				|

		52014PC0667

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (kodifikuota redakcija) /* COM/2014/0667 final - 2014/0309 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           Žmonių Europos kontekste
Komisija didelį dėmesį skiria tam, kad Sąjungos teisė būtų paprastesnė ir aiškesnė siekiant, kad ji taptų
suprantamesnė ir prieinamesnė piliečiams, kurie įgytų
naujų galimybių ir galėtų pasinaudoti konkrečiomis
jiems suteiktomis teisėmis.
Šis tikslas nebus pasiektas, jei daug
nuostatų, kurios buvo iš dalies ir dažnai iš esmės keičiamos
keletą kartų, liktų išsibarsčiusios įvairiuose
aktuose, ir todėl dalies jų reikėtų ieškoti pradiniame
akte, o kitų – vėlesniuose keičiančiuose aktuose.
Todėl siekiant surasti konkrečiu momentu galiojančias taisykles
reikia atlikti tiriamąjį darbą lyginant įvairius
teisės aktus.
Dėl šios priežasties siekiant, kad teisė
būtų aiški ir skaidri, svarbu kodifikuoti taisykles, kurios buvo
dažnai keičiamos.
2.           1987 m. balandžio 1 d. Komisija nusprendė[1], kad visi aktai, kurie buvo iš dalies pakeisti ne daugiau nei dešimt kartų, turėtų būti kodifikuojami ir
pabrėžė, kad šis reikalavimas yra minimalus bei kad Komisijos
padaliniai turėtų stengtis parengti kodifikuotas tekstų, už
kuriuos jie yra atsakingi, redakcijas per trumpesnį laikotarpį siekdami užtikrinti, jog jų nuostatos
būtų aiškios ir lengvai suprantamos.
3.           Tai buvo patvirtinta 1992 m.
gruodžio mėn. Edinburgo Europos vadovų taryboje pirmininkavusios
valstybės išvadose[2], pabrėžiančiose kodifikavimo, kuris konkrečiu momentu tam tikroje srityje taikomai teisei suteikia apibrėžtumo,
svarbą.
Kodifikavimas turi būti vykdomas laikantis
įprastos Sąjungos aktų priėmimo tvarkos.
1994 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamentas, Taryba
ir Komisija, atsižvelgdami į tai, kad kodifikuojamuose teisės aktuose negali būti daromi esminiai pakeitimai,
sudarė tarpinstitucinį susitarimą, kuriuo nusprendė
kodifikuojamiems teisės aktams taikyti pagreitinto priėmimo
tvarką.
4.           Šiuo
pasiūlymu siekiama kodifikuoti 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos
reglamentą (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo
kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių[3]. Naujas reglamentas pakeis įvairius
aktus, kurių nuostatos buvo į jį įtrauktos[4]; šis pasiūlymas nekeičia kodifikuojamų teisės
aktų turinio, nes jame tik sujungiami šie aktai, atliekant kodifikavimui
būtinus formos pakeitimus.
5.           Pasiūlymas
dėl kodifikuoto teisės akto buvo
parengtas remiantis preliminariu Reglamento (EB)
Nr. 1225/2009 ir jį iš dalies keičiančių teisės aktų konsoliduotu
tekstu, kurį 22 oficialiomis kalbomis parengė Europos Sąjungos leidinių biuras
naudodamas duomenų apdorojimo sistemą.
Kadangi straipsniams suteikiami nauji numeriai, kodifikuoto reglamento II priede nurodomas buvusių ir naujų straipsnių
numerių atitikimas.
ê 1225/2009
(pritaikytas)
2014/0309 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina
iš Europos Ö Sąjungos Õ narėmis
nesančių valstybių (kodifikuota redakcija)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Ö Sutartį
dėl Europos Sąjungos veikimo Õ, ypač į
jos Ö 207 straipsnio
2 dalį Õ,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo
akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami
į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[5],
laikydamiesi įprastos teisėkūros
procedūros,
kadangi:
ê 1225/2009 1
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(1)       Tarybos reglamentas (EB)
Nr. Ö 1225/2009[6] Õ buvo keletą
kartų iš esmės keičiamas[7].
Siekiant aiškumo ir racionalumo Ö tas Õ reglamentas
turėtų būti kodifikuotas;
ê 1225/2009 3
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(2)       Bendrojo susitarimo dėl
muitų tarifų ir prekybos (2)  1994 m. Susitarime dėl GATT
VI straipsnio įgyvendinimo (1994 m. Susitarimas dėl
antidempingo) pateikiamos išsamios taisyklės, ypač kaip nustatyti
dempingą, kokia tvarka pradėti ir atlikti tyrimą, taip pat
kaip nustatyti ir traktuoti faktus, kaip taikyti laikinąsias
priemones, kaip nustatyti ir rinkti antidempingo muitus, kokia turi
būti antidempingo priemonių trukmė ir peržiūrų tvarka,
kaip viešai paskelbti informaciją apie atliekamus antidempingo tyrimus;
(3)       Siekiant užtikrinti, kad tos
taisyklės būtų taikomos tinkamai ir skaidriai, susitarimo
nuostatos, kiek tai yra įmanoma, turi būti įtrauktos į Ö Sąjungos Õ teisės aktus;
ê 1225/2009 4
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
è1 Klaidų ištaisymas, OL L 7, 2010 1 12, p.
22
(4)       Siekiant išlaikyti è1 Bendrojo
susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos ç (GATT)
nustatytų teisių ir įsipareigojimų pusiausvyrą, Ö Sąjunga Õ , taikydama Ö 1994 m.
Susitarimo dėl antidempingo Õ taisykles, turi
atsižvelgti į tai, kaip Ö tas
taisykles Õ aiškina pagrindiniai
Ö Sąjungos Õ prekybos partneriai;
ê 1225/2009 5
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(5)       Ö Pageidautina Õ nustatyti aiškias ir
išsamias taisykles, kaip apskaičiuoti normaliąją vertę.
Visais atvejais tokia vertė turi būti nustatoma remiantis tipiškais
pardavimo rodikliais įprastomis prekybos sąlygomis
eksportuojančioje valstybėje. Tikslinga nustatyti, kada šalys gali
būti laikomos susijusiomis dempingo nustatymo tikslais. Tikslinga
apibrėžti tas aplinkybes, kurioms esant vidaus pardavimai gali
būti laikomi nuostolingais ir dėl to neįtraukiami į
skaičiavimus, taip pat aplinkybes, kurioms esant galima naudoti likusių
pardavimų rodiklius ar apskaičiuotąją normaliąją
vertę, ar pardavimus trečiosioms valstybėms. Taip pat
reikėtų nustatyti tinkamo išlaidų paskirstymo sistemą,
netgi pradedant veiklą, ir apibrėžti veiklos pradžios momentą
bei išlaidų paskirstymo mastą ir būdą. Taip pat,
apskaičiuojant normaliąją vertę, būtina nurodyti
metodus, taikytinus nustatant pardavimo, bendrąsias ir administracines
sąnaudas bei pelno normą;
ê 1225/2009 6
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(6)       Nustatant normaliąją
vertę ne rinkos ekonomikos valstybėse, reikėtų nustatyti
taisykles, kaip šiam tikslui parinkti tinkamą trečiąją
rinkos ekonomikos valstybę, o jeigu neįmanoma rasti tinkamos
trečiosios valstybės, numatyti, kad normalioji vertė gali
būti nustatoma kitu tinkamu būdu;
ê 1225/2009 7
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(7)       Tikslinga apibrėžti
eksporto kainą ir išvardyti koregavimo būdus, kurie atliekami tais
atvejais, kuomet būtina perskaičiuoti Ö tą Õ kainą pagal
pirmąją atviros rinkos kainą;
ê 1225/2009 8
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(8)       Siekiant užtikrinti, kad
eksporto kaina ir normalioji vertė būtų lyginamos teisingai,
reikėtų išvardyti tuos veiksnius, kurie gali turėti įtakos
kainoms ir kainų palyginimui, taip pat nustatyti atitinkamas taisykles,
kaip ir kada reiktų jas koreguoti, bei numatyti, kad turėtų
būti vengiama dvigubo koregavimo. Taip pat reikėtų numatyti, kad
palyginimui naudojamos vidutinės kainos, nors individualios eksporto
kainos taip pat gali būti lyginamos su vidutine normaliąja verte,
jeigu jos skiriasi priklausomai nuo pirkėjo, regiono ar laikotarpio;
ê 1225/2009 9
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(9)       Ö Pageidautina Õ nustatyti aiškius ir
išsamius kriterijus, kuriais remiantis atitinkami veiksniai gali būti
laikomi svarbiais nustatant, ar importas dempingo kaina padarė arba gali
padaryti materialinę žalą. Įrodinėjant, kad
nagrinėjamojo importo apimtys ir kainų dydis padarė žalą
Bendrijos Ö Sąjungos Õ pramonei,
turėtų būti atsižvelgiama į kitų veiksnių
poveikį ir ypač į Ö Sąjungoje Õ vyraujančias
rinkos sąlygas;
ê 1225/2009 10
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(10)     Ö Patartina Õ apibrėžti
sąvoką „Ö Sąjungos Õ pramonė“ ir
numatyti, kad su eksportuotojais susijusios šalys gali būti
neįtraukiamos į tokią pramonę, taip pat apibrėžti
sąvoką „susijusios“. Be to, būtina numatyti, kurių
antidempingo veiksmų bus imtasi atitinkamo Ö Sąjungos Õ regiono
gamintojų vardu, ir išdėstyti gaires tokiam regionui apibrėžti;
ê 1225/2009 11
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(11)     Būtina Ö nurodyti Õ , kas gali pateikti
skundą dėl dempingo, taip pat numatyti, kokiu mastu skundą turi
palaikyti Ö Sąjungos Õ pramonė, ir
kokia informacija apie dempingą, žalą ir priežastinį ryšį
turi būti nurodyta tokiame skunde. Taip pat tikslinga nurodyti, kokia
tvarka atmetami skundai arba pradedamas tyrimas;
ê 1225/2009 12
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(12)     Būtina Ö nurodyti Õ , kokia tvarka
suinteresuotoms šalims turėtų būti pranešama apie valdžios
institucijų reikalaujamą informaciją. Ö Suinteresuotoms
šalims turėtų būti Õ sudaromos tinkamos
sąlygos pateikti visus svarbius įrodymus bei apginti savo interesus.
Taip pat aiškiai išdėstyti taisykles ir tvarką, kurių turi
būti laikomasi atliekant tyrimą, o ypač tas taisykles, pagal
kurias suinteresuotos šalys turi per nustatytą laiką pranešti apie
save, pareikšti savo nuomonę ir pateikti reikiamą informaciją,
kad į tokią nuomonę bei informaciją būtų
atsižvelgta. Taip pat pageidautina nustatyti, kokiomis sąlygomis
suinteresuota šalis gali gauti kitų suinteresuotų šalių
pateiktą informaciją ir pareikšti pastabas dėl jos. Be to,
valstybės narės ir Komisija turi bendradarbiauti renkant informaciją;
ê 1225/2009 13
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(13)     Būtina išdėstyti
aplinkybes, kada gali būti nustatyti laikinieji muitai, nurodant
sąlygą, kad Ö laikinuosius
muitus Õ galima nustatyti ne
anksčiau kaip po 60 dienų, bet ne vėliau kaip po devynių
mėnesių nuo tyrimo pradžios. Dėl administracinių
priežasčių taip pat būtina numatyti, kad bet kuriuo atveju
Komisija gali nustatyti tokius muitus arba iš karto devyniems mėnesiams,
arba dviem – šešių ir trijų mėnesių – laikotarpiams;
ê 1225/2009 14
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(14)     Būtina nurodyti, kokia
tvarka priimami įsipareigojimai dėl kainų, kurie pašalina
dempingą ir žalą, kad nereikėtų nustatyti
laikinųjų ar galutinių muitų. Taip pat būtina
nustatyti, kokios yra įsipareigojimų pažeidimo ar jų atšaukimo
pasekmės, ir nurodyti, kad laikinieji muitai gali būti nustatyti tais
atvejais, kai įtariamas pažeidimas arba kai tolesnis tyrimas yra
būtinas papildyti išvadoms. Priimant įsipareigojimus, būtina
užtikrinti, kad šie įsipareigojimai ir jų įgyvendinimas
nesąlygotų antikonkurencinių veiksmų;
ê 1225/2009 15
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(15)     Būtina numatyti, kad
nepriklausomai nuo to, ar priimtos galutinės priemonės, tyrimas
paprastai turi būti pabaigtas per 12 mėnesių, ir ne vėliau
kaip per 15 mėnesių nuo tyrimo pradžios;
(16)     Tyrimus ar procedūras
reiktų nutraukti, jeigu dempingas yra de minimis arba žala
nereikšminga, o taip pat reikia apibrėžti Ö tas situacijas Õ. Jeigu turi
būti nustatomos atitinkamos priemonės, tyrimas yra nutraukiamas ir
užtikrinama, kad tokios priemonės bus mažesnės nei dempingo
skirtumas, jei jos bus pakankamos pašalinti atsiradusią žalą, o taip
pat būtina nustatyti, kuriuo būdu skaičiuojamas priemonių
mastas atrankos atveju;
ê 1225/2009 16
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(17)     Būtina numatyti, kad
laikinuosius muitus, jei būtina, galima rinkti už praėjusį
laikotarpį ir apibrėžti, kokiomis aplinkybėmis gali prireikti
muitus taikyti praėjusiam laikotarpiui, kad nebūtų pakenkta
taikytinų galutinių muitų poveikiui. Taip pat būtina
numatyti, kad muitai gali būti taikomi praėjusiam laikotarpiui tais
atvejais, kai pažeidžiami ar atšaukiami įsipareigojimai dėl kainų;
ê 1225/2009 17
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(18)     Būtina numatyti, kad šios
priemonės nustoja galioti po penkerių metų, nebent
peržiūros metu būtų išsiaiškinta, kad jas reikia tęsti.
Taip pat būtina numatyti, kad tais atvejais, kai apie pakitusias
aplinkybes pateikiama pakankamai įrodymų, reikia atlikti tarpines
peržiūras arba tyrimus, siekiant išsiaiškinti, ar pateisinamas
antidempingo muitų sugrąžinimas. Taip pat reikia nustatyti, kad
perskaičiuojant dempingą, dėl ko tenka pakartotinai
apskaičiuoti eksporto kainas, muitai neturi būti laikomi išlaidomis,
patirtomis nuo importo iki perpardavimo, jei Ö tie
muitai Õ atsispindi
produktų, kuriems Ö Sąjungoje Õ taikomos
priemonės, kainose;
ê 1225/2009 18
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(19)     Būtina specialiai
numatyti, kad eksporto kainos ir dempingo skirtumai turi būti nustatomi
pakartotinai, jeigu muitas yra absorbuojamas eksportuotojo kompensacinio
susitarimo formos pagrindu, o priemonės neatsispindi produktų,
kuriems Ö Sąjungoje Õ taikomos
priemonės, kainose;
ê 1225/2009 19
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
è1 Klaidų ištaisymas, OL L 7, 2010 1 12, p.
22
(20)     1994 m. Susitarime
dėl antidempingo nėra nuostatų dėl antidempingo
priemonių vengimo, nors atskirame GATT Ministrų sprendime tai Ö buvo
įvardyta Õ kaip problema,
kurios sprendimas pavestas GATT Antidempingo komitetui. Ši problema nebuvo
išspręsta daugiašalėse derybose, è1 ir
laukiant Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) Antidempingo komiteto sprendimo, ç Ö Sąjungos Õ teisės aktuose Ö turėtų
būti Õ nuostatų,
reglamentuojančių tokią veiklą, net jei tai
tebūtų produktų surinkimas Ö Sąjungoje Õ ar trečiojoje
valstybėje, kai tokios veiklos pagrindinis tikslas – vengti antidempingo
priemonių;
ê 1225/2009 20
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
è1 Klaidų ištaisymas, OL L 7, 2010 1 12, p.
22
(21)     Taip pat pageidautina
išaiškinti, kokia veikla sudaro priemonių vengimą. Priemonių
gali būti vengiama ir Ö Sąjungoje Õ, ir už jos
ribų. Todėl būtina numatyti, kad atleidimai nuo
išplėstų muitų, è1 kurie
galėjo būti suteikti importuotojams, taip pat gali būti
suteikiami ç eksportuotojams, kai
muitai Ö taikomi Õ dėl vengimo už Ö Sąjungos Õ ribų;
ê 1225/2009 21
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(22)     Tikslinga leisti sustabdyti
antidempingo priemonių taikymą, jeigu rinkos sąlygos laikinai
pakito ir dėl to toliau šias priemones taikyti laikinai netinka;
ê 1225/2009 22
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(23)     Būtina nustatyti
tiriamojo importo registravimą įvežimo metu, kad vėliau
tokių produktų importui būtų galima pritaikyti priemones;
ê 1225/2009 23
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(24)     Užtikrinant tinkamą
priemonių įgyvendinimą, būtina, kad valstybės
narės stebėtų ir praneštų Komisijai apie
tiriamųjų produktų arba produktų, kuriems taikomos
priemonės, importą, o taip pat apie muitų, renkamų šio
reglamento pagrindu, sumas;
ê 1225/2009 26
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(25)     Tikslinga numatyti, kad apie
dempingą ir žalą pateikta informacija tikrinama patikrinimo metu,
tačiau tokiam lankymuisi būtina sąlyga – tinkamų
atsakymų į pateiktą klausimyną pateikimas;
ê 1225/2009 27
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(26)     Svarbu numatyti, kad kai
šalių ar sandorių yra daug, reikia pritaikyti atrankos metodą,
siekiant užbaigti tyrimus per nustatytą laikotarpį;
ê 1225/2009 28
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(27)     Reikia numatyti, kad jei šalys
vengia bendradarbiauti, faktams nustatyti gali būti panaudota kita
informacija, ir kad tokia informacija gali būti ne tokia palanki šalims,
kaip tuo atveju, jei jos būtų tinkamai bendradarbiavusios;
ê 1225/2009 29
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(28)     Reikėtų numatyti,
kad konfidenciali informacija būtų naudojama neatskleidžiant
komercinių paslapčių;
ê 1225/2009 30
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(29)     Būtina numatyti, kad
esminiai faktai ir argumentai būtų tinkamai atskleisti šalims,
turinčioms teisę susipažinti su tokia informacija, ir nustatomas toks
terminas nuo informacijos atskleidimo iki sprendimų priėmimo Ö Sąjungoje Õ momento, kad šalys
galėtų tinkamai apginti savo interesus;
ê 1225/2009 31
konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
(30)     Tikslinga numatyti tokią
administracinę sistemą, kur būtų pateikiami duomenys apie
priemonių atitikimą Ö Sąjungos Õ interesams,
įskaitant vartotojų interesus, ir nustatyti terminus per kuriuos ši
informacija turi būti pateikiama, taip pat apibrėžti
suinteresuotų šalių teisę susipažinti su tokio pobūdžio
informacija;
ê 37/2014 1 str. ir priedo 22 p.
(pritaikytas)
(31)     Ö Šiam reglamentui Õ įgyvendinti
reikalingos vienodos laikinųjų ir galutinių muitų
patvirtinimo ir tyrimo nenustatant priemonių baigimo sąlygos. Tas
priemones Komisija turėtų patvirtinti pagal Europos Parlamento ir
Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011[8];
(32)     Tvirtinant laikinąsias
priemones, atsižvelgiant į tokių priemonių poveikį ir
jų loginę seką, susijusią su galutinių priemonių
patvirtinimu, turėtų būti taikoma patariamoji procedūra. Ji
taip pat turėtų būti taikoma įsipareigojimų
priėmimui, galiojimo pabaigos peržiūros inicijavimui ir
neinicijavimui, priemonių sustabdymui, priemonių sustabdymo
pratęsimui ir priemonių atnaujinimui, atsižvelgiant į tokių
priemonių poveikį, palyginti su galutinėmis priemonėmis.
Tais atvejais, kai delsiant nustatyti priemones būtų padaryta sunkiai
atitaisoma žala, reikia sudaryti galimybę Komisijai patvirtinti nedelsiant
taikytinas laikinąsias priemones,
ê 1225/2009
(pritaikytas)
è1 Klaidų ištaisymas, OL L 7, 2010 1 12, p.
22
è2 1168/2012 1 str. 1 p. a pp.
è3 37/2014 1 str. ir priedo 22 p. 1 pp.
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Principai
1. Antidempingo muitas gali būti taikomas
bet kuriam produktui dempingo kaina, kurį išleidus į laisvą
apyvartą Ö Sąjungoje Õ būtų
padaryta žala.
2. Produktu dempingo kaina yra laikomas
produktas, jeigu jo eksporto į Ö Sąjungą Õ kaina yra
mažesnė nei palyginamoji panašaus produkto kaina įprastomis prekybos
sąlygomis eksportuojančioje valstybėje.
3. Eksportuojančia valstybe paprastai
laikoma produkto kilmės valstybė. Tačiau ja gali būti
tarpinė valstybė, išskyrus, pavyzdžiui, kai produktas yra tik
pervežamas per tą valstybę arba kai nagrinėjamasis produktas
negaminamas toje valstybėje arba kai toje valstybėje tokiems
produktams nėra palyginamosios kainos.
4. Taikant šį reglamentą,
sąvoka „panašus produktas“ yra identiškas produktas, t. y. produktas,
visais atžvilgiais panašus į nagrinėjamąjį produktą, o
jeigu identiško produkto nėra – kitas produktas, kuris nors ne visais
atžvilgiais, tačiau panašiomis nagrinėjamojo produkto savybėmis
pasižymintis produktas.
2 straipsnis
Dempingo nustatymas
A. NORMALIOJI VERTĖ
1. Normalioji vertė paprastai yra
nustatoma pagal kainas, kurias įprastomis prekybos sąlygomis moka
arba turi mokėti nepriklausomi pirkėjai eksportuojančioje
valstybėje.
Tačiau jeigu eksportuotojas
eksportuojančioje valstybėje negamina arba neparduoda panašaus produkto,
normalioji vertė gali būti nustatoma pagal kitų
pardavėjų ar gamintojų kainas.
Kainos tarp šalių, kurios įtariamos
tarpusavyje susijusios arba sudariusios kompensacinį susitarimą,
negali būti laikomos kainomis įprastomis prekybos sąlygomis ir
nenaudojamos nustatant normaliąją vertę, nebent būtų
nustatyta, kad tokie tarpusavio santykiai neturi įtakos šioms kainoms.
Siekiant nustatyti, ar dvi šalys yra
susijusios, galima atsižvelgti į susijusių šalių
apibrėžimą, pateiktą Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93[9] 143 straipsnyje.
2. Normaliajai vertei nustatyti paprastai
naudojami panašaus produkto pardavimai vidaus vartojimui, jeigu tokių
pardavimų kiekis sudaro 5 % arba daugiau nagrinėjamojo produkto
pardavimų kiekio į Ö Sąjungą Õ. Tačiau gali
būti naudojami ir mažesnės apimties pardavimų rodikliai,
pavyzdžiui, kai mokama kaina laikoma tipiška tiriamoje rinkoje.
3. Jeigu įprastomis prekybos
sąlygomis panašus produktas neparduodamas arba parduodamas nepakankamais
kiekiais, arba kai dėl ypatingos situacijos rinkoje pardavimo rodikliai
nesudaro galimybės deramai palyginti, panašaus produkto normalioji
vertė apskaičiuojama pagal jo gamybos sąnaudas produkto
kilmės valstybėje, pridėjus pagrįstas produkto pardavimo,
bendrąsias ir administracines sąnaudas bei pagrįstą
pelną, arba pagal eksporto į trečiąją valstybę
įprastomis prekybos sąlygomis kainas, su sąlyga, kad tokios
kainos yra tipiškos.
Gali būti laikoma, inter alia, kad
egzistuoja ypatinga nagrinėjamojo produkto rinkos situacija, kuri
apibrėžta pirmoje pastraipoje, kai kainos yra dirbtinai sumažintos, kai
vykdoma stambi barterinė prekyba arba kai yra nekomercinio perdirbimo
susitarimas.
4. Panašaus produkto pardavimai
eksportuojančios valstybės vidaus rinkoje arba pardavimai eksportui
į trečiąją valstybę kainomis, mažesnėmis už
produkto vieneto gamybos išlaidas (pastovias ir kintamas), prie jų
pridėjus pardavimo, bendrąsias ir administracines išlaidas gali
būti nelaikomi pardavimais įprastomis prekybos sąlygomis kainos
atžvilgiu ir į juos gali būti neatsižvelgiama nustatant
normaliąją vertę; ši nuostata taikoma tik tuo atveju, jei
nustatoma, kad taip buvo parduodama pakankamai ilgą laiką, dideliais
kiekiais ir tokiomis kainomis, kurios per pagrįstą laikotarpį
nepadengia visų produkto išlaidų.
Jeigu kainos, kurios pardavimo metu yra
mažesnės už išlaidas, viršija vidutines svertines tiriamojo laikotarpio
išlaidas, tokios kainos laikomos padengiančios visas išlaidas per
pagrįstą laikotarpį.
Ilgas laikotarpis paprastai yra vieneri metai,
bet negali būti trumpesnis kaip šeši mėnesiai, o pardavimais žemiau
už vieneto išlaidas, laikomi pardavimai pakankamai dideliais kiekiais nurodytu
laikotarpiu, kai yra nustatyta, kad vidutinė svertinė pardavimo kaina
yra mažesnė už vidutines svertines vieneto išlaidas, arba kad
pardavimų žemiau už vieneto išlaidas, kiekis sudaro ne mažiau kaip
20 % pardavimų, naudojamų normaliajai vertei nustatyti.
5. Išlaidos paprastai skaičiuojamos
remiantis tiriamosios šalies dokumentais, jeigu tokie dokumentai atitinka
bendrai priimtus apskaitos principus nagrinėjamoje valstybėje, su
sąlyga, kad tie dokumentai pagrįstai atspindi nagrinėjamojo
produkto gamybos ir pardavimo sąnaudas.
Jeigu su tiriamo produkto gamyba ir pardavimu
susiję išlaidos nėra tinkamai atspindėtos suinteresuotosios
šalies apskaitoje, jos bus koreguojamos arba nustatomos remiantis kitų tos
pačios valstybės gamintojų ar eksportuotojų išlaidomis
arba, kai tokia informacija nėra prieinama arba ja negali būti
naudojamasi, bet kokiu kitu tinkamu pagrindu, įskaitant ir
informaciją, gautą iš kitų tipinių rinkų.
Į pateiktus įrodymus dėl
tinkamo išlaidų paskirstymo atsižvelgiama, jeigu matyti, kad taip
paskirstytos lėšos buvo panaudotos. Nesant tinkamesnio metodo,
pirmenybė teikiama išlaidų pasiskirstymui pagal produktų
apyvartą. Jeigu šioje pastraipoje minėtos išlaidos dar
neatsispindėjo skirstant išlaidas, jos turi būti atitinkamai
koreguojamos, atsižvelgiant į tuos neperiodinių išlaidų
straipsnius, kurie naudingi produktų gamybai ateityje ir (ar) dabar.
Tuo atveju, kai per tiriamąjį
laikotarpį naujai panaudota didelių papildomų investicijų
reikalaujanti įranga ir prastas gamybinių pajėgumų
išnaudojimas pradedant veiklą turėjo įtakos sąnaudų
dydžiui jų atsipirkimo laikotarpiu, vidutinės sąnaudos veiklos
pradžios stadijoje pagal jau minėtas pasiskirstymo taisykles nustatomos
tokios stadijos pabaigai, ir pagal 4 dalies antros pastraipos nuostatas
įskaičiuojamos į tiriamojo laikotarpio vidutines svertines
produkto sąnaudas. Veiklos pradžios stadijos trukmė apskaičiuojama
pagal nagrinėjamo gamintojo ar eksportuotojo aplinkybes, tačiau
negali būti ilgesnė už atitinkamą pradinę sąnaudų
atsipirkimo laikotarpio dalį. Tyrimo laikotarpiu koreguojant sąnaudas
tokiu būdu, atsižvelgiama į informaciją apie veiklos pradžios stadiją,
trunkančią ilgiau nei toks tyrimo laikotarpis, bet tik tuo atveju,
jeigu ji yra pateikta prieš patikrinimo apsilankymus ir per tris mėnesius
nuo tyrimo pradžios.
6. Pardavimo, bendrųjų ir
administracinių sąnaudų bei pelno sumos turi būti
pagrįstos faktiniais duomenimis apie tiriamojo eksportuotojo ar gamintojo
panašaus produkto gamybą ir pardavimus įprastomis prekybos
sąlygomis. Tais atvejais, kai šių sumų negalima nustatyti tokiu
būdu, jie gali būti nustatyti bet kuriuo iš šių būdų:
a)           pagal kitų tiriamų
eksportuotojų ar gamintojų svertinį faktinių panašaus
produkto gamybos ir pardavimų kilmės valstybės vidaus rinkoje
sumų vidurkį;
b)           pagal tiriamo eksportuotojo ar
gamintojo tos pačios kategorijos produktų gamybos ir pardavimų
įprastomis prekybos sąlygomis kilmės valstybės vidaus
rinkoje faktines sumas;
c)           bet kuriuo kitu pagrįstu
būdu, su sąlyga, kad taip nustatytas pelnas neviršytų pelno,
kurį paprastai gauna kiti eksportuotojai ar gamintojai parduodami tos
pačios kategorijos produktus kilmės valstybės vidaus rinkoje.
7. a)       Importuojant iš ne rinkos ekonomikos
valstybių[10],
normalioji vertė apskaičiuojama pagal trečiosios rinkos
ekonomikos valstybės kainą arba apskaičiuotą vertę,
arba pagal kainą, taikomą importuojant iš tokios trečiosios
valstybės į kitas valstybes, įskaitant Ö Sąjungą Õ, o jei tai
neįmanoma – remiantis kuriuo nors kitu pagrįstu pagrindu,
įskaitant už panašų produktą Ö Sąjungoje Õ faktiškai
sumokėtą arba mokėtiną kainą, kuri prireikus tinkamai
pakoreguojama, kad būtų įskaičiuojama pagrįsta pelno
norma.
              Atitinkama trečioji rinkos
ekonomikos valstybė parenkama pagrįstu būdu ir tinkamai
atsižvelgiant į visą atrankos metu pateiktą patikimą
informaciją. Be to, atsižvelgiama į terminus; kada tinkama,
pasirenkama trečioji rinkos ekonomikos valstybė, kuri yra to
pačio tyrimo objektu.
              Pradėjus tyrimą,
tiriamosioms šalims iš karto pranešama apie pasirinktą
trečiąją rinkos ekonomikos valstybę ir suteikiamas 10
dienų laikotarpis pastaboms pareikšti.
b)           è1 Atliekant
su importu iš Kinijos Liaudies Respublikos, Vietnamo ir Kazachstano bei bet
kurios ne rinkos ekonomikos valstybės, ç kuri tyrimo pradžios
dieną yra Pasaulio prekybos organizacijos narė, susijusius antidempingo
tyrimus, normalioji vertė apskaičiuojama pagal 1–6 dalis, jei
remiantis vieno ar kelių gamintojų, kurių veikla turi būti
tiriama, paduotais tinkamai pagrįstais skundais ir c punkte
išdėstytais kriterijais ir tvarka įrodoma, kad minėtam
gamintojui ar gamintojams dėl panašaus nagrinėjamojo produkto
gamybos ir pardavimo vyrauja rinkos ekonomikos sąlygos. Kitais atvejais
laikomasi a punkte išdėstytų taisyklių.
c)           Pagal b punktą
paduotas skundas turi būti išdėstomas raštu ir jame turi būti
pateikta pakankamai įrodymų, jog gamintojas dirba rinkos ekonomikos
sąlygomis, t. y.:
–
įmonių sprendimai dėl kainų,
išlaidų ir sąnaudų, įskaitant, pavyzdžiui, išlaidas
žaliavoms, technologijoms ir darbo jėgai apmokėti, gamybai,
pardavimams ir investicijoms, priimami pagal rinkoje vyraujančią
pasiūlą ir paklausą bei valstybei per daug nesikišant į Ö tą Õ sritį, o
pagrindinės gamybos sąnaudos iš esmės atitinka rinkos
kainą,
–
įmonės turi vieną aiškų
svarbiausių apskaitos dokumentų, kurių nepriklausomas auditas
buvo atliktas pagal tarptautinius apskaitos standartus ir kurie yra taikomi
įvairiems tikslams, rinkinį,
–
įmonių gamybos sąnaudoms ir
finansinei būklei nedaro įtakos iš buvusios ne rinkos ekonomikos
sistemos išlikę ženklūs iškraipymai, pirmiausia tie, kurie
susiję su turto nuvertėjimu, kitais nurašymais, barterine prekyba ir
mokėjimu kompensuojant skolas,
–
nagrinėjamosioms įmonėms taikomi
bankroto ir nuosavybės įstatymai, kurie garantuoja įmonių
veiklos teisinį tikrumą bei pastovumą, ir
–
valiuta konvertuojama pagal rinkos kursą.
              è3 Sąjungos
pramonei ç suteikus
galimybę pareikšti pastabas, è2 paprastai
per septynis mėnesius, bet ne vėliau kaip per aštuonis mėnesius
nuo tyrimo pradžios ç nustatoma, ar
gamintojas atitinka minėtus kriterijus. Ö Tas Õ nustatytas statusas
išlieka viso tyrimo metu. è3 Komisija
paprastai per 28 savaites nuo tyrimo inicijavimo dienos valstybėms
narėms suteikia informaciją apie jos atliktą pagal b punktą
paduotų skundų tyrimą. ç
ê 116/2012 1 str.
1 p. b pp.
d)           Jeigu Komisija pagal 17
straipsnį apriboja tyrimo mastą, sprendimai pagal šios dalies b ir c
punktus priimami tik dėl šalių, įtrauktų į
tyrimą, ir dėl gamintojų, kuriems pagal 17 straipsnio 3
dalį taikomas individualus režimas.
ê 1225/2009
(pritaikytas)
B. EKSPORTO KAINA
8. Eksporto kaina yra kaina, faktiškai
sumokėta arba mokėtina už produktą, jį parduodant eksportui
iš eksportuojančios valstybės į Ö Sąjungą Õ.
9. Tais atvejais, kai eksporto kainos
nėra arba kai eksporto kaina atrodo nepatikima dėl eksportuotojo ir
importuotojo ar trečiosios šalies tarpusavio saitų ar
kompensacinių susitarimų, eksporto kaina gali būti
apskaičiuota pagal kainą, už kurią importuoti produktai yra
pirmą kartą perparduodami nepriklausomam pirkėjui arba – jeigu
produktai nėra perparduodami nepriklausomam pirkėjui arba nėra
perparduodami tokiomis sąlygomis, kokiomis buvo importuoti – bet kuriuo
kitu priimtinu būdu.
Tokiais atvejais norint nustatyti
patikimą eksporto kainą ties Ö Sąjungos Õ muitų sienomis,
ji koreguojama pagal visas išlaidas, įskaitant muitus ir mokesčius,
patirtus tarp importavimo ir perpardavimo, taip pat priaugantį pelną.
Išlaidos, kurios gali būti koreguojamos,
apima įprastines importuotojo išlaidas, kurias padengia bet kuri kita Ö Sąjungos Õ ar už jos ribų
esanti šalis, kuri yra susijusi arba sudariusi kompensacinį
susitarimą su importuotoju arba eksportuotoju, įskaitant
įprastines pervežimo, draudimo, aptarnavimo, krovimo ir papildomas
išlaidas, muito mokesčius, antidempingo muitus, kitus mokesčius,
mokėtinus importuojančioje valstybėje už prekių
importą ar pardavimą, ir pagrįstą pardavimo,
bendrųjų ir administracinių išlaidų skirtumą bei
pelną.
C. PALYGINIMAS
10. Eksporto kaina ir normalioji vertė
palyginamos teisingu būdu. Šis palyginimas turi būti atliktas tuo
pačiu prekybos lygiu, lyginant per kiek galima artimesnį laiką
darytus pardavimus, atsižvelgiant į kitus skirtumus, turinčius
įtakos kainų palyginamumui. Jeigu nustatytos normalioji vertė ir
eksporto kaina nėra vienodo palyginamojo pagrindo, jos turi būti
koreguojamos kiekvienu atveju individualiai, atsižvelgiant į
besiskiriančius veiksnius, kurie, kaip tvirtinama arba įrodyta, turi
įtakos kainoms ir kainų palyginamumui. Vengiama bet kokio dvigubo
koregavimo, ypač dėl nuolaidų, lengvatų, parduotų produktų
kiekių ar prekybos lygio. Kai atsižvelgiama į nurodytas sąlygas,
veiksniai, pagal kuriuos gali būti koreguojama, yra:
a)           Fizinės savybės
              Koreguojama, kai skiriasi
nagrinėjamojo produkto fizinės savybės. Tokio koregavimo suma
turi atitikti pagrįstą fizinių savybių skirtumo rinkos
vertę.
b)           Importo mokesčiai ir
netiesioginiai mokesčiai
              Normaliosios vertės koregavimo
suma turi atitikti visus importo mokesčius ir netiesioginius
mokesčius, mokamus už panašų produktą arba jo gamybai panaudotas
medžiagas, kai šis produktas skirtas vartoti eksportuojančioje
valstybėje, bet kurie nėra renkami ar grąžinami, kai
produktas eksportuojamas į Ö Sąjungą Õ.
c)           Nuolaidos, lengvatos ir kiekiai
              Koreguojama dėl nuolaidų
ir lengvatų skirtumų, įskaitant nuolaidas, suteiktas
atsižvelgiant į kiekių skirtumus, jeigu jos yra tinkamai
įvertintos kiekybiškai ir yra tiesiogiai susijusios su tiriamu
pardavimu. Gali būti koreguojama ir dėl atidėtų
nuolaidų ar lengvatų, jei jos buvo nuolat taikomos ankstesniu
laikotarpiu ir atitinka tokioms nuolaidoms ir lengvatoms keliamus reikalavimus.
d)           Prekybos lygis
i)       Koreguojama, kai skiriasi prekybos
lygiai, įskaitant skirtumus OEM (tikrųjų įrangos
gamintojų) pardavimuose, jeigu eksporto kaina, įskaitant
apskaičiuotą eksporto kainą, abiejų rinkų paskirstymo
tinkle priklauso kitam prekybos lygiui nei normalioji vertė ir jei toks
prekybos lygių skirtumas turi įtakos kainų palyginamumui;
šią įtaką rodo pastovūs ir dideli pardavėjo
funkcijų ir kainų skirtumai tarp įvairių prekybos
lygių eksportuojančios valstybės vidaus rinkoje. Koregavimo suma
turi būti pagrįsta tų skirtumų rinkos verte.
ii)      Tačiau i punkte
neaptartomis aplinkybėmis, kai esamo prekybos lygio skirtumo
neįmanoma įvertinti kiekybiškai, nes eksportuojančių
valstybių vidaus rinkose nėra atitinkamų prekybos lygių,
arba kai aiškiai matyti, kad kai kurios funkcijos yra susijusios su tokiais
prekybos lygiais, kurie nėra naudojami palyginimui, gali būti leista
daryti specialųjį koregavimą.
e)           Gabenimo, draudimo, aptarnavimo,
krovimo ir pagalbinės išlaidos
              Koreguojama, kai skiriasi
tiesiogiai su nagrinėjamųjų produktų transportavimu iš
eksportuotojo patalpų nepriklausomam pirkėjui susijusios išlaidos,
kai tokios išlaidos įtraukiamos į kainas. Tokios išlaidos apima
gabenimo, draudimo, aptarnavimo, krovimo ir pagalbines išlaidas.
f)            Pakavimas
              Koreguojama, kai skiriasi
tiesiogiai su nagrinėjamojo produkto pakavimu susijusios išlaidos.
g)           Kreditas
              Koreguojama, kai skiriasi išlaidos
dėl bet kurio kredito, suteikto nagrinėjamiems pardavimams, jeigu tai
yra vienas iš veiksnių, į kurį atsižvelgiama nustatant kainas.
h)           Išlaidos po pardavimo
              Koreguojama, kai skiriasi
tiesioginės išlaidos užtikrinant produkto garantinį laiką ir
remontą, techninę priežiūrą ir aptarnavimą, kaip
numatyta įstatymuose ir (arba) pardavimo sutartyse.
i)            Komisiniai
              Koreguojama, kai skiriasi
komisiniai, mokami dėl nagrinėjamo pardavimo.
              Terminas „komisiniai“ yra
suprantamas kaip apimantis antkainį, kurį gauna prekybininkas tuo ar
panašiu produktu, jeigu tokio prekybininko funkcijos yra panašios į
komisinių pagrindu dirbančio agento funkcijas.
j)            Valiutos konvertavimas
              Kai dėl kainų palyginimo reikia
konvertuoti valiutą, ji konvertuojama pagal pardavimo dienos valiutų
keitimo kursą, išskyrus, kai užsienio valiutos pardavimas
išankstinėse rinkose yra tiesiogiai susijęs su tiriamu eksporto
pardavimu – tuomet naudojamas išankstinio sandorio valiutos keitimo kursas.
Paprastai pardavimo diena laikoma sąskaitos-faktūros data, bet galima
naudoti ir sutarties sudarymo, produktų užsakymo ar užsakymo patvirtinimo
datą, jeigu jos yra labiau tinkamos esminėms pardavimo sąlygoms
nustatyti. Valiutos keitimo kurso svyravimų nepaisoma, o eksportuotojams
suteikiamas 60 dienų terminas pakoreguoti savo eksporto kainas pagal
tiriamuoju laikotarpiu buvusius valiutų kursų pasikeitimus.
k)           Kiti veiksniai
              Gali būti koreguojama, kai
skiriasi kiti, nuo a–j punktuose nenumatyti veiksniai, jeigu matyti, kad
atsiradę skirtumai turi įtakos kainų palyginamumui, kaip
numatyta pagal šią dalį, ypač jeigu pirkėjai vidaus rinkoje
nuolatos moka skirtingas kainas dėl tokių veiksnių skirtumo.
D. DEMPINGO SKIRTUMAS
11. Laikantis kitų taikytinų
nuostatų dėl teisingo palyginimo, dempingo skirtumas tiriamuoju
laikotarpiu paprastai nustatomas palyginant normaliosios vertės
svertinį vidurkį su visų eksporto į Ö Sąjungą Õ sandorių
kainų svertiniu vidurkiu arba palyginant individualias normaliąsias
vertes su kiekvieno sandorio individualiomis eksporto į Ö Sąjungą Õ kainomis.
Tačiau normalioji vertė, nustatyta svertinio vidurkio pagrindu, gali
būti palyginama su visų individualių eksporto į Ö Sąjungą Õ sandorių
kainomis, jeigu yra tam tikra eksporto kainų tendencija, kuri žymiai
skiriasi priklausomai nuo pirkėjų, regionų ar laiko
periodų, ir jeigu pirmame šios dalies sakinyje nurodyti metodai neatspindi
viso vykstančio dempingo masto. Be šios dalies nuostatų, galima
pasinaudoti ir 17 straipsnyje nurodytu atrankos metodu.
12. Dempingo skirtumas yra suma, kuria
normalioji vertė viršija eksporto kainą. Jeigu dempingo skirtumai yra
nevienodi, gali būti nustatytas dempingo skirtumų svertinis vidurkis.
3 straipsnis
Žalos nustatymas
1. Pagal šį reglamentą sąvoka
„žala“, jei nenurodyta kitaip, suprantama kaip materialinė žala Ö Sąjungos Õ pramonei,
materialinės žalos grėsmė Ö Sąjungos Õ pramonei arba
materialinės kliūtys tai pramonei kurtis ir yra aiškinama pagal šio
straipsnio nuostatas.
2. Žala nustatoma, remiantis ją patvirtinančiais
įrodymais ir objektyviai ištyrus:
a)           importo dempingo kaina kiekius ir
poveikį panašių produktų kainoms Ö Sąjungos Õ rinkoje; ir
b)           tokio importo sąlygotą
poveikį Ö Sąjungos Õ pramonei.
3. Vertinant importo dempingo kaina
kiekį, reikia atsižvelgti į tai, ar iš viso žymiai išaugo importas
dempingo kaina absoliučiu dydžiu arba lyginant su gamyba ar suvartojimu Ö Sąjungoje Õ. Vertinant importo
dempingo kaina poveikį kainoms, reikia nustatyti, ar produktai dempingo
kaina yra importuojami žymiai mažesnėmis kainomis lyginant su Ö Sąjungos Õ pramonės
panašių produktų kainomis, arba į tai, ar toks importas
turėjo kitokį poveikį – ženkliai nusmukdė kainas arba
smarkiai trukdė kainoms kilti, kaip kad būtų atsitikę
kitomis aplinkybėmis. Nė vienas Ö tų Õ veiksnių
nėra būtinai lemiamas.
4. Kai atliekant antidempingo tyrimą tuo
pat metu nagrinėjamas importas daugiau kaip iš vienos valstybės,
tokio importo iš visų valstybių poveikis vertinamas bendrai tiktai
tuomet, jei nustatoma:
a)           kad dempingo skirtumas,
apskaičiuotas importui iš kiekvienos valstybės, yra didesnis nei
9 straipsnio 3 dalyje apibrėžtas de minimis, ir kad importo
iš kiekvienos valstybės kiekis nėra nereikšmingas; ir
b)           kad atsižvelgus į
importuotų produktų tarpusavio konkurencijos sąlygas ir į
importuotų produktų ir panašių Ö Sąjungos Õ produktų
konkurencijos sąlygas, importo poveikį tikslinga vertinti bendrai.
5. Nagrinėjant importo dempingo kaina
poveikį tiriamai Ö Sąjungos Õ pramonei, reikia
ištirti visus svarbius atitinkamos pramonės būklę
apibūdinančius ekonominius veiksnius ir rodiklius, tokius kaip:
pramonės pastangas atsigauti po dempingo ar subsidijavimo praeityje
padaryto poveikio, esamo dempingo skirtumo dydį, esamą ir galimą
pardavimų, pelno, produkcijos, rinkos dalies, produktyvumo,
investicijų grąžos, pajėgumų panaudojimo
sumažėjimą; Ö Sąjungos Õ kainas
įtakojančius veiksnius; esamą ir galimą neigiamą
poveikį pinigų srautams, atsargų kiekiui, užimtumui, darbo
užmokesčiui, gamybos plėtrai, galimybėms sukaupti kapitalą
ir pritraukti investicijas. Šis sąrašas nėra išsamus, be to, jokie iš
išvardytų veiksnių nėra būtinai lemiami.
6. Pateikus visus 2 dalyje minimus
susijusius įrodymus turi būti akivaizdu, kad importas dempingo kaina
sukelia žalą, kaip apibrėžta šiame reglamente. Ypatingai turi
būti akivaizdu, kad 3 dalyje apibrėžtas kiekis ir (arba) kainos
sukėlė 5 dalyje nurodytą poveikį Ö Sąjungos Õ pramonei ir kad
Ö tą Õ poveikį galima
apibrėžti kaip materialinį.
7. Taip pat turi būti
nagrinėjami ir kiti, be importo dempingo kaina, žinomi veiksniai,
kurie tuo pat metu daro neigiamą poveikį Ö Sąjungos Õ pramonei, siekiant,
kad šių veiksnių padaryta žala nebūtų priskiriama importui
dempingo kaina pagal 6 dalį. Tokio pobūdžio veiksniai gali
būti: ne dempingo kainomis parduodamo importo kiekiai ir kainos,
paklausos sumažėjimas ar vartojimo tendencijų pokyčiai, prekybos
apribojimai ir konkurencija tarp trečiosios valstybės ir Ö Sąjungos Õ gamintojų,
technologijos pažanga, Ö Sąjungos Õ pramonės
eksporto plėtra ir gamybos našumo augimas.
8. Importo dempingo kaina poveikis vertinamas
lyginant su Ö Sąjungos Õ pramonės
panašaus produkto gamyba, kai turimi duomenys sudaro galimybę atskirai
nustatyti tą gamybą remiantis tokiais kriterijais kaip gamybos
procesas, gamintojų pardavimai ir pelnas. Jeigu atskirai nustatyti
tos gamybos neįmanoma, importo dempingo kaina poveikis vertinamas nagrinėjant
siauriausios produktų grupės ar rūšies, kuriai priklauso panašus
produktas ir apie kurią galima gauti reikalingą informaciją,
gamybą.
9. Materialinės žalos grėsmė
vertinama remiantis faktais, o ne vien prielaidomis, spėjimais ar
neaiškiomis perspektyvomis. Aplinkybių, dėl kurių dempingas
sąlygotų žalą, pasikeitimas, turi būti aiškiai numatomas ir
neišvengiamas.
Sprendžiant, ar gresia materialinė žala,
reikėtų atsižvelgti taip pat ir į tokius veiksnius:
a)           ar importo dempingo kaina į Ö Sąjungos Õ rinką augimo
tempas rodo tikimybę, kad importas žymiai didės;
b)           pakankami eksportuotojo disponuojami
pajėgumai arba neišvengiamas tokių pajėgumų žymus
didėjimas, patvirtinantis eksporto dempingo kaina į Ö Sąjungą Õ didėjimo
tikimybę, atsižvelgiant į tai, ar yra kitų eksportuotojui
prieinamų rinkų papildomam eksportui absorbuoti;
c)           ar importas įvežamas tokiomis
kainomis, kurios ženkliai nusmukdytų kainas arba trukdytų kainoms
kilti, kaip kad būtų atsitikę kitomis aplinkybėmis, ir
tikriausiai padidintų importuojamų produktų paklausą;
d)           kokios yra aptariamo produkto
atsargos.
Joks iš šių išvardytų veiksnių
nėra pats savaime lemiantis, bet apsvarstytų veiksnių visuma
turi lemti išvadą, kad neišvengiamai gresia tolesnis eksportas dempingo
kaina ir kad nesiėmus apsaugos veiksmų bus padaryta materialinė
žala.
4 straipsnis
Ö Sąjungos Õ pramonės
apibrėžtis
1. Pagal šį reglamentą sąvoka „Ö Sąjungos Õ pramonė“
suprantama kaip panašius produktus gaminančių Ö Sąjungos Õ gamintojų
visuma arba tie iš jų, kurių bendra tokių produktų
produkcija sudaro didžiąją dalį visos Ö Sąjungos Õ produkcijos, kaip
numatyta 5 straipsnio 4 dalyje, išskyrus:
a)           kai gamintojai yra susiję su
tariamai dempingo kaina produkto eksportuotojais arba importuotojais arba patys
yra jo importuotojai, sąvoka „Ö Sąjungos Õ pramonė“ gali
būti suprantama kaip reiškianti likusius gamintojus;
b)           ypatingomis aplinkybėmis
dėl aptariamos produkcijos Ö Sąjungos Õ teritorija gali
būti padalinta į dvi ar daugiau konkurencinių rinkų, o
gamintojai kiekvienoje rinkoje gali būti laikomi atskiromis
pramonėmis, jeigu:
i)       tokioje rinkoje esantys gamintojai
parduoda visą ar beveik visą savo pagamintą aptariamo produkto
produkciją toje rinkoje, ir
ii)      paklausa toje rinkoje nėra žymiu
mastu patenkinama kitose Ö Sąjungos Õ vietose
esančių aptariamo produkto gamintojų.
Tokiomis aplinkybėmis gali būti
pripažįstama, kad žala egzistuoja, net jei didžiajai visos Ö Sąjungos Õ pramonės daliai
nebuvo padaryta žala, bet jeigu importas dempingo kaina yra nukreipiamas į
tokią izoliuotą rinką, ir jeigu importas dempingo kaina yra
žalingas visos arba beveik visos produkcijos gamintojams tokioje rinkoje.
2. Taikant 1 dalies nuostatas, laikoma, kad
gamintojai yra susiję su eksportuotojais arba importuotojais tik tuo
atvejui, jeigu:
a)           vienas iš jų tiesiogiai arba
netiesiogiai kontroliuoja kitą; arba
b)           juos abu tiesiogiai arba
netiesiogiai kontroliuoja trečiasis asmuo; arba
c)           jie abu kartu tiesiogiai arba
netiesiogiai kontroliuoja trečiąjį asmenį, jei yra pagrindo
manyti ar įtarti, kad nagrinėjamasis gamintojas elgsis kitaip
negu nesusiję gamintojai.
Taikant šios dalies nuostatas, vienas iš
jų laikomas kontroliuojančiu kitą, jeigu pirmasis turi
teisinių ar operatyvinių galimybių suvaržyti antrąjį
ar jam vadovauti.
3. Kai Ö Sąjungos Õ pramonė
suprantama kaip tam tikro regiono gamintojai, eksportuotojams suteikiama
galimybė pasiūlyti įsipareigojimus dėl kainų pagal
8 straipsnio nuostatas nagrinėjamam regionui. Tokiais atvejais
vertinant Ö Sąjungos Õ suinteresuotumą
priemonių atžvilgiu, specialiai atsižvelgiama į to regiono interesus.
Jeigu greitu laiku nepasiūlomas tinkamas įsipareigojimas dėl
kainų arba susiklosto 8 straipsnio 9 ir 10 dalyse nurodytos padėtys,
gali būti nustatytas laikinasis arba galutinis muitas visai Ö Sąjungai Õ. Tokiais atvejais
šių muitų taikymas gali būti apribotas, jei tai yra naudinga,
taikant juos tiktai konkretiems gamintojams arba eksportuotojams.
4. Šiam straipsniui taikomos 3 straipsnio
8 dalies nuostatos.
5 straipsnis
Tyrimo inicijavimas
1. Išskyrus 6 dalyje numatytus atvejus,
tyrimas nustatyti įtariamo dempingo buvimą, mastą ir
poveikį pradedamas, gavus raštišką bet kurio fizinio ar juridinio
asmens arba asociacijos, neturinčios juridinio asmens teisių Ö Sąjungos Õ pramonės vardu
pateiktą skundą.
Skundas gali būti pateikiamas Komisijai
arba valstybei narei, kuri jį perduoda Komisijai. Bet kokio gauto skundo
nuorašą Komisija siunčia valstybėms narėms. Skundas laikomas
paduotas pirmą darbo dieną po to, kai yra pristatomas Komisijai
registruotu paštu arba kai Komisija patvirtina jį gavusi.
Netgi nesant skundo, jeigu valstybė
narė turi pakankamai dempingo arba jo sukeltos žalos Ö Sąjungos Õ pramonei
įrodymų, nedelsiant juos perduoda Komisijai.
2. Pateikiant 1 dalyje nurodytą
skundą, būtina pateikti dempingo, žalos ir priežastinio ryšio tarp
įtariamo importo dempingo kaina ir įtariamos žalos įrodymus.
Skunde turi būti pateikti šie duomenys, jei jie yra prieinami
pareiškėjui:
a)           skundo pateikėjo tapatybė
ir skundo pateikėjo gaminamo panašaus produkto kiekio bei vertės
apibūdinimas, lyginant su Ö Sąjungos Õ produkcija. Kai
raštiškas skundas pateikiamas Ö Sąjungos Õ pramonės vardu,
skunde turi būti nurodyta, kurios būtent pramonės vardu jis
paduodamas, išvardijant visus žinomus panašaus produkto gamintojus Ö Sąjungoje Õ (arba panašaus
produkto gamintojų Ö Sąjungoje Õ asociacijas) ir
kiek įmanoma konkrečiau nurodant tokių gamintojų gaminamo
panašaus produkto kiekį ir vertę, lyginant su Ö Sąjungos Õ produkcija;
b)           išsamus tariamai dempingo kaina
produkto aprašymas, jį gaminančios ar eksportuojančios
valstybės (valstybių) pavadinimai, kiekvieno žinomo eksportuotojo ar
užsienio gamintojo tapatybė ir žinomų aptariamą produktą
importuojančių asmenų sąrašas;
c)           apie kainas, kuriomis parduodamas
aptariamas produktas jį gaminančios ar eksportuojančios
valstybės (valstybių) vidaus rinkose (arba, kur tinkama, apie kainas,
kuriomis produktas parduodamas iš gaminančios ar eksportuojančios
jį valstybės (valstybių) į trečiąją
valstybę (valstybes) arba apie produkto apskaičiuotą vertę),
taip pat apie eksporto kainas arba kitu atveju – apie kainas, kuriomis
produktas yra pirmą kartą perparduodamas nepriklausomam pirkėjui
Ö Sąjungoje Õ;
d)           apie tariamai dempingo kaina
produkto importo kiekio pokyčius, tokio importo poveikį panašaus
produkto kainoms Ö Sąjungos Õ rinkoje ir tokio
importo sąlygotą poveikį Ö Sąjungos Õ pramonei pagal
atitinkamos pramonės būklę apibūdinančius veiksnius ir
rodiklius, išvardytus 3 straipsnio 3 ir 5 dalyse.
3. Komisija, norėdama nustatyti, ar
pakanka įrodymų pradėti tyrimą, kruopščiai ištiria
skunde pateiktų įrodymų teisingumą ir jų
atitikimą reikalavimams.
4. Tyrimas pagal 1 dalį pradedamas
tik tuo atveju, jeigu išnagrinėjus, kokiu mastu panašaus produkto
gamintojai Ö Sąjungoje Õ pritaria ar
nepritaria pateiktam skundui, nustatoma, kad skundas yra paduotas Ö Sąjungos Õ pramonės vardu.
Skundas laikomas paduotas Ö Sąjungos Õ pramonės vardu,
jeigu jam pritaria tie Ö Sąjungos Õ gamintojai,
kurių bendra gamybos apimtis sudaro daugiau nei 50 % visų
skundui pritariančių ar nepritariančių Ö Sąjungos Õ gamintojų,
gaminančių panašų produktą, gamybos apimties. Tačiau
tyrimas nepradedamas, jei skundui aiškiai pritariančių Ö Sąjungos Õ gamintojų
gamybos apimtis sudaro mažiau nei 25 % visų Ö Sąjungos Õ gamintojų,
gaminančių panašų produktą, gamybos apimties.
5. Iki sprendimo pradėti tyrimą
priėmimo, apie gautą skundą dėl tyrimo inicijavimo viešai
neskelbiama. Tačiau gavus reikiamais dokumentais pagrįstą
skundą, prieš pradedant tyrimą pranešama nagrinėjamos
eksportuojančios valstybės valdžiai.
ê 37/2014 1 str.
ir priedo 22 p. 2 pp. (pritaikytas)
6. Jeigu ypatingomis aplinkybėmis Ö Komisija
nusprendžia Õ pradėti
tyrimą negavus Sąjungos pramonės subjektų arba jų vardu
paduoto rašytinio skundo, kuriuo reikalaujama pradėti tokį
tyrimą, tai daroma remiantis pakankamais įrodymais apie
dempingą, žalą ir priežastinį ryšį, kaip nurodyta 2 dalyje,
tokiam tyrimui pagrįsti. Nustačiusi, kad reikia inicijuoti tokį
tyrimą, Komisija suteikia informaciją valstybėms narėms.
ê 1225/2009
(pritaikytas)
7. Sprendžiant, ar pradėti tyrimą,
dempingo ir žalos įrodymai svarstomi kartu. Skundas atmetamas, jeigu
dempingo arba žalos įrodymų nepakanka tyrimo atlikimui pagrįsti.
Tyrimas nepradedamas tokių valstybių atžvilgiu, iš kurių
importas yra mažiau nei 1 % bendros rinkos, nebent importas iš visų
tokių valstybių drauge sudarytų 3 % ar daugiau Ö Sąjungos Õ suvartojimo.
8. Skundą galima atsiimti prieš tyrimo
pradžią ir tokiu atveju laikoma, kad skundas nebuvo paduotas.
ê 37/2014 1 str.
ir priedo 22 p. 2 pp. (pritaikytas)
9. Jeigu tampa aišku, kad pakanka
įrodymų tyrimo procedūrų inicijavimui pagrįsti,
Komisija jas pradeda per 45 dienas nuo skundo padavimo dienos ir apie tai
paskelbia pranešime Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Jeigu
pateiktų įrodymų nepakanka, skundo teikėjui apie tai
pranešama per 45 dienas nuo skundo pateikimo Komisijai dienos. Komisija
paprastai per 21 dieną nuo skundo pateikimo Komisijai dienos suteikia
informaciją valstybėms narėms apie jos atliktą skundo
tyrimą.
ê 1225/2009
(pritaikytas)
è1 37/2014
1 str. ir priedo 22 p. 3 pp.
10. Pranešime apie tyrimo procedūrų
inicijavimą skelbiama tyrimo pradžia, nurodomas produktas ir
nagrinėjamosios valstybės, pateikiama gautos informacijos santrauka
ir nurodoma, kad visa su tyrimu susijusi informacija būtų perduodama
Komisijai.
Taip pat nurodoma, per kokį laiką
suinteresuotos šalys gali pranešti apie save, raštu pareikšti savo nuomones ir
pateikti informaciją, kad į tokias nuomones bei informaciją
būtų atsižvelgta tyrimo metu; be to nurodoma, per kokį
laiką suinteresuotos šalys gali kreiptis į Komisiją, kad
būtų išklausytos pagal 6 straipsnio 5 dalį.
11. Komisija praneša eksportuotojams,
importuotojams ir eksportuotojus ar importuotojus atstovaujančioms
asociacijoms, kurie, kiek jai žinoma, yra suinteresuoti, taip pat
eksportuojančios valstybės ir skundo pateikėjų atstovams apie
tyrimo procedūrų inicijavimą ir, neatskleisdama konfidencialios
informacijos, pateikia 1 dalies nuostatų pagrindu gauto raštiško skundo
visą tekstą žinomiems eksportuotojams ir eksportuojančios
valstybės valdžios institucijoms, taip pat, esant prašymui, – kitoms
suinteresuotoms ir susijusioms šalims. Jeigu susijusių eksportuotojų
yra ypatingai daug, visas raštiško skundo tekstas gali būti pateikiamas
tiktai eksportuojančios valstybės institucijoms arba atitinkamai
prekybos ir verslo asociacijai.
12. Dėl antidempingo tyrimo neturi
būti stabdomos ar ribojamos muitinės procedūros.
6 straipsnis
Tyrimas
1. Inicijavus tyrimo procedūras Komisija,
bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, pradeda tyrimą Ö Sąjungos Õ mastu. Toks tyrimas
turi apimti ir dempingą, ir žalą, todėl jie tiriami kartu.
Siekiant pagrįstų išvadų,
parenkamas tiriamasis laikotarpis – paprastai tiriant dempingą imamas ne
trumpesnis kaip 6 mėnesių laikotarpis iki tyrimo pradžios.
Į informaciją susijusią su
laikotarpiu po tiriamojo laikotarpio, paprastai neatsižvelgiama.
2. Klausimynus dėl antidempingo tyrimo
gavusioms šalims turi būti skirta ne mažiau kaip 30 dienų
atsakymams pateikti. Eksportuotojams terminas skaičiuojamas nuo klausimyno
gavimo datos ir laikoma, kad eksportuotojai klausimyną gauna per 1
savaitę nuo jo išsiuntimo arba perdavimo eksportuojančios
valstybės diplomatinei atstovybei. Jeigu šalis nurodo svarbias aplinkybes,
dėl kurių negali laiku pateikti atsakymų, šis 30 dienų
laikotarpis gali būti pratęstas, atsižvelgiant į tyrimui
skirtą laiką.
3. Komisija gali prašyti, kad valstybės
narės pateiktų informaciją, o valstybės narės imasi
visų reikalingų priemonių, kad patenkintų tokius prašymus.
Jos Komisijai išsiunčia reikalaujamą
informaciją kartu su visų atliktų apžiūrų, patikrinimų
ar tyrimų rezultatais.
Komisija perduoda tokią informaciją
valstybėms narėms, jei ji yra įdomi kitoms valstybėms
narėms arba jei ją perduoti paprašė kuri nors valstybė
narė, tačiau jeigu ši informacija yra konfidenciali – perduodama
tiktai nekonfidenciali santrauka.
4. Komisija gali prašyti valstybių
narių atlikti visas reikalingas apžiūras ir patikrinimus, ypač
importuotojų, prekybininkų ir Ö Sąjungos Õ gamintojų
atžvilgiu, bei atlikti tyrimus trečiosiose valstybėse, jeigu
nagrinėjamos įmonės duoda sutikimą, ir jeigu
nagrinėjamos valstybės valdžia yra oficialiai informuota ir tam
neprieštarauja.
Valstybės narės imasi visų
reikalingų priemonių, kad patenkintų tokius Komisijos prašymus.
Komisijos pareigūnai turi teisę
Komisijos arba valstybės narės prašymu padėti valstybių
narių pareigūnams atlikti savo pareigas.
5. Suinteresuota šalis, pranešusi apie save
5 straipsnio 10 dalyje numatyta tvarka, išklausoma, jeigu per Europos
Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbtame pranešime nurodytą
laiką pateikia raštišką prašymą ją išklausyti,
įrodydama, kad ji yra suinteresuota, nes tyrimo išvados gali turėti
įtakos jai, ir kad yra svarbių priežasčių ją
išklausyti.
6. Importuotojams, eksportuotojams,
eksportuojančios valstybės valdžios atstovams ir skundo
pateikėjams, kurie apie save pranešė kaip numatyta 5 straipsnio
10 dalyje, paprašius, sudaromos tinkamos galimybės priešingų
interesų turinčioms šalims susitikti, pareikšti priešingus požiūrius
ir pateikti paneigiančius argumentus.
Suteikiant tokias galimybes turi būti
užtikrintas konfidencialumas ir atsižvelgiama į patogumą šalims.
Šalių dalyvavimas nėra privalomas, o
nedalyvavimas nedaro neigiamos įtakos tos šalies bylai.
Į pagal šią dalį pateiktą
žodinę informaciją atsižvelgiama tuo atveju, jei po to ji yra
patvirtinama raštu.
7. Skundo pateikėjai,
importuotojai ir eksportuotojai bei juos atstovaujančios asociacijos,
vartotojai ir vartotojų asociacijos, kurie apie save pranešė
5 straipsnio 10 dalyje nurodyta tvarka, taip pat
eksportuojančios valstybės atstovai, pateikę raštiškus prašymus,
gali peržiūrėti visą bet kurios tyrime dalyvaujančios
šalies pateiktą informaciją – skirtingai nei Ö Sąjungos Õ ar jos
valstybių narių valdžios institucijų parengtus vidaus naudojimo
dokumentus – kuri yra svarbi jiems pateikiant savo argumentus, bet nėra
konfidenciali, kaip numatyta 19 straipsnyje, ir kuri yra naudojama
atliekant tyrimą.
Tokios šalys gali atsiliepti į gautą
informaciją, o į jų pastabas atsižvelgiama, jeigu jos yra
pakankamai pagrįstos atsiliepime.
8. Išskyrus 18 straipsnyje numatytus
atvejus, yra tikrinamas suinteresuotų šalių pateiktos ir išvadas
grindžiančios informacijos teisingumas.
9. Tyrimo procedūros, inicijuotos pagal
5 straipsnio 9 dalį, turi būti baigtos, jei tai
įmanoma, per vienerius metus. Tačiau bet kuriuo atveju tyrimas turi
būti baigtas per 15 mėnesių nuo jo pradžios, laikantis
8 straipsnio pagrindu priimtų išvadų dėl įsipareigojimų
arba 9 straipsnio pagrindu priimtų išvadų dėl
galutinių veiksmų.
7 straipsnis
Laikinosios priemonės
1. Laikinieji muitai gali būti nustatyti
jeigu:
a)           pagal 5 straipsnį yra
pradėtos tyrimo procedūros;
b)           suinteresuotoms šalims apie tai
pranešta ir è1 sudaryta
tinkama galimybė ç pateikti
informaciją bei pastabas, remiantis 5 straipsnio 10 dalimi;
c)           preliminariai nustatomas dempingo
faktas bei jo sąlygota žala Ö Sąjungos Õ pramonei; ir
d)           ginant Ö Sąjungos Õ interesus
būtina užkirsti kelią tokiai žalai.
Laikinieji muitai gali būti nustatyti ne
anksčiau kaip praėjus 60 dienų, bet ne vėliau kaip per
devynis mėnesius nuo tyrimo procedūrų inicijavimo.
2. Laikinojo antidempingo muito dydis negali
viršyti preliminariai nustatyto dempingo skirtumo ir turi būti mažesnis už
tokį skirtumą, jei tokio mažesnio muito dydžio pakaks pašalinti
žalą Ö Sąjungos Õ pramonei.
3. Nagrinėjamieji produktai išleidžiami
į laisvą apyvartą Ö Sąjungoje Õ tiktai pateikus
garantiją, kad laikinieji muitai bus sumokėti.
ê 37/2014 1 str.
ir priedo 22 p. 3 pp. (pritaikytas)
4. Komisija Ö priima Õ laikinąsias
priemones laikydamasi 15 straipsnio 4 dalyje nurodytos procedūros.
ê 1225/2009
5. Kai valstybė narė prašo, kad
Komisija nedelsiant įsikištų, ir kai patenkinamos 1 dalies
sąlygos, Komisija per ne ilgesnį kaip penkių darbo dienų
laiką nuo tokio prašymo gavimo nusprendžia, ar bus nustatyti laikinieji
antidempingo muitai.
6. Laikinieji muitai gali būti nustatyti
šešiems mėnesiams, pratęsiant jų taikymą dar trims
mėnesiams, arba gali būti iš karto nustatyti devyniems
mėnesiams. Tačiau pratęsti taikymą arba iš karto nustatyti
devynių mėnesių laikotarpį galima tik tuo atveju, jeigu to
reikalauja ar, Komisijai apie tai pranešus neprieštarauja eksportuotojai,
atstovaujantys didelę susijusios prekybos dalį.
8 straipsnis
Įsipareigojimai
ê 37/2014 1 str.
ir priedo 22 p. 4 pp.
1. Tuo atveju, kai preliminariai buvo
nustatytas dempingas ir žala, Komisija, laikydamasi 15 straipsnio 2 dalyje
nurodytos patariamosios procedūros, gali priimti bet kurio eksportuotojo
tenkinančius pasiūlymus dėl savanoriškų
įsipareigojimų peržiūrėti savo kainas ar nutraukti
eksportą dempingo kainomis, jei įsitikinama, kad taip bus pašalintas
žalingas dempingo poveikis.
Tokiu atveju ir tol, kol šie
įsipareigojimai galioja, atitinkamai laikinieji muitai, Komisijos
nustatyti pagal 7 straipsnio 1 dalį, arba galutiniai muitai, nustatyti
pagal 9 straipsnio 4 dalį, netaikomi atitinkamam
nagrinėjamųjų produktų, gaminamų Komisijos sprendime
dėl įsipareigojimų priėmimo (su vėlesniais
pakeitimais) nurodytų bendrovių, importui.
Kainos pagal šiuos įsipareigojimus
didinamos ne daugiau nei būtina dempingo skirtumui pašalinti, ir jos
turėtų būti didinamos mažiau nei dempingo skirtumas, jei tokio
padidinimo užtektų Sąjungos pramonės subjektų patirtai
žalai pašalinti.
ê 1225/2009
2. Komisija gali skatinti įsipareigoti
dėl kainų, bet joks eksportuotojas neprivalo įsipareigoti. Tas
faktas, jog eksportuotojai nesisiūlo ar nesutinka įsipareigoti, jokiu
būdu nedaro neigiamos įtakos bylos nagrinėjimui.
Tačiau gali būti nustatyta, kad
žalos grėsmė bus labiau tikėtina, jeigu importas dempingo kaina
tęsis. Eksportuotojų įsipareigojimai dėl kainų
nėra skatinami ar priimami, jeigu dempingas ar jo padaryta žala
nėra preliminariai nustatyti.
Išskyrus ypatingas aplinkybes, įsipareigojimai
dėl kainų negali būti pasiūlomi pasibaigus
20 straipsnio 5 dalyje nustatytam pareiškimų laikui.
3. Nebūtina priimti eksportuotojo
pasiūlytą įsipareigojimą dėl kainų, jeigu tai
nepraktiška, jeigu esamų ar galimų eksportuotojų yra labai daug,
arba dėl kitų priežasčių, tarp jų ir dėl bendros
politikos. Suinteresuotam eksportuotojui gali būti nurodytos priežastys,
dėl kurių ketinama atmesti jo pasiūlytą
įsipareigojimą, ir gali būti sudaryta galimybė pateikti
atitinkamas pastabas. Įsipareigojimo atmetimo priežastys išdėstomos
galutiniame sprendime.
4. Šalių, kurios siūlo savo
įsipareigojimus dėl kainų, gali būti reikalaujama pateikti
nekonfidencialias tokių įsipareigojimų versijas, kad apie juos
būtų galima pranešti kitoms tyrimu suinteresuotoms šalims.
ê 37/2014 1 str.
ir priedo 22 p. 4 pp.
5. Jeigu įsipareigojimai priimami,
tyrimas baigiamas. Komisija baigia tyrimą laikydamasi 15 straipsnio 3
dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
ê 1225/2009
6. Jeigu įsipareigojimai dėl
kainų priimami, dempingo ir žalos tyrimas paprastai užbaigiamas.
Nenustačius dempingo ar žalos, įsipareigojimas dėl kainų
automatiškai nustoja galioti, išskyrus atvejus, kai dempingo ar žalos faktai
nenustatomi iš esmės dėl priimto įsipareigojimo. Tokiais
atvejais gali būti reikalaujama, kad įsipareigojimo būtų
laikomasi pagrįstą laiką.
Nustačius dempingą ar žalą,
įsipareigojimo dėl kainų laikomasi toliau pagal jo priėmimo
sąlygas ir šio reglamento nuostatas.
7. Komisija reikalauja, kad kiekvienas eksportuotojas,
kurio įsipareigojimas dėl kainų buvo priimtas, periodiškai
teiktų atitinkamą informaciją apie savo įsipareigojimo
laikymąsi ir leistų patikrinti susijusius duomenis. Tokių
reikalavimų nevykdymas laikomas įsipareigojimo pažeidimu.
8. Jeigu atliekant tyrimą, kai kurių
eksportuotojų įsipareigojimai dėl kainų priimami, pagal
11 straipsnio nuostatas laikoma, kad tokie įsipareigojimai pradeda
galioti tą dieną, kai tyrimas užbaigiamas eksportuojančios
valstybės atžvilgiu.
ê 37/2014 1 str.
ir priedo 22 p. 4 pp. (pritaikytas)
9. Bet kuriai įsipareigojusiai šaliai
pažeidus ar atsiėmus įsipareigojimą arba Komisijai atsisakius
priimti įsipareigojimą, įsipareigojimo atsisakoma atitinkamai
Komisijos sprendimu arba Komisijos reglamentu, o laikinasis muitas, Komisijos
nustatytas pagal 7 straipsnį, arba galutinis muitas, nustatytas pagal 9
straipsnio 4 dalį, taikomas automatiškai su sąlyga, kad
suinteresuotam eksportuotojui buvo sudaryta galimybė pareikšti savo
pastabas, išskyrus, kai įsipareigojimą atsiėmė pats Ö eksportuotojas Õ . Nusprendusi
atsisakyti įsipareigojimo, Komisija suteikia informaciją
valstybėms narėms.
ê 1225/2009
Kiekviena suinteresuota šalis ar valstybė
narė gali pateikti informaciją, turinčią prima facie
įrodymų, jog įsipareigojimas pažeistas. Iš to sekantis
nagrinėjimas siekiant nustatyti, ar įsipareigojimas pažeistas, ar ne,
paprastai pabaigiamas per šešis mėnesius, bet ne vėliau kaip per
devynis mėnesius nuo tos dienos, kai buvo pateiktas tinkamai
pagrįstas prašymas.
Komisija gali prašyti kompetentingų
valstybių narių institucijų padėti vykdyti
įsipareigojimų stebėseną.
ê 37/2014 1 str.
ir priedo 22 p. 4 pp.
10. Jeigu yra pagrindo manyti, kad
įsipareigojimas yra pažeidžiamas, arba įsipareigojimas pažeistas arba
atsiimtas, kai nebuvo baigtas tokį įsipareigojimą
paskatinęs tyrimas, vadovaujantis 7 straipsniu ir remiantis geriausia
turima informacija gali būti nustatytas laikinasis muitas.
ê 1225/2009
(pritaikytas)
9 straipsnis
Tyrimo baigimas, netaikant
priemonių; galutinių muitų nustatymas
1. Atsiėmus skundą, tyrimo
procedūros gali būti nutrauktos, jeigu tai neprieštarauja Ö Sąjungos Õ interesams.
ê 37/2014 1 str.
ir priedo 22 p. 5 pp.
2. Jeigu apsaugos priemonės
nebūtinos, tyrimas arba procedūra baigiami. Komisija baigia
tyrimą laikydamasi 15 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo
procedūros.
ê 1225/2009
3. Pagal 5 straipsnio 9 dalį
pradėjus tyrimo procedūras, žala paprastai laikoma nereikšminga,
jeigu nagrinėjamųjų produktų importas nesudaro
5 straipsnio 7 dalyje nustatyto kiekio. Atliekant tas pačias
tyrimo procedūras ir nustačius, kad dempingo skirtumas yra mažiau nei
2 % procentais išreikštos eksporto kainos, tyrimas nedelsiant baigiamas,
bet tiktai tyrimas, kai skirtumas nesiekia 2 % individualių
eksportuotojų atžvilgiu, be to, jie išlieka antidempingo
procedūrų objektu ir jų atžvilgiu gali būti atliktas
pakartotinis tyrimas pagal 11 straipsnį, atliekant bet kurią
tolesnę peržiūrą nagrinėjamos valstybės atžvilgiu.
ê 37/2014 1 str.
ir priedo 22 p. 5 pp.
4. Kai galutinai nustatyti faktai rodo, kad
yra dempingas ir jo padaryta žala bei pagal 21 straipsnį reikia imtis
priemonių, kad būtų apsaugoti Sąjungos interesai, Komisija,
laikydamasi 15 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros,
nustato galutinį antidempingo muitą. Kai galioja laikinieji muitai,
Komisija inicijuoja tą procedūrą ne vėliau kaip likus
vienam mėnesiui iki šių muitų galiojimo pabaigos.
Antidempingo muito suma neviršija nustatyto
dempingo skirtumo, tačiau ji turėtų būti mažesnė už
šį skirtumą, jei tokio mažesnio muito pakaktų Sąjungos
pramonės subjektų patirtai žalai pašalinti.
ê 765/2012 1 str.
5. Kiekvienu atveju atitinkamo dydžio
antidempingo muitas nustatomas nediskriminaciniu pagrindu produktui,
importuojamam dempingo kaina iš visų šaltinių ir darančiam
žalos, išskyrus jo importą iš tų šaltinių, kurių įsipareigojimai
buvo priimti pagal šio reglamento sąlygas.
Reglamente, kuriuo nustatomos antidempingo
priemonės, nustatomas muitas kiekvienam tiekėjui arba, jei tai
nepraktiška, – atitinkamai valstybei, iš kurios tiekiama. Vis dėlto
tiekėjai, kurie teisiškai yra atskiri nuo kitų tiekėjų arba
nuo valstybės, muito nustatymo tikslais gali būti laikomi vienu
subjektu. Taikant šią pastraipą galima atsižvelgti į tokius
veiksnius, kaip tiekėjų ir valstybės ar tiekėjų
tarpusavio struktūriniai ar korporatyvūs ryšiai, valstybės
kontrolė ar esminė įtaka kainodarai ir gamybai arba
ekonominė valstybės, iš kurios tiekiama, santvarka.
ê 1225/2009
(pritaikytas)
è1 1168/2012 1 str. 2 p.
è2 37/2014
1 str. ir priedo 22 p. 6 pp.
è3 37/2014 1 str. ir priedo 22 p. 7 pp.
6. è1 Jeigu
Komisija pagal 17 straipsnį apriboja tyrimo mastą, antidempingo
muitas, taikomas importuojamiems eksportuotojų ar gamintojų, kurie
pranešė apie save pagal 17 straipsnį, bet nebuvo įtraukti į
tyrimą, produktams, neturi būti didesnis už vidutinį
svertinį dempingo skirtumą, nustatytą atrinktoms šalims,
neatsižvelgiant į tai, ar toms šalims taikoma normalioji vertė buvo
nustatyta remiantis 2 straipsnio 1–6 dalimis ar 2 straipsnio 7 dalies a punktu. ç
Taikydama šios dalies nuostatas, Komisija
nepaiso nulinių ar de minimis skirtumų bei 18 straipsnyje
nurodytomis aplinkybėmis nustatytų skirtumų.
Individualūs muitai taikomi importui iš
bet kurio eksportuotojo ar gamintojo, kuriam pagal 17 straipsnio nuostatas
suteiktas individualus režimas.
10 straipsnis
Taikymas atgal
1. Laikinosios priemonės ir galutiniai
antidempingo muitai taikomi tik tiems produktams, kurie išleidžiami į
laisvą apyvartą po to, kai įsigalioja pagal 7 straipsnio
1 dalį arba – priklausomai nuo aplinkybių – pagal
9 straipsnio 4 dalį priimta Ö priemonė Õ , išskyrus atvejus,
numatytus šiame reglamente.
è2 2.
Jeigu buvo taikomas laikinasis muitas, o galutinai nustatyti faktai rodo, kad
yra dempingas ir žala, nepriklausomai nuo to, ar bus nustatytas galutinis
antidempingo muitas, Komisija nusprendžia, kokia laikinojo muito dalis turi
būti galutinai surinkta. ç Taikant Ö tą Õ nuostatą,
„žala“ neapima nei materialinių kliūčių Ö Sąjungos Õ pramonei kurtis, nei
materialinės žalos grėsmės, nebent būtų nustatyta, kad
tik pritaikius laikinąsias priemones buvo išvengta materialinės
žalos. Visais kitais atvejais, susijusiais su tokia grėsme ar kliūtimis,
bet kurios laikinai mokamos sumos turi būti nerenkamos, o galutiniai
muitai gali būti nustatomi tiktai nuo tada, kai buvo galutinai nustatyta
tokia grėsmė ar materialinės kliūtys.
3. Jeigu galutinis antidempingo muitas yra
didesnis nei laikinasis muitas, skirtumas nesurenkamas. Jeigu galutinis muitas
yra mažesnis nei laikinasis muitas, muitas perskaičiuojamas. Jeigu
galutinis rezultatas yra neigiamas, laikinasis muitas nepatvirtinamas.
4. Galutinis antidempingo muitas gali
būti taikomas produktams, įvežtiems vartoti likus ne daugiau kaip 90
dienų iki laikinųjų priemonių taikymo pradžios, bet ne
anksčiau tyrimo pradžios, jeigu:
a)           importas buvo užregistruotas pagal
14 straipsnio 5 dalį;
b)           Komisija suteikė
suinteresuotiems importuotojams galimybę pareikšti pastabas;
c)           aptariamo produkto dempingas trunka
gana ilgą laiką arba jeigu importuotojas žinojo ar turėjo žinoti
apie dempingą, o svarbiausia – apie įtariamo ar nustatyto dempingo ir
žalos mastą; ir
d)           greta tyrimo laikotarpiu žalą
sukėlusio importo lygio nustatytas dar ir žymus importo augimas, kuris
dėl laikotarpio, savo apimties ir kitų aplinkybių gali žymiai
sumažinti numatomo taikyti galutinio antidempingo muito atstatomąjį
poveikį.
5. Pažeidus arba atsiėmus
įsipareigojimus dėl kainų, galutiniai muitai gali būti
taikomi produktams, įvežtiems laisvai cirkuliuoti likus ne daugiau kaip 90
dienų iki laikinųjų priemonių taikymo pradžios, jeigu toks
importas buvo užregistruotas pagal 14 straipsnio 5 dalį, bet
muitas už praėjusį laikotarpį netaikomas importuojamiems produktams,
įvežtiems prieš pažeidžiant ar atsiimant įsipareigojimą.
11 straipsnis
Priemonių trukmė,
peržiūros ir muitų grąžinimai
1. Bet kuri antidempingo priemonė galioja
tiktai tokį laiką ir tokiu mastu, kiek tai reikalinga neutralizuoti
žalą sukeliantį dempingą.
2. Galutinė antidempingo priemonė
baigia galioti, praėjus penkeriems metams nuo sprendimo ją taikyti
įsigaliojimo dienos arba penkeriems metams nuo paskutinės
dempingą ir jo žalą nagrinėjusios peržiūros užbaigimo
dienos, jeigu peržiūros metu nebuvo nustatyta, kad priemonei baigus
galioti bus labai tikėtina, jog dempingas ir žala tęsis arba
pasikartos. Priemonių galiojimo termino peržiūra pradedama Komisijos
arba Ö Sąjungos Õ gamintojų
iniciatyva, ir tokia priemonė galioja iki peržiūros pabaigos.
Priemonių galiojimo termino peržiūra
pradedama, jeigu prašyme pateikiami pakankami įrodymai, kad priemonei
nustojus galioti bus labai tikėtina, jog dempingas ir žala tęsis arba
pasikartos. Pavyzdžiui, tokią tikimybę gali patvirtinti
įrodymai, kad tęsiasi dempingas arba žala, kad tik pritaikytos
priemonės pašalino žalą, arba kad susidariusi eksporto situacija arba
rinkos sąlygos rodo tolesnio, žalą sukeliančio dempingo
tikimybę.
Atliekant tyrimus pagal šios dalies nuostatas,
eksportuotojams, importuotojams, eksportuojančios valstybės atstovams
ir Ö Sąjungos Õ gamintojams
suteikiama galimybė peržiūros prašyme išdėstytas problemas
pakomentuoti plačiau, paneigti arba pareikšti pastabas dėl jų, o
išvados daromos atitinkamai atsižvelgus į visus svarbius ir tinkamai
dokumentais paremtus įrodymus, pateiktus patvirtinant ar paneigiant
dempingo ir žalos tęstinumo ar pasikartojimo tikimybę.
Pranešimas apie artėjančią
priemonės galiojimo pabaigą atitinkamu metu skelbiamas Europos
Sąjungos oficialiajame leidinyje paskutiniais priemonės taikymo
laikotarpio metais, kaip apibrėžta šioje dalyje. Po to, ne vėliau
kaip likus trims mėnesiams iki minėto penkerių metų
laikotarpio pabaigos, Ö Sąjungos Õ gamintojai turi
teisę pateikti prašymą dėl peržiūros pagal antros
pastraipos nuostatas. Taip pat pagal šios dalies nuostatas skelbiamas ir
pranešimas apie faktišką priemonių galiojimo pabaigą.
3. Būtinybė toliau taikyti priemones
taip pat gali būti peržiūrima, jei reikia, arba Komisijos iniciatyva,
arba valstybės narės prašymu, arba – jeigu nuo galutinės
priemonės nustatymo pradžios yra praėjęs pagrįstai
nustatytas bent vienerių metų laikotarpis, – bet kurio eksportuotojo,
importuotojo ar Ö Sąjungos Õ gamintojo prašymu,
kuriame pateikiami pakankami įrodymai, jog tokia tarpinė
peržiūra yra būtina.
Tarpinė peržiūra pradedama, jeigu
prašyme pateikiami pakankami įrodymai, kad dempingui kompensuoti nėra
būtina toliau taikyti tą priemonę, ir (arba), kad atšaukus arba
pakeitus tą priemonę nebus tikėtina, jog žala tęsis arba
pasikartos, arba kad taikomos priemonės nepakanka – arba nebepakanka –
žalą sukeliančiam dempingui pašalinti.
Atlikdama tyrimus pagal šios dalies nuostatas,
Komisija gali taip pat apsvarstyti, ar dempingo ir žalos aplinkybės
smarkiai pakito ir ar taikomomis priemonėmis pasiekiama norimų
rezultatų pašalinant pagal 3 straipsnį jau nustatytą
žalą. Ö Tuo Õ atveju, galutinai
nustatant faktus, atsižvelgiama į visus svarbius ir tinkamai dokumentais
pagrįstus įrodymus.
4. Peržiūra atliekama taip pat ir norint
nustatyti individualius dempingo skirtumus naujiems nagrinėjamoje
eksportuojančioje valstybėje esantiems eksportuotojams, kurie to
produkto neeksportavo tiriamuoju laikotarpiu, kurio pagrindu taikomos
priemonės.
Peržiūra pradedama, jeigu naujasis
eksportuotojas arba gamintojas gali patvirtinti, kad nėra susijęs su
jokiu eksportuojančioje valstybėje esančiu eksportuotoju ar
gamintoju, kuriam dėl to produkto taikomos antidempingo priemonės, ir
kad iš tikrųjų eksportavo į Ö Sąjungą Õ po tiriamojo
laikotarpio, arba jeigu gali įrodyti, kad yra prisiėmęs
neatšaukiamą sutartinę prievolę eksportuoti didelį
kiekį į Ö Sąjungą Õ.
è3 Peržiūra
dėl naujojo eksportuotojo pradedama ir atliekama pagreitintai, prieš tai
suteikus galimybę Sąjungos gamintojams pareikšti pastabas. ç Komisijos
reglamentu, pradedančiu peržiūrą, panaikinamas muitas, kuris
galiojo nagrinėjamo naujojo eksportuotojo atžvilgiu, iš dalies
keičiamas reglamentas, kuriuo toks muitas buvo nustatytas, ir nurodoma
registruoti importą pagal 14 straipsnio 5 dalies nuostatas, kad
antidempingo muitus būtų galima surinkti už praėjusį
laikotarpį – nuo peržiūros pradžios, jeigu atliekant tą
peržiūrą tokio eksportuotojo atžvilgiu būtų nustatytas
dempingas.
Šio dalies nuostatos netaikomos, jeigu muitai
nustatyti pagal 9 straipsnio 6 dalies nuostatas.
5. Atitinkamos šio reglamento nuostatos
dėl tyrimo tvarkos ir atlikimo, išskyrus trukmę ribojančias
nuostatas, taikomos bet kuriai pagal 2, 3 ir 4 dalis atliekamai
peržiūrai.
Pagal 2 ir 3 dalis vykdomos
peržiūros atliekamos nedelsiant ir užbaigiamos paprastai per
12 mėnesių nuo peržiūros pradžios. Bet kuriuo atveju
peržiūros pagal 2 ir 3 dalis visada užbaigiamos per 15
mėnesių nuo peržiūros pradžios.
Peržiūros pagal 4 dalį visais
atvejais užbaigiamos per devynis mėnesius nuo peržiūros pradžios.
Jei pagal 2 dalį atliekama
peržiūra pradedama vykstant peržiūrai pagal 3 dalį toje
pačioje procedūroje, tai pagal 3 dalį atliekama
peržiūra baigiama tuo metu kaip ir peržiūra pagal 2 dalį.
Jei tyrimai neužbaigiami per antroje,
trečioje ir ketvirtoje pastraipose nurodytus terminus, priemonės:
–
nustoja galios atliekant tyrimus pagal
2 dalį,
–
nustoja galios vienu metu atliekant tyrimus pagal
2 ir 3 dalį, kai pagal 2 dalį tyrimas buvo
pradėtas toje pačioje procedūroje jau vykstant tyrimui pagal
3 dalį arba kai šios peržiūros buvo pradėtos vienu metu,
arba
–
lieka nepakitusios, atliekant tyrimus pagal
3 ir 4 dalis.
Pranešimas apie pagal šią dalį
nustojusias galios ar išliekančias priemones yra skelbiamas Europos
Sąjungos oficialiajame leidinyje.
ê 37/2014 1 str.
ir priedo 22 p. 7 pp.
6. Peržiūras pagal šį straipsnį
inicijuoja Komisija. Komisija, laikydamasi 15 straipsnio 2 dalyje
nustatytos patariamosios procedūros, nusprendžia, ar inicijuoti
peržiūrą pagal šio straipsnio 2 dalį. Kai tik veiklos vykdytojas
arba valstybė narė pateikia prašymą, kuriuo pagrindžiamas
peržiūros inicijavimas pagal šio straipsnio 3 ir 4 dalis, ir Komisija
baigia jo tyrimą arba kai tik Komisija pati nustato, kad reikia
peržiūrėti tolesnį priemonių taikymą, Komisija taip
pat suteikia informaciją valstybėms narėms.
Atsižvelgiant į peržiūros rezultatus
ir laikantis 15 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros,
priemonės panaikinamos arba paliekamos galioti pagal šio straipsnio 2
dalį, arba panaikinamos, paliekamos galioti arba iš dalies keičiamos
pagal šio straipsnio 3 ir 4 dalis.
Jeigu priemonės panaikinamos ne visai
valstybei apskritai, o individualiems eksportuotojams, tokių
eksportuotojų atžvilgiu toliau vyksta nagrinėjimas ir gali būti
automatiškai pakartotas tyrimas pagal šį straipsnį atliekant bet
kurią tolesnę peržiūrą tos valstybės atžvilgiu.
ê 1225/2009
(pritaikytas)
7. Jeigu priemonių peržiūra pagal
3 dalį vyksta baigiantis priemonių taikymo laikotarpiui, kaip
apibrėžta 2 dalyje, tokia peržiūra taip pat apima ir
2 dalyje išdėstytas aplinkybes.
8. Nepažeisdamas 2 dalies nuostatų
importuotojas gali prašyti, kad jam būtų grąžinti jo
sumokėti muitai, įrodęs, kad dempingo skirtumas, kurio pagrindu
buvo sumokėti muitai, buvo pašalintas arba sumažintas tiek, kad tapo
mažesnis už galiojantį muitą.
Importuotojo prašymas grąžinti jo
sumokėtus antidempingo muitus pateikiamas Komisijai. Toks prašymas
pateikiamas per valstybę narę, kurios teritorijoje produktai išleisti
į laisvą apyvartą per šešis mėnesius nuo tos dienos, kada
kompetentingų valdžios institucijų buvo apskaičiuota
privalomų mokėti galutinių muitų suma arba kada buvo
galutinai priimtas sprendimas surinkti garantijomis užtikrintas
laikinųjų muitų sumas. Valstybės narės nedelsiant
perduoda tokį prašymą Komisijai.
Prašymas dėl sumokėto muito
grąžinimo laikomas tinkamai pagrįstas įrodymais tik tuo atveju,
jeigu jame pateikiama tiksli informacija apie prašomą grąžinti
sumokėtų antidempingo muitų sumą ir visi muitinės
dokumentai, susiję su tokios sumos skaičiavimu ir mokėjimu.
Prašyme taip pat turi būti pateikti įrodymai apie eksportuotojo ar
gamintojo, kuriam taikomas tas muitas, produkto normaliąją vertę
ir eksporto į Ö Sąjungą Õ kainą nustatytu
atitinkamu laikotarpiu. Jeigu importuotojas nėra susijęs su nagrinėjamu
eksportuotoju ar gamintoju ir tokios informacijos neįmanoma gauti
nedelsiant, arba jeigu eksportuotojas ar gamintojas nenori jos atskleisti
importuotojui, prašyme pateikiamas eksportuotojo ar gamintojo pareiškimas, kad
dempingo skirtumas buvo sumažintas arba pašalintas, kaip nurodyta šiame
straipsnyje, ir kad atitinkami patvirtinantys tai įrodymai bus pateikti
Komisijai. Jeigu tokių įrodymų negaunama iš eksportuotojo ar
gamintojo per pagrįstai nustatytą laiką, prašymas atmetamas.
ê 37/2014 1 str. ir priedo 22 p. 7 pp.
Komisija nusprendžia, ar patenkinti
prašymą ir kokią muito dalį grąžinti, arba gali bet kada
nuspręsti pradėti tarpinę peržiūrą, o tokios
peržiūros, kuri atlikta pagal tokioms peržiūroms taikytinas nuostatas,
metu gauta informacija ir nustatytais faktais remiamasi nustatant, ar reikia
grąžinti muitą ir kokią jo dalį reikia grąžinti.
Baigusi prašymo tyrimą, Komisija suteikia informaciją valstybėms
narėms.
ê 1225/2009
(pritaikytas)
è1 Klaidų
ištaisymas, OL L 7, 2010 1 12, p. 22
Muitai grąžinami paprastai per 12
mėnesių, bet ne vėliau kaip per 18 mėnesių nuo tos
dienos, kada produkto, kuriam taikomas antidempingo muitas, importuotojas
pateikė reikiamais įrodymais paremtą prašymą grąžinti
muitą.
Priklausančias grąžinti muitų
sumas paprastai moka valstybės narės per 90 dienų nuo Komisijos
sprendimo priėmimo dienos.
9. Jei aplinkybės nepasikeitė,
Komisija, pagal šį straipsnį atlikdama bet kuriuos peržiūrų
ar muito grąžinimo tyrimus, taiko tą pačią metodiką,
kuri buvo taikoma atliekant tyrimus, kurių pagrindu nustatytas muitas,
tačiau atitinkamai atsižvelgia į 2 straipsnį, o ypač
į jo 11 ir 12 dalis, bei į 17 straipsnį.
10. Atlikdama tyrimus pagal šį
straipsnį, Komisija pagal 2 straipsnį išnagrinėja eksporto
kainų patikimumą. Tačiau kai yra nuspręsta
apskaičiuoti eksporto kainą pagal 2 straipsnio 9 dalį,
Komisija apskaičiuoja ją neatimdama sumokėtų antidempingo
muitų sumos, kai pateikiami galutiniai įrodymai, kad šis muitas
deramai atsispindi perpardavimo kainose ir tolesnio pardavimo Ö Sąjungoje Õ kainose.
12 straipsnis
è1 Absorbcija ç
ê 37/2014 1 str.
ir priedo 22 p. 8 pp.
1. Kai Sąjungos pramonės subjektai
ar kita suinteresuota šalis pateikia, paprastai per dvejus metus nuo
priemonių įsigaliojimo, pakankamai informacijos,
įrodančios, kad, po pradinio tiriamojo laikotarpio ir prieš nustatant
ar nustačius priemones, eksporto kainos sumažėjo arba kad importuoto
į Sąjungą produkto perpardavimo ar tolesnio pardavimo kainos
nepakito ar pakito nepakankamai, Komisija gali atnaujinti tyrimą, siekdama
ištirti, ar priemonė turėjo poveikį pirmiau minėtoms
kainoms. Kai tik suinteresuota šalis pateikia pakankamai informacijos, kuria
pagrindžiamas tyrimo atnaujinimas, ir Komisija baigia šios informacijos
tyrimą, Komisija suteikia informaciją valstybėms narėms.
ê 1225/2009
(pritaikytas)
è1 Klaidų
ištaisymas, OL L 7, 2010 1 12, p. 22
Pagal Ö pirmoje
pastraipoje Õ nustatytas
sąlygas tyrimą taip pat galima atnaujinti Komisijos iniciatyva ar
valstybės narės prašymu.
2. è1 Pagal
šį straipsnį atliekant pakartotinį tyrimą, eksportuotojams,
importuotojams ir Ö Sąjungos Õ gamintojams sudaroma
galimybė paaiškinti padėtį dėl perpardavimo kainų ir
tolesnio pardavimo kainų. Nusprendus, kad dėl priemonių
minėtos kainos turėjo pakisti, tikslu anksčiau pagal
3 straipsnį nustatytai žalai pašalinti, eksporto kainos iš naujo
įvertinamos pagal 2 straipsnį, o dempingo skirtumai
perskaičiuojami iš naujo atsižvelgiant į pakartotinai įvertintas
eksporto kainas. Nusprendus, kad 12 straipsnio 1 dalies sąlygos
susidaro dėl eksporto kainų kritimo, kuris įvyko po pradinio
tiriamojo laikotarpio ir prieš nustatant ar nustačius priemones, dempingo
skirtumai gali būti perskaičiuojami siekiant atsižvelgti į
tokias mažesnes eksporto kainas. ç
ê 37/2014 1 str.
ir priedo 22 p. 8 pp.
3. Kai pagal šį straipsnį atliktas
pakartotinis tyrimas rodo, kad dempingas išaugo, Komisija, laikydamasi 15
straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros, gali pakeisti
galiojančias priemones atsižvelgdama į naujas išvadas dėl
eksporto kainų. Pagal šį straipsnį nustatyto antidempingo muito
suma negali du kartus viršyti iš pradžių nustatytos muito sumos.
ê 1225/2009
(pritaikytas)
4. Atitinkamos 5 ir
6 straipsnių nuostatos taikomos visiems pagal šį straipsnį
atliekamiems pakartotiniams tyrimams, tik šie tyrimai turi būti atliekami
nedelsiant ir užbaigiami paprastai per šešis mėnesius nuo tokio
pakartotinio tyrimo pradžios. Bet kokiu atveju šie pakartotiniai tyrimai visada
užbaigiami per devynis mėnesius nuo pakartotinio tyrimo pradžios.
Jei pakartotinis tyrimas neužbaigiamas per
pirmoje pastraipoje nurodytus terminus, priemonės lieka nepakeistos.
Pranešimas apie pagal šią dalį išliekančias priemones skelbiamas
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
5. Į tariamus normaliosios vertės
pokyčius pagal šį straipsnį atsižvelgiama tik tuo atveju, jei
visa atitinkamais įrodymais pagrįsta informacija apie
peržiūrėtas normaliąsias vertes pateikiama Komisijai per
pranešime apie tyrimo inicijavimą nurodytą laikotarpį. Jeigu
tiriant reikia pakartotinai išnagrinėti normaliąsias vertes, iki
pakartotinio tyrimo pabaigos gali būti reikalaujama registruoti
importą pagal 14 straipsnio 5 dalį.
13 straipsnis
Vengimas
1. Kai galiojančių priemonių
yra vengiama, pagal šį reglamentą nustatyti antidempingo muitai gali
būti išplečiami panašaus produkto, kuris gali būti ir
nežymiai pakeistas, ir nepakeistas, importui iš trečiųjų
valstybių; arba nežymiai pakeisto panašaus produkto importui iš
valstybės, kuriai taikoma priemonė, arba šių prekių
sudėtinėms dalims.
Kai galiojančių priemonių
vengiama, antidempingo muitai, neviršijantys pagal 9 straipsnio
5 dalį nustatyto likutinio antidempingo muito, gali būti
išplečiami importui iš bendrovių, kurios turi naudos individualiais
muitais valstybėse, kurioms taikomos priemonės.
Vengimas apibrėžiamas kaip prekybos tarp
trečiųjų valstybių ir Ö Sąjungos Õ arba
individualių bendrovių valstybėje, kuriai nustatytos
priemonės, ir Ö Sąjungos Õ būdo pokytis,
atsiradęs dėl veiksmų, proceso ar veiklos, kurių negalima
paaiškinti jokiomis kitomis pagrįstomis priežastimis ar ekonominiu
pagrindimu, kaip tik antidempingo muito nustatymu, ir kai yra įrodymų
dėl žalos arba kad ištaisantysis muito poveikis yra mažinamas panašaus
produkto kainų ir (arba) kiekių prasme, bei yra dempingo
įrodymų, lyginant su anksčiau panašiam produktui nustatytomis,
jei būtina pagal 2 straipsnio nuostatas, normaliosiomis
vertėmis.
Pirmoje pastraipoje minimi veiksmai, procesas
ar veikla, inter alia, apima:
a)           nežymius nagrinėjamojo produkto
pakeitimus, siekiant jam pritaikyti muitinės kodus, kuriems paprastai
netaikomos priemonės, su sąlyga, kad modifikavimas nepakeičia
esminių produkto savybių;
b)           produkto, kuriam taikomos
priemonės, gabenimą per trečiąsias valstybes;
c)           eksportuotojo ar gamintojo pardavimo
būdų ar kanalų pertvarkymą valstybėje, kuriai taikomos
priemonės, siekiant galiausiai eksportuoti savo prekes į Ö Sąjungą Õ per gamintojus,
kurie naudojasi individualių muitų tarifais, žemesniais už tuos,
kurie taikomi gamintojo produktams;
d)           esant 2 dalyje nurodytoms
aplinkybėms, dalių surinkimui surinkimo operacijomis Ö Sąjungoje Õ ar trečiojoje
valstybėje.
2. Surinkimo operacijos Ö Sąjungoje Õ ar trečiojoje
valstybėje laikomos galiojančių priemonių vengimu, jeigu:
a)           tos operacijos prasidėjo arba
žymiai suintensyvėjo jau pradėjus arba prieš pat pradedant
antidempingo tyrimą, o nagrinėjamos sudedamosios dalys yra iš
valstybės, kuriai taikomos priemonės; ir
b)           tokios sudedamosios dalys sudaro
60 % ar daugiau visos surenkamo produkto sudedamųjų dalių
vertės, tačiau vengimu nelaikomas atvejis, kai surinkimo ar baigimo
operacijų metu įvežtų sudedamųjų dalių
pridėtinė vertė sudaro daugiau nei 25 % gamybos sąnaudų;
ir
c)           taisomasis muito poveikis yra
mažinamas surinkto panašaus produkto kainų ir (arba) kiekių prasme ir
yra dempingo įrodymų, lyginant su anksčiau panašiam ar artimam
produktui nustatytomis normaliosiomis vertėmis.
ê 37/2014 1 str.
ir priedo 22 p. 9 pp.
3. Tyrimai pagal šį straipsnį
pradedami Komisijos iniciatyva arba valstybės narės ar kurios nors
suinteresuotosios šalies prašymu, kai pateikiama pakankamai įrodymų
dėl 1 dalyje nurodytų veiksnių. Tyrimas pradedamas Komisijai
priėmus reglamentą, kuriame taip pat gali būti nurodyta
muitinių institucijoms registruoti importą pagal 14 straipsnio 5
dalį arba reikalauti garantijų. Kai tik suinteresuota šalis arba
valstybė narė pateikia prašymą, kuriuo pagrindžiamas tyrimo
inicijavimas, ir Komisija baigia jo tyrimą arba kai tik Komisija pati
nustato, kad reikia inicijuoti tyrimą, Komisija suteikia informaciją
valstybėms narėms.
Tyrimus atlieka Komisija. Komisijai gali
padėti muitinės institucijos; tyrimas baigiamas per devynis
mėnesius.
Kai galutinai patvirtinti faktai pateisina
priemonių taikymo išplėtimą, Komisija tai atlieka laikydamasi 15
straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros. Išplėtimas
įsigalioja tą dieną, kurią buvo nustatyta registracija
pagal 14 straipsnio 5 dalį arba kurią buvo pareikalauta
garantijų. Atitinkamos procedūrinės šio reglamento nuostatos
dėl tyrimų inicijavimo ir atlikimo taikomos remiantis šiuo
straipsniu.
ê 1225/2009
(pritaikytas)
4. Importas neregistruojamas pagal
14 straipsnio 5 dalį arba jam netaikomos priemonės, kai juo
užsiima bendrovės, kurioms suteiktos išimtys.
Prašymai dėl išimčių, paremti
tinkamais įrodymais, pateikiami per laikotarpį, nurodytą
Komisijos reglamente dėl tyrimų pradžios.
Kai vengimo veiksmai, procesas ar veikla
vyksta už Ö Sąjungos Õ ribų, išimtys
gali būti suteikiamos nagrinėjamojo produkto gamintojams, kurie gali
įrodyti, kad jie nėra susiję su gamintojais, kuriems taikomos
priemonės, ir kad nenustatyta, jog jie dalyvauja vengimo veiksmuose kaip
tai apibrėžta šio straipsnio 1 ir 2 dalyse.
Kai vengimo veiksmai, procesas ar veikla
vyksta Ö Sąjungoje Õ, išimtys gali
būti suteikiamos importuotojams, kurie gali įrodyti, jog nėra
susiję su gamintojais, kuriems taikomos priemonės.
ê 37/2014 1 str.
ir priedo 22 p. 9 pp. (pritaikytas)
Ö Tos Õ išimtys suteikiamos
Komisijos sprendimu ir galioja tame sprendime nurodytą laikotarpį bei
jame nurodytomis sąlygomis. Baigusi tyrimą, Komisija suteikia
informaciją valstybėms narėms.
ê 1225/2009
Jei laikomasi 11 straipsnio 4 dalyje
nustatytų sąlygų, išimtys taip pat gali būti suteikiamos
pasibaigus tyrimui, lemiančiam priemonių išplėtimą.
Jeigu nuo priemonės išplėtimo
praėjo daugiau nei vieneri metai, ir jei šalių, prašančių
ar ketinančių prašyti suteikti išimtį, skaičius yra
didelis, Komisija gali nuspręsti pradėti priemonių
išplėtimo peržiūrą. Kiekviena tokia peržiūra atliekama
pagal 11 straipsnio 5 dalies nuostatas, kurios taikomos
peržiūroms pagal 11 straipsnio 3 dalį.
5. Jokia šio straipsnio nuostata netrukdo
įprastu būdu taikyti galiojančių nuostatų dėl
muito mokesčių.
14 straipsnis
Bendrosios nuostatos
1. Laikinieji ar galutiniai antidempingo
muitai nustatomi reglamentu ir valstybių narių renkami tokia forma
pagal nurodytą tarifą ir tokius kitus kriterijus, kurie yra
išdėstyti šiuos muitus nustatančiuose reglamentuose. Be to, tokie
muitai renkami nepriklausomai nuo kitų paprastai importui taikomų
muitų, mokesčių ar rinkliavų.
Jokiam produktui nėra taikomi kartu ir
antidempingo, ir kompensaciniai muitai, skirti atstatyti tą
pačią padėtį, susidariusią dėl dempingo ar
eksporto subsidijavimo.
2. Reglamentai, kuriais nustatomi
laikinieji ar galutiniai antidempingo muitai, o taip pat reglamentai arba
sprendimai, kuriais priimami įsipareigojimai dėl kainų arba
baigiami tyrimai ar procedūros, spausdinami Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
Tokiuose reglamentuose arba sprendimuose,
neįtraukiant konfidencialios informacijos, būtinai pateikiami
susijusių eksportuotojų, jei įmanoma, arba valstybių
pavadinimai, produkto aprašas, svarbių su dempingo ar žalos nustatymu
susijusių faktų bei motyvų santrauka. Kiekvienu atveju žinomoms
suinteresuotoms šalims išsiunčiamas tokio reglamento ar sprendimo
nuorašas. Šios dalies nuostatos taikomos mutatis mutandis
peržiūroms.
3. Specialios nuostatos, ypač dėl
bendro kilmės sąvokos apibrėžimo, pateiktos Tarybos reglamente
(EEB) Nr. 2913/92[11],
gali būti priimtos pagal šį reglamentą.
ê 37/2014 1 str.
ir priedo 22 p. 10 pp.
4. Atsižvelgiant į Sąjungos
interesus, pagal šį Reglamentą nustatytos priemonės Komisijos
sprendimu, laikantis 15 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios
procedūros, gali būti laikinai sustabdytos devyniems mėnesiams.
Komisija, laikydamasi 15 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios
procedūros, gali pratęsti laikiną sustabdymą papildomam, ne
ilgesniam kaip vienerių metų laikotarpiui.
Priemonės gali būti laikinai
sustabdomos tik tada, jeigu rinkos sąlygos laikinai pasikeitė tokiu
mastu, jog nėra tikimybės žalai atsinaujinti dėl tokio laikinojo
sustabdymo, ir jeigu Sąjungos pramonės subjektams buvo sudaryta
galimybė pareikšti tas pastabas ir į šias pastabas buvo atsižvelgta.
Priemonių taikymas gali būti bet kada atnaujintas laikantis 15
straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros, jeigu laikino
sustabdymo priežastis išnyko.
ê 1225/2009
(pritaikytas)
è1 37/2014
1 str. ir priedo 22 p. 10 pp.
è1 5.
Komisija, per tinkamą laiką informavusi valstybes nares, gali
nurodyti muitinių institucijoms imtis reikalingų veiksmų
registruoti importą, kad vėliau tokiam importui būtų galima
pritaikyti priemones nuo tos registracijos datos. ç Importas pradedamas
registruoti, kai Ö Sąjungos Õ pramonė
pareikalauja ir pateikia pakankamų įrodymų tokiam veiksmui
pateisinti. Registracija įvedama reglamentu, kuriame nurodomas tokio
veiksmo tikslas ir, jei reikia, galimos turtinės prievolės suma. Registruoti
importą privaloma ne ilgesnį kaip devynių mėnesių
laikotarpį.
6. Kiekvieną mėnesį
valstybės narės atsiskaito Komisijai apie
nagrinėjamųjų produktų, kuriems taikomos priemonės,
importą, o taip pat apie muitų, renkamų pagal šį
reglamentą, sumas.
7. Nepažeisdama 6 dalies, Komisija gali
paprašyti, kad valstybės narės, kiekvienu konkrečiu atveju,
teiktų informaciją, būtiną priemonių taikymo
efektyvumui stebėti. Šiuo atveju taikomos 6 straipsnio 3 ir
4 dalių nuostatos. Visiems duomenims, valstybių narių pateikiamiems
pagal šį straipsnį, taikomos 19 straipsnio 6 dalies
nuostatos.
ê 37/2014 1 str.
ir priedo 22 p. 11 pp. (pritaikytas)
15 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda komitetas. Tas komitetas –
tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią
dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
3. Kai daroma nuoroda į šią
dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
4. Kai daroma nuoroda į šią
dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 8 straipsnis kartu su to
reglamento 4 straipsniu.
5. Remiantis Reglamento (ES) Nr. 182/2011
3 straipsnio 5 dalimi, tais atvejais, kai siekiant patvirtinti galutines
priemones pagal šio straipsnio 3 dalį arba nuspręsti dėl
galiojimo pabaigos peržiūros inicijavimo arba neinicijavimo pagal šio reglamento
11 straipsnio 6 dalį Ö taikoma Õ rašytinė
procedūra, tokia procedūra nutraukiama nepasiekus rezultatų tais
atvejais, kai per pirmininko nurodytą laikotarpį taip nusprendžia
pirmininkas arba to prašo dauguma komiteto narių, kaip apibrėžta
Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnio 1 dalyje. Kai rašytinė
procedūra Ö taikoma Õ kitais atvejais, kai
komitete buvo diskutuojama dėl priemonės projekto, tokia
procedūra nutraukiama nepasiekus rezultatų tais atvejais, kai per
pirmininko nurodytą laikotarpį taip nusprendžia pirmininkas arba to
prašo paprastoji komiteto narių dauguma. Kai rašytinė procedūra Ö taikoma Õ kitais atvejais, kai
komitete nebuvo diskutuojama dėl priemonės projekto, tokia
procedūra nutraukiama nepasiekus rezultatų tais atvejais, kai per
pirmininko nurodytą laikotarpį taip nusprendžia pirmininkas arba to
prašo bent vienas ketvirtadalis komiteto narių.
6. Komitetas gali svarstyti bet kokius
Komisijos iškeltus klausimus, susijusius su šio reglamento taikymu arba
paprašius valstybei narei. Valstybės narės gali prašyti informacijos
ir keistis nuomonėmis komitete arba tiesiogiai su Komisija.
ê 1225/2009
(pritaikytas)
16 straipsnis
Patikrinimo apsilankymai
1. Komisija, jei būtina, rengia
apsilankymus, kad išnagrinėtų importuotojų, eksportuotojų,
prekybininkų, agentų, gamintojų, prekybos asociacijų ar
organizacijų dokumentus ir patikrintų apie dempingą ir žalą
pateiktą informaciją. Nesant tinkamo ir laiku atsakymo, patikrinimo
apsilankymai gali neįvykti.
2. Komisija gali atlikti tyrimus
trečiosiose valstybėse, jei reikia, prieš tai gavusi
nagrinėjamų įmonių sutikimą, pranešusi
nagrinėjamos valstybės valdžios atstovams ir pastariesiems
neprieštaraujant tyrimui. Kai nagrinėjamos įmonės duoda
sutikimą, Komisija nedelsiant praneša eksportuojančios valstybės
valdžios institucijoms įmonių, kuriose bus lankomasi, pavadinimus ir
adresus bei sutartas datas.
3. Nagrinėjamoms įmonėms
pranešama apie informacijos, kuri bus tikrinama lankantis, pobūdį ir
apie bet kurią kitą informaciją, kurią reikės pateikti
tokių apsilankymų metu, bet tai netrukdo, jau vykstant patikrai,
prašyti išsamesnių duomenų gautai informacijai papildyti.
4. Atliekant tyrimus pagal 1, 2 ir 3
dalių nuostatas, Komisijai padeda tų valstybių narių
pareigūnai, kurios to prašo.
17 straipsnis
Atranka
1. Tais atvejais, kai skundo
pateikėjų, eksportuotojų, importuotojų, produkto tipų
ar sandorių yra labai daug, tyrimo mastas gali būti apribotas: arba
tyrimui atrenkant tiktai pagrįstai nustatytą šalių,
produktų ar sandorių pavyzdžių skaičių, kurie pagal
atrankos metu turimą informaciją yra statistiškai tinkami, arba
tiriant didžiausią tipišką produkcijos, pardavimo ar eksporto
kiekį, kurį galima pagrįstai ištirti per turimą laiką.
2. Galutinį sprendimą dėl
šalių, produktų tipų ar sandorių atrankos pagal
išdėstytas atrankos nuostatas priima Komisija, nors pirmenybė
teikiama atrankai, atliekamai konsultuojantis su suinteresuotomis šalimis ir
gavus jų sutikimą, jei tokios šalys praneša apie save ir sudaro
galimybes gauti pakankamą kiekį informacijos per tris savaites nuo
tyrimo pradžios, kad būtų galima atlikti tipišką atranką.
3. Tais atvejais, kai tyrimo mastas yra
ribojamas pagal šį straipsnį, individualus dempingo skirtumas vis
dėlto nustatomas kiekvienam iš pradžių neatrinktam
eksportuotojui ar importuotojui, kuris pateikia reikalingą
informaciją per šiame reglamente nurodytą laiką, išskyrus
atvejį, kai eksportuotojų ar importuotojų yra tiek daug, kad
individualūs nagrinėjimai pernelyg apsunkintų tyrimą ir
trukdytų užbaigti jį laiku.
4. Nusprendus atlikti atranką,
tačiau kai kurioms arba visoms atrinktoms šalims nebendradarbiaujant, ir
jei tai įtakotų tyrimo išvadas, gali būti atlikta kita atranka.
Tačiau jeigu ir toliau iš esmės
nebendradarbiaujama arba jeigu nepakanka laiko atlikti naują atranką,
taikomos atitinkamos 18 straipsnio nuostatos.
18 straipsnis
Nebendradarbiavimas
1. Tais atvejais, kai kuri nors suinteresuota
šalis atsisako suteikti informaciją ar kitokiu būdu nesuteikia
reikalingos informacijos per šiame reglamente nurodytą laiką arba
ženkliai trukdo atlikti tyrimą, preliminarios ar galutinės, teigiamos
ar neigiamos išvados gali būti daromos remiantis turimais faktais.
Išsiaiškinus, kad kuri suinteresuota šalis
pateikė melagingą ar klaidingą informaciją, į
tokią informaciją neatsižvelgiama, o remiamasi turimais faktais.
Suinteresuotos šalys įspėjamos apie
nebendradarbiavimo pasekmes.
2. Atsakymo nepateikimas kompiuterinėse
laikmenose nelaikomas nebendradarbiavimu, jeigu suinteresuota šalis įrodo,
kad atsakymo pateikimas reikalaujamu būdu sudarytų pernelyg
didelių sunkumų ar nepagrįstų papildomų išlaidų.
3. Jeigu suinteresuotos šalies pateiktoje
informacijoje yra tam tikrų netikslumų, bet juos galima
patikrinti ir dėl to nesusidaro didelių sunkumų panaudoti
informaciją pagrįstoms ir tikslioms išvadoms, taip pat jeigu tokia
informacija buvo pateikta laiku, o suinteresuotoji šalis visais įmanomais
būdais stengėsi pateikti tinkamą informaciją, pateiktoji
informacija neatmetama.
4. Jeigu įrodymai ar informacija
nepriimami, juos pateikusiai šaliai nedelsiant pranešamos priežastys ir
sudaromos sąlygos per nurodytą laiką pateikti tolesnius
paaiškinimus. Jei šie paaiškinimai laikomi nepakankamais, tokių
įrodymų ar informacijos atmetimo priežastys turi būti
atskleistos ir nurodomos paskelbiant išvadas.
5. Jeigu nustatant faktus, taip pat ir
nustatant normaliąją vertę, remiamasi 1 dalies nuostatomis,
taip pat ir skunde pateikta informacija, pastaroji tikrinama, jei reikalinga ir
pagal tyrimo trukmės apribojimus įmanoma, lyginant ją su iš
kitų nepriklausomų šaltinių turima informacija, kaip antai:
paskelbtais kainoraščiais, oficialia importo statistika, muitinės
deklaracijomis; arba su tyrimo metu iš kitų suinteresuotų šalių
gauta informacija.
Tokia informacija tam tikrais atvejais gali
apimti aktualius duomenis, susijusius su pasauline rinka arba kitomis
tipinėmis rinkomis.
6. Jeigu suinteresuota šalis nebendradarbiauja
arba bendradarbiauja nepakankamai ir dėl to nuslepiama susijusi
svarbi informacija, tyrimo išvados tai šaliai gali būti ne tokios
palankios, kaip tuo atveju, jei ji būtų bendradarbiavusi tinkamai.
19 straipsnis
Konfidencialumas
1. Bet kokia informacija, kuri yra
konfidencialaus pobūdžio (pavyzdžiui, kadangi jos atskleidimas
suteiktų žymų konkurencinį pranašumą konkurentui arba
žymiai neigiamai paveiktų informaciją suteikusįjį
asmenį arba asmenį, iš kurio šis gavo informaciją) arba
kurią tiriamosios šalys suteikia konfidencialiu pagrindu, turi būti
valdžios institucijų naudojama konfidencialiai, jei tai pagrįsta.
2. Suinteresuotos šalys, teikiančios
konfidencialią informaciją, privalo pateikti nekonfidencialias tokios
informacijos santraukas. Tokios santraukos turi būti pakankamai išsamios,
kad būtų galima normaliai suprasti konfidencialiai pateiktos
informacijos esmę. Ypatingomis aplinkybėmis tokios šalys gali
nurodyti, kad neįmanoma padaryti šios informacijos santraukos. Tokiomis
ypatingomis aplinkybėmis turi būti pateiktas pareiškimas
išdėstant priežastis, kodėl neįmanoma padaryti tokios
santraukos.
3. Jeigu manoma, kad prašymas laikytis
konfidencialumo nėra pagrįstas, ir jeigu informacijos pateikėjas
nenori atskleisti šios informacijos arba pateikti ją apibendrintu ar
santraukos pavidalu, į tokią informaciją galima neatsižvelgti,
nebent atitinkami šaltiniai pakankamai tvirtai įrodytų, kad ši
informacija yra teisinga. Prašymai laikytis konfidencialumo negali būti
atmetami nepagrįstai.
4. Šis straipsnis netrukdo Ö Sąjungos Õ institucijoms
atskleisti bendro pobūdžio informacijos, o ypač pagal šį
reglamentą priimtų sprendimų priežasčių, arba
atskleisti įrodymų, kuriais rėmėsi Ö Sąjungos Õ institucijos, jeigu
tai reikalinga tokias priežastis paaiškinti nagrinėjant bylą teisme.
Taip atskleidžiant informaciją būtina atsižvelgti į
teisėtus suinteresuotų šalių interesus, kad jų verslo
paslaptys nebūtų atskleistos.
ê 37/2014 1 str.
ir priedo 22 p. 12 pp.
5. Komisija, valstybės narės,
įskaitant bet kurios iš jų pareigūnus, neatskleidžia jokios
pagal šį reglamentą gautos informacijos, kurią jos
pateikėjas prašė naudoti konfidencialiai, be tokios informacijos
pateikėjo specialaus leidimo. Informacija, kuria keičiasi Komisija ir
valstybės narės, arba bet kurie vidaus naudojimo dokumentai, kuriuos
parengia Sąjungos arba valstybių narių institucijos, negali
būti atskleidžiami, išskyrus specialiai šiame reglamente numatytus
atvejus.
ê 1225/2009
6. Pagal šį reglamentą gauta
informacija naudojama tiktai tiems tikslams, kuriems jos buvo prašyta.
Ši nuostata netrukdo vieno tyrimo metu gautos
informacijos naudoti, norint pradėti kitus tų pačių
procedūrų tyrimus susijusius su nagrinėjamuoju produktu.
20 straipsnis
Informacijos atskleidimas
1. Skundo pateikėjai,
importuotojai ir eksportuotojai bei juos atstovaujančios asociacijos,
taip pat eksportuojančios valstybės atstovai gali reikalauti, kad
joms būtų atskleista išsami informacija, sąlygojusi esminius
faktus ir motyvus, kurių pagrindu buvo nustatytos laikinosios
priemonės. Tokie reikalavimai atskleisti informaciją pateikiami raštu
iš karto po laikinųjų priemonių nustatymo, o reikalaujama
informacija nedelsiant atskleidžiama raštu.
2. 1 dalyje minimos šalys gali reikalauti
galutinai atskleisti esminius faktus ir motyvus, kurių pagrindu ketinama
rekomenduoti nustatyti galutines priemones arba baigti tyrimą ar
nagrinėjimą nenustatant priemonių – ypatingas dėmesys
teikiamas reikalavimui atskleisti bet kuriuos faktus ar motyvus, kurie skiriasi
nuo laikinąsias priemones pagrindusiųjų faktų ar
motyvų.
3. Reikalavimai galutinai atskleisti
informaciją, kaip apibrėžta 2 dalyje, turi būti adresuojami
Komisijai raštu ir gaunami, – jeigu taikomas laikinasis muitas, – ne
vėliau kaip per mėnesį nuo paskelbimo apie tokio muito
nustatymą. Jeigu laikinasis muitas nebuvo taikomas, šalims sudaroma
galimybė per Komisijos nustatytą laiką reikalauti galutinai
atskleisti informaciją.
ê 37/2014 1 str.
ir priedo 22 p. 13 pp.
4. Galutinė informacija atskleidžiama
raštu. Tai atliekama deramai paisant konfidencialios informacijos apsaugos, kuo
greičiau ir paprastai ne vėliau kaip likus vienam mėnesiui iki
9 straipsnyje nurodytų procedūrų inicijavimo. Jei Komisija
tuo metu negali atskleisti tam tikrų faktų ar aplinkybių, jie
atskleidžiami kuo greičiau, atsiradus galimybei.
Atskleidimu nedaroma poveikio jokiam
paskesniam sprendimui, kurį gali priimti Komisija, tačiau jeigu toks
sprendimas grindžiamas skirtingais faktais ir aplinkybėmis, jie
atskleidžiami kuo greičiau.
5. Į pareiškimus, pateiktus po
galutinės informacijos atskleidimo, atsižvelgiama tik tuo atveju, jei jie
gauti per kiekvienu konkrečiu atveju Komisijos nustatytą
laikotarpį, kuris yra bent dešimt dienų, deramai atsižvelgiant į
klausimo skubumą. Jei turi būti atliktas papildomas galutinis
faktų atskleidimas, gali būti nustatytas trumpesnis laikotarpis.
ê 1225/2009
(pritaikytas)
21 straipsnis
Ö Sąjungos Õ interesai
1. Sprendimas, ar dėl Ö Sąjungos Õ interesų reikia
imtis veiksmų, turi būti grindžiamas ne vien tik vietinės
pramonės, naudotojų bei vartotojų interesų pagrindu, bet
visų interesų visumos įvertinimu. Prieš nusprendžiant, pagal
šį straipsnį visoms šalims turi būti sudarytos galimybės
išdėstyti savo nuomones pagal 2 dalį. Svarstant galimą
sprendimą, ypatingas dėmesys teikiamas būtinybei pašalinti
dempingo, sukeliančio žalą, prekybą iškreipiantį
poveikį ir atstatyti veiksmingą konkurenciją. Priemonės,
kurios nustatyto dempingo ir žalos pagrindu, negali būti taikomos, jei
pagal visą pateiktą informaciją institucijos gali aiškiai
nutarti, kad dėl Ö Sąjungos Õ interesų
nereikia taikyti tokių priemonių.
2. Skundo pateikėjai,
importuotojai ir juos atstovaujančios asociacijos, atstovaujantys
naudotojai ir atstovaujančios vartotojų organizacijos per
pranešime apie antidempingo tyrimo pradžią nustatytą laiką gali
pranešti apie save ir pateikti informaciją Komisijai, kad sukurtų
tvirtą pagrindą institucijoms atsižvelgti į visas nuomones ir
informaciją, sprendžiant, ar dėl Ö Sąjungos Õ interesų reikia
taikyti priemones. Kitoms šiame straipsnyje nurodytoms šalims sudaromos galimybės
gauti tokią informaciją arba atitinkamas jos santraukas ir suteikiama
teisė reaguoti į šią informaciją.
3. Šalys, kurios atliko 2 dalyje
numatytus veiksmus, gali reikalauti būti išklausytos. Tokie reikalavimai
patenkinami, jei jie pateikiami per 2 dalyje nurodytą laiką ir
juose nurodyta, kaip jie susisiję su Ö Sąjungos Õ interesais ir
kodėl šios šalys turi būti išklausytos.
ê 37/2014 1 str.
ir priedo 22 p. 14 pp. (pritaikytas)
4. Šalys, kurios atliko 2 dalyje nustatytus
veiksmus, gali pareikšti pastabas dėl bet kurių laikinųjų
muitų taikymo. Kad į tokias pastabas būtų atsižvelgta, jos
turi būti gautos per 25 dienas nuo tokių priemonių taikymo
pradžios; kitoms šalims, kurios turi teisę reaguoti į tokias pastabas,
sudaromos galimybės gauti šias pastabas arba atitinkamas jų
santraukas.
5. Komisija išanalizuoja tinkamai
pateiktą informaciją ir jos reprezentatyvumo mastą, o tokios
analizės rezultatus ir savo nuomonę dėl jos esmės perduoda
komitetui; tai sudaro pagal 9 straipsnį pateiktos priemonės
projekto dalį. Komisija turėtų atsižvelgti į komitete
pareikštas nuomones laikydamasi Reglamento (ES) Nr. 182/2011
sąlygų.
6. Šalys, kurios atliko 2 dalyje Ö nustatytus Õ veiksmus, gali
reikalauti, kad joms būtų sudaryta galimybė sužinoti faktus ir
motyvus, kurių pagrindu ketinama priimti galutinius sprendimus. Tokia
informacija turi būti prieinama, kiek tai įmanoma, ir nedarant
poveikio jokiam paskesniam sprendimui, kurį priima Komisija.
ê 1225/2009
(pritaikytas)
7. Į informaciją atsižvelgiama
tiktai tada, jeigu ji yra paremta faktiniais įrodymais,
patvirtinančiais jos tikrumą.
22 straipsnis
Baigiamosios nuostatos
Ö Šis reglamentas
netrukdo taikyti Õ :
a)           bet kurių specialiųjų
taisyklių, išdėstytų tarp Ö Sąjungos Õ ir
trečiųjų valstybių sudarytuose susitarimuose;
b)           Ö Sąjungos Õ reglamentų
žemės ūkio sektoriuje ir Tarybos reglamentų (EB) Nr. 1667/2006[12], (EB) Nr. 614/2009[13] ir (EB) Nr. 1216/2009[14]. Šis reglamentas
papildo išvardytuosius reglamentus ir nustato išlygas bet kurioms jų
nuostatoms, trukdančioms taikyti antidempingo muitus;
c)           specialiųjų priemonių,
jeigu toks veiksmas neprieštarauja įsipareigojimams pagal Ö 1994 m.
Bendrąjį susitarimą dėl muitų tarifų ir prekybos Õ GATT.
ê 37/2014 1 str.
ir priedo 22 p. 15 pp.
23 straipsnis
Ataskaita
1. Komisija, deramai atsižvelgdama į
konfidencialios informacijos apsaugos reikalavimus, kaip apibrėžta 19
straipsnyje, pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai metinę ataskaitą
dėl šio reglamento taikymo ir įgyvendinimo. Ataskaitoje pateikiama
informacija apie laikinųjų ir galutinių priemonių
taikymą, tyrimų baigimą nenustatant priemonių,
pakartotinius tyrimus, peržiūras ir tikrinamuosius vizitus, taip pat apie
įvairių organų, atsakingų už šio reglamento
įgyvendinimo ir iš jo kylančių prievolių vykdymo
stebėseną, veiklą.
2. Europos Parlamentas gali per vieną
mėnesį nuo Komisijos ataskaitos pateikimo dienos pakviesti Komisijos
atstovus į savo atsakingojo komiteto ad hoc posėdį
pateikti ir paaiškinti bet kokius klausimus, susijusius su šio reglamento
įgyvendinimu.
3. Komisija viešai paskelbia ataskaitą ne
vėliau kaip praėjus šešiems mėnesiams nuo ataskaitos pateikimo
Europos Parlamentui ir Tarybai dienos.
ê 1225/2009
(pritaikytas)
24 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentas (EB) Nr. Ö 1225/2009 Õ panaikinamas.
Nuorodos į panaikintą
reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą, ir
skaitomos pagal II priede pateiktą atitikmenų lentelę.
25 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja
dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas
ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                    Pirmininkas
[1]               COM(87) 868 PV.
[2]               Žr. Išvadų 3 priedo A dalį.
[3]               Įtrauktas į 2014 m. teisės aktų
leidybos programą.
[4]               Žr. šio pasiūlymo I priedą.
[5]               OL C [...], [...], p. [...].
[6]               2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentas (EB)
Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos
narėmis nesančių valstybių (OL L 343, 2009 12 22, p. 51).
[7]               Žr. I priedą.
[8]               2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos
reglamentas (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių
vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais
kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (OL L 55,
2011 2 28, p. 13).
[9]               1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr.
2454/93, išdėstantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92,
nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo
nuostatas (OL L 253, 1993 10 11, p. 1).
[10]             è1 Įskaitant Albaniją, Armėniją, Azerbaidžaną,
Baltarusiją, Gruziją, Kirgiziją, Moldovą, Mongoliją,
Šiaurės Korėją, Tadžikiją, Turkmėniją ir
Uzbekiją. ç
[11]             1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr.
2913/92, nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302,
1992 10 19, p. 1).
[12]             2006 m. lapkričio 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr.
1667/2006 dėl gliukozės ir laktozės (OL L 312, 2006 11 11, p.
1).
[13]             2009 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 614/2009
dėl bendros prekybos ovalbuminu ir laktalbuminu sistemos (OL L 181, 2009 7
14, p. 8).
[14]             2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr.
1216/2009, nustatantis prekybos tvarką, taikomą tam tikroms iš
perdirbtų žemės ūkio produktų pagamintoms prekėms (OL
L 328, 2009 12 15, p. 10).
é
I PRIEDAS
Panaikinamas reglamentas ir jo
vėlesni pakeitimai
 Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 (OL L 343, 2009 12 22, p. 51) ||   ||
 || Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 765/2012 (OL L 237, 2012 9 3, p. 1) ||
 || Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1168/2012 (OJ L 344, 2012 12 14, p. 1) ||
 || Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 37/2014 (OJ L 18, 2014 1 21, p. 1) || tik priedo 22 punktas
_____________
II PRIEDAS
Atitikties
lentelė
 Reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 || Šis reglamentas
 1–4 straipsniai || 1–4 straipsniai
 5 straipsnio 1–9 dalys || 5 straipsnio 1–9 dalys
 5 straipsnio 10 dalies pirmas sakinys || 5 straipsnio 10 dalies pirma pastraipa
 5 straipsnio 10 dalies antras ir trečias sakiniai || 5 straipsnio 10 dalies antra pastraipa
 5 straipsnio 11 ir 12 dalys || 5 straipsnio 11 ir 12 dalys
 6 straipsnio 1 dalies pirmas ir antras sakiniai || 6 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa
 6 straipsnio 1 dalies trečias sakinys || 6 straipsnio 1 dalies antra pastraipa
 6 straipsnio 1 dalies ketvirtas sakinys || 6 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa
 6 straipsnio 2 dalis || 6 straipsnio 2 dalis
 6 straipsnio 3 dalies pirmas sakinys || 6 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa
 6 straipsnio 3 dalies antras sakinys || 6 straipsnio 3 dalies antra pastraipa
 6 straipsnio 3 dalies trečias sakinys || 6 straipsnio 3 dalies trečia pastraipa
 6 straipsnio 4 dalies pirmas sakinys || 6 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa
 6 straipsnio 4 dalies antras sakinys || 6 straipsnio 4 dalies antra pastraipa
 6 straipsnio 4 dalies trečias sakinys || 6 straipsnio 4 dalies trečia pastraipa
 6 straipsnio 5 dalis || 6 straipsnio 5 dalis
 6 straipsnio 6 dalies pirmas sakinys || 6 straipsnio 6 dalies pirma pastraipa
 6 straipsnio 6 dalies antras sakinys || 6 straipsnio 6 dalies antra pastraipa
 6 straipsnio 6 dalies trečias sakinys || 6 straipsnio 6 dalies trečia pastraipa
 6 straipsnio 6 dalies ketvirtas sakinys || 6 straipsnio 6 dalies ketvirta pastraipa
 6 straipsnio 7 dalies pirmas sakinys || 6 straipsnio 7 dalies pirma pastraipa
 6 straipsnio 7 dalies antras sakinys || 6 straipsnio 7 dalies antra pastraipa
 6 straipsnio 8 ir 9 dalys || 6 straipsnio 8 ir 9 dalys
 7 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys || 7 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa
 7 straipsnio 1 dalies antras sakinys || 7 straipsnio 1 dalies antra pastraipa
 7 straipsnio 2–5 dalys || 7 straipsnio 2–5 dalys
 7 straipsnio 7 dalis || 7 straipsnio 6 dalis
 8 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys || 8 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa
 8 straipsnio 1 dalies antras sakinys || 8 straipsnio 1 dalies antra pastraipa
 8 straipsnio 1 dalies trečias sakinys || 8 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa
 8 straipsnio 2 dalies pirmas ir antras sakiniai || 8 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa
 8 straipsnio 2 dalies trečias ir ketvirtas sakiniai || 8 straipsnio 2 dalies antra pastraipa
 8 straipsnio 2 dalies penktas sakinys || 8 straipsnio 2 dalies trečia pastraipa
 8 straipsnio 3, 4 ir 5 dalys || 8 straipsnio 3, 4 ir 5 dalys
 8 straipsnio 6 dalies pirmas ir antras sakiniai || 8 straipsnio 6 dalies pirma pastraipa
 8 straipsnio 6 dalies trečias sakinys || 8 straipsnio 6 dalies antra pastraipa
 8 straipsnio 7 ir 8 dalys || 8 straipsnio 7 ir 8 dalys
 8 straipsnio 9 dalies pirma pastraipa || 8 straipsnio 9 dalies pirma pastraipa
 8 straipsnio 9 dalies antros pastraipos pirmas ir antras sakiniai || 8 straipsnio 9 dalies antra pastraipa
 8 straipsnio 9 dalies antros pastraipos trečias sakinys || 8 straipsnio 9 dalies trečia pastraipa
 8 straipsnio 10 dalis || 8 straipsnio 10 dalis
 9 straipsnio 1, 2 ir 3 dalys || 9 straipsnio 1, 2 ir 3 dalys
 9 straipsnio 4 dalies pirmas sakinys || 9 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa
 9 straipsnio 4 dalies antras sakinys || 9 straipsnio 4 dalies antra pastraipa
 9 straipsnio 5 dalis || 9 straipsnio 5 dalis
 9 straipsnio 6 dalies pirmas sakinys || 9 straipsnio 6 dalies pirma pastraipa
 9 straipsnio 6 dalies antras sakinys || 9 straipsnio 6 dalies antra pastraipa
 9 straipsnio 6 dalies trečias sakinys || 9 straipsnio 6 dalies trečia pastraipa
 10 straipsnio 1 dalis || 10 straipsnio 1 dalis
 10 straipsnio 2 dalies pirmas sakinys || 10 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa
 10 straipsnio 2 dalies antras ir trečias sakiniai || 10 straipsnio 2 dalies antra pastraipa
 10 straipsnio 3 dalis || 10 straipsnio 3 dalis
 10 straipsnio 4 dalies įžanginiai žodžiai || 10 straipsnio 4 dalies įžanginiai žodžiai ir a ir b punktai
 10 straipsnio 4 dalies a punktas || 10 straipsnio 4 dalies c punktas
 10 straipsnio 4 dalies c punktas || 10 straipsnio 4 dalies d punktas
 10 straipsnio 5 dalis || 10 straipsnio 5 dalis
 11 straipsnio 1–4 dalys || 11 straipsnio 1–4 dalys
 11 straipsnio 5 dalies pirmos pastraipos pirmas sakinys || 11 straipsnio 5 dalies pirma pastraipa
 11 straipsnio 5 dalies pirmos pastraipos antras sakinys || 11 straipsnio 5 dalies antra pastraipa
 11 straipsnio 5 dalies pirmos pastraipos trečias sakinys || 11 straipsnio 5 dalies trečia pastraipa
 11 straipsnio 5 dalies pirmos pastraipos ketvirtas sakinys || 11 straipsnio 5 dalies ketvirta pastraipa
 11 straipsnio 5 dalies antra pastraipa || 11 straipsnio 5 dalies penkta pastraipa
 11 straipsnio 5 dalies trečia pastraipa || 11 straipsnio 5 dalies šešta pastraipa
 11 straipsnio 6 dalies pirmas, antras ir trečias sakiniai || 11 straipsnio 6 dalies pirma pastraipa
 11 straipsnio 6 dalies ketvirtas sakinys || 11 straipsnio 6 dalies antra pastraipa
 11 straipsnio 6 dalies penktas sakinys || 11 straipsnio 6 dalies trečia pastraipa
 11 straipsnio 7 dalis || 11 straipsnio 7 dalis
 11 straipsnio 8 dalies pirma, antra ir trečia pastraipos || 11 straipsnio 8 dalies pirma, antra ir trečia pastraipos
 11 straipsnio 8 dalies ketvirtos pastraipos pirmas ir antras sakiniai || 11 straipsnio 8 dalies ketvirta pastraipa
 11 straipsnio 8 dalies ketvirtos pastraipos trečias sakinys || 11 straipsnio 8 dalies penkta pastraipa
 11 straipsnio 8 dalies ketvirtos pastraipos ketvirtas sakinys || 11 straipsnio 8 dalies šešta pastraipa
 11 straipsnio 9 ir 10 dalys || 11 straipsnio 9 ir 10 dalys
 12 straipsnis || 12 straipsnis
 13 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos pirmas sakinys || 13 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa
 13 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos antras sakinys || 13 straipsnio 1 dalies antra pastraipa
 13 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos trečias sakinys || 13 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa
 13 straipsnio 1 dalies antra pastraipa || 13 straipsnio 1 dalies ketvirta pastraipa
 13 straipsnio 2 ir 3 dalys || 13 straipsnio 2 ir 3 dalys
 13 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos pirmas sakinys || 13 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa
 13 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos antras sakinys || 13 straipsnio 4 dalies antra pastraipa
 13 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos trečias sakinys || 13 straipsnio 4 dalies trečia pastraipa
 13 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos ketvirtas sakinys || 13 straipsnio 4 dalies ketvirta pastraipa
 13 straipsnio 4 dalies antra pastraipa || 13 straipsnio 4 dalies penkta pastraipa
 13 straipsnio 4 dalies trečia pastraipa || 13 straipsnio 4 dalies šešta pastraipa
 13 straipsnio 4 dalies ketvirta pastraipa || 13 straipsnio 4 dalies septinta pastraipa
 13 straipsnio 5 dalis || 13 straipsnio 5 dalis
 14 straipsnio 1 dalies pirmas ir antras sakiniai || 14 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa
 14 straipsnio 1 dalies trečias sakinys || 14 straipsnio 1 dalies antra pastraipa
 14 straipsnio 2 dalies pirmas sakinys || 14 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa
 14 straipsnio 2 dalies antras, trečias ir ketvirtas sakiniai || 14 straipsnio 2 dalies antra pastraipa
 14 straipsnio 3 dalis || 14 straipsnio 3 dalis
 14 straipsnio 4 dalies pirmas ir antras sakiniai || 14 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa
 14 straipsnio 4 dalies trečias ir ketvirtas sakiniai || 14 straipsnio 4 dalies antra pastraipa
 14 straipsnio 5, 6 ir 7 dalys || 14 straipsnio 5, 6 ir 7 dalys
 15 ir 16 straipsniai || 15 ir 16 straipsniai
 17 straipsnio 1, 2 ir 3 dalys || 17 straipsnio 1, 2 ir 3 dalys
 17 straipsnio 4 dalies pirmas sakinys || 17 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa
 17 straipsnio 4 dalies antras sakinys || 17 straipsnio 4 dalies antra pastraipa
 18 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys || 18 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa
 18 straipsnio 1 dalies antras sakinys || 18 straipsnio 1 dalies antra pastraipa
 18 straipsnio 1 dalies trečias sakinys || 18 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa
 18 straipsnio 2–6 dalys || 18 straipsnio 2–6 dalys
 19 straipsnio 1–5 dalys || 19 straipsnio 1–5 dalys
 19 straipsnio 6 dalies pirmas sakinys || 19 straipsnio 6 dalies pirma pastraipa
 19 straipsnio 6 dalies pirmas sakinys || 19 straipsnio 6 dalies antra pastraipa
 20 straipsnio 1, 2 ir 3 dalys || 20 straipsnio 1, 2 ir 3 dalys
 20 straipsnio 4 dalies pirmas, antras ir trečias sakiniai || 20 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa
 20 straipsnio 4 dalies ketvirtas sakinys || 20 straipsnio 4 dalies antra pastraipa
 20 straipsnio 5 dalis || 20 straipsnio 5 dalis
 21 ir 22 straipsniai || 21 ir 22 straipsniai
 22a straipsnis || 23 straipsnis
 23 straipsnis || 24 straipsnis
 24 straipsnis || 25 straipsnis
 I priedas || -
 II priedas || -
 - || I priedas
 - || II priedas
_____________