis suvartojamas vietoje.(2) Portugalija pagrindė savo prašymą paaiškindama, kad 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/83/EEB dėl akcizų už alkoholį ir alkoholinius gėrimus struktūrų suderinimo[5] 4 straipsnyje numatytos galimybės nėra pakankamos, kad būtų ištaisyta nepalanki Madeiros alaus daryklų padėtis, susidariusi dėl to, kad jos įsikūrusios atokioje vietoje, teritorija geografiniu požiūriu nėra vientisa, o vietos rinka yra maža. Pagal šią nuostatą alaus darykloms, kurių metinė produkcija neviršija 200 000 hektolitrų, galima taikyti lengvatinį akcizo tarifą, jeigu šis tarifas nėra daugiau negu 50 % mažesnis už standartinį nacionalinį tarifą. Portugalija pasinaudojo šia nuostata – ji taiko 50 % mažesnį tarifą alaus darykloms, kurių metinė produkcija neviršija 200 000 hektolitrų. Tačiau jeigu Madeiroje įsikūrusių alaus daryklų produkcija viršys šią ribą, tai nereikš, kad jos bus pakankamai pajėgios atlaikyti konkurenciją, kylančią dėl alaus iš žemyninės Portugalijos (ar žemyninės Europos). Joms tenkanti vietos rinkos dalis toliau mažėtų dėl didelės konkurencijos, kylančios dėl užsienio kilmės alaus, nes alaus daryklos patirtų papildomų sąnaudų, kadangi yra įsikūrusios atokioje vietoje. Šios sąnaudos visų pirma susijusios su nuolat papildomu dideliu atsargų kiekiu, žaliavų ir antrinių žaliavų bei pakuočių transportavimu iš žemyninės Portugalijos. Taigi nors šios alaus daryklos nebebūtų laikomos „mažomis“, kai jų metinė produkcija išaugtų iki 200 000 hektolitrų, kaip apibrėžta minėtame 4 straipsnyje, jos vis tiek ir toliau būtų mažos palyginti su didelėmis nacionalinėmis ir daugiašalėmis alaus daryklomis, su kuriomis jos konkuruoja. Todėl siekiant užtikrinti, kad vietos pramonė išliktų, alaus darykloms būtinai reikėtų taikyti lengvatinį tarifą tais atvejais, kai jų metinė produkcija viršija 200 000 hektolitrų, bet neviršija 300 000 hektolitrų.(3) Todėl Portugalija prašo, kad būtų leista lengvatinį tarifą, 50 % mažesnį už standartinį nacionalinį tarifą, taikyti alui, pagamintam Madeiroje įsikūrusiose nepriklausomose alaus daryklose, kurių metinė produkcija neviršija 300 000 hektolitrų. Tačiau metinei produkcijai viršijus 200 000 hektolitrų, lengvatinį tarifą bus galima taikyti alaus kiekiui, viršijančiam nurodytą skaičių, tik tuo atveju, jeigu alus bus skirtas suvartoti Madeiroje.(4) Išsamiai išnagrinėjus padėtį paaiškėjo, jog norint užtikrinti, kad išliktų alaus gamybos pramonė atokiausiame Madeiros regione, būtina patenkinti Portugalijos prašymą. Akivaizdu, kad atsižvelgiant į šio atvejo aplinkybes ir laikantis atitinkamų reikalavimų pratęsus mokesčių lengvatos taikymą Madeiros alaus gaminimo pramonės įmonėms bus sudarytos tokios pačios sąlygos, kokias turi jų konkurentai žemyninėje Portugalijoje ir kitose valstybėse narėse. Suteiktos mokesčių lengvatos leis tik padengti papildomas išlaidas, neišvengiamai patiriamas dėl atokios įmonių įsikūrimo vietos.(5) Siekiant nepakenkti bendrosios rinkos veikimui, pagamintam didesniam negu 200 000 hektolitrų kiekiui bus leista taikyti lengvatinį tarifą tik tuo atveju, jeigu alus bus pagamintas ir suvartotas Madeiroje.(6) Nors nuo Sutarties 90 straipsnio nukrypti leidžianti nuostata yra būtina siekiant užtikrinti, kad nekiltų pavojus atokiausio Madeiros regiono plėtrai, reikia nustatyti ir mokesčio lengvatos taikymo terminą. Tačiau svarbu užtikrinti vietos ekonominių operacijų vykdytojų saugumą, kuris jiems yra reikalingas komercinei veiklai plėtoti. Todėl tikslinga leisti taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą šešerių metų laikotarpiu.(7) Be to, reikėtų nustatyti reikalavimą parengti vidurio laikotarpio ataskaitą, kad Komisija galėtų įvertinti, ar vis dar laikomasi sąlygų, kuriomis grindžiamas tokios leidžiančios nukrypti nuostatos suteikimas.(8) Šiame sprendime numatytos priemonės turėtų būti taikomos nepažeidžiant Sutarties 87 ir 88 straipsnių,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisNukrypstant nuo Sutarties 90 straipsnio Portugalijai leidžiama akcizo tarifą, mažesnį už pagal Direktyvą 92/84/EEB nustatytą nacionalinį tarifą, taikyti alui, pagamintam Madeiros autonominėje srityje įsikūrusiose nepriklausomose alaus daryklose, kurių bendra metinė produkcija neviršija 300 000 hektolitrų. Lengvatinis tarifas gali būti taikomas pagamintam didesniam kaip 200 000 hektolitrų metinės produkcijos kiekiui tik tuo atveju, jeigu šis kiekis suvartojamas Madeiroje.Terminas „nepriklausoma maža alaus darykla“ – tai alaus darykla, kuri yra teisiškai ir ekonomiškai nepriklausoma nuo bet kokios kitos alaus daryklos, kurios gamybinės patalpos yra fiziškai atskirtos nuo bet kokios kitos alaus daryklos patalpų ir kuri nevykdo savo veiklos pagal licenciją. Tačiau tais atvejais, kai dvi ar daugiau alaus daryklų bendradarbiauja ir jų bendra metinė produkcija neviršija 300 000 hektolitrų, tokios alaus daryklos gali būti laikomos viena nepriklausoma maža alaus darykla.Lengvatinis akcizo tarifas, kuris gali būti mažesnis už minimalų tarifą, negali būti daugiau kaip 50 % mažesnis už Portugalijoje taikomą standartinį nacionalinį akcizo tarifą.2 straipsnisNe vėliau kaip iki 2010 m. gruodžio 31 d. Portugalija pateikia Komisijai ataskaitą apie esamą padėtį, kad Komisija galėtų įvertinti, ar dar neišnyko priežastys, kuriomis remiantis 1 straipsnyje nustatoma leidžianti nukrypti nuostata.3 straipsnisŠis sprendimas taikomas iki 2013 m. gruodžio 31 d.4 straipsnisŠis sprendimas skirtas Portugalijos Respublikai.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkas[…] [1] OL L 316, 1992 10 31, p. 29.[2] OL C […], […], p. […].[3] OL C […], […], p. […].[4] OL L 316, 1992 10 31, p. 29.[5] OL L 316, 1992 10 31, p. 21. Direktyva su pakeitimais, padarytais 2003 m. Stojimo aktu.


|

52011PC0620

Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1829/2003 leidžiama pateikti rinkai produktus, kurių sudėtyje yra genetiškai modifikuotos medvilnės 281-24-236x3006-210-23 (DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5), kurie iš jos sudaryti arba kurie iš jos pagaminti  /* KOM/2011/0620 galutinis - 2011/0264 (NLE) */

	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPridedamas Tarybos sprendimo pasiūlymas yra susijęs su maistu ir pašarais, kurių sudėtyje yra genetiškai modifikuotos medvilnės 281-24-236x3006-210-23 (DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5), kurie iš jos sudaryti arba kurie iš jos pagaminti, ir dėl kurių pateikimo rinkai 2005 m. birželio 22 d. „Dow AgroSciences Europe“ pateikė kompetentingai Nyderlandų institucijai prašymą pagal Reglamentą (EB) Nr. 1829/2003 dėl genetiškai modifikuoto maisto ir pašarų.Pridedamas pasiūlymas taikomas ir kitų nei maistas ar pašarai produktų, kurių sudėtyje yra medvilnės 281-24-236x3006-210-23 ir kurie iš jos sudaryti, pateikimui rinkai naudoti ta pačia paskirtimi, kaip ir bet kurią kitą medvilnę, išskyrus auginimą.2010 m. birželio 15 d. Europos maisto saugos tarnyba pateikė palankią nuomonę pagal Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 6 ir 18 straipsnius. Jos nuomone, vertinant galimą poveikį žmonių ir gyvūnų sveikatai ar aplinkai, medvilnė 281-24-236x3006-210-23 yra tokia pat saugi, kaip ir genetiškai nemodifikuota medvilnė. Todėl ji padarė išvadą, kad nėra tikėtina, jog prašyme aprašytų produktų, kurių sudėtyje yra medvilnės 281-24-236x3006-210-23, kurie iš jos sudaryti arba kurie iš jos pagaminti, pateikimas rinkai darys nepageidaujamą poveikį žmonių ar gyvūnų sveikatai ar aplinkai, produktus naudojant pagal numatytą paskirtį.Atsižvelgiant į šias aplinkybes, Komisijos sprendimo, kuriuo leidžiama pateikti Sąjungos rinkai produktus, kurių sudėtyje yra genetiškai modifikuotos medvilnės 281-24-236x3006-210-23, kurie iš jos sudaryti arba kurie iš jos pagaminti, projektas 2011 m. vasario 9 d. pateiktas balsavimui Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete. Komitetas nuomonės nepateikė: 14 valstybių narių (192 balsai) balsavo už, 10 valstybių narių (87 balsai) balsavo prieš ir 3 valstybės narės (66 balsai) susilaikė.Todėl pagal Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 35 straipsnio 2 dalį ir Tarybos sprendimo 1999/468/EB su pakeitimais, padarytais Tarybos sprendimu 2006/512/EB, 5 straipsnį Komisija turi pateikti Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių reikia imtis, o Taryba per tris mėnesius kvalifikuota balsų dauguma turi priimti sprendimą ir informuoti Parlamentą.2011/0264 (NLE)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASkuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1829/2003 leidžiama pateikti rinkai produktus, kurių sudėtyje yra genetiškai modifikuotos medvilnės 281-24-236x3006-210-23 (DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5), kurie iš jos sudaryti arba kurie iš jos pagaminti(Tekstas autentiškas tik anglų kalba)(Tekstas svarbus EEE)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,atsižvelgdama į 2003 m. rugsėjo 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1829/2003 dėl genetiškai modifikuoto maisto ir pašarų[1], ypač į jo 7 straipsnio 3 dalį ir 19 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,kadangi:1.  2005 m. birželio 22 d. „Dow AgroSciences Europe“ pagal Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 5 ir 17 straipsnius pateikė kompetentingai Nyderlandų institucijai prašymą dėl maisto produktų, maisto ingredientų ir pašarų, kurių sudėtyje yra medvilnės 281-24-236x3006-210-23, kurie iš jos sudaryti arba kurie iš jos pagaminti, pateikimo rinkai (toliau – prašymas).2.  Prašymas pateiktas ir dėl kitų nei maistas ar pašarai produktų, kurių sudėtyje yra medvilnės 281-24-236x3006-210-23 arba kurie iš jos sudaryti, pateikimo rinkai naudoti ta pačia paskirtimi, kaip ir bet kurią kitą medvilnę, išskyrus auginimą. Todėl pagal Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 5 straipsnio 5 dalį ir 17 straipsnio 5 dalį jame pateikiami duomenys ir informacija, kurių reikalaujama 2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką ir panaikinančios Tarybos direktyvą 90/220/EEB[2] III ir IV prieduose, taip pat informacija apie rizikos vertinimą, atliktą pagal Direktyvos 2001/18/EB II priede išdėstytus principus, ir jo išvados. Prašyme taip pat pateikiamas poveikio aplinkai stebėsenos planas, parengtas pagal Direktyvos 2001/18/EB VII priedą.3.  2010 m. birželio 15 d. Europos maisto saugos tarnyba (toliau – EMST) pateikė palankią nuomonę pagal Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 6 ir 18 straipsnius. Jos nuomone, vertinant galimą poveikį žmonių ir gyvūnų sveikatai ar aplinkai, medvilnė 281-24-236x3006-210-23 yra tokia pat saugi, kaip ir genetiškai nemodifikuota medvilnė. Todėl ji padarė išvadą, kad nėra tikėtina, jog prašyme aprašytų produktų, kurių sudėtyje yra medvilnės 281-24-236x3006-210-23, kurie iš jos sudaryti arba kurie iš jos pagaminti (toliau – produktai), pateikimas rinkai darys nepageidaujamą poveikį žmonių ar gyvūnų sveikatai ar aplinkai, produktus naudojant pagal numatytą paskirtį[3].4.  Pateiktoje nuomonėje EMST apsvarstė visus konkrečius valstybių narių iškeltus klausimus ir problemas, išsakytus konsultuojantis su nacionalinėmis kompetentingomis institucijomis, kaip nustatyta to reglamento 6 straipsnio 4 dalyje ir 18 straipsnio 4 dalyje.5.  EMST savo nuomonėje taip pat padarė išvadą, kad pareiškėjo pateiktas aplinkos stebėsenos planas, kurį sudaro bendrosios priežiūros planas, atitinka numatomą produktų naudojimo paskirtį. Tačiau, atsižvelgdama į medvilnės sėklų fizines savybes ir transportavimo būdus, EMST rekomendavo, kad, be bendrosios priežiūros, būtų taikomos ir specialios aktyvios stebėsenos priemonės dėl laukinių medvilnės augalų atsiradimo teritorijose, kuriose gali plisti sėklos ir dygti augalai.6.  Siekiant geriau apibrėžti stebėsenos reikalavimus ir atitikti EMST rekomendaciją, pareiškėjo pateiktas stebėsenos planas buvo pakoreguotas. Nustatytos konkrečios priemonės, skirtos sumažinti sėklų nuostolius ir nubyrėjimą ir panaikinti atsitiktines medvilnės populiacijas.7.  Atsižvelgiant į šias aplinkybes reikėtų leisti pateikti šiuos produktus rinkai.8.  Kaip nustatyta 2004 m. sausio 14 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 65/2004, nustatančiame genetiškai modifikuotų organizmų unikalių identifikatorių sudarymo ir priskyrimo sistemą[4], kiekvienam GMO turėtų būti priskirtas unikalus identifikatorius.9.  Remiantis EMST nuomone, maisto produktams, maisto ingredientams ir pašarams, kurių sudėtyje yra medvilnės 281-24-236x3006-210-23, kurie iš jos sudaryti arba kurie iš jos pagaminti, nebūtina taikyti specialių ženklinimo reikalavimų, išskyrus nustatytuosius Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 13 straipsnio 1 dalyje ir 25 straipsnio 2 dalyje. Tačiau siekiant užtikrinti produktų naudojimą pagal paskirtį, kuri leidžiama šiuo sprendimu, ženklinant pašarus, kurių sudėtyje yra GMO arba kurie iš jų sudaryti, ir kitus nei maistas ir pašarai produktus, kurių sudėtyje yra GMO arba kurie iš jų sudaryti, kuriuos prašoma leisti pateikti rinkai, etiketėje reikėtų papildomai aiškiai nurodyti, kad svarstomi produktai neturi būti auginami.10.  2003 m. rugsėjo 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1830/2003 dėl genetiškai modifikuotų organizmų ir iš jų pagamintų maisto produktų ir pašarų atsekamumo ir ženklinimo ir iš dalies pakeičiančio Direktyvą 2001/18/EB[5] 4 straipsnio 6 dalyje nustatyti produktų, kurių sudėtyje yra GMO arba kurie iš jų sudaryti, ženklinimo reikalavimai. Produktų, kurių sudėtyje yra GMO arba kurie iš jų sudaryti, atsekamumo reikalavimai nustatyti minėto reglamento 4 straipsnio 1–5 dalyse, o iš GMO pagamintų maisto produktų ir pašarų atsekamumo reikalavimai nustatyti to reglamento 5 straipsnyje.11.  Leidimo turėtojas turėtų pateikti metines veiklos, nurodytos poveikio aplinkai stebėsenos plane, įgyvendinimo ir rezultatų ataskaitas. Minėtus rezultatus reikėtų pateikti pagal 2009 m. spalio 13 d. Komisijos sprendimą 2009/770/EB nustatyti standartines pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/18/EB atliekamo genetiškai modifikuotų organizmų kaip atskirų produktų arba kaip kitų produktų sudėtinių dalių apgalvoto išleidimo į aplinką, siekiant juos tiekti rinkai, monitoringo rezultatų ataskaitų formas[6]. EMST nuomonė negali būti pagrindas taikyti specialias pateikimo rinkai sąlygas ar apribojimus ir (arba) specialias naudojimo ir tvarkymo sąlygas ar apribojimus, įskaitant jau pateiktų rinkai maisto produktų ir pašarų naudojimo stebėsenos reikalavimus, ar Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 6 straipsnio 5 dalies e punkte ir 18 straipsnio 5 dalies e punkte nurodytas specialias konkrečių ekosistemų (aplinkos) ir (arba) geografinių regionų apsaugos sąlygas.12.  Visa reikiama informacija dėl leidimo pateikti produktus rinkai turėtų būti įrašoma į Bendrijos genetiškai modifikuoto maisto ir pašarų registrą, kaip nustatyta Reglamente (EB) Nr. 1829/2003.13.  Pagal 2003 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1946/2003 dėl genetiškai modifikuotų organizmų tarpvalstybinio judėjimo[7] 9 straipsnio 1 dalį ir 15 straipsnio 2 dalies c punktą apie šį sprendimą per Biologinės saugos informacijos rinkimo, apdorojimo ir sklaidos centrą turėtų būti pranešta Biologinės įvairovės konvencijos Kartachenos biosaugos protokolą pasirašiusioms šalims.14.  Dėl šiuo sprendimu nustatomų priemonių konsultuotasi su pareiškėju.15.  Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinis komitetas nepateikė nuomonės per Komiteto pirmininko nustatytą terminą,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnis Genetiškai modifikuotas organizmas ir unikalus identifikatoriusŠio sprendimo priedo b punkte nurodytai genetiškai modifikuotai medvilnei ( Gossypium hirsutum ) 281-24-236x3006-210-23 priskiriamas unikalus identifikatorius DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5, kaip nustatyta Reglamente (EB) Nr. 65/2004.2 straipsnisLeidimasReglamento (EB) Nr. 1829/2003 4 straipsnio 2 dalyje ir 16 straipsnio 2 dalyje nurodytais tikslais ir laikantis šiame sprendime nurodytų sąlygų, leidžiama pateikti rinkai šiuos produktus:a) maisto produktus ir maisto ingredientus, kurių sudėtyje yra medvilnės DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5, kurie iš jos sudaryti arba kurie iš jos pagaminti;b) pašarus, kurių sudėtyje yra medvilnės DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5, kurie iš jos sudaryti arba kurie iš jos pagaminti;c) produktus, išskyrus maistą ir pašarus, kurių sudėtyje yra medvilnės DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 arba kurie iš jos sudaryti, naudojamus pagal tą pačią paskirtį, kaip bet kuri kita medvilnė, išskyrus auginimą.3 straipsnis Ženklinimas1. Laikantis Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 13 straipsnio 1 dalyje ir 25 straipsnio 2 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 1830/2003 4 straipsnio 6 dalyje nustatytų ženklinimo reikalavimų, „organizmo pavadinimas“ yra „medvilnė“.2. Žodžiai „neskirti auginti“ įrašomi 2 straipsnio b ir c punktuose nurodytų produktų, kurių sudėtyje yra medvilnės DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 arba kurie iš jos sudaryti, etiketėje ir prie tokių produktų pridedamuose dokumentuose.4 straipsnis Poveikio aplinkai stebėsena1. Leidimo turėtojas užtikrina, kad būtų parengtas ir įgyvendintas priedo h punkte nurodytas poveikio aplinkai stebėsenos planas.2. Leidimo turėtojas pateikia Komisijai metines stebėsenos plane nurodytos veiklos įgyvendinimo ir rezultatų ataskaitas, parengtas pagal Komisijos sprendimą 2009/770/EB.5 straipsnisBendrijos registrasŠio sprendimo priede nurodyta informacija įrašoma į Bendrijos genetiškai modifikuoto maisto ir pašarų registrą, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 28 straipsnyje.6 straipsnisLeidimo turėtojasLeidimo turėtojas – „Dow AgroSciences Europe“ (Jungtinė Karalystė), atstovaujanti „Mycogen Seeds“ (Jungtinės Amerikos Valstijos).7 straipsnisGaliojimasŠis sprendimas taikomas 10 metų nuo pranešimo apie jį dienos.8 straipsnisAdresatasŠis sprendimas skirtas „Dow AgroSciences Europe“, European Development Centre, 3 Milton Park, Abingdon, Oxon OX14 4RN, Jungtinė Karalystė.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkasPRIEDASa) Pareiškėjas ir leidimo turėtojasPavadinimas: „Dow AgroSciences Europe“Adresas: European Development Centre, 3 Milton Park, Abingdon, Oxon OX14 4RN, Jungtinė Karalystėb) Produktų paskirtis ir specifikacija(1) maisto produktai ir maisto ingredientai, kurių sudėtyje yra medvilnės DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5, kurie iš jos sudaryti arba kurie iš jos pagaminti;(2) pašarai, kurių sudėtyje yra medvilnės DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5, kurie iš jos sudaryti arba kurie iš jos pagaminti;(3) produktai, išskyrus maistą ir pašarus, kurių sudėtyje yra medvilnės DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 arba kurie iš jos sudaryti, naudojami pagal tą pačią paskirtį, kaip bet kuri kita medvilnė, išskyrus auginimą.Genetiškai modifikuota medvilnė DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 ( Gossypium hirsutum) , kaip aprašyta prašyme, išskiria proteinus Cry1Ac ir Cry1F, kurie apsaugo nuo tam tikrų žvynasparnių kenksmingųjų organizmų, ir PAT proteiną, naudojamą kaip atrankos žymuo, kuris medvilnę padaro atsparią amonio gliufosinato herbicidui.c) Ženklinimas:(1) Laikantis Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 13 straipsnio 1 dalyje bei 25 straipsnio 2 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 1830/2003 4 straipsnio 6 dalyje nustatytų konkrečių ženklinimo reikalavimų, „organizmo pavadinimas“ yra „medvilnė“.(2) Žodžiai „neskirti auginti“ įrašomi šio sprendimo 2 straipsnio b ir c punktuose nurodytų produktų, kurių sudėtyje yra medvilnės DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 arba kurie iš jos sudaryti, etiketėje ir prie tokių produktų pridedamuose dokumentuose.d) Aptikimo metodas-  Konkretaus įvykio realaus laiko PGR pagrįstas metodas, taikomas medvilnės DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 kiekybiniam vertinimui atlikti;-  Bendrijos etaloninės laboratorijos, įkurtos Reglamentu (EB) Nr. 1829/2003, įteisintas sėkloms ir paskelbtas adresu http://gmo-crl.jrc.ec.europa.eu/statusofdoss.htm;-  etaloninė medžiaga – EMR®-BF422, pateikta Europos Komisijos Jungtinio tyrimų centro (JTC) Etaloninių medžiagų ir matavimų instituto (EMMI) tinklapyje https://irmm.jrc.ec.europa.eu/rmcatalogue.e) Unikalus identifikatoriusDAS-24236-5xDAS-21Ø23-5f) Informacija, kurios reikalaujama pagal Biologinės įvairovės konvencijos Kartachenos biosaugos protokolo II priedąBiologinės saugos informacijos rinkimo, apdorojimo ir sklaidos centras, įrašo Nr.: žr. [ užpildyti gavus pranešimą ].g) Produktų pateikimo rinkai, naudojimo arba tvarkymo sąlygos arba apribojimaiNereikalaujama.h) Stebėsenos planasPoveikio aplinkai stebėsenos planas, parengtas pagal Direktyvos 2001/18/EB VII priedą[Nuoroda: internete paskelbtas planas ]i) Rinkai pateikto žmonėms vartoti skirto maisto stebėsenos reikalavimaiNereikalaujama.Pastaba. Nuorodos į susijusius dokumentus ilgainiui gali keistis. Visuomenė su šiais pakeitimais galės susipažinti nuolat atnaujinamame Bendrijos genetiškai modifikuoto maisto ir pašarų registre. [1] OL L 268, 2003 10 18, p. 1.[2] OL L 106, 2001 4 17, p. 1.[3] http://registerofquestions.efsa.europa.eu/roqFrontend/questionLoader?question=EFSA-Q-2010-00863[4] OL L 10, 2004 1 16, p. 5.[5] OL L 268, 2003 10 18, p. 24.[6] OL L 275, 2009 10 21, p. 9.[7] OL L 287, 2003 11 5, p. 1.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52009PC0239

Pasiūlymas Tarybos sprendimas dėl pozicijos, kurią reikia priimti Bendrijai dėl pasiūlymo iš dalies pakeisti Muitinės konvenciją dėl tarptautinio krovinių gabenimo su TIR knygelėmis (1975 m. TIR konvencija)  /* KOM/2009/0239 galutinis - ACC 2009/0069 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 26.5.2009KOM(2009) 239 galutinis2009/0069 (ACC)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl pozicijos, kurią reikia priimti Bendrijai dėl pasiūlymo iš dalies pakeisti Muitinės konvenciją dėl tarptautinio krovinių gabenimo su TIR knygelėmis (1975 m. TIR konvencija)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. PASIūLYMO APLINKYBėSPasiūlymo pagrindas ir tikslai1975 m. lapkričio 14 d. Muitinės konvencija dėl tarptautinio krovinių gabenimo su TIR knygelėmis (toliau – TIR konvencija) Europos ekonominės bendrijos vardu buvo patvirtinta Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2112/78. 1983 m. birželio 20 d. konvencija įsigaliojo Bendrijoje.Pasiūlytu sprendimu siekiama, kad Bendrija priimtų naujausius TIR konvencijos pakeitimus, kuriems pritarė JT EEK su transportu susijusių muitinės klausimų darbo grupė.1.2. Bendrosios aplinkybėsTIR konvencijoje, kurią administruoja Ženevoje įkurta Jungtinių Tautų Europos ekonominė komisija (JT/EEK), nustatyta muitinės tranzito procedūra, taikoma tarptautiniam krovinių gabenimui kelių transportu. Gabenant prekes, kurioms muitų ir mokesčių taikymas yra sustabdytas, pagal Konvenciją galima kirsti tarptautines sienas pakeliui muitinei taikant tik minimalius intervencinius veiksmus. Taikant TIR sistemą mažėja įprastinių kliūčių tarptautiniam prekių gabenimui – taip skatinama tarptautinės prekybos plėtra. Dėl šios sistemos mažėja gabenimo tranzitu vėlavimo atvejų, todėl sutaupoma daug transporto išlaidų. Svarbiausias sistemos privalumas – tai, kad TIR konvencija suteikia galimybę, naudojantis tarptautine garantijų grandine, palyginti paprastai naudotis reikiamomis garantijomis.JT EEK su transportu susijusių muitinės klausimų darbo grupė sutarė, kad reikalingi kai kurie TIR konvencijos pakeitimai. Jais daugiausia keičiami straipsniai, susiję su finansinės atsakomybės ir skolos muitinei išieškojimu. Pertvarkius ir patikslinus atitinkamus straipsnius procedūra bus suprantamesnė ir ją bus lengviau taikyti. Kitais pakeitimais į konvencijos tekstą įterpiama tarptautinės organizacijos sąvokos apibrėžtis ir aiškiai apibrėžiamas leidimo šiai organizacijai organizuoti tarptautinių garantijų grandinę suteikimo procesas.1.3. Pasiūlymo srityje taikomos nuostatosTIR konvencijos 1, 6, 8, 10 ir 11 straipsniai.1.4. Derėjimas su kitomis Europos Sąjungos politikos sritimis ir tikslaisSiūlomas sprendimas atitinka bendrąją prekybos ir transporto politiką. Pagal TIR sistemą, kuria palengvinamos kelių transporto sąlygos, prekes galima gabenti per 66 susitariančiąsias šalis muitinių administracijoms atliekant minimalius intervencinius veiksmus, taip pat TIR sistema suteikia galimybę, naudojantis tarptautine garantijų grandine, palyginti paprastai naudotis reikiamomis garantijomis. TIR konvencija atliktas supaprastinimas atitinka persvarstytą Lisabonos strategiją.2. KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS2.1. Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimisKonsultacijų metodai, pagrindiniai tiriamieji sektoriai ir bendras respondentų apibūdinimasKonsultacijos dėl pasiūlymo vyko su Tarptautinio kelių transporto sąjunga. Šios konsultacijos vyko per Muitinės kodekso komiteto posėdžius ir JT EEK su transportu susijusių muitinės klausimų darbo grupės sesijas.Atsakymų santrauka ir kaip į juos atsižvelgtaPalanki nuomonė.2.2. Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimasNepriklausomo tyrimo neprireikė.2.3. Poveikio vertinimasPasiūlytais pakeitimais nekeičiama straipsnių, kuriais apibrėžiama skolos išieškojimo procedūra TIR sistemoje, bet jie pertvarkomi, kad procedūra būtų suprantamesnė ir ją būtų galima lengviau taikyti. Be to, kadangi TIR sistemoje veikia tarptautinės organizacijos, konvencijoje reikėtų aiškiai apibrėžti šią organizaciją ir paaiškinti, kaip reikėtų taikyti leidimo suteikimo šiai organizacijai procedūrą.Priėmus šiuos pakeitimus konvencijoje būtų aiškiai aprašytas skolos išieškojimo procedūros etapų eiliškumas ir aiškiai reglamentuota visų TIR sistemoje dalyvaujančių partnerių atsakomybė. Būtų pašalintos galimos dabar galiojančių 8 ir 11 straipsnių taikymo problemos.3. TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI3.1. Siūlomų veiksmų santraukaPasiūlytu sprendimu Bendrijos vardu būtų priimti TIR konvencijos pakeitimai.3.2. Teisinis pagrindasEuropos bendrijos steigimo sutarties 133 straipsnis ir 300 straipsnio 2 dalies antra pastraipa.3.3. Subsidiarumo principasPasiūlymas atitinka subsidiarumo principą. Juo įgyvendinamas tarptautinio susitarimo, kuriuo laikomasi subsidiarumo principo, pakeitimas.Pasiūlytiems pakeitimams preliminariai pritarė JT EEK su transportu susijusių muitinės klausimų darbo grupė.3.4. Proporcingumo principasPasiūlymas atitinka proporcingumo principą. Juo įgyvendinamas tarptautinio susitarimo, kuriuo laikomasi proporcingumo principo, pakeitimas.3.4. Pasirinkta priemonėSiūloma priemonė – sprendimas.Tarptautiniai susitarimai ir tokių susitarimų pakeitimai į Bendrijos teisės aktų sistemą paprastai įtraukiami priimant sprendimą.4. POVEIKIS BIUDžETUIPasiūlymas neturi poveikio Bendrijos biudžetui.2009/0069 (ACC)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl pozicijos, kurią reikia priimti Bendrijai dėl pasiūlymo iš dalies pakeisti Muitinės konvenciją dėl tarptautinio krovinių gabenimo su TIR knygelėmis (1975 m. TIR konvencija)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 133 straipsnį kartu su 300 straipsnio 2 dalies antra pastraipa,kadangi:1.  1978 m. liepos 25 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2112/78[1] Bendrijos vardu buvo patvirtinta 1975 m. lapkričio 14 d. Muitinės konvencija dėl tarptautinio krovinių gabenimo su TIR knygelėmis (TIR konvencija), įsigaliojusi Bendrijoje 1983 m. birželio 20 d[2].2.  2009 m. vasario mėn. JT EEK su transportu susijusių muitinės klausimų darbo grupė nutarė, kad reikalingi kai kurie TIR konvencijos pakeitimai. Jais daugiausia keičiami straipsniai, susiję su finansinės atsakomybės ir skolos muitinei išieškojimu. Pertvarkius ir patikslinus atitinkamus straipsnius, procedūra bus suprantamesnė ir bus lengviau ją taikyti. Kitais pakeitimais į konvencijos tekstą įterpiama tarptautinės organizacijos sąvokos apibrėžtis ir aiškiai apibrėžiamas leidimo šiai organizacijai organizuoti tarptautinių garantijų grandinę suteikimo procesas.3.  Pasiūlytas straipsnių pertvarkymas ir aiškus visų skolos išieškojimo etapų reglamentavimas padarytų šią procedūrą suprantamesne ir ją būtų galima lengviau taikyti. Aiškiau aprašius visų TIR sistemoje dalyvaujančių partnerių atsakomybę, TIR sistema taptų skaidresnė.4.  Visos valstybės narės pareiškė teigiamą nuomonę dėl siūlomų pakeitimų. Dėl su transportu susijusių muitinės klausimų darbo grupės parengto projekto jau buvo diskutuota Muitinės kodekso komitete ir preliminariai jam pritarta.5.  Kita TIR konvencijos administracinio komiteto sesija numatoma 2009 m. rugsėjo mėn., tad tikimasi, kad visos TIR konvencijos Susitariančiosios šalys bus pasirengusios formaliai priimti pasiūlytus TIR konvencijos pakeitimus.6.  Todėl reikėtų nustatyti Bendrijos poziciją dėl siūlomo pakeitimo,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisBendrijos pozicija Administraciniame komitete grindžiama priede pateikiamu pakeitimų projektu.2 straipsnisŠis sprendimas skirtas valstybėms narėms.Priimta Briuselyje […]Tarybos varduPirmininkasPRIEDAS1. 1 straipsnio q punktas keičiamas taip:žodis „patvirtinusi“ keičiamas žodžiu „įgaliojusi būti“.2. [Netaikoma redakcijai lietuvių kalba].3. Į 1 straipsnį įterpiamas naujas r punktas:„r) tarptautinė organizacija – organizacija, kuriai Administracinis komitetas suteikė leidimą imtis atsakomybės už veiksmingą tarptautinių garantijų sistemos organizavimą ir efektyvų veikimą.“4. 6 straipsnyje 2a dalis keičiama taip:„2a. Tarptautinė organizacija turi gauti Administracinio komiteto leidimą imtis atsakomybės už veiksmingą tarptautinių garantijų sistemos organizavimą ir efektyvų veikimą. Leidimas suteikiamas, tik jeigu organizacija laikosi 9 priedo III dalyje nustatytų sąlygų ir reikalavimų. Administracinis komitetas gali atšaukti leidimą, jeigu šių sąlygų ir reikalavimų nebesilaikoma.“5. 8 straipsnyje 1 dalis keičiama taip:„1. Garantuojančioji asociacija įsipareigoja sumokėti didžiausią garantuojamą importo ir eksporto muitų bei mokesčių, taip pat delspinigių, kurie priskaičiuojami pagal Susitariančiosios šalies, kurioje buvo nustatytas su TIR operacija susijęs pažeidimas ir garantuojančiajai asociacijai buvo pateiktas reikalavimas, muitinės įstatymus ir kitus teisės aktus, sumą. Už minėtų sumų sumokėjimą solidariai atsako garantuojančioji asociacija ir asmenys, kurie privalo šias sumas sumokėti.“6. 8 straipsnyje išbraukiama 7 dalis.7. 10 straipsnio 2 dalis keičiama taip:žodis „šalies“ pakeičiamas žodžiais „Susitariančiosios šalies“.8. 11 straipsnio 1 dalis keičiama taip:“1. Jeigu TIR operacija nebuvo pripažinta įvykdyta, kompetentingos institucijos:a) praneša TIR knygelės turėtojui apie neužbaigtą operaciją TIR knygelėje nurodytu adresu;b) praneša garantuojančiai asociacijai apie neužbaigtą operaciją.Kompetentingos institucijos praneša garantuojančiajai asociacijai ne vėliau kaip per metus nuo TIR knygelės priėmimo tose institucijose dienos arba ne vėliau kaip per du metus, jeigu TIR operacijos pabaigos liudijimas buvo suklastotas arba buvo gautas piktnaudžiaujant ar sukčiaujant.9. Į 11 straipsnį įterpiama nauja 2 dalis:“2. Suėjus 8 straipsnio 1 ir 2 dalyse minimų sumų mokėjimo terminui, kompetentingos institucijos, prieš pateikdamos reikalavimą garantuojančiajai asociacijai, reikalauja, jei įmanoma, kad jas sumokėtų už jų mokėjimą atsakingas asmuo ar asmenys.“10. 11 straipsnyje 2 dalis tampa 3 dalimi.11. 11 straipsnyje 3 dalis keičiama taip:“3. Reikalavimas sumokėti 8 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytas sumas garantuojančiajai asociacijai pateikiamas ne anksčiau kaip trys mėnesiai nuo tos dienos, kai šiai asociacijai buvo pranešta, kad TIR operacija nebuvo pripažinta įvykdyta arba kad TIR operacijos pabaigos liudijimas buvo gautas piktnaudžiaujant ar sukčiaujant, ir ne vėliau kaip per dvejus metus nuo tos dienos. Tačiau tais TIR operacijų atvejais, kai per minėtą dvejų metų laikotarpį dėl šių operacijų pradedamos administracinės arba teisminės procedūros, susijusios šio straipsnio 2 dalyje nurodytų asmens ar asmenų prievole sumokėti, bet koks reikalavimas sumokėti turi būti pateiktas per metus nuo dienos, kai turi būti pradėtas vykdyti kompetentingų institucijų ar teismų sprendimas.“12. 11 straipsnyje 3 dalis tampa 4 dalimi.13. 11 straipsnyje 4 dalis keičiama taip:“4. Reikalaujamą sumą garantuojančioji asociacija sumoka per tris mėnesius nuo dienos, kai jai pateikiamas reikalavimas sumokėti.“14. Į 11 straipsnį įrašoma tokia 5 dalis:“5. Sumokėtos sumos garantuojančiajai asociacijai grąžinamos, jei per dvejus metus nuo dienos, kai jai buvo pateiktas reikalavimas sumokėti, pateikiami kompetentingoms institucijoms priimtini įrodymai, kad atitinkamos TIR operacijos metu jokių pažeidimų nepadaryta. Dvejų metų laikotarpis gali būti pratęstas nacionaliniais teisės aktais.“15. 6 priede aiškinamoji pastaba 0.8.3 keičiama taip:žodžiai „muitinėms“ ir „muitinės“ pakeičiami atitinkamai žodžiais „Susitariančiosioms šalims“ ir „Susitariančiosios šalys“.16. 6 priede aiškinamoji pastaba 0.8.5 keičiama taip:žodžiai „garantijos reikalaujama“ pakeičiami žodžiais „reikalavimas sumokėti pateikiamas garantuojančiajai asociacijai“.17. 6 priede išbraukiama aiškinamoji pastaba 0.8.7.18. 6 priede aiškinamoji pastaba 0.10 tampa aiškinamąja pastaba 0.10–1.19. Į 6 priedą įrašoma nauja aiškinamoji pastaba 0.10–2:„0.10–2. Žodžiai „arba operacija nebuvo baigta“ reiškia ir tuos atvejus, kai pabaigos liudijimas buvo suklastotas.“20. 6 priedo aiškinamoji pastaba 0.11-1 keičiama taip:„0.11–1. Pranešimo būdas nustatomas nacionaliniais teisės aktais.“21. Į 6 priedą įterpiama nauja aiškinamoji pastaba 0.11–2:„0.11–2. Kompetentingos institucijos, reikalaudamos iš atsakingo asmens ar asmenų sumokėti, bent nusiunčia reikalavimą sumokėti TIR knygelės turėtojui toje knygelėje nurodytu adresu arba atsakingam asmeniui ar asmenims, jei tai ne tie patys asmenys, nacionalinių teisės aktų nustatyta tvarka. Reikalavimas sumokėti TIR knygelės turėtojui gali būti nusiųstas kartu su šio straipsnio 1 dalies a punkte nurodytu pranešimu.“22. 6 priede aiškinamoji pastaba 0.11–2 tampa aiškinamąja pastaba 0.11–3–1.23. 6 priede aiškinamoji pastaba 0.11–3–1 keičiama taip:žodis „muitinė“ keičiamas žodžiu „kompetentingos institucijos“.24. Į 6 priedą įterpiama nauja aiškinamoji pastaba 0.11–3–2:„0.11–3–2. Kompetentingos institucijos gali informuoti garantuojančiąją asociaciją apie pradėtas su reikalavimu sumokėti susijusias administracines ar teismines procedūras. Bet kokiu atveju dar nepasibaigus dviejų metų laikotarpiui kompetentingos institucijos informuoja garantuojančiąją asociaciją apie procedūras, kurios gali būti baigtos po šio termino.“25. 6 priede aiškinamoji pastaba 0.11-3 tampa aiškinamąja pastaba 0.11-4.26. 6 priede aiškinamoji pastaba 0.11-4 keičiama taip:žodžiai „11 straipsnyje“ pakeičiami žodžiais „šiame straipsnyje“.27. 6 priede aiškinamosios pastabos 0.11–4 pastraipos pabaigoje įrašomas šis sakinys:„Nustatytas terminas taikomas taip pat tuo atveju, kai garantuojančioji asociacija, gavusi reikalavimą, konsultuojasi šiuo klausimu su 6 straipsnio 2 dalyje nurodyta tarptautine organizacija dėl pozicijos.“28. 6 priede aiškinamoji pastaba 0.28 tampa aiškinamąja pastaba 0.28–1.29. Į 6 priedą įterpiama ši nauja aiškinamoji pastaba 0.28–2:„0.28.2. Šiuo straipsniu nustatoma, kad TIR operacija laikoma baigta, kai prekėms taikoma kita muitinės procedūra arba kita muitinės kontrolės priemonė. Tai taikoma deklaruojant prekes vidaus vartojimui (visiškai arba iš dalies), jas perduodant per sieną trečiajai šaliai (eksportas) arba į laisvąją zoną, prekes saugant muitinės institucijų patvirtintoje vietoje, kol prekės bus deklaruotos kitai procedūrai.“[1] OL L 252, 1978 9 14.[2] OL L 31, 1983 2 2, p. 13.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52009PC0522

Pasiūlymas Tarybos sprendimas leisti Švedijos Karalystei ir Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 167 straipsnio  /* KOM/2009/0522 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 13.10.2009KOM(2009) 522 galutinisPasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASleisti Švedijos Karalystei ir Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 167 straipsnioAIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. Pasiūlymo aplinkybėsPagal 2006 m. lapkričio 28 d. Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (toliau – PVM direktyva) 395 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali vieningai leisti bet kuriai valstybei narei imtis specialių priemonių, kuriomis nukrypstama nuo šios direktyvos nuostatų, kad būtų supaprastinta pridėtinės vertės mokesčio (PVM) surinkimo procedūra arba užkirstas kelias tam tikrų formų mokesčių slėpimui ar vengimui.2007 m. sausio 30 d. Tarybos sprendimu 2007/133/EB (OL L 57, 2007 2 24, p. 12) Švedijos Karalystei (toliau – Švedija) ir Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei (toliau – Jungtinė Karalystė) specialią priemonę, kuria nukrypstama nuo PVM direktyvos 167 straipsnio, leista taikyti iki 2009 m. gruodžio 31 d.Šiuo leidimu šioms valstybėms narėms sudaroma galimybė apmokestinamiesiems asmenims, kurių metinė apyvarta Švedijoje neviršija 3 000 000 SEK ir Jungtinėje Karalystėje – 1 350 000 GPB, atidėti PVM atskaitos teisę iki tol, kol PVM bus sumokėtas prekių tiekėjui ar paslaugų teikėjui, ir taikyti neprivalomą sistemą (t. y. pinigų apskaitos sistemą), pagal kurią, kaip išdėstyta PVM direktyvos 66 straipsnio b dalyje, pardavimo sandorių PVM atskaitomas gavus apmokėjimą.2009 m. kovo 3 d. Komisijos Generaliniame sekretoriate užregistruotu raštu Švedija paprašė leidimo pratęsti šios priemonės taikymo laikotarpį. 2009 m. sausio 15 d. Komisijos Generaliniame sekretoriate užregistruotu raštu Jungtinė Karalystė paprašė leidimo pratęsti šios priemonės taikymo laikotarpį ir viršutinę metinės apyvartos ribą, iki kurios galima taikyti šią sistemą, padidinti iki 1 500 000 GBP. Jungtinė Karalystė nurodė, kad padidinus viršutinę apyvartos ribą bus galima išlaikyti apytikslę sąsają su 2 000 000 EUR riba, nustatyta labai mažoms įmonėms, atsižvelgiant į dabartinį svaro sterlingų ir euro kursą, ir bus sudaryta galimybė šią sistemą taikyti papildomai 6 800 įmonių.Vadovaudamasi PVM direktyvos 395 straipsnio 2 dalimi, 2009 m. liepos 9 d. raštais Komisija informavo kitas valstybes nares apie Švedijos ir Jungtinės Karalystės prašymus, o 2009 m. liepos 13 d. raštais pranešė Švedijai ir Jungtinei Karalystei, kad turi visą informaciją, kuri, Komisijos nuomone, yra būtina jų prašymams įvertinti.Pinigų apskaitos sistema yra neprivaloma supaprastinto apmokestinimo sistema, taikoma mažoms įmonėms, kurioms mokesčio lengvata netaikoma. Pagal šią sistemą tokie apmokestinamieji asmenys gali taikyti paprastą taisyklę, pagrįstą pirkimo išlaidų ir pardavimo sandorių apmokėjimo data, pagal kurią nustatoma, kada jie privalo atitinkamai atskaityti PVM ir jį sumokėti į valstybės iždą. Todėl ši supaprastinimo priemonė visų pirma skirta įmonėms, kurioms, taikant įprastas taisykles, sudėtinga nustatyti, kada jos privalo atskaityti pirkimo ir pardavimo sandorių PVM, ir kurios apskaitoje netaiko kaupimo principo. Be to, taikant šią sistemą sudaromos palankesnės finansinės sąlygos, visų pirma toms įmonėms, kurių išlaidos iš esmės neapmokestinamos PVM (pavyzdžiui, darbo užmokestis) arba patiriamos dėl to, kad jų klientai vėluoja sumokėti dideles sumas, kurių įmonės negali perkelti tiekėjams.Pažymėtina, kad Komisija į 2009 m. sausio 28 d. Direktyvos, iš dalies keičiančios Direktyvos 2006/112/EB nuostatas dėl sąskaitų faktūrų išrašymo taisyklių, pasiūlymą (COM(2009) 21 galutinis), įtraukė nuostatas, kuriomis visoms valstybėms narėms sudaroma galimybė apmokestinamiesiems asmenims, kurių metinė apyvarta neviršija viršutinės apyvartos ribos, kurią valstybės narės gali nustatyti iki 2 000 000 EUR (pagal 2003 m. gegužės 6 d. Komisijos rekomendaciją 2003/361/EB (OL L 124, 2003 5 20, p. 36) labai mažoms įmonėms nustatyta riba), ir kurie taiko neprivalomą sistemą, pagal kurią prievolė atskaityti pardavimo sandorių PVM atsiranda tik gavus apmokėjimą, PVM atskaitos teisę atidėti iki tol, kol PVM sumokamas prekių tiekėjams ar paslaugų teikėjams.Remdamasi PVM direktyvos 395 straipsnio nuostatomis ir Švedijos ir Jungtinės Karalystės pateiktais argumentais, Komisija mano, kad prašoma nukrypti leidžianti nuostata atitinka šiame straipsnyje nustatytas sąlygas, visų pirma taikyti neprivalomą pinigų apskaitos sistemą, ir sudaro galimybę supaprastinti mokesčio surinkimą labai mažoms įmonėms. Be to, atsižvelgdama į pirmiau nurodytas aplinkybes, Komisija neprieštarauja šiam prašymui ir mano, kad Tarybai būtina pateikti atitinkamą pasiūlymą. Visų pirma, pritaikius PVM direktyvos 399 ir 400 straipsniuose išdėstytas kurso perskaičiavimo taisykles, viršutinės pinigų apskaitos sistemos metinės apyvartos ribos yra žemesnės už direktyvoje siūlomą ribą.Vis dėlto, Komisijos nuomone, turėtų būti nustatytas ribotas šios nukrypti leidžiančios nuostatos taikymo laikotarpis, kad, remiantis atitinkama šių valstybių narių pateikiama informacija, būtų galima reguliariai įvertinti, ar tebėra ją pagrindžiančių teisinių ar faktinių priežasčių. Bet kuriuo atveju Komisija mano, kad ši nukrypti leidžianti nuostata turėtų nustoti galioti pradėjus taikyti Komisijos siūlomas darniąsias šios konkrečios sistemos taisykles.2. K ONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMASSPRENDIMO PASIūLYMU SUDAROMA GALIMYBė TOLIAU TAIKYTI NEPRIVALOMą PINIGų APSKAITOS SISTEMą, KURIA SIEKIAMA SUPAPRASTINTI PVM TAISYKLIų TAIKYMO TVARKą LABAI MAžOMS įMONėMS, KARTU SUDARANT PALANKESNES FINANSINES SąLYGAS. TODėL LEIDUS TAIKYTI NUKRYPTI LEIDžIANčIą NUOSTATą, LABAI MAžOMS įMONėMS BUS DAROMAS TEIGIAMAS POVEIKIS. NEPRIKLAUSOMO TYRIMO NEPRIREIKė, NEREIKėJO KONSULTACIJų SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR šIO SPRENDIMO POVEIKIO VERTINIMO. BET KURIUO ATVEJU POVEIKIS BUS RIBOTAS DėL RIBOTOS NUKRYPTI LEIDžIANčIOS NUOSTATOS TAIKYMO SRITIES IR TRUKMėS.3. T EISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAISIūLOMU SPRENDIMU SIEKIAMA SUDARYTI GALIMYBę ŠVEDIJAI IR JUNGTINEI KARALYSTEI TOLIAU TAIKYTI NUO PVM DIREKTYVOS 167 STRAIPSNIO NUKRYPTI LEIDžIANčIą NUOSTATą IR APMOKESTINAMIESIEMS ASMENIMS, KURIų METINė APYVARTA ŠVEDIJOJE NEVIRšIJA 3 000 000 SEK IR JUNGTINėJE KARALYSTėJE – 1 500 000 GPB, ATIDėTI PVM ATSKAITOS TEISę IKI TOL, KOL PVM BUS SUMOKėTAS PREKIų TIEKėJUI ARBA PASLAUGų TEIKėJUI, IR TAIKYTI NEPRIVALOMą PINIGų APSKAITOS SIS temą, pagal kurią, kaip išdėstyta PVM direktyvos 66 straipsnio b dalyje, jų pardavimo sandorių PVM atskaitomas gavus apmokėjimą.Šio sprendimo teisinis pagrindas yra PVM direktyvos 395 straipsnio nuostatos, priimtos taikant Europos bendrijos steigimo sutarties 93 straipsnį. Remiantis šiomis nuostatomis, valstybė narė, pageidaujanti imtis konkrečių priemonių, kuriomis nukrypstama nuo minėtos direktyvos nuostatų, privalo gauti Tarybos leidimą, kuris suteikiamas Tarybos sprendimu. Kadangi įgyvendinimo priemonė susijusi su apyvartos mokesčių teisės aktų suderinimu, laikomasi subsidiarumo principo.Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą ir juo neviršijama tai, kas būtina supaprastinimo tikslui pasiekti, nes jis taikomas tik nedideliam skaičiui apmokestinamųjų asmenų, galinčių pasirinktinai taikyti šios sistemos taisykles. Todėl šiuo pasiūlymu nuo PVM direktyvos principų nukrypstama labai nedaug ir tinkamu pagrindu.4. P OVEIKIS BIUDžETUIPASIūLYMAS NETURI POVEIKIO BENDRIJOS BIUDžETUI.5. P APILDOMA INFORMACIJAPASIūLYME NUMATYTA, KAD SPRENDIMO TAIKYMO LAIKOTARPIS BAIGSIS SAVAIME Tą DIENą, KAI įSIGALIOS NUOSTATOS DėL DARNIųJų TAISYKLIų, KURIOMIS VISOMS VALSTYBėMS NARėMS BUS SUDARYTA GALIMYBė TAIKYTI šIą KONKREčIą PRAšOMą NUKRYPTI LEIDžIANčIą NUOSTATą.PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASleisti Švedijos Karalystei ir Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 167 straipsnioEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 93 straipsnį,atsižvelgdama į 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvą 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos[1], ypač į jos 395 straipsnio 1 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[2],kadangi:(1) Tarybos sprendimu 2007/133/EB[3] ir nuo Direktyvos 2006/112/EB 167 straipsnio nukrypti leidžiančia nuostata Švedijos Karalystei (toliau – Švedija) ir Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei (toliau – Jungtinė Karalystė) leista apmokestinamiesiems asmenims, taikantiems neprivalomą pinigų apskaitos sistemą, pagal kurią, kaip išdėstyta PVM direktyvos 66 straipsnio b dalyje, jų tiekiamų prekių ir teikiamų paslaugų PVM apskaičiuojamas gavus apmokėjimą, atidėti pridėtinės vertės mokesčio (PVM) atskaitos teisę iki tol, kol PVM bus sumokėtas prekių tiekėjui ar paslaugų teikėjui. Kad apmokestinamieji asmenys galėtų taikyti šią sistemą, jų metinė apyvarta neturi viršyti Švedijoje 3 000 000 SEK ir Jungtinėje Karalystėje – 1 350 000 GBP.(2) Švedija ir Jungtinė Karalystė raštais paprašė leidimo pratęsti šios specialios nukrypti leidžiančios priemonės taikymo laikotarpį: Komisijos Generalinis sekretoriatas Švedijos raštą užregistravo 2009 m. kovo 3 d. ir Jungtinės Karalystės raštą – 2009 m. sausio 15 d. Pastaroji valstybė narė taip pat paprašė iki 1 500 000 GBP padidinti viršutinę metinės apyvartos ribą, iki kurios galima taikyti šią sistemą.(3) Vadovaudamasi Direktyvos 2006/112/EB 395 straipsnio 2 dalimi, 2009 m. liepos 9 d. raštais Komisija informavo kitas valstybes nares apie Švedijos ir Jungtinės Karalystės prašymus, o 2009 m. liepos 13 d. raštais pranešė Švedijai ir Jungtinei Karalystei, kad turi visą informaciją, kuri, Komisijos nuomone, yra būtina jų prašymams įvertinti.(4) Pinigų apskaitos sistema yra neprivaloma supaprastinto apmokestinimo sistema, taikoma mažoms įmonėms, kurioms mokesčio lengvata netaikoma. Pagal šią sistemą tokie apmokestinamieji asmenys gali taikyti paprastą taisyklę, pagrįstą pirkimo išlaidų ir pardavimo sandorių apmokėjimo data, pagal kurią nustatoma, kada jie privalo atitinkamai atskaityti PVM ir jį sumokėti į valstybės iždą. Šiems apmokestinamiesiems asmenims ši sistema – tai supaprastinimo priemonė, kuria joms kartu sudaromos palankesnės finansinės sąlygos.(5) 2009 m. sausio 28 d. Komisija pateikė direktyvos pasiūlymą, kuriuo iš dalies keičiamos Direktyvos 2006/112/EB nuostatos dėl sąskaitų faktūrų išrašymo taisyklių (COM(2009) 21 galutinis) ir sudaroma galimybė valstybėms narėms apmokestinamųjų asmenų, kurių metinė apyvarta neviršija viršutinės apyvartos ribos, kurią valstybės narės gali nustatyti iki 2 000 000 EUR, ir kurie taiko neprivalomą sistemą, pagal kurią prievolė apskaičiuoti sandorių PVM atsiranda tik gavus apmokėjimą, PVM atskaitos teisę atidėti iki tol, kol PVM sumokamas prekių tiekėjui ar paslaugų teikėjui.(6) Prašoma speciali leidžianti nukrypti priemonė neturi poveikio Švedijoje ir Jungtinėje Karalystėje galutiniame suvartojimo etape surenkamai PVM sumai ir Europos bendrijos iš PVM gaunamiems nuosaviems ištekliams,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisNukrypstant nuo Direktyvos 2006/112/EB 167 straipsnio, Švedijai ir Jungtinei Karalystei leidžiama atidėti pridėtinės vertės mokesčio atskaitos teisę antroje pastraipoje nurodytiems apmokestinamiesiems asmenims iki tol, kol šis mokestis bus sumokėtas prekių tiekėjui ar paslaugų teikėjui.Susiję apmokestinamieji asmenys turi taikyti sistemą, pagal kurią prievolė apskaičiuoti jų tiekiamų prekių ir teikiamų paslaugų pridėtinės vertės mokestį atsiranda gavus apmokėjimą. Pagal šią sistemą jų metinė apyvarta neturi viršyti Švedijoje 3 000 000 SEK ir Jungtinėje Karalystėje – 1 500 000 GBP.2 straipsnisŠis sprendimas taikomas nuo 2010 m. sausio 1 d. iki tol, kol įsigalios direktyvos nuostatos, kuriomis valstybėms narėms leidžiama atidėti apmokestinamųjų asmenų, kurių metinė apyvarta neviršija tam tikros ribos ir kurie taiko neprivalomą sistemą, pagal kurią jų tiekiamų prekių ir teikiamų paslaugų pridėtinės vertės mokestis apskaičiuojamas gavus apmokėjimą, pridėtinės vertės mokesčio atskaitos teisę iki tol, kol šis mokestis bus sumokėtas prekių tiekėjui ar paslaugų teikėjui. Bet kuriuo atveju šis sprendimas taikomas ne ilgiau kaip iki 2012 m. gruodžio 31 d.3 straipsnisŠis sprendimas skirtas Švedijos Karalystei ir Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkas [1] OL L 347, 2006 12 11, p. 1.[2] OL C ..., ..., p. .[3] OL L 57, 2007 2 24, p. 12.


|

52010PC0118

Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Europos Sąjungos ir Kongo Respublikos savanoriško partnerystės susitarimo dėl miškų teisės aktų vykdymo, miškų valdymo ir prekybos į Sąjungą importuojamais medienos produktais (FLEGT) sudarymo

	[pic] | EUROPOS KOMISIJA |Briuselis, 2010.3.30KOM(2010)118 galutinis2010/0062 (NLE)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl Europos Sąjungos ir Kongo Respublikos savanoriško partnerystės susitarimo dėl miškų teisės aktų vykdymo, miškų valdymo ir prekybos į Sąjungą importuojamais medienos produktais (FLEGT) sudarymoAIŠKINAMASIS MEMORANDUMASMiškų teisės aktų vykdymo, miškų valdymo ir prekybos mediena (FLEGT)[1] veiksmų plane, kurį 2003 m. patvirtino Taryba[2], siūloma įvairių priemonių, susijusių su parama medieną gaminančioms šalims, daugiašaliu bendradarbiavimu kovojant su prekyba neteisėtai nukirsta mediena, parama privačiojo sektoriaus iniciatyvoms, taip pat priemonių, kuriomis siekiama atgrasyti nuo investicijoms į neteisėtą miškų kirtimą skatinančią veiklą. Kertinis veiksmų plano akmuo – Sąjungos ir medieną gaminančių šalių FLEGT srities partnerystės, kuriomis siekiama sustabdyti neteisėtą kirtimą, užmezgimas. 2005 m. Taryba priėmė Reglamentą (EB) Nr. 2173/2005[3], kuriuo sukuriama licencijavimo schema ir medienos importo į Sąjungą teisėtumo tikrinimo mechanizmas.2005 m. gruodžio mėn. Taryba įgaliojo Komisiją derėtis dėl partnerystės susitarimų su medieną gaminančiomis šalimis, siekiant įgyvendinti ES miškų teisės aktų vykdymo, miškų valdymo ir prekybos mediena (FLEGT) veiksmų planą ir ypač skatinti medienos, kurios teisėtumas patvirtintas, importą iš šių šalių partnerių į Europos Sąjungą bei prekybą ja[4]. Susitarimas su Kongu yra antrasis (po susitarimo su Gana) toks šalies gamintojos ir Europos Sąjungos derybomis pasiektas partnerystės susitarimas.Komisija pradėjo derybas su Kongu 2008 m. birželio mėn. Derybos truko 10 mėnesių, įvyko keturi tiesioginių derybų raundai ir keturiolika techninių vaizdo konferencijų. Derybose Komisijai padėjo kelios valstybės narės. Komisija nuolat informuodavo Tarybą apie derybų pažangą teikdama reguliarias ataskaitas Miškų darbo grupei, taip pat ES misijos Konge vadovams ir atstovams. Po kiekvieno derybų raundo šalys surengdavo viešus informacinius susitikimus, kad suinteresuotąsias šalis informuotų apie derybų eigą. Be to, Kongas laikėsi dalyvavimu grindžiamo požiūrio, į susitarimo rengimą įtraukdama pilietinę visuomenę ir privatųjį sektorių.Susitarime nagrinėjami visi Tarybos derybų nurodymuose numatyti klausimai. Susitarimu sukuriama FLEGT licencijavimo schemos struktūra, institucijos ir sistemos. Jame nustatomos tiekimo grandinės kontrolės priemonės, teisinės atitikties sistema ir sistemos nepriklausomo audito reikalavimai. Šie punktai pateikiami susitarimo prieduose, išsamiai aprašant struktūras, kuriomis užtikrinamas išduodamų FLEGT licencijų teisėtumas. Kongas apibrėžė per išsamias konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis taikytinus teisės aktus. Tai įmonių eksploatavimo ir registravimo teisių suteikimo, taip pat miškų valdymo įstatymai ir taisyklės, darbo ir aplinkos teisės aktai, mokestiniai reikalavimai, socialiniai įpareigojimai, kaip antai vietos savivaldų, čiabuvių gyventojų ir pilietinės visuomenės dalyvavimas, kiti medienos transporto ir pardavimo teisės aktuose numatyti įpareigojimai, taip pat eksporto reikalavimai.Susitarimas taikomas ne tik Reglamento (EB) Nr. 2173/2005 dėl FLEGT licencijavimo schemos II priede išvardytiems, bet ir visiems kitiems eksportuojamos medienos produktams; taip Kongas įsipareigoja sukurti sistemą, kuria Sąjungai būtų suteikta garantija, kad visi iš šios šalies gaunami miško produktai pagaminti teisėtai – tai turėtų teigiamai bei tvariai prisidėti prie Kongo augimo.Susitarime numatoma importo kontrolė prie Sąjungos sienų, kaip nustatyta Reglamente (EB) Nr. 2173/2005 dėl FLEGT licencijavimo schemos ir jo įgyvendinimo reglamente (EB) Nr. 1024/2008. Susitarime aprašoma Kongo FLEGT licencija, kurios forma atitinka minėtame įgyvendinimo reglamente nustatytą formą.Susitarimu įsteigiamas Jungtinis susitarimo įgyvendinimo komitetas – FLEGT licencijavimo schemos srities dialogo ir bendradarbiavimo su Sąjunga mechanizmas. Taip pat nustatomi suinteresuotųjų šalių dalyvavimo, socialinės apsaugos teikimo, skaidrumo, įgyvendinimo poveikio stebėjimo ir įgyvendinimo ataskaitų rengimo principai.Susitarime nustatomas susitarimo įsigaliojimo ir licencijavimo schemos įgyvendinimo laikas ir procedūros. Kadangi Kongas modernizuos ir pertvarkys savo reglamentavimo bei informacijos valdymo sistemą, įdiegs išsamesnę tiekimo grandinės kontrolę ir sukurs nepriklausomą teisinės atitikties tikrinimo sistemą, prireiks dvejų-trejų metų, kol bus sukurtos ir išbandytos naujos sistemos, taip pat sustiprinti viešosios administracijos, pilietinės visuomenės ir privačiojo sektoriaus gebėjimai atlikti numatytas užduotis. Numatoma, kad FLEGT licencijavimo schema visiškai veiks iki 2011 m. vidurio. Prieš ES priimant FLEGT licencijas, licencijų schema bus įvertinta pagal susitarime nustatytus kriterijus.2010/0062 (NLE)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl Europos Sąjungos ir Kongo Respublikos savanoriško partnerystės susitarimo dėl miškų teisės aktų vykdymo, miškų valdymo ir prekybos į Sąjungą importuojamais medienos produktais (FLEGT) sudarymoEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 3 dalies pirmąją pastraipą ir 4 dalies pirmąją pastraipą, kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu,atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą[5],kadangi:(1) 2003 m. gegužės mėn. Europos Komisija paskelbė ES miškų teisės aktų vykdymo, miškų valdymo ir prekybos (FLEGT)[6] veiksmų planą, kuriame paraginta imtis priemonių kovoti su neteisėtu miškų kirtimu sudarant savanoriškus partnerystės susitarimus su medieną gaminančiomis šalimis. 2003 m. spalio mėn. Taryba priėmė išvadas dėl veiksmų plano[7], o 2005 m. liepos mėn. Europos Parlamentas priėmė rezoliuciją[8].(2) Remiantis […] Tarybos sprendimu 2010/XXX[9] Komisija […] pasirašė Europos Sąjungos ir Kongo Respublikos savanoriškos partnerystės susitarimą dėl miškų teisės aktų vykdymo, miškų valdymo ir prekybos į Europos Sąjungą importuojamais medienos produktais (FLEGT), numatant, kad šis susitarimas bus sudarytas vėliau.(3) Susitarimas turėtų būti sudarytas,NUSPRENDĖ:1 straipsnisŠiuo sprendimu sudaromas Europos Sąjungos ir Kongo Respublikos susitarimas dėl miškų teisės aktų vykdymo, miškų valdymo ir prekybos į Europos Sąjungą importuojamais medienos produktais (FLEGT).Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.2 straipsnisTarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį, įgaliotą Europos Sąjungos vardu paskelbti susitarimo 28 straipsnyje numatytą pranešimą, kuriuo išreiškiamas Europos Sąjungos sutikimas laikytis susitarimo.3 straipsnisEuropos Sąjungai Jungtiniame susitarimo įgyvendinimo komitete, įsteigtame pagal susitarimo 19 straipsnį, atstovauja Komisijos atstovai.Valstybės narės gali dalyvauti Jungtinio susitarimo įgyvendinimo komiteto posėdžiuose kaip Europos Sąjungos delegacijos narės.4 straipsnisSiekiant pataisyti susitarimo priedus remiantis susitarimo 26 straipsniu Komisija įgaliojama Reglamento (EB) Nr. 2173/2005 11 straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka Europos Sąjungos vardu patvirtinti tas pataisas.5 straipsnisSprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną. Jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Susitarimo įsigaliojimo data skelbiama Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkas [1] COM(2003) 251.[2] OL C 268, 2003 11 7.[3] OL L 347, 2005 12 30.[4] Tarybos riboto naudojimo dokumentas Nr. 15102/05.[5] OL C [...], [...], p. [...].[6] COM(2003) 251.[7] OL C 268, 2003 11 7.[8] OL C157E, 2006 7 6, p. 482.[9] OL L […], […], p. […].


Svarbus teisinis pranešimas

|

52006PC0555

Pasiūlymas Tarybos sprendimas leidžiantis Jungtinei Karalystei taikyti specialią priemonę, nukrypstančią nuo direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 21 straipsnio 1 dalies a punkto  /* KOM/2006/0555 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 28.9.2006KOM(2006) 555 galutinisPasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASleidžiantis Jungtinei Karalystei taikyti specialią priemonę, nukrypstančią nuo Direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 21 straipsnio 1 dalies a punkto(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPASIūLYMO APLINKYBėS |110 | Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Pagal 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 27 straipsnio 1 dalį Taryba, Komisijos pasiūlymu, vieningai gali leisti bet kuriai valstybei narei imtis specialių priemonių, nukrypstant nuo šios direktyvos, kad būtų supaprastinta mokesčio taikymo tvarka arba užkirstas kelias tam tikriems mokesčio slėpimo atvejams. Laišku, kurį Komisijos Generalinis sekretoriatas užregistravo 2006 m. vasario 10 d., Jungtinė Karalystė paprašė leisti taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Direktyvos 77/388/EEB 21 straipsnio 1 dalies a punkto. Vadovaudamasi Direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnio 2 dalimi, Komisija 2006 m. liepos 18 d. informavo kitas valstybes nares apie Jungtinės Karalystės prašymą. 2006 m. liepos 19 d. laišku Komisija pranešė Jungtinei Karalystei, kad turi visą informaciją, kuri, Komisijos nuomone, yra būtina prašymui įvertinti. |120 | Bendrosios aplinkybės Kaip bendra taisyklė, Direktyvos 77/388/EEB 21 straipsnio 1 dalies a punkte, kaip jis išdėstytas minėtos direktyvos 28g straipsnyje nustatyta, kad pagal vidaus sistemą pridėtinės vertės mokestį (PVM) valstybei privalo sumokėti apmokestinamasis asmuo, tiekiantis prekes. Jungtinė Karalystė norėtų taikyti atvirkštinio apmokestinimo procedūrą, pagal kurią apmokestinamasis asmuo, kuriam yra tiekiamos prekės, taptų asmeniu, privalančiu valstybei sumokėti PVM už toliau išvardytų prekių tiekimą: mobilieji telefonai; kompiuteriniai lustai, mikroprocesoriai ir centriniai procesoriai; elektroninės laikmenos, naudojamos su kompiuteriais arba visais judriosios telefonijos prietaisais, arba konkrečiais elektroniniais prietaisais; elektroniniai prietaisai, naudojami elektroniniams duomenims laikyti, apdoroti arba įrašyti, pavyzdžiui: rankinės skaitmeninės kameros ir vaizdo kameros (vaizdo grotuvai), rankiniai skaitmeniniai garso grotuvai, pavyzdžiui, MP3 grotuvai, rankiniai skaitmeniniai vaizdo grotuvai ir nešiojamieji DVD grotuvai, bevieliai prietaisai, suteikiantys galimybę naudotis el. paštu, telefonu, siųsti tekstinius pranešimus, naršyti internete ir kitaip bevieliu būdu naudotis duomenimis, delniniai kompiuteriai, delniniai arba nešiojamieji vietovės nustatymo prietaisai palydovinės navigacijos sistemoms, žaidimų konsolės su ekranu arba jungiamos prie televizoriaus ar kompiuterio. Taikant šią priemonę į pirkėjo tiekėjui už tokias prekes sumokėtą kainą nebūtų įtraukiama PVM suma. Vietoje to, pirkėjas apskaičiuotų PVM už šių prekių tiekimą savo PVM deklaracijoje. Be to, pagal įprastas taisykles jis toje pačioje deklaracijoje šį PVM atskaitytų. Tokiu būdu už tokį tiekimą tarp visiškai apmokestinamųjų asmenų mokestis nebūtų mokamas, o visą PVM sumą valstybei sumokėtų mažmenininkas, paskutinė tiekimo grandinės grandis. Tokiu būdu JK nori nukrypti nuo vieno pagrindinių PVM principų: mokėjimo dalimis sistemos, pagal kurią kiekvienas apmokestinamasis asmuo tiekimo grandinėje moka dalį galutinio PVM už tiekimą. Sukčiavimo problema Jungtinėje Karalystėje Jungtinėje Karalystėje buvo labai slepiami mokesčiai tiekiant pirmiau minėtas prekes. Dažniausiai mokesčiai slepiami tokiu būdu: sąskaitą faktūrą už prekes pateikia tiekėjas, registruotas PVM mokėtoju, tačiau paskui nesumokėjęs mokesčių dingsta. Taip jis vis dėlto palieka pirkėjui galiojančią sąskaitą faktūrą, suteikiančią jam teisę susigrąžinti pirkimo PVM. Dėl šios priežasties valstybė negauna PVM už tiekimą, tačiau kitam verslininkui grandinėje neturi skaičiuoti pirkimo PVM, lyg jis būtų sumokėtas. Taip atsirado vadinamasis Bendrijos dingusio PVM mokėtojo sukčiavimas, nepaprastai sudėtingas ir gerai organizuotas išpuolis prieš PVM sistemą, kurį dažnai rengia organizuotos nusikalstamos grupuotės. Taip išnaudojama galimybė, atsiradusi dėl pereinamojo laikotarpio PVM sistemos, pagal kurią tiekėjo vienoje valstybėje narėje pirkėjui kitoje valstybėje narėje tiekiamos prekės yra neapmokestinamos PVM išsiuntimo valstybėje. Vietoje to, pirkėjas sumoka PVM atvykimo valstybėje (atvirkštinis apmokestinimas, kaip aprašyta pirmiau, tačiau taikomas tik atskiram tiekimui). Kai pirkėjas dingsta neapskaičiavęs PVM už vertingų prekių, kaip antai tokių, kokios yra šio prašymo objektas, tiekimą, gali būti netenkama daug pajamų. Be to, dažnai taip sukčiaujantys asmenys organizuoja keletą tiekimų, kuomet tos pačios prekės iš vienos valstybės narės į kitą gali būti siunčiamos keletą kartų (vadinamasis karuselinis sukčiavimas). Tokiu būdu suma, kurios netenka valstybė gali būti daug kartų didesnė nei mokesčio už atskirą prekių tiekimą suma. Apskaičiuota, kad nuo 2001 m. tokio pobūdžio sukčiavimas Jungtinei Karalystei kainavo nuo 6 750 mln. GBP iki 11 000 mln. GBP. Pastaraisiais metais įgyvendinus įvairias intervencijas sukčiavimas Jungtinėje Karalystėje tapo daug rafinuotesnis ir sudėtingesnis. Naujausiais paskelbtais duomenimis, 2004–2005 m. Bendrijos dingusio PVM mokėtojo sukčiavimas valstybei kainavo nuo 1 120 mln. GBP iki 1 900 mln. GBP. Tačiau pastaruoju metu Jungtinės Karalystės veiklos rodikliai rodo, kad apgaulingos veiklos atvejų daugėja, nepaisant didesnių pastangų kovoti su šios rūšies sukčiavimu ir priemonių, kuriomis gali naudotis visos valstybės narės pagal Bendrijos teisės aktus. Siekdama kovoti su šia nusikalstama veikla, Jungtinės Karalystės vyriausybė norėtų taikyti atvirkštinio apmokestinimo procedūrą. Jos nuomone, tokia procedūra panaikintų pirmiau aprašytą sukčiavimą pašalindama galimybę pasipelnyti. Jei nebus skaičiuojamas PVM, potencialiai „dingęs“ PVM mokėtojas neturės galimybės dingti valstybei nesumokėjęs PVM dalies, kuri buvo įskaičiuota į pirkėjo sumokėtą kainą. Procedūra būtų taikoma tik tai prekių grupei, kuri, kaip nustatyta, yra daugumos Bendrijos dingusio PVM mokėtojo sukčiavimo atvejų objektas, ir neleistų toliau netekti daug pajamų. Siūloma sistema, ją taikant tik nedidelei prekių grupei, neturėtų bendro atvirkštinio apmokestinimo mechanizmo pobūdžio ir nebūtų siekiama, kad ji tokia taptų. Taigi ši sistema iš esmės nepakeistų dabartinės PVM sistemos, paremtos mokesčio mokėjimu dalimis. Be to, Jungtinė Karalystė nustatytų kontrolės ir pranešimo prievoles, siekdama užtikrinti, kad mokesčių administratoriui būtų teikiama informacija, užtikrinanti, kad priemonė yra veiksminga. Šios prievolės gali būti panašios į dabartinius pranešimo reikalavimus, taikomus prekių tiekimui Bendrijos vidaus rinkoje. Siekdama supaprastinti apmokestinimo tvarką, Jungtinė Karalystė norėtų nustatyti 1 000 GBP (maždaug 1 480 EUR) ribą, kurios nesiekiant tiekiamoms prekėms nebūtų taikomas atvirkštinis apmokestinimas. Tai palengvintų galimus sunkumus mažmenininkams ir mažųjų įmonių pirkėjams. Tuo pačiu metu riba turėtų būti pakankamai žema, kad pardavimas nebūtų skaidomas į dalis, siekiant išvengti atvirkštinio apmokestinimo. Komisijos nuomonė apie prašymą Kai Komisija gauna prašymus pagal 27 straipsnį, ji šiuos prašymus išnagrinėja siekdama užtikrinti, kad būtų įvykdytos pagrindinės tokių prašymų patenkinimo sąlygos, t. y. ji nustato, ar dėl siūlomos specialios priemonės apmokestinimo tvarka taps paprastesnė apmokestinamiesiems asmenims arba mokesčių administratoriams arba ar pasiūlymas užkerta kelią tam tikriems mokesčių slėpimo ir vengimo atvejams. Atsižvelgdama į tai, Komisija laikosi atsargaus požiūrio siekdama užtikrinti, kad leidžiančios nukrypti nuostatos nepakenktų visos PVM sistemos veikimui. Laikydamasi šio požiūrio, 2005 m. ji pateikė pasiūlymą[1] iš dalies pakeisti Direktyvos 77/388/EEB nuostatas, susijusias su tam tikromis priemonėmis, kuriomis siekiama supaprastinti pridėtinės vertės mokesčio taikymą ir padėti užkirsti kelią mokesčio slėpimui ir vengimui, bei panaikinti tam tikrus sprendimus, suteikiančius leidžiančias nukrypti nuostatas, kuris leistų visoms valstybėms narėms taikyti leidžiančias nukrypti nuostatas, kurios, kaip rodo patirtis, yra naudingos ir veiksmingos. Pirmiausia Komisija paprastai nenoriai siūlo pritarti prašymui taikyti atvirkštinį apmokestinimą, kadangi tokia priemonė panaikina pagrindinį PVM sistemos bruožą, būtent mokėjimą dalimis. Galima teigti, kad auksui nustatyta schema, numatyta Šeštosios PVM direktyvos 26b straipsnyje, galėtų būti apibūdinta kaip įtvirtinta atvirkštinio apmokestinimo sistema. Tačiau šiomis nuostatomis siekiama labai konkretaus tikslo, o jų taikymo sritis ir dydis yra ribotas. Išvada Pateiktu prašymu Jungtinė Karalystė siekia pasinaudoti 27 straipsniu, kad iš esmės pakeistų PVM sistemą nustatydama bendrą atvirkštinio apmokestinimo sistemą, net jei ji taikoma tik tam tikrai prekių grupei. Tai reikštų, kad apmokestinamiesiems asmenims atitinkamuose sektoriuose faktiškai būtų taikomos trys skirtingos apmokestinimo sistemos: „klasikinė“ PVM sistema atvirkštinio apmokestinimo sistema verslo subjektų prekių tiekimo verslo subjektams sandoriams (B2B sandoriams), jeigu jie atitinka tam tikrus kriterijus Bendrijos sistema Tai dar labiau padidins apskaitos naštą, su kuria ir taip susiduria įmonės. Panašiai, papildoma reikalavimų laikymosi našta (pirkėjų statuso tikrinimas ir pranešimas apie sandorius) teks visoms įmonėms, įskaitant sąžiningus verslininkus, veikiančioms atitinkamose srityse. Be to, atvirkštinio apmokestinimo taikymas suteiktų naujas galimybes sukčiavimui, ypač galutinio vartojimo lygmenyje, todėl kartu reikėtų nustatyti atitinkamas kontrolės priemones, siekiant užtikrinti, kad be tinkamai veikiančios mokėjimo dalimis sistemos galutinio vartojimo lygmuo neišvengtų apmokestinimo. Nors Komisija pripažįsta šiuos trūkumus, ji vis dėlto mano, kad prašymus galima laikyti atitinkančiais 27 straipsnio reikalavimus. Iš tiesų tikėtina, kad priemonė panaikins dabartinius Bendrijos dingusio PVM mokėtojo sukčiavimo atvejus, taigi ja kovojama su konkrečia sukčiavimo rūšimi. Tačiau iškyla klausimas, kokiu mastu priemonė išlieka proporcinga, atsižvelgiant į santykį tarp sukčiavimo ir sąžiningos veiklos dydžio atitinkamame sektoriuje. Šios priemonės taikymo sritis palyginti plati, apimanti didelę dalį elektronikos sektoriaus, tačiau remiantis Jungtinės Karalystės pateikta informacija, su priemone susijusių mokesčių mokėtojų skaičius ir ekonominė jų veiklos svarba išlieka riboti (apie 22 500 apmokestinamųjų asmenų iš bendro 1 900 000 PVM mokėtojais registruotų įmonių skaičiaus). Atsižvelgiant į dideles susijusias PVM pajamas ir palyginti nedidelį naštos sąžiningam verslui padidėjimą, galima teigti, kad plati taikymo sritis dar patenka į 27 straipsnio taikymo sritį. Tuo pačiu metu reikia pripažinti, kad kitos valstybės narės susiduria su panašiais (tų pačių kategorijų arba kitų prekių rūšių) sukčiavimo modeliais ir jos taip pat gali siekti nukrypti nuo Šeštosios direktyvos 21 straipsnio nuostatų. Dėl to mokesčių mokėtojams skirtingose valstybėse narėse gali būti nustatyta daug skirtingų prievolių, o tai prieštarautų gerai veikiančios vidaus rinkos reikalavimams. Todėl pasiūlymu, kuriuo bus leista taikyti prašomą leidžiančią nukrypti nuostatą, taip pat turi būti apibrėžti pagrindiniai atvirkštinio apmokestinimo sistemos taikymo elementai ir trukmė, siekiant leisti įvertinti jos veiksmingumą (tiek nustatyto Bendrijos dingusio PVM mokėtojo sukčiavimo atžvilgiu, tiek užkertant kelią galutiniam vartojimui nesumokėjus PVM) ir poveikį vidaus rinkos veikimui. Pasiūlyme numatyta, kad leidimas taikyti atvirkštinį mokestį suteikiamas iki 2009 m. gruodžio 31 d. |139 | Pasiūlymo srityje taikomos nuostatos Pasiūlymo srityje nėra jokių galiojančių nuostatų. |141 | Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Pasiūlymas atitinka bendrą tikslą padėti valstybėms narėms kovoti su fiskaliniu sukčiavimu. |KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS |Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis |219 | Netaikytina. |Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas |229 | Nepriklausomo tyrimo neprireikė. |230 | Poveikio vertinimas Sprendimo pasiūlymu siekiama kovoti su PVM slėpimu ir tikėtina, kad jis turės teigiamą poveikį PVM pajamoms. Vis dėlto priemonė turės neigiamą poveikį įmonėms, kadangi taikoma tvarka skirsis nuo tvarkos, taikomos įprastam prekių tiekimui. Tai lems apskaitos sudėtingumą įmonėms, kurios neprekiauja vien tik prekėmis, kurios yra leidžiančios nukrypti nuostatos objektas. Be to, numatomais kontrolės mechanizmais bus nustatomos papildomos prievolės atitinkamam verslo sektoriui. Todėl aišku, kad ši leidžianti nukrypti nuostata neatitinka 27 straipsnyje numatyto tvarkos supaprastinimo reikalavimo ir atitinka tik kelio užkirtimo konkrečioms slėpimo rūšims reikalavimą. Žinoma, nėra garantijos, kad JK numatoma priemonė panaikins nagrinėjamą sukčiavimą, todėl Komisija siūlo leidžiančią nukrypti nuostatą taikyti trumpą laikotarpį. Nors priemonės poveikis bet kuriuo atveju bus nedidelis dėl jos taikymo srities, JK įvertins priemonių veiksmingumą ir apie jį praneš Komisijai. |TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI |305 | Siūlomų veiksmų santrauka Leidimas Jungtinei Karalystei taikyti priemonę, nukrypstančią nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB 21 straipsnio 1 dalies a punkto nuostatų, dėl atvirkštinio apmokestinimo mechanizmo naudojimo mobiliųjų telefonų, kompiuterinių lustų ir mikroprocesorių, elektroninių laikmenų bei rankinių elektroninių prietaisų, naudojamų elektroniniams duomenims laikyti, apdoroti arba įrašyti, tiekimui vidaus rinkoje. |310 | Teisinis pagrindas 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 27 straipsnio 1 dalis. |329 | Subsidiarumo principas Pasiūlymas priklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. |Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl šios (-ų) priežasties (-čių). |331 | Šis sprendimas suteikia leidimą valstybei narei jos pačios prašymu ir nėra privalomas. |332 | Atsižvelgiant į aiškiai apibrėžtą leidžiančios nukrypti nuostatos taikymo sritį, speciali priemonė yra proporcinga siekiamam tikslui, atsižvelgiant į susijusių nuostolių mastą ir dydį. |Pasirinkta priemonė |341 | Siūlomos priemonės: kitos. |342 | Kitos priemonės nebūtų tinkamos dėl šios (-ų) priežasties (-čių). Pagal Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 27 straipsnį leidžiančios nukrypti nuo bendrų PVM taisyklių nuostatos gali būti suteikiamos tik vieningai leidus Tarybai Komisijos pasiūlymu. Tarybos sprendimas yra vienintelė tinkama priemonė, kadangi jis gali būti skirtas vienai valstybei narei. |POVEIKIS BIUDžETUI |409 | Pasiūlymas neturi neigiamo poveikio Bendrijos biudžetui. |PAPILDOMA INFORMACIJA |Persvarstymo, keitimo, laikino galiojimo sąlyga |533 | Pasiūlyme pateikiama laikino galiojimo sąlyga. |1.  PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASleidžiantis Jungtinei Karalystei taikyti specialią priemonę, nukrypstančią nuo Direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 21 straipsnio 1 dalies a punktoEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1977 m. gegužės 17 d. Šeštąją Tarybos direktyvą 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas[2], ypač į jos 27 straipsnio 1 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[3],kadangi:(1) Laiške, kurį Komisijos Generalinis sekretoriatas užregistravo 2006 m. vasario 10 d., Jungtinės Karalystės vyriausybė prašė leisti taikyti specialią priemonę, nukrypstančią nuo Direktyvos 77/388/EEB 21 straipsnio 1 dalies a punkto, dėl asmens, privalančio sumokėti pridėtinės vertės mokestį (PVM).(2) Vadovaudamasi Direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnio 2 dalimi Komisija 2006 m. liepos 18 d. laišku informavo kitas valstybes nares apie Jungtinės Karalystės prašymą. 2006 m. liepos 19 d. laišku Komisija pranešė Jungtinei Karalystei, kad turi visą informaciją, kuri, Komisijos nuomone, yra būtina prašymui įvertinti.(3) Asmuo, privalantis sumokėti pridėtinės vertės mokestį (PVM), pagal Direktyvos 77/388/EEB 21 straipsnio 1 dalies a punktą, kaip jis išdėstytas minėtos direktyvos 28g straipsnyje, yra apmokestinamasis asmuo, tiekiantis prekes. Jungtinės Karalystės prašomos leidžiančios nukrypti nuostatos tikslas – šią prievolę perkelti apmokestinamajam asmeniui, kuriam yra tiekiamos prekės, tačiau tik esant tam tikroms sąlygoms ir išimtinai mobiliųjų telefonų, kompiuterinių lustų ir mikroprocesorių, elektroninių laikmenų bei rankinių elektroninių prietaisų, naudojamų elektroniniams duomenims laikyti, apdoroti arba įrašyti, atveju.(4) Šiame sektoriuje didelis skaičius verslininkų slepia mokesčius, pardavę prekes nemokėdami PVM mokesčių administratoriui. Tačiau jų pirkėjai gauna galiojančią sąskaitą faktūrą, suteikiančią teisę atskaityti mokesčius. Agresyviausia sukčiavimo forma – kai tos pačios prekės, taikant „karuselinį“ modelį, yra tiekiamos kelis kartus, nemokant PVM mokesčių administratoriui. Tais atvejais paskiriant asmenį, kuriam yra tiekiamos prekės, asmeniu, kuris privalo mokėti PVM, leidžianti nukrypti nuostata panaikintų galimybę tuo būdu slėpti mokesčius. Tačiau tai neturėtų poveikio mokėtinai PVM sumai.(5) Siekiant užtikrinti veiksmingą leidžiančios nukrypti nuostatos taikymą ir užkirsti kelią mokesčių slėpimui tiekiant kitas prekes arba mažmeniniame lygmenyje, Jungtinė Karalystė turėtų nustatyti atitinkamas kontrolės ir pranešimo prievoles. Komisijai turėtų būti pranešama apie priimtas specialias priemones ir leidžiančios nukrypti nuostatos taikymo stebėseną bei bendrą vertinimą.(6) Ši priemonė yra proporcinga siekiamiems tikslams, nes ji nenumatyta taikyti bendrai, o tik konkrečiam didelės rizikos sektoriui, kurį sudaro tam tikros tiksliai apibrėžtos prekės, susijusios su tokio masto ir dydžio mokesčių slėpimu, dėl kurio buvo patirti dideli mokesčių nuostoliai. Be to, kadangi šis sektorius yra mažas, leidžiančios nukrypti nuostatos negalima laikyti tolygia bendrai priemonei.(7) Leidimas turėtų galioti tik trumpą laikotarpį, nes neįmanoma tiksliai nustatyti, kad priemonės tikslai bus pasiekti, nei iš anksto pamatuoti priemonės poveikio PVM sistemos veikimui Jungtinėje Karalystėje ir kitose valstybėse narėse. Be to, reikės tinkamai įvertinti priemonės ir jos įgyvendinimo poveikį vidaus rinkos veikimui.(8) Leidžianti nukrypti nuostata neturi neigiamo poveikio Bendrijos nuosaviems ištekliams, gaunamiems iš PVM,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisNukrypstant nuo Direktyvos 77/388/EEB 21 straipsnio 1 dalies a punkto, kaip jis išdėstytas minėtos direktyvos 28g straipsnyje, Jungtinei Karalystei leidžiama paskirti apmokestinamąjį asmenį, kuriam yra tiekiamos toliau išvardytos prekės, asmeniu, privalančiu mokėti PVM:(1) mobilieji telefonai, t. y. prietaisai, pagaminti, arba pritaikyti naudoti su licencijuotu tinklu ir veikiantys apibrėžtais dažniais, nesvarbu ar jie turi kitą paskirtį, ar ne;(2) integrinių grandynų prietaisai, pavyzdžiui, mikroprocesoriai ir centriniai procesoriai, prieš integravimą į galutiniam vartotojui skirtas prekes;(3) elektroninės laikmenos ir PK kortelės, pavyzdžiui, raktai (atmintukai), kompaktiniai diskai ir SD kortelės, naudojamos su kompiuteriais arba visais 1 ir 4 punktuose nurodytais prietaisais;(4) elektroniniai prietaisai, naudojami elektroniniams duomenims laikyti, apdoroti arba įrašyti, pavyzdžiui:a) rankiniai prietaisai garsui ir (arba) vaizdui įrašyti arba groti ar rodyti;b) rankiniai skaitmeniniai garso grotuvai, pavyzdžiui, MP3 grotuvai;c) rankiniai skaitmeniniai vaizdo grotuvai ir nešiojamieji DVD grotuvai;d) bevieliai prietaisai, suteikiantys galimybę naudotis el. paštu, telefonu, siųsti tekstinius pranešimus, naršyti internete ir kitaip bevieliu būdu naudotis duomenimis, ir delniniai kompiuteriai;e) delniniai arba nešiojamieji vietovės nustatymo prietaisai palydovinės navigacijos sistemoms;(f) žaidimų konsolės su ekranu arba jungiamos prie televizoriaus ar kompiuterio.Leidžianti nukrypti nuostata taikoma prekių, apmokestinamų ne mažesne kaip 1 000 GBP suma, tiekimui.2 straipsnis1 straipsnyje nustatytai leidžiančiai nukrypti nuostatai taikoma sąlyga, kad Jungtinė Karalystė prekes tiekiantiems apmokestinamiesiems asmenims, kuriems pagal šį sprendimą taikomas atvirkštinis apmokestinimas, turi nustatyti tinkamas ir veiksmingas kontrolės ir pranešimo prievoles.3 straipsnisJungtinė Karalystė praneša Komisijai, ar ji priėmė 1 ir 2 straipsniuose nurodytas priemones, ir iki 2008 m. gruodžio 31 d. Komisijai pateikia ataskaitą apie bendrą susijusių priemonių taikymo vertinimą, ypač dėl priemonės veiksmingumo bei visų turimų įrodymų apie mokesčių slėpimą tiekiant kitas prekes arba mažmeniniame lygmenyje.4 straipsnisŠis sprendimas nustoja galioti 2009 m. gruodžio 31 d.5 straipsnisŠis sprendimas skirtas Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei.Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkas [1] COM(2005) 89, 2005 3 16; priimtas kaip Direktyva 2006/69/EB (OL L 221, 2006 8 12, p. 9).[2] OL L 145, 1977 6 13, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2006/69/EB (OL L 221, 2006 8 12, p. 9).[3] OL C […], […], p. […].