               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2018 07 06
            COM(2018) 530 final
            2018/0279(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo Austrija, Liuksemburgas ir Rumunija įgaliojami dėl Europos Sąjungos interesų pritarti Baltarusijos ir Uzbekistano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

                  1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų (toliau – 1980 m. konvencija), kurią iki šiol ratifikavo 98 šalys, įskaitant visas ES valstybes nares, tikslas – Susitariančiųjų Šalių paskirtoms centrinėms įstaigoms bendradarbiaujant atkurti ankstesnę padėtį greitai grąžinant neteisėtai išvežtus ar laikomus vaikus.

                  Vaikų grobimo prevencija yra vienas iš esminių ES vaiko teisių rėmimo politikos aspektų, todėl Europos Sąjunga tarptautiniu lygmeniu aktyviai siekia gerinti 1980 m. konvencijos taikymą ir ragina trečiąsias valstybes prie jos prisijungti.

                  1998 m. sausio 12 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Baltarusija. Konvencija Baltarusijoje įsigaliojo 1998 m. balandžio 1 d.

                  1980 m. konvencija jau galioja Baltarusijos ir 24 ES valstybių narių santykiams. Baltarusijos prisijungimui prie konvencijos dar nepritarė tik Austrija, Danija, Liuksemburgas ir Rumunija.

                  1999 m. gegužės 31 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Uzbekistanas. Konvencija Uzbekistane įsigaliojo 1999 m. rugpjūčio 1 d.

                  1980 m. konvencija jau galioja Uzbekistano ir 24 ES valstybių narių santykiams. Uzbekistano prisijungimui prie konvencijos dar nepritarė tik Austrija, Danija, Liuksemburgas ir Rumunija.

                  1980 m. konvencijos 38 straipsnio 4 pastraipoje nustatyta, kad ji bus taikoma tik prisijungiančios valstybės ir tų susitariančiųjų valstybių, kurios pareikš, kad pritaria jos prisijungimui, tarpusavio santykiams.

                  Tai, kad ES turi išimtinę kompetenciją dėl pritarimo trečiosios valstybės prisijungimui prie 1980 m. konvencijos, patvirtino Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, su kuriuo konsultuotasi Komisijos iniciatyva.

                  2014 m. spalio 14 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo nuomonėje 1/13 pareikšta, kad trečiosios valstybės prisijungimo prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų priėmimas priklauso išimtinei Europos Sąjungos kompetencijai.

                  Teismas pabrėžė, kad šioje srityje ES lygmeniu reikalingas vienodumas – būtina vengti vadinamosios kintamosios geometrijos tarp valstybių narių.

                  Kovos su tarptautiniu vaikų grobimu sritis priklauso išimtinei Europos Sąjungos išorės kompetencijai, todėl nuspręsti pritarti Baltarusijos ir Uzbekistano prisijungimui reikia ES lygmeniu – priimant Tarybos sprendimą. Todėl Austrija, Liuksemburgas ir Rumunija turėtų padaryti pareiškimą dėl pritarimo Baltarusijos ir Uzbekistano prisijungimui dėl Europos Sąjungos interesų.

                  Austrijai, Liuksemburgui ir Rumunijai pritarus, 1980 m. konvencija būtų taikoma Baltarusijos, Uzbekistano ir visų ES valstybių narių, išskyrus Daniją, santykiams.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Kalbant apie tėvų vykdomą vaikų grobimą, 1980 m. Hagos konvencija yra Tarybos reglamento Nr. 2201/2003 (reglamento „Briuselis IIa“), kuris yra ES teisminio bendradarbiavimo bylose, susijusiose su santuoka ir tėvų pareigomis, kertinis akmuo, tarptautinis atitikmuo.

                  Vienas iš pagrindinių šio reglamento tikslų – atgrasyti nuo vaikų grobimo tarp valstybių narių, nustatant procedūras, kuriomis būtų užtikrinama, kad vaikas būtų greitai grąžintas į valstybę narę, kurioje yra jo nuolatinė gyvenamoji vieta. Todėl reglamento „Briuselis IIa“ 11 straipsnis apima 1980 m. Hagos konvencijoje išdėstytą procedūrą ir ją papildo – išaiškinami kai kurie jos aspektai, visų pirma vaiko išklausymas, taip pat laikotarpis, per kurį reikia priimti sprendimą po to, kai pateiktas pareiškimas dėl grąžinimo, ir vaiko negrąžinimo priežastys. Jame taip pat įvestos nuostatos, reglamentuojančios skirtingose valstybėse narėse priimtus prieštaringus sprendimus dėl grąžinimo ir negrąžinimo.

                  Tarptautiniu lygmeniu Europos Sąjunga remia trečiųjų valstybių prisijungimą prie 1980 m. konvencijos, kad jos valstybės narės galėtų remtis bendra teisine sistema kovos su tarptautiniu vaikų grobimu srityje.

                  Nuo 2015 m. birželio mėn. iki 2017 m. gruodžio mėn. jau priimta 14 Tarybos sprendimų, kuriais pritarta 20 trečiųjų šalių (Maroko, Singapūro, Rusijos Federacijos, Albanijos, Andoros, Seišelių, Armėnijos, Korėjos Respublikos, Kazachstano, Peru, Gruzijos, Pietų Afrikos, Čilės, Islandijos, Bahamų, Panamos, Urugvajaus, Kolumbijos, Salvadoro ir San Marino)
                     1
                   prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Šis pasiūlymas yra akivaizdžiai susijęs su Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnyje įtvirtintu bendru tikslu – saugoti vaiko teises. 1980 m. Hagos konvencijos sistema siekiama apsaugoti vaikus nuo žalingo tėvų vykdomo vaikų grobimo poveikio ir užtikrinti, kad vaikai galėtų išsaugoti ryšį su abiem tėvais, pavyzdžiui, užtikrinant galimybę faktiškai naudotis teise matytis su vaiku.

                  Taip pat reikia paminėti ryšį su skatinimu naudotis tarpininkavimu sprendžiant tarpvalstybinius šeimos ginčus. Direktyva dėl tam tikrų mediacijos civilinėse ir komercinėse bylose aspektų
                     2
                  , be kita ko, taikoma šeimos teisei bendroje Europos teisminėje erdvėje. 1980 m. Hagos konvencija taip pat skatinama šeimos ginčus spręsti draugiškai. Vienos iš geros praktikos gairių pagal 1980 m. Hagos konvenciją, kurias paskelbė Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencija, skirtos naudojimuisi tarpininkavimu sprendžiant į konvencijos taikymo sritį patenkančius tarptautinius šeimos ginčus dėl vaikų. Europos Komisijos iniciatyva šios gairės išverstos į visas ES kalbas (išskyrus anglų ir prancūzų k.) bei arabų kalbą, siekiant paskatinti dialogą su konvencijos dar neratifikavusiomis valstybėmis ir padėti kartu rasti konkrečius dėl tarptautinio vaikų grobimo kylančių problemų sprendimo būdus
                     3
                  .

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  Atsižvelgiant į tai, kad sprendimas susijęs su tarptautiniu susitarimu, jo teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnis kartu su 81 straipsnio 3 dalimi. Taryba, pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, sprendžia vieningai.

                  Jungtinei Karalystei ir Airijai Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 yra privalomas, todėl jos dalyvauja priimant ir taikant šį sprendimą.

                  Pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas.

               •Proporcingumo principas

                  Šis pasiūlymas parengtas atsižvelgiant į jau priimtus Tarybos sprendimus dėl to paties dalyko ir juo neviršijama to, kas būtina pasiekti tikslui užtikrinti suderintus ES veiksmus kovos su tarptautiniu vaikų grobimu srityje, užtikrinant, kad Austrija, Liuksemburgas ir Rumunija pritartų Baltarusijos ir Uzbekistano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos per nurodytą laiką.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

                  Austrija, Liuksemburgas ir Rumunija, su kuriomis Komisija konsultavosi dėl jų pasirengimo pritarti Baltarusijos ir Uzbekistano prisijungimui prie 1980 m. konvencijos, pateikė teigiamą nuomonę.

                  2018 m. balandžio 18 d. ekspertų posėdyje vykusiose diskusijose paaiškėjo, kad šiame etape valstybės narės neprieštarauja, kad Austrija, Liuksemburgas ir Rumunija pritartų Baltarusijos ir Uzbekistano prisijungimui prie 1980 m. konvencijos.

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

                  Atsižvelgiant į tai, kad konvencija jau galioja Baltarusijos ir Uzbekistano bei 24 valstybių narių santykiams, Komisijos ir valstybių narių ekspertų nuomone, tokiais atvejais nebūtina atlikti atitinkamų trečiųjų šalių padėties konkretaus vertinimo.

               •Poveikio vertinimas

                  2015–2017 m. priimtų 14 Tarybos sprendimų dėl pritarimo kelių trečiųjų valstybių prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos atveju, atsižvelgiant į šio teisėkūros procedūra priimamo akto pobūdį, konkretaus poveikio vertinimo neatlikta. Bet kokiu atveju buvo laikomasi nuomonės, kad Baltarusijos ir Uzbekistano padėties konkretus vertinimas būtų perteklinis, atsižvelgiant į tai, kad konvencija jau galioja santykiams su 24 ES valstybėmis narėmis ir į Austrijos, Liuksemburgo ir Rumunijos norą pritarti Baltarusijos ir Uzbekistano prisijungimui.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Siūlomas sprendimas poveikio biudžetui neturi.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

                  Kadangi pasiūlymas susijęs tik su Austrijos, Liuksemburgo ir Rumunijos įgaliojimu pritarti Baltarusijos ir Uzbekistano prisijungimui prie 1980 m. konvencijos, jo įgyvendinimo stebėsena apima tik šiuos aspektus: kaip Austrija, Liuksemburgas ir Rumunija laikosi pareiškimo teksto, deponavimo laikotarpio ir pranešimo apie deponavimą Komisijai reikalavimų, nustatytų Tarybos sprendime.

               2018/0279 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo Austrija, Liuksemburgas ir Rumunija įgaliojami dėl Europos Sąjungos interesų pritarti Baltarusijos ir Uzbekistano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 81 straipsnio 3 dalį kartu su 218 straipsnio 6 dalies b punktu,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę
                  4
               ,

               kadangi:

               (1)Europos Sąjunga yra nusistačiusi kaip vieną iš savo tikslų skatinti vaiko teisių apsaugą, kaip nurodyta Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnyje. Priemonės, skirtos vaikams apsaugoti nuo neteisėto išvežimo ar laikymo, yra vienas iš esminių tos politikos aspektų;

               (2)Taryba priėmė Reglamentą (EB) Nr. 2201/2003
                  5
                (toliau – reglamentas „Briuselis IIa“), kuriuo siekiama apsaugoti vaikus nuo žalingų padarinių, kuriuos sukelia neteisėtas išvežimas ar laikymas, ir nustatyti tvarką, kuri užtikrintų greitą jų sugrąžinimą į valstybę, kurioje jie nuolat gyvena, taip pat užtikrinti bendravimo teisių ir globos teisių apsaugą;

               (3)Reglamentu „Briuselis IIa“ papildoma ir sustiprinama 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencija dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų (toliau – 1980 m. Hagos konvencija), kuria tarptautiniu lygmeniu nustatoma susitariančiųjų valstybių ir centrinių įstaigų įsipareigojimų ir bendradarbiavimo sistema ir siekiama užtikrinti greitą neteisėtai išvežtų ar laikomų vaikų grąžinimą;

               (4)visos Sąjungos valstybės narės yra 1980 m. Hagos konvencijos šalys;

               (5)Sąjunga ragina trečiąsias valstybes prisijungti prie 1980 m. Hagos konvencijos ir remia tinkamą 1980 m. Hagos konvencijos taikymą, inter alia, kartu su valstybėmis narėmis dalyvaudama specialiųjų komisijų, kurias reguliariai organizuoja Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencija, veikloje;

               (6)opiais tarptautinio vaikų grobimo atvejais geriausiu sprendimu galėtų būti bendra teisinė sistema, taikoma Sąjungos valstybių narių ir trečiųjų valstybių santykiams;

               (7)1980 m. Hagos konvencijoje nustatyta, kad ji taikoma tik prisijungiančios valstybės ir tų susitariančiųjų valstybių, kurios pareiškė, kad pritaria jos prisijungimui, tarpusavio santykiams;

               (8)pagal 1980 m. Hagos konvenciją ekonominės integracijos regioninėms organizacijoms, kaip antai Sąjungai, neleidžiama tapti jos šalimi. Todėl Sąjunga negali nei prisijungti prie tos konvencijos, nei deponuoti savo pareiškimo dėl pritarimo valstybės prisijungimui;

               (9)remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo nuomone 1/13, pareiškimai dėl pritarimo prisijungimui pagal 1980 m. Hagos konvenciją priklauso išimtinei Sąjungos išorės kompetencijai;

               (10)1998 m. sausio 12 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Baltarusija. Konvencija Baltarusijoje įsigaliojo 1998 m. balandžio 1 d.;

               (11)visos susijusios valstybės narės, išskyrus Austriją, Daniją, Liuksemburgą ir Rumuniją, jau pritarė Baltarusijos prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos. Baltarusija pritarė Bulgarijos, Estijos, Latvijos, Lietuvos ir Maltos prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos. Įvertinus padėtį Baltarusijoje padaryta išvada, kad Austrija, Liuksemburgas ir Rumunija gali dėl Sąjungos interesų pritarti Baltarusijos prisijungimui pagal 1980 m. Hagos konvencijos sąlygas;

               (12)1999 m. gegužės 31 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Uzbekistanas. Konvencija Uzbekistane įsigaliojo 1999 m. rugpjūčio 1 d.;

               (13)visos valstybės narės, išskyrus Austriją, Daniją, Liuksemburgą ir Rumuniją, jau pritarė Uzbekistano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos. Uzbekistanas pritarė Bulgarijos, Estijos, Latvijos, Lietuvos ir Maltos prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos. Įvertinus padėtį Uzbekistane padaryta išvada, kad Austrija, Liuksemburgas ir Rumunija gali dėl Sąjungos interesų pritarti Uzbekistano prisijungimui pagal 1980 m. Hagos konvencijos sąlygas;

               (14)todėl Austrija, Liuksemburgas ir Rumunija turėtų būti įgalioti deponuoti pareiškimą dėl pritarimo Baltarusijos ir Uzbekistano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl Sąjungos interesų laikydamosi šiame sprendime išdėstytų sąlygų. Kitos Sąjungos valstybės narės jau pritarė Baltarusijos ir Uzbekistano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos, todėl naujų pareiškimų dėl pritarimo prisijungimui neturėtų deponuoti, nes pagal tarptautinę viešąją teisę esami pareiškimai galioja toliau;

               (15)Jungtinei Karalystei ir Airijai reglamentas „Briuselis IIa“ yra privalomas ir todėl jos dalyvauja priimant ir taikant šį sprendimą;

               (16)pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               1.
                     Austrija, Liuksemburgas ir Rumunija įgaliojami dėl Sąjungos interesų pritarti Baltarusijos ir Uzbekistano prisijungimui prie 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų (toliau – 1980 m. Hagos konvencija).

               2.
                     Austrija, Liuksemburgas ir Rumunija ne vėliau kaip [dvylika mėnesių po šio sprendimo priėmimo] deponuoja pareiškimą dėl pritarimo Baltarusijos ir Uzbekistano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl Sąjungos interesų, išdėstytą taip:

               „[Visas VALSTYBĖS NARĖS pavadinimas] pareiškia, kad pritaria Baltarusijos ir Uzbekistano prisijungimui prie 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų, vadovaujantis Tarybos sprendimu (ES) 2018/….“

               3.
                     Austrija, Liuksemburgas ir Rumunija informuoja Tarybą ir Komisiją apie savo pareiškimų dėl pritarimo Baltarusijos ir Uzbekistano prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos deponavimą ir perduoda Komisijai tų pareiškimų tekstą per du mėnesius nuo jo deponavimo.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja pranešimo apie jį dieną.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Austrijai, Liuksemburgui ir Rumunijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        Jau priimta 14 Tarybos sprendimų, kuriais valstybės narės įgaliojamos pritarti, kad prie 1980 m. konvencijos prisijungtų Andora (2015 m. birželio 15 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2015/1023); Seišeliai (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2015/2354); Rusija (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2015/2355); Albanija (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2015/2356); Singapūras (2015 m. birželio 15 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2015/1024); Marokas (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2015/2357); Armėnija (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2015/2358); Korėjos Respublika (2016 m. gruodžio 8 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2016/2313), Kazachstanas (2016 m. gruodžio 8 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2016/2311), Peru (2016 m. gruodžio 8 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2016/2312); Gruzija ir Pietų Afrika (2017 m. gruodžio 18 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2017/2462); Čilė, Islandija ir Bahamos (2017 m. gruodžio 18 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2017/2424); Panama, Urugvajus, Kolumbija ir Salvadoras (2017 m. gruodžio 18 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2017/2464); San Marinas (2017 m. gruodžio 18 d. priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2017/2463).

                     (2)

                        2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/52/EB dėl tam tikrų mediacijos civilinėse ir komercinėse bylose aspektų (OL L 136, 2008 5 24, p. 3).

                     (3)

                  https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (4)

                        OL C , , p. .

                     (5)

                        2003 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo, panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1347/2000 (OL L 338, 2003 12 23, p. 1).


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2018 08 08
            COM(2018) 576 final
            2018/0305(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi ES ir bendrojo tranzito šalių jungtiniame komitete, įsteigtame 1987 m. gegužės 20 d. Konvencija dėl prekybos prekėmis formalumų supaprastinimo, ir ES ir bendrojo tranzito šalių jungtiniame komitete, įsteigtame 1987 m. gegužės 20 d. Konvencija dėl bendrosios tranzito procedūros, susijusios su kvietimu Jungtinei Karalystei prisijungti prie šių konvencijų

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO DALYKAS

                  Šis pasiūlymas yra susijęs su sprendimu, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi ES ir bendrojo tranzito šalių
                     11 jungtiniame komitete, įsteigtame 1987 m. gegužės 20 d. Konvencija dėl prekybos prekėmis formalumų supaprastinimo, ir ES ir bendrojo tranzito šalių jungtiniame komitete, įsteigtame 1987 m. gegužės 20 d. Konvencija dėl bendrosios tranzito procedūros (toliau – jungtiniai komitetai), dėl numatomų priimti kiekvieno iš jungtinių komitetų sprendimų, susijusių su kvietimu Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei (toliau – Jungtinė Karalystė) prisijungti atitinkamai prie Konvencijos dėl prekybos prekėmis formalumų supaprastinimo ir Konvencijos dėl bendrosios tranzito procedūros (toliau – konvencijos).

               2.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               2.1. Konvencijos

                  Konvencijų tikslas – sudaryti palankesnes prekių gabenimo tarp Europos Sąjungos ir kitų šalių, kurios yra konvencijų susitariančiosios šalys, sąlygas. Jos įsigaliojo 1988 m. sausio 1 d.

                  Europos Sąjunga yra viena iš konvencijų susitariančiųjų šalių.

                  Šalys, kurios yra konvencijų susitariančiosios šalys, bet nėra Sąjungos narės, konvencijose vadinamos bendrojo tranzito šalimis.

               2.2. JUNGTINIAI KOMITETAI

                  Jungtinių komitetų užduotis – administruoti konvencijas ir užtikrinti, kad jos būtų tinkamai įgyvendinamos. Priimdami sprendimus, jungtiniai komitetai kviečia trečiąsias šalis prisijungti prie konvencijų.

                  Jungtinių komitetų sprendimai priimami bendru susitariančiųjų šalių sutarimu.

               2.3. •Numatomi jungtinių komitetų aktai

               •Priemonės pasirinkimas

                  2001 m. Europos Komisijos komunikate Europos Parlamentui ir Tarybai dėl šalių kandidačių rengimo prisijungti prie 1987 m. EB ir ELPA konvencijų dėl bendrosios tranzito procedūros ir prekybos prekėmis formalumų supaprastinimo strategijos
                     22 ir vėlesniame 2010 m. Europos Komisijos komunikate Europos Parlamentui ir Tarybai dėl tam tikrų kaimyninių šalių rengimo prisijungti prie šių abiejų konvencijų
                     33 bei 2011 m. balandžio 14 d. Tarybos išvadose, kuriose patvirtintas abiejuose komunikatuose patvirtintas metodas, numatyta remti kai kurias šalis joms stengiantis prisijungti prie šių konvencijų.

                  Būdama Europos Sąjungos nare, Jungtinė Karalystė taiko konvencijas nuo jų įsigaliojimo 1988 m. Taigi ji turi pakankamos konvencijų nuostatų taikymo patirties ir, būdama Sąjungos valstybe nare, atitinka 2001 ir 2010 m. komunikatuose nustatytus techninius kriterijus.

                  Jungtinei Karalystei išstojus iš Europos Sąjungos, konvencijos automatiškai nebebus taikomos Jungtinei Karalystei, nes susitariančioji šalis yra tik Sąjunga (ne jos valstybės narės). Jungtinei Karalystei prisijungus prie konvencijų kaip atskirai susitariančiajai šaliai, būtų sudarytos palankesnės prekių gabenimo tarp Sąjungos, Jungtinės Karalystės ir kitų bendrojo tranzito šalių sąlygos.

                  Jeigu pereinamojo laikotarpio tvarka, dėl kurios susitartų ES ir Jungtinės Karalystės derybininkai, įsigaliotų kaip susitarimo dėl išstojimo, dėl kurio šiuo metu deramasi pagal Europos Sąjungos sutarties 50 straipsnį, dalis, tarptautiniai susitarimai, kurių šalis yra Sąjunga, įskaitant konvencijas, būtų taikomi Jungtinei Karalystei ir Jungtinėje Karalystėje nuo išstojimo dienos iki 2020 m. gruodžio 31 d. Todėl Jungtinės Karalystės prisijungimas prie konvencijų turėtų galioti tik esant tokiai situacijai nuo dienos, kurią Sąjungos teisė (įskaitant šias konvencijas) nebebus taikoma Jungtinei Karalystei ir Jungtinėje Karalystėje.

                  Komisijos prašoma priimti šį sprendimo pasiūlymo projektą ir perduoti jį Tarybai.

                  Jungtinių komitetų sprendimai, kuriais Jungtinė Karalystė kviečiama prisijungti prie konvencijų, taps privalomi susitariančiosioms šalims pagal kiekvieno iš tų sprendimų 2 straipsnį, kuriame nustatoma, kad jie įsigalioja priėmimo dieną („Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną“).

                  Pagal Konvencijos dėl prekybos prekėmis formalumų supaprastinimo 11 straipsnio 3 dalį ir Konvencijos dėl bendrosios tranzito procedūros 15 straipsnio 3 dalį sprendimus dėl kvietimų trečiosioms šalims prisijungti prie konvencijų susitariančiosios šalys turi įgyvendinti pagal savo teisės aktus.

               3.POZICIJA, KURIOS TURI BŪTI LAIKOMASI SĄJUNGOS VARDU

                  Siūloma pozicija – priimti sprendimą pakviesti Jungtinę Karalystę prisijungti prie konvencijų, kad jos būtų taikomos iškart, kai tik Jungtinė Karalystė išstos iš Sąjungos arba, jeigu pereinamojo laikotarpio tvarka, dėl kurios susitartų ES ir Jungtinės Karalystės derybininkai, įsigaliotų kaip susitarimo dėl išstojimo, dėl kurio šiuo metu deramasi pagal Europos Sąjungos sutarties 50 straipsnį, dalis, nuo tos dienos, kurią Sąjungos teisė (įskaitant šias konvencijas) nebebus taikoma Jungtinei Karalystei ir Jungtinėje Karalystėje.

                  Siūlomos pozicijos tikslas – sudaryti palankesnes prekybos tarp Sąjungos, Jungtinės Karalystės ir dabartinių bendrojo tranzito šalių sąlygas. Tikimasi, kad Jungtinės Karalystės prisijungimas prie konvencijų duos esminės realios naudos prekybininkams ir muitinės administracijoms, nes bus supaprastinti tranzito formalumai ir sudarytos palankesnės prekių gabenimo sąlygos.

                  Siūloma pozicija atitinka bendrą prekybos politiką.

               4.TEISINIS PAGRINDAS

               4.1.Procedūriniai teisiniai aspektai

               4.1.1.Principai

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

                  Konvencijos dėl prekybos prekėmis formalumų supaprastinimo 11 straipsnio 3 dalyje ir Konvencijos dėl bendrosios tranzito procedūros 15 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad sprendimus pakviesti trečiąją šalį prisijungti prie konvencijų jungtiniai komitetai priima pagal atitinkamai 1 straipsnio 2 dalį ir 3 straipsnio 1 dalies c punktą.

               4.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju

                  Jungtiniai komitetai – organai, įsteigti susitarimu, konkrečiai Konvencija dėl prekybos prekėmis formalumų supaprastinimo (10 straipsnis) ir Konvencija dėl bendrosios tranzito procedūros (14 straipsnis).

                  Sprendimai, kuriuos jungtinių komitetų prašoma priimti, yra teisinę galią turintys aktai. Šie sprendimai bus privalomi pagal tarptautinę teisę remiantis Konvencijos dėl prekybos prekėmis formalumų supaprastinimo 15 straipsniu ir Konvencijos dėl bendrosios tranzito procedūros 20 straipsniu.

                  Kai jungtiniai komitetai priims sprendimus dėl kvietimo, Jungtinė Karalystė nebus trečioji šalis, todėl Sąjunga yra suinteresuota užtikrinti, kad Jungtinė Karalystė prisijungtų prie konvencijų kaip atskira susitariančioji šalis nuo dienos, kurią Sąjungos teisė (įskaitant šias konvencijas) nebebus taikoma Jungtinei Karalystei ir Jungtinėje Karalystėje. Todėl siekiant, kad Jungtinė Karalystė neatidėliodama prisijungtų prie šių konvencijų, kai tik taps trečiąja šalimi, būtina, kad jungtiniai komitetai pasirengtų priimti sprendimus, kuriais kviečiama prisijungti prie šių konvencijų.

                  Numatomais aktais konvencijų institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama.

                  Todėl siūlomų sprendimų procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.

               4.2.Materialinis teisinis pagrindas

                  Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.

                  Supaprastinimas, kurio bus pasiekta pakviečiant Jungtinę Karalystę prisijungti prie konvencijų, susiję su veiksmingomis sienų kirtimo procedūromis. Taigi pagrindinis numatomų aktų tikslas ir turinys yra susiję su bendra prekybos politika.

                  Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra SESV 207 straipsnis.

               4.3.Išvados

               Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 207 straipsnis kartu su 218 straipsnio 9 dalimi.

               2018/0305 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi ES ir bendrojo tranzito šalių jungtiniame komitete, įsteigtame 1987 m. gegužės 20 d. Konvencija dėl prekybos prekėmis formalumų supaprastinimo, ir ES ir bendrojo tranzito šalių jungtiniame komitete, įsteigtame 1987 m. gegužės 20 d. Konvencija dėl bendrosios tranzito procedūros, susijusios su kvietimu Jungtinei Karalystei prisijungti prie šių konvencijų

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)1987 m. gegužės 20 d. Europos ekonominė bendrija, Austrijos Respublika, Suomijos Respublika, Islandijos Respublika, Norvegijos Karalystė, Švedijos Karalystė ir Šveicarijos Konfederacija sudarė 1987 m. gegužės 20 d. Konvenciją dėl prekybos prekėmis formalumų supaprastinimo
                  4
               4 ir 1987 m. gegužės 20 d. Konvenciją dėl bendrosios tranzito procedūros
                  5
               5 (toliau – konvencijos) ir jos įsigaliojo 1988 m. sausio 1 d.;

               (2)Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė (toliau – Jungtinė Karalystė) pareiškė norą prisijungti prie konvencijų kaip atskira susitariančioji šalis nuo dienos, kurią konvencijos nebebus taikomos Jungtinei Karalystei ir Jungtinėje Karalystėje;

               (3)pagal Konvencijos dėl prekybos prekėmis formalumų supaprastinimo 11 straipsnio 3 dalį Konvencija įsteigtas jungtinis komitetas gali priimti sprendimus pakviesti trečiąsias šalis prisijungti prie Konvencijos;

               (4)pagal Konvencijos dėl bendrosios tranzito procedūros 15 straipsnio 3 dalį Konvencija įsteigtas jungtinis komitetas gali priimti sprendimus pakviesti trečiąsias šalis prisijungti prie Konvencijos;

               (5)tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi tuose jungtiniuose komitetuose, nes sprendimai pakviesti Jungtinę Karalystę prisijungti prie šių konvencijų kaip atskirą susitariančiąją šalį bus privalomi Sąjungai;

               (6)šiomis konvencijomis užtikrinamos veiksmingos sienų kirtimo procedūros, taikomos susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybai;

               (7)kai jungtiniai komitetai priims sprendimus dėl kvietimų, Jungtinė Karalystė nebus trečioji šalis, todėl Sąjunga yra suinteresuota užtikrinti, kad Jungtinė Karalystė prisijungtų prie konvencijų kaip atskira susitariančioji šalis nuo dienos, kurią Sąjungos teisė (įskaitant šias konvencijas) nebebus taikoma Jungtinei Karalystei ir Jungtinėje Karalystėje;

               (8)abiejose konvencijose nustatyta, kad trečioji šalis, pakviesta tapti susitariančiąja šalimi, prisijungia pateikdama prisijungimo dokumentą ir kad prisijungimas įsigalioja antro mėnesio po prisijungimo dokumento pateikimo pirmą dieną;

               (9)atsižvelgiant į terminą ir siekiant, kad Jungtinė Karalystė neatidėliodama prisijungtų prie šių konvencijų, kai tik taps trečiąja šalimi, būtina, kad jungtiniai komitetai pasirengtų priimti sprendimus, kuriais kviečiama prisijungti prie šių konvencijų;

               (10)Jungtinės Karalystės prisijungimas prie konvencijų turėtų įsigalioti tik nuo dienos, kurią Jungtinei Karalystei konvencijos nebebus taikomos kaip Europos Sąjungos valstybei narei, arba jeigu Europos Sąjunga ir Jungtinė Karalystė susitartų dėl pereinamojo laikotarpio tvarkos, pagal kurią konvencijos būtų taikomos Jungtinei Karalystei ir Jungtinėje Karalystėje, nuo dienos, kurią ši pereinamojo laikotarpio tvarka nustos galioti,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi ES ir bendrojo tranzito šalių jungtiniame komitete, įsteigtame 1987 m. gegužės 20 d. Konvencija dėl prekybos prekėmis formalumų supaprastinimo, dėl kvietimo Jungtinei Karalystei prisijungti prie šios konvencijos, grindžiama prie šio sprendimo pridedamu Jungtinio komiteto akto projektu.

               2 straipsnis

               Pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi ES ir bendrojo tranzito šalių jungtiniame komitete, įsteigtame 1987 m. gegužės 20 d. Konvencija dėl bendrosios tranzito procedūros, dėl kvietimo Jungtinei Karalystei prisijungti prie šios konvencijos, grindžiama prie šio sprendimo pridedamu Jungtinio komiteto akto projektu.

               3 straipsnis

               Jungtinei Karalystei įvykdžius technines prisijungimo prie konvencijų sąlygas arba jai pateikus įtikinamą užtikrinimą, kad šios techninės sąlygos bus įvykdytos laiku, t. y. iki šių konvencijų taikymo Jungtinei Karalystei kaip susitariančiajai šaliai dienos, atitinkamai 1 ir 2 straipsniuose nurodytas Sąjungos atstovas jungtiniuose komitetuose pasiūlo sprendimus pakviesti Jungtinę Karalystę prisijungti prie šių konvencijų ir balsuoti dėl tų sprendimų remiantis šio sprendimo 1 ir 2 straipsniais.

               4 straipsnis

               Priimti ES ir bendrojo tranzito šalių jungtinio komiteto dėl prekybos prekėmis formalumų supaprastinimo ir ES ir bendrojo tranzito šalių jungtinio komiteto dėl bendrosios tranzito procedūros sprendimai skelbiami Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               5 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  1 Bendrojo tranzito šalys.

                     (2)
                  2 COM(2001) 289 final.

                     (3)
                  3 KOM(2010) 668 galutinis.

                     (4)
                  4OL L 134, 1987 5 22, p. 2.

                     (5)
                  5OL L 226, 1987 8 13, p. 2.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2018 08 08
            COM(2018) 576 final
            PRIEDAS
            prie
            Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi ES ir bendrojo tranzito šalių jungtiniame komitete, įsteigtame 1987 m. gegužės 20 d. Konvencija dėl prekybos prekėmis formalumų supaprastinimo, ir ES ir bendrojo tranzito šalių jungtiniame komitete, įsteigtame 1987 m. gegužės 20 d. Konvencija dėl bendrosios tranzito procedūros, susijusios su kvietimu Jungtinei Karalystei prisijungti prie šių konvencijų

               PRIEDAS

               2018 m. ... pasiūlymas dėl Jungtinio komiteto, įsteigto 1987 m. gegužės 20 d. Konvencija dėl prekybos prekėmis formalumų supaprastinimo, sprendimo Nr.    /2018

               dėl kvietimo Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei prisijungti prie šios Konvencijos

               JUNGTINIS KOMITETAS,

               atsižvelgdamas į 1987 m. gegužės 20 d. Konvenciją dėl prekybos prekėmis formalumų supaprastinimo
                  1
                (toliau – Konvencija), ypač į jos 11 straipsnio 3 dalį,

               kadangi:

               1) Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė (toliau – Jungtinė Karalystė) pareiškė norą prisijungti prie Konvencijos kaip atskira susitariančioji šalis nuo dienos, kurią Konvencija nebebus taikoma Jungtinei Karalystei ir Jungtinėje Karalystėje;

               2) supaprastinus formalumus, kuriais daromas poveikis prekybai prekėmis tarp Jungtinės Karalystės ir Europos Sąjungos, Islandijos Respublikos, buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos, Norvegijos Karalystės, Serbijos Respublikos, Šveicarijos Konfederacijos ir Turkijos Respublikos, būtų sudarytos palankesnės sąlygos prekių mainams su Jungtine Karalyste;

               3) siekiant, kad būtų užtikrintos tokios palankesnės sąlygos, tikslinga pakviesti Jungtinę Karalystę prisijungti prie Konvencijos;

               4) Jungtinės Karalystės prisijungimas prie Konvencijos turėtų įsigalioti tik nuo dienos, kurią Jungtinei Karalystei Konvencija nebebus taikoma kaip Europos Sąjungos valstybei narei, arba jeigu Europos Sąjunga ir Jungtinė Karalystė susitartų dėl pereinamojo laikotarpio tvarkos, pagal kurią Konvencija būtų taikoma Jungtinei Karalystei ir Jungtinėje Karalystėje, nuo dienos, kurią ši pereinamojo laikotarpio tvarka nustos galioti,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Jungtinė Karalystė kviečiama prisijungti prie Konvencijos pagal Konvencijos 11a straipsnį nuo dienos, kurią Jungtinė Karalystė nebebus Europos Sąjungos valstybė narė, arba nuo dienos, kurią nustos galioti Europos Sąjungos ir Jungtinės Karalystės nustatyta pereinamojo laikotarpio tvarka, pagal kurią Konvencija būtų taikoma Jungtinei Karalystei ir Jungtinėje Karalystėje.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                  Jungtinio komiteto vardu

                  Pirmininkas

                  Philip Kermode

               2018 m. ... pasiūlymas dėl Jungtinio komiteto, įsteigto 1987 m. gegužės 20 d. Konvencija dėl bendrosios tranzito procedūros,

               sprendimo Nr.    /2018

               dėl kvietimo Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei prisijungti prie šios Konvencijos

               JUNGTINIS KOMITETAS,

               atsižvelgdamas į 1987 m. gegužės 20 d. Konvenciją dėl bendrosios tranzito procedūros
                  2
                (toliau – Konvencija), ypač į jos 15 straipsnio 3 dalies e punktą,

               kadangi:

               1) Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė (toliau – Jungtinė Karalystė) pareiškė norą prisijungti prie Konvencijos kaip atskira susitariančioji šalis nuo dienos, kurią Konvencija nebebus taikoma Jungtinei Karalystei ir Jungtinėje Karalystėje;

               2) palankesnės sąlygos prekybai su Jungtine Karalyste skatinti būtų sudarytos tuo atveju, jei prekėms, gabenamoms tarp Jungtinės Karalystės ir Europos Sąjungos, Islandijos Respublikos, buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos, Norvegijos Karalystės, Serbijos Respublikos, Šveicarijos Konfederacijos ir Turkijos Respublikos, būtų taikoma bendroji tranzito procedūra;

               3) siekiant, kad būtų užtikrintos tokios palankesnės sąlygos, tikslinga pakviesti Jungtinę Karalystę prisijungti prie Konvencijos;

               4) Jungtinės Karalystės prisijungimas prie Konvencijos turėtų įsigalioti tik nuo dienos, kurią Jungtinei Karalystei Konvencija nebebus taikoma kaip Europos Sąjungos valstybei narei, arba jeigu Europos Sąjunga ir Jungtinė Karalystė susitartų dėl pereinamojo laikotarpio tvarkos, pagal kurią Konvencija būtų taikoma Jungtinei Karalystei ir Jungtinėje Karalystėje, nuo dienos, kurią ši pereinamojo laikotarpio tvarka nustos galioti,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Jungtinė Karalystė kviečiama prisijungti prie Konvencijos pagal Konvencijos 15a straipsnį nuo dienos, kurią Jungtinė Karalystė nebebus Europos Sąjungos valstybė narė, arba nuo dienos, kurią nustos galioti Europos Sąjungos ir Jungtinės Karalystės nustatyta pereinamojo laikotarpio tvarka, pagal kurią Konvencija būtų taikoma Jungtinei Karalystei ir Jungtinėje Karalystėje.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Jungtinio komiteto vardu

                  Pirmininkas

                  Philip Kermode

                     (1)

                        OL L 134, 1987 5 22, p. 2.

                     (2)

                        OL L 226, 1987 8 13, p. 2.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2018 08 17
            COM(2018) 598 final
            2018/0308(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo nustatoma pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi dėl Pavojingųjų krovinių vežimo darbo grupės (WP.15) ir ADN administracinio komiteto priimtų Europos sutarties dėl pavojingų krovinių tarptautinio vežimo keliais (ADR) priedų ir prie Europos sutarties dėl tarptautinio pavojingų krovinių vežimo vidaus vandenų keliais (ADN) pridėtų taisyklių pakeitimų

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO DALYKAS

               Siūlomu Tarybos sprendimu siekiama nustatyti Europos Sąjungos poziciją dėl Europos sutarties dėl pavojingų krovinių tarptautinio vežimo keliais (ADR) priedų ir prie Europos sutarties dėl tarptautinio pavojingų krovinių vežimo vidaus vandenų keliais (ADN) pridėtų taisyklių pakeitimų, taikytinų nuo 2019 m. sausio 1 d., atsižvelgiant į numatytą atidėjimo laikotarpio, kurį susitariančiosios šalys, kurios yra Pavojingųjų krovinių vežimo darbo grupės (WP.15) ir ADN administracinio komiteto narės, gali prieštarauti siūlomiems 2019 m. redakcijos pakeitimams, pabaigą.

               2.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

                  Minėti priedai ir taisyklės, paprastai vadinami ADR priedais ir prie ADN pridedamomis taisyklėmis, reglamentuoja Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos (UNECE) narių, kurios taip pat yra ADR ir ADN susitariančiosios šalys, tarptautinį pavojingųjų krovinių vežimą atitinkamai keliais ir vidaus vandenų keliais.

                  Pavojingųjų krovinių vežimo keliais ir vidaus vandenų keliais tiek Sąjungoje, tiek tarp Sąjungos ir kaimyninių šalių plėtra yra vienas iš pagrindinių Europos bendrosios transporto politikos elementų ir ja užtikrinamas visų pramonės šakų, kuriose gaminamos prekės, pagal ADR ir ADN priskiriamos prie pavojingųjų krovinių, arba kuriose iš jų gaunama naudos, tinkamas veikimas. Todėl būtina šias sutartis priderinti prie technikos ir mokslo pažangos, siekiant sudaryti sąlygas transporto ir susijusių ekonominės grandinės pramonės šakų plėtrai. Pakeitimais siekiama suderinti ADR ir ADN su JT tipinėmis taisyklėmis, įskaitant naujas apibrėžtis, klasifikavimo kriterijus ir JT numerius, pakavimo ir (arba) ženklinimo etiketėmis reikalavimus, atnaujinti taikytinus standartus ir technines nuostatas, taip pat ištaisyti korektūros klaidas.

               Tarptautines nuostatas dėl pavojingųjų krovinių vežimo yra nustačiusios įvairios tarptautinės organizacijos, kaip antai UNECE, Tarptautinio vežimo geležinkeliais tarpvyriausybinė organizacija (OTIF) ir įvairios Jungtinių Tautų specializuotosios agentūros. Kadangi taisyklės turi derėti tarpusavyje, šį darbą atliekančios organizacijos sukūrė sudėtingą tarptautinę koordinavimo ir derinimo sistemą. Nuostatos priderinamos po dvejus metus trukusio darbo.

               2.1. Europos sutartis dėl pavojingų krovinių tarptautinio vežimo keliais (ADR)

               Europos sutartimi dėl pavojingų krovinių tarptautinio vežimo keliais (ADR) siekiama reglamentuoti tarptautinį pavojingųjų krovinių vežimą keliais tarp UNECE valstybių narių ir kitų ADR taikančių valstybių (toliau – ADR susitariančiosios šalys). Sutartis įsigaliojo 1968 m. sausio 29 d. Europos Sąjunga nėra sutarties šalis, nors visos jos valstybės narės yra šios sutarties susitariančiosios šalys.

               2.2. Europos sutartis dėl tarptautinio pavojingų krovinių vežimo vidaus vandenų keliais (ADN)

               Europos sutartimi dėl tarptautinio pavojingų krovinių vežimo vidaus vandenų keliais (ADN) siekiama reglamentuoti tarptautinį pavojingųjų krovinių vežimą vidaus vandenų keliais tarp UNECE valstybių narių, taikančių ADN (toliau – ADN susitariančiosios šalys). Sutartis įsigaliojo 2008 m. vasario 28 d. Europos Sąjunga nėra sutarties šalis, nors dvylika jos valstybių narių yra šios sutarties susitariančiosios šalys.

               2.3. Pavojingųjų krovinių vežimo darbo grupė (WP.15) ir ADN administracinis komitetas; priimti sprendimai ir tolesni veiksmai

               Pavojingųjų krovinių vežimo darbo grupė (WP.15), ADN administracinis komitetas ir ADN saugos komitetas (WP.15/AC.2) yra organai, įsteigti UNECE, kad būtų galima priimti sprendimus dėl ADR ir ADN pakeitimų. Šiuos organus sudaro UNECE valstybių narių, taikančių ADR ir ADN, atstovai. Kiekviena ADR ir ADN susitariančioji šalis turi balsavimo teisę.

                  Pagal Pavojingųjų krovinių vežimo darbo grupės (WP.15) įgaliojimų ir darbo tvarkos taisyklių VII skyrių („Balsavimas“) darbo grupėje po vieną balsą turi tik visateisiai dalyviai, o to organo sprendimai paprastai priimami tik bendru sutarimu. WP.15 darbo grupėje balsuojama rankos pakėlimu.

                  Pagal ADN 17 straipsnio 7 dalį kiekviena susitariančioji šalis, atstovaujama ADN administracinio komiteto sesijoje, turi balsavimo teisę.

                  Per dvejų metų laikotarpį 2016–2018 m. priimta įvairių pakeitimų derinant prie mokslo ir technikos pažangos.

                  Visų pirma abiejose sutartyse aiškiau išdėstytos pavojingųjų krovinių klasifikavimo taisyklės, kiek tai susiję su energetinių medžiagų ėminiais bandymo tikslams (2.1.4.3 skirsnis), gaminių priskyrimu prie gaminių, kuriuose yra pavojingųjų produktų, neapibrėžtų kitaip (2.1.5 skirsnis), ir korozinių (ėsdinančių) medžiagų klasifikavimu (2.2.8 skirsnis). Į pavojingųjų krovinių sąrašą įtraukti keli nauji įrašai, nuo UN 3535 TOXIC SOLID, FLAMMABLE, INORGANIC, N.O.S. iki 3548 ARTICLES CONTAINING MISCELLANEOUS DANGEROUS GOODS N.O.S. Parengtos naujos pakavimo instrukcijos, pvz., defektinių elementų ir baterijų (ličio metalo baterijų, ličio jonų baterijų, vežamų atskirai arba įmontuotų įrangoje) pakavimo instrukcija P911. Be to, iš dalies pakeistos 3.3 skyriaus galiojančios pakavimo nuostatos, pvz., 392 specialioji nuostata, taikoma uždarųjų kuro dujų sistemų su dujomis, skirtų ir patvirtintų montuoti transporto priemonėse, vežimui, iš dalies pakeista siekiant atsižvelgti į tai, kad buvo parengti specialūs standartai ir reglamentai, įskaitant 2009 m. sausio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentą (EB) Nr. 79/2009 dėl vandenilinių variklinių transporto priemonių tipo patvirtinimo ir iš dalies keičiantį Direktyvą 2007/46/EB
                     1
                   ir 2010 m. balandžio 26 d. Komisijos reglamentą (ES) Nr. 406/2010, kuriuo įgyvendinamas Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 79/2009 dėl vandenilinių variklinių transporto priemonių tipo patvirtinimo
                     2
                  . Kalbant apie konkretaus režimo pakeitimus, ADR nustatytos naujos tvirtinimo elementų taisyklės. ADN atveju nustatoma tanklaivių zonų, kuriose reikalaujama užtikrinti apsaugą nuo sprogimo, klasifikacija ir įrangos kategorijų klasifikacija, siekiant suderinti tokiems laivams taikomus reikalavimus su dabartiniais Direktyvos 2014/34/ES
                     3
                   reikalavimais.

               Rengiantis priimti šiuos pakeitimus konsultuotasi su įvairiais viešojo ir privačiojo sektorių ekspertais. Rengiant pakeitimus surengti šie techniniai posėdžiai:

               –Jungtinių Tautų Ekonominės ir Socialinės Tarybos Pavojingųjų krovinių vežimo ekspertų pakomitečio posėdžiai:

               (1)47-ojoje sesijoje 2015 m. birželio 22–26 d. Ženevoje,

               (2)48-ojoje sesijoje 2015 m. lapkričio 30 d. – gruodžio 9 d. Ženevoje,

               (3)49-ojoje sesijoje 2016 m. birželio 27 d. – liepos 7 d. Ženevoje,

               (4)50-ojoje sesijoje 2016 m. lapkričio 28 d. – gruodžio 6 d. Ženevoje;

               –UNECE ir OTIF bendri RID ekspertų komiteto ir Pavojingųjų krovinių vežimo darbo grupės (WP.15/AC.1) posėdžiai:

               (1)2016 m. rudens sesijoje 2016 m. rugsėjo 19–23 d. Ženevoje,

               (2)2017 m. pavasario sesijoje 2017 m. kovo 13–17 d. Berne,

               (3)2017 m. rudens sesijoje 2017 m. rugsėjo 19–29 d. Ženevoje,

               (4)2018 m. pavasario sesijoje 2018 m. kovo 12–16 d. Berne;

               –ADR Pavojingųjų krovinių vežimo darbo grupės (WP.15) posėdžiai:

               (1)101-ojoje sesijoje 2016 m. lapkričio 8–10 d. Ženevoje,

               (2)102-ojoje sesijoje 2017 m. gegužės 8–12 d. Ženevoje,

               (3)103-ojoje sesijoje 2017 m. lapkričio 6–10 d. Ženevoje,

               (4)104-ojoje sesijoje 2018 m. gegužės 15–17 d. Ženevoje;

               –ADN saugos komiteto (WP.15/AC.2) posėdžiai:

               (1)29-ojoje sesijoje 2016 m. rugpjūčio 22–26 d. Ženevoje,

               (2)30-ojoje sesijoje 2017 m. sausio 23–27 d. Ženevoje,

               (3)31-ojoje sesijoje 2017 m. rugpjūčio 28–31 d. Ženevoje,

               (4)32-ojoje sesijoje 2018 m. sausio 22–26 d. Ženevoje;

               –ADN administracinio komiteto posėdis

               (1)dvidešimtojoje sesijoje 2018 m. sausio 26 d. Ženevoje.

               Per šiuos posėdžius ekspertų komitetai išnagrinėjo ir apsvarstė atskirus pasiūlymus dėl pakeitimų. Dėl daugumos rekomenduotų veiksmų susitarta vieningai. Kai kurie pasiūlymai rekomenduoti atsižvelgiant į daugumos ekspertų nuomonę.

                  Pavojingųjų krovinių vežimo darbo grupė (WP.15) sprendimus dėl ADR pasiūlymų priėmė kiekvienoje iš pirmiau nurodytų sesijų. Administracinis komitetas sprendimą dėl ADN pakeitimų priėmė dvidešimtojoje sesijoje 2018 m. sausio 26 d. Ženevoje.

                  Remiantis ADR 14 straipsniu, Pavojingųjų krovinių vežimo darbo grupei (WP.15) priėmus sprendimą, laikoma, kad bet kuriems pasiūlytiems ADR priedų pakeitimams pritarta, jei per tris mėnesius nuo dienos, kurią Jungtinių Tautų generalinis sekretorius juos išplatina, bent vienas trečdalis susitariančiųjų šalių arba penkios susitariančiosios šalys, jei vienas trečdalis yra daugiau kaip penkios, raštu nepareiškė generaliniam sekretoriui prieštaravimų dėl siūlomo pakeitimo.

                  Remiantis ADN 20 straipsniu, ADN administraciniam komitetui priėmus sprendimą, laikoma, kad pakeitimams pritarta, jei per tris mėnesius nuo dienos, kurią Jungtinių Tautų generalinis sekretorius juos išplatina, bent vienas trečdalis susitariančiųjų šalių arba penkios susitariančiosios šalys, jei vienas trečdalis yra daugiau kaip penkios, raštu nepareiškė generaliniam sekretoriui prieštaravimų dėl siūlomų pakeitimų.

                  WP.15 darbo grupės priimti pakeitimai, išdėstyti šio pasiūlymo priede pateiktuose dokumentuose, išsiųsti Jungtinių Tautų generaliniam sekretoriui, kad 2018 m. liepos 1 d. apie juos būtų galima pranešti ADR susitariančiosioms šalims ir jiems būtų pritarta ADR 14 straipsnyje nustatyta tvarka; su pakeitimais galima susipažinti ir internete
                     4
                  .

                  Apie ADN administracinio komiteto priimtus pakeitimus, išdėstytus šio pasiūlymo priede pateiktuose dokumentuose, Jungtinių Tautų generalinis sekretorius 2018 m. liepos 1 d. pranešė ADN susitariančiosioms šalims, kad jos pritartų ADN 20 straipsnyje nustatyta tvarka; su pakeitimais galima susipažinti ir internete
                     5
                  .

                  Iki 2018 m. spalio 1 d. Jungtinių Tautų generalinis sekretorius, veikdamas kaip depozitaras, gali priimti prieštaravimus dėl ADR ir ADN pakeitimų, priimtų 2.3 punkte nurodytose sesijose.

                  Jei prieštaravimų nepareikš pakankamas skaičius šalių, tikimasi, kad su šiuo pasiūlymu susiję pakeitimai įsigalios 2019 m. sausio 1 d. ir taps privalomi.

               3. POZICIJA, KURIOS TURI BŪTI LAIKOMASI SĄJUNGOS VARDU

               3.1. Bendroji informacija

                  Europos Sąjunga nėra ADR ir ADN susitariančioji šalis. Vis dėlto tai, kad Europos Sąjunga nėra tarptautinio susitarimo šalis, neužkerta kelio jai naudotis savo kompetencija per savo institucijas nustatant poziciją, kuri turi būti priimta jos vardu tuo susitarimu įsteigtame organe, visų pirma per to susitarimo šalimis esančias valstybes nares, bendrai veikiančias jos interesais (žr. Sprendimo Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, 52 punktą ir jame nurodytą Teismo praktiką).

                  Šiuo metu ADR susitariančiosios šalys yra 50 valstybių, įskaitant visas 28 ES valstybes nares. ADN susitariančiosios šalys yra 17 valstybių, įskaitant 12 ES valstybių narių.

                  Nuo 1997 m. sausio 1 d. Europos Sąjunga ADR nuostatas taiko visų rūšių pavojingųjų krovinių vežimui keliais ES teritorijoje; iš pradžių jos buvo taikomos pagal 1994 m. lapkričio 21 d. Tarybos direktyvą 94/55/EB dėl valstybių narių teisės aktų, susijusių su pavojingų krovinių vežimu keliais, suderinimo
                     6
                  . 2008 metais Direktyvą 94/55/EB pakeitė Direktyva 2008/68/EB; naujojoje direktyvoje laikomasi ankstesnės direktyvos principų. ADN nuostatas pavojingųjų krovinių vežimui vidaus vandenų keliais Europos Sąjunga taiko nuo 2009 m. sausio 1 d.

                  Direktyvos 2008/68/EB 4 straipsnyje dėl trečiųjų šalių nustatyta, kad pavojingų krovinių vežimas tarp valstybių narių ir trečiųjų šalių leidžiamas laikantis ADR, RID arba ADN reikalavimų, jei prieduose nenurodyta kitaip.

                  Be to, minėti pakeitimai, kurie taps privalomi, turės įtakos Direktyvos 2008/68/EB taikymui, atsižvelgiant į jos 8 straipsnį. Pagal tą nuostatą Komisijai suteikti įgaliojimai priderinti Direktyvos 2008/68/EB I priedo I.1 skirsnį ir III priedo III.1 skirsnį prie mokslo ir technikos pažangos, ypač siekiant atsižvelgti į ADR, RID ir ADN pakeitimus.

               3.2. ES pozicija

                  Šio pasiūlymo priede pateiktas išsamus numatomų pakeitimų sąrašas ir nurodyta, kad jiems Sąjunga gali pritarti. Atsižvelgiant į techninę pažangą, numatomi pakeitimai laikomi tinkamais saugiam ir ekonomiškai efektyviam pavojingųjų krovinių vežimui užtikrinti, todėl jiems gali būti pritarta. Siūlomais pakeitimais siekiama užtikrinti saugų ir patikimą pavojingųjų krovinių vežimą, kad būtų išvengta šioms prekėms būdingų pavojų.

               4. TEISINIS PAGRINDAS

               4.1. Procedūrinis teisinis pagrindas

               4.1.1. Principai

                  Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą.

                  SESV 218 straipsnio 9 dalis taikoma neatsižvelgiant į tai, ar Sąjunga yra organo narė arba susitarimo šalis
                     7
                  .

                  Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal atitinkamo organo veiklą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį
                     8
                  .

               4.1.2. Taikymas aptariamuoju atveju

                  WP.15 yra susitarimu, t. y. Europos sutartimi dėl pavojingų krovinių tarptautinio vežimo keliais (ADR), įsteigtas organas.

                  ADN administracinis komitetas yra susitarimu, t. y. Europos sutartimi dėl tarptautinio pavojingų krovinių vežimo vidaus vandenų keliais (ADN), įsteigtas organas.

                  WP.15 ir ADN administracinio komiteto priimti aktai yra teisinę galią turintys aktai. Pirmiau aprašytomis sąlygomis priimti aktai bus privalomi pagal tarptautinę teisę pagal ADR 14 straipsnį ir ADN 20 straipsnį ir gali labai paveikti ES teisės aktų, t. y. Direktyvos 2008/68/EB, turinį. Taip yra todėl, kad Direktyvos 2008/68/EB 4 straipsnyje dėl trečiųjų šalių nurodyta, kad pavojingų krovinių vežimas tarp valstybių narių ir trečiųjų šalių leidžiamas laikantis ADR, RID arba ADN reikalavimų, jei prieduose nenurodyta kitaip. Be to, aktai turės įtakos Direktyvos 2008/68/EB taikymui, atsižvelgiant į jos 8 straipsnį. Pagal tą nuostatą Komisijai suteikti įgaliojimai priderinti Direktyvos 2008/68/EB I priedo I.1 skirsnį ir III priedo III.1 skirsnį prie mokslo ir technikos pažangos, ypač siekiant atsižvelgti į ADR, RID ir ADN pakeitimus.

                  Numatomais aktais susitarimo institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama.

                  Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.

               4.2. Materialinis teisinis pagrindas

               4.2.1. Principai

                  Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio.  Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis arba svarbesnis tikslas arba dalis.

               4.2.2. Taikymas aptariamuoju atveju

                  Pagrindinis sprendimo tikslas ir turinys yra susiję su pavojingųjų krovinių vežimu keliais ir vidaus vandenų keliais. Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra SESV 91 straipsnis.

               4.3. Išvada

                  Siūlomo Tarybos sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 91 straipsnis kartu su 218 straipsnio 9 dalimi.

               5. SIŪLOMO AKTO SKELBIMAS

                  Siekiant skaidrumo ir užtikrinti tinkamą nuorodą, nuoroda į Pavojingųjų krovinių vežimo darbo grupės (WP.15) ir ADN saugos komiteto sprendimus skelbiama Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir nurodoma jų įsigaliojimo data.

               2018/0308 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo nustatoma pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi dėl Pavojingųjų krovinių vežimo darbo grupės (WP.15) ir ADN administracinio komiteto priimtų Europos sutarties dėl pavojingų krovinių tarptautinio vežimo keliais (ADR) priedų ir prie Europos sutarties dėl tarptautinio pavojingų krovinių vežimo vidaus vandenų keliais (ADN) pridėtų taisyklių pakeitimų

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 91 straipsnį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)1968 m. sausio 29 d. įsigaliojo Europos sutartis dėl pavojingų krovinių tarptautinio vežimo keliais (ADR). 2008 m. vasario 29 d. įsigaliojo Europos sutartis dėl tarptautinio pavojingų krovinių vežimo vidaus vandenų keliais (ADN);

               (2)pagal ADR 14 straipsnį bet kuri susitariančioji šalis gali siūlyti vieną ar daugiau tos sutarties priedų pakeitimų, taigi Pavojingųjų krovinių vežimo darbo grupė (WP.15) gali priimti ADR priedų pakeitimus. Pagal ADN 20 straipsnį Saugos komitetas ir Administracinis komitetas gali priimti prie ADN pridėtų taisyklių pakeitimus;

               (3)apie pavojingųjų krovinių vežimo keliais ir vidaus vandenų keliais pakeitimus, kuriuos per dvejų metų laikotarpį 2016–2018 m. priėmė WP.15 ir ADN administracinis komitetas, 2018 m. liepos 1 d. pranešta ADR ir ADN susitariančiosioms šalims;

               (4)tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi dėl tų ADR ir ADN pakeitimų, nes tie aktai galės labai paveikti Sąjungos teisės, t. y. 2008 m. rugsėjo 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/68/EB dėl pavojingų krovinių vežimo vidaus keliais
                  9
               , turinį. Šioje direktyvoje nustatomi pavojingųjų krovinių vežimo keliais, geležinkeliais ir vidaus vandenų keliais valstybėse narėse ar iš vienų valstybių narių į kitas reikalavimai, darant nuorodas į ADR ir ADN. Taigi tos direktyvos 4 straipsnyje nustatyta, kad pavojingų krovinių vežimas tarp valstybių narių ir trečiųjų šalių leidžiamas laikantis ADR, RID arba ADN reikalavimų, jei prieduose nenurodyta kitaip. Be to, pagal tos direktyvos 8 straipsnį Komisijai suteikti įgaliojimai priderinti Direktyvos 2008/68/EB I priedo I.1 skirsnį ir III priedo III.1 skirsnį prie mokslo ir technikos pažangos, ypač siekiant atsižvelgti į ADR, RID ir ADN pakeitimus;

               (5)Sąjunga nėra ADR ir ADN susitariančioji šalis. Vis dėlto tai neužkerta kelio jai naudotis savo kompetencija per savo institucijas nustatant poziciją, kuri turi būti priimta jos vardu tuo susitarimu įsteigtame organe, visų pirma per to susitarimo šalimis esančias valstybes nares, bendrai veikiančias jos interesais;

               (6)ADR susitariančiosios šalys yra ir ją taiko visos valstybės narės, o ADN susitariančiosios šalys yra ir ją taiko 12 valstybių narių;

               (7)pirmiau nurodyti priimti pakeitimai susiję su techniniais standartais arba vienodomis techninėmis normomis ir jais siekiama užtikrinti saugų ir efektyvų pavojingųjų krovinių vežimą, kartu atsižvelgiant į sektoriaus mokslo ir technikos pažangą ir į kuriamas naujas medžiagas ir produktus, kurie vežami kelia pavojų. Pavojingųjų krovinių vežimo keliais ir vidaus vandenų keliais plėtra tiek Sąjungoje, tiek tarp Sąjungos ir kaimyninių šalių yra vienas iš pagrindinių bendrosios transporto politikos elementų ir užtikrina visų pramonės šakų, kuriose gaminamos prekės, pagal ADR ir ADN priskiriamos prie pavojingų krovinių, arba kuriose iš jų gaunama naudos, tinkamą veikimą;

               (8)visi siūlomi pakeitimai yra pagrįsti ir naudingi, todėl Sąjunga turėtų jiems pritarti;

               (9) Sąjungos poziciją kartu pareikš Sąjungos valstybės narės, kurios yra ADR ir ADN susitariančiosios šalys,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Pozicija, kurios turi būti laikomasi Europos Sąjungos vardu dėl ADR priedų ir prie ADN pridėtų taisyklių pakeitimų, priimtų atitinkamai Pavojingųjų krovinių vežimo darbo grupės (WP.15) ir ADN administracinio komiteto ir nurodytų šio sprendimo priede, išdėstyta tame priede.

               Pagal 2 straipsnį dėl neesminių šios pozicijos pakeitimų gali būti susitarta be papildomo Tarybos sprendimo.

               2 straipsnis

               Sąjungos poziciją, veikdamos kartu Sąjungos interesų labui, pareiškia valstybės narės, kurios yra ADR ir ADN susitariančiosios šalys.

               3 straipsnis

               Nuoroda į Pavojingųjų krovinių vežimo darbo grupės (WP.15) ir ADN saugos komiteto sprendimus skelbiama Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir nurodoma jų įsigaliojimo data.

               4 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 35, 2009 2 4, p. 32.

                     (2)

                        OL L 122, 2010 5 18, p. 1.

                     (3)

                        OL L 96, 2014 3 29, p. 309.

                     (4)

                        http://www.unece.org/trans/main/dgdb/wp15/wp15rep.html.

                     (5)

                        http://www.unece.org/trans/main/dgdb/adn/adn_rep.html.

                     (6)

                        OL L 319, 1994 12 12, p. 7.

                     (7)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64 punktas.

                     (8)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.

                     (9)

                        OL L 260, 2008 9 30, p. 13.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2018 08 17
            COM(2018) 598 final
            PRIEDAS
            prie
            TARYBOS SPRENDIMO
            kuriuo nustatoma pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi dėl Pavojingųjų krovinių vežimo darbo grupės (WP.15) ir ADN administracinio komiteto priimtų Europos sutarties dėl pavojingų krovinių tarptautinio vežimo keliais (ADR) priedų ir prie Europos sutarties dėl tarptautinio pavojingų krovinių vežimo vidaus vandenų keliais (ADN) pridėtų taisyklių pakeitimų

               PRIEDAS

                        Pasiūlymas

                        Pamatinis dokumentas

                        Pranešimas

                        Dalykas

                        Pastabos

                        ES pozicija

                        1

                        ECE/TRANS/WP.15/240

                           C.N.304.2018.

                        TREATIES-XI.B.14

                        ADR A ir B priedų pakeitimų projektas

                        Pavojingųjų krovinių vežimo darbo grupės (WP.15) techninis susitarimas

                        Pritaria pakeitimams

                        2

                        ECE/TRANS/WP.15/240/Add.1

                           C.N.304.2018.

                        TREATIES-XI.B.14

                        ADR A ir B priedų pakeitimų projekto priedas (Nauja 2018 m. birželio 8 d. redakcija)

                        Pavojingųjų krovinių vežimo darbo grupės (WP.15) techninis susitarimas

                        Pritaria pakeitimams

                        3

                        ECE/TRANS/WP.15/240/Corr.1

                           C.N.304.2018.

                        TREATIES-XI.B.14

                        ADR A ir B priedų pakeitimų projekto klaidų ištaisymas (Nauja 2018 m. birželio 8 d. redakcija)

                        Pavojingųjų krovinių vežimo darbo grupės (WP.15) techninis susitarimas

                        Pritaria pakeitimams

                        4

                        ECE/ADN/45

                           C.N.297.2018.

                        TREATIES-XI.D.6

                        Prie ADN pridedamų taisyklių pakeitimų projektas

                        ADN administracinio komiteto techninis susitarimas

                        Pritaria pakeitimams