               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 07 03
            COM(2017) 357 final
            2017/0148(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo Liuksemburgas ir Rumunija įgaliojami dėl Europos Sąjungos interesų pritarti Gruzijos ir Pietų Afrikos Respublikos prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

                  1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų (toliau – 1980 m. konvencija), kurią iki šiol ratifikavo 97 šalys, įskaitant visas ES valstybes nares, tikslas – Susitariančiųjų Šalių paskirtoms centrinėms įstaigoms bendradarbiaujant atkurti ankstesnę padėtį greitai grąžinant neteisėtai išvežtus ar laikomus vaikus.

                  Vaikų grobimo prevencija yra vienas iš esminių ES vaiko teisių rėmimo politikos aspektų, todėl Europos Sąjunga tarptautiniu lygmeniu aktyviai siekia gerinti 1980 m. konvencijos taikymą ir ragina trečiąsias valstybes prie jos prisijungti.

                  1997 m. liepos 24 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Gruzija. Konvencija Gruzijoje įsigaliojo 1997 m. spalio 1 d.

                  1980 m. konvencija jau galioja Gruzijos ir 25 ES valstybių narių santykiams. Gruzijos prisijungimui prie konvencijos dar nepritarė tik Liuksemburgas, Danija ir Rumunija.

                  1997 m. liepos 8 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Pietų Afrikos Respublika. Konvencija Pietų Afrikos Respublikoje įsigaliojo 1997 m. spalio 1 d.

                  1980 m. konvencija galioja Pietų Afrikos Respublikos ir 26 ES valstybių narių santykiams. Pietų Afrikos Respublikos prisijungimui prie konvencijos dar nepritarė tik Liuksemburgas ir Rumunija.

                  1980 m. konvencijos 38 straipsnio 4 pastraipoje nustatyta, kad ji bus taikoma tik prisijungiančios valstybės ir tų susitariančiųjų valstybių, kurios pareikš, kad pritaria jos prisijungimui, tarpusavio santykiams.

                  Tai, kad ES turi išimtinę kompetenciją dėl pritarimo trečiosios valstybės prisijungimui prie 1980 m. konvencijos, patvirtino Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, su kuriuo konsultuotasi Komisijos iniciatyva.

                  2014 m. spalio 14 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo nuomonėje 1/13 pareikšta, kad trečiosios valstybės prisijungimo prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų priėmimas priklauso išimtinei Europos Sąjungos kompetencijai.

                  Teismas pabrėžė, kad šioje srityje ES lygmeniu reikalingas vienodumas – būtina vengti vadinamosios kintamosios geometrijos tarp valstybių narių.

                  Kovos su tarptautiniu vaikų grobimu sritis priklauso išimtinei Europos Sąjungos išorės kompetencijai, todėl nuspręsti pritarti Gruzijos ir Pietų Afrikos Respublikos prisijungimui reikia ES lygmeniu – priimant Tarybos sprendimą. Todėl Liuksemburgas ir Rumunija turėtų padaryti pareiškimą dėl pritarimo Gruzijos ir Pietų Afrikos Respublikos prisijungimui dėl Europos Sąjungos interesų.

                  Liuksemburgui ir Rumunijai pritarus, 1980 m. konvencija būtų taikoma Gruzijos ir visų ES valstybių narių, išskyrus Daniją, santykiams. Pietų Afrikos Respublikos atveju 1980 m. konvencija bus taikoma santykiams su visomis ES valstybėmis narėmis.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Kalbant apie tėvų vykdomą vaikų grobimą, 1980 m. Hagos konvencija yra Tarybos reglamento Nr. 2201/2003 (reglamento „Briuselis IIa“)
                     1
                  , kuris yra ES teisminio bendradarbiavimo bylose, susijusiose su santuoka ir tėvų pareigomis, kertinis akmuo, tarptautinis atitikmuo.

                  Vienas iš pagrindinių šio reglamento tikslų – atgrasyti nuo vaikų grobimo tarp valstybių narių, nustatant procedūras, kuriomis būtų užtikrinama, kad vaikas būtų greitai grąžintas į valstybę narę, kurioje yra jo nuolatinė gyvenamoji vieta. Todėl reglamento „Briuselis IIa“ 11 straipsnis apima 1980 m. Hagos konvencijoje išdėstytą procedūrą ir ją papildo – išaiškinami kai kurie jos aspektai, visų pirma vaiko išklausymas, taip pat laikotarpis, per kurį reikia priimti sprendimą po to, kai pateiktas pareiškimas dėl grąžinimo, ir vaiko negrąžinimo priežastys. Jame taip pat įvestos nuostatos, reglamentuojančios skirtingose valstybėse narėse priimtus prieštaringus sprendimus dėl grąžinimo ir negrąžinimo.

                  Tarptautiniu lygmeniu Europos Sąjunga remia trečiųjų valstybių prisijungimą prie 1980 m. konvencijos, kad jos valstybės narės galėtų remtis bendra teisine sistema kovos su tarptautiniu vaikų grobimu srityje.

                  Nuo 2015 m. birželio mėn. iki 2016 m. gruodžio mėn. jau priimta dešimt Tarybos sprendimų, kuriais pritarta 10 trečiųjų šalių (Maroko, Singapūro, Rusijos Federacijos, Albanijos, Andoros, Seišelių, Armėnijos, Korėjos Respublikos, Kazachstano ir Peru) prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo
                     2
                  .

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Šis pasiūlymas yra akivaizdžiai susijęs su Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnyje įtvirtintu bendru tikslu – saugoti vaiko teises. 1980 m. Hagos konvencijos sistema siekiama apsaugoti vaikus nuo žalingo tėvų vykdomo vaikų grobimo poveikio ir užtikrinti, kad vaikai galėtų išsaugoti ryšį su abiem tėvais, pavyzdžiui, užtikrinant galimybę faktiškai naudotis teise matytis su vaiku.

                  Taip pat reikia paminėti ryšį su skatinimu naudotis tarpininkavimu sprendžiant tarpvalstybinius šeimos ginčus. Direktyva dėl tam tikrų mediacijos civilinėse ir komercinėse bylose aspektų
                     3
                  , be kita ko, taikoma šeimos teisei bendroje Europos teisminėje erdvėje. 1980 m. Hagos konvencija taip pat skatinama šeimos ginčus spręsti draugiškai. Vienos iš geros praktikos gairių pagal 1980 m. Hagos konvenciją, kurias paskelbė Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencija, skirtos naudojimuisi tarpininkavimu sprendžiant į konvencijos taikymo sritį patenkančius tarptautinius šeimos ginčus dėl vaikų. Europos Komisijos iniciatyva šios gairės išverstos į visas ES kalbas (išskyrus anglų ir prancūzų k.) bei arabų kalbą, siekiant paskatinti dialogą su konvencijos dar neratifikavusiomis valstybėmis ir padėti kartu rasti konkrečius dėl tarptautinio vaikų grobimo kylančių problemų sprendimo būdus
                     4
                  .

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  Atsižvelgiant į tai, kad sprendimas susijęs su tarptautiniu susitarimu, jo teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnis kartu su 81 straipsnio 3 dalimi. Taryba, pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, sprendžia vieningai.

                  Jungtinei Karalystei ir Airijai Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 yra privalomas, todėl jos dalyvauja priimant ir taikant šį sprendimą.

                  Pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas.

               •Proporcingumo principas

                  Šis pasiūlymas parengtas atsižvelgiant į jau priimtus Tarybos sprendimus dėl to paties dalyko ir juo neviršijama to, kas būtina pasiekti tikslui užtikrinti suderintus ES veiksmus kovos su tarptautiniu vaikų grobimu srityje, užtikrinant, kad Liuksemburgas ir Rumunija pritartų Gruzijos ir Pietų Afrikos Respublikos prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos per nurodytą laiką.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

                  Liuksemburgas ir Rumunija, kurių Komisija paklausė dėl jų ketinimo pritarti Gruzijos ir Pietų Afrikos Respublikos prisijungimui prie 1980 m. konvencijos, pateikė teigiamą nuomonę.

                  2017 m. balandžio 24 d. ekspertų posėdyje vykusiose diskusijose paaiškėjo, kad šiame etape valstybės narės neprieštarauja, kad Liuksemburgas ir Rumunija pritartų Gruzijos ir Pietų Afrikos Respublikos prisijungimui prie 1980 m. konvencijos.

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

                  Atsižvelgiant į tai, kad konvencija jau galioja Gruzijos ir 25 valstybių narių santykiams ir Pietų Afrikos Respublikos ir 26 valstybių narių santykiams, Komisijos ir valstybių narių ekspertų nuomone, tokiais atvejais nebūtina atlikti trečiosios šalies padėties konkretaus vertinimo.

                  Valstybių narių ekspertai nepranešė apie jokias problemas taikant 1980 m. konvenciją santykiams su Gruzija ir Pietų Afrikos Respublika.

               •Poveikio vertinimas

                  Dešimties 2015–2016 m. priimtų Tarybos sprendimų dėl pritarimo kelių trečiųjų valstybių prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos atveju, atsižvelgiant į šio teisėkūros procedūra priimamo akto pobūdį, konkretaus poveikio vertinimo neatlikta. Bet kokiu atveju buvo laikomasi nuomonės, kad Gruzijos ir Pietų Afrikos Respublikos padėties konkretus vertinimas būtų perteklinis, atsižvelgiant į tai, kad konvencija jau galioja santykiams su atitinkamai 25 ir 26 ES valstybėmis narėmis ir Liuksemburgo ir Rumunijos norą pritarti Gruzijos ir Pietų Afrikos Respublikos prisijungimui.

                  4.
                        POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Siūlomas sprendimas poveikio biudžetui neturi.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

                  Kadangi pasiūlymas susijęs tik su Liuksemburgo ir Rumunijos įgaliojimu pritarti Gruzijos ir Pietų Afrikos Respublikos prisijungimui prie 1980 m. konvencijos, jo įgyvendinimo stebėsena apima tik šiuos aspektus: kaip Liuksemburgas ir Rumunija laikosi pareiškimo teksto, deponavimo laikotarpio ir pranešimo apie deponavimą Komisijai reikalavimų, nustatytų Tarybos sprendime.

               2017/0148 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo Liuksemburgas ir Rumunija įgaliojami dėl Europos Sąjungos interesų pritarti Gruzijos ir Pietų Afrikos Respublikos prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 81 straipsnio 3 dalį kartu su 218 straipsniu,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę
                  5
               ,

               kadangi:

               (1)
                     Europos Sąjunga yra nusistačiusi kaip vieną iš savo tikslų skatinti vaiko teisių apsaugą, kaip nurodyta Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnyje. Priemonės, skirtos vaikams apsaugoti nuo neteisėto išvežimo ar laikymo, yra vienas iš esminių tos politikos aspektų;

               (2)
                     Taryba priėmė Reglamentą (EB) Nr. 2201/2003
                  6
                (toliau – reglamentas „Briuselis IIa“), kuriuo siekiama apsaugoti vaikus nuo žalingų padarinių, kuriuos sukelia neteisėtas išvežimas ar laikymas, ir nustatyti tvarką, kuri užtikrintų greitą jų sugrąžinimą į valstybę, kurioje jie nuolat gyvena, taip pat užtikrinti bendravimo teisių ir globos teisių apsaugą;

               (3)
                     reglamentu „Briuselis IIa“ papildoma ir sustiprinama 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencija dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų (toliau – 1980 m. Hagos konvencija), kuria tarptautiniu lygmeniu nustatoma susitariančiųjų valstybių ir centrinių įstaigų įsipareigojimų ir bendradarbiavimo sistema ir siekiama užtikrinti greitą neteisėtai išvežtų ar laikomų vaikų grąžinimą;

               (4)
                     visos Sąjungos valstybės narės yra 1980 m. Hagos konvencijos šalys;

               (5)
                     Sąjunga ragina trečiąsias valstybes prisijungti prie 1980 m. Hagos konvencijos ir remia tinkamą 1980 m. Hagos konvencijos įgyvendinimą, inter alia, kartu su valstybėmis narėmis dalyvaudama specialiųjų komisijų, kurias reguliariai organizuoja Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencija, veikloje;

               (6)
                     opiais tarptautinio vaikų grobimo atvejais geriausiu sprendimu galėtų būti bendra teisinė sistema, taikoma Sąjungos valstybių narių ir trečiųjų valstybių santykiams;

               (7)
                     1980 m. Hagos konvencijoje nustatyta, kad ji taikoma tik prisijungiančios valstybės ir tokių susitariančiųjų valstybių, kurios pareiškė, kad pritaria jos prisijungimui, tarpusavio santykiams;

               (8)
                     pagal 1980 m. Hagos konvenciją ekonominės integracijos regioninėms organizacijoms, kaip antai Sąjungai, neleidžiama tapti jos šalimi. Todėl Sąjunga negali nei prisijungti prie tos konvencijos, nei deponuoti savo pareiškimo dėl pritarimo valstybės prisijungimui;

               (9)
                     remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo nuomone 1/13, pareiškimai dėl pritarimo prisijungimui pagal 1980 m. Hagos konvenciją priklauso išimtinei Sąjungos išorės kompetencijai;

               (10)
                     1997 m. liepos 24 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Gruzija. Konvencija Gruzijoje įsigaliojo 1997 m. spalio 1 d.;

               (11)
                     visos susijusios valstybės narės, išskyrus Daniją, Liuksemburgą ir Rumuniją, jau pritarė Gruzijos prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos.  Gruzija pritarė Bulgarijos, Estijos, Latvijos, Lietuvos ir Maltos prisijungimui. Įvertinus padėtį Gruzijoje padaryta išvada, kad Liuksemburgas ir Rumunija gali dėl Sąjungos interesų pritarti Gruzijos prisijungimui pagal 1980 m. Hagos konvencijos sąlygas;

               (12)
                     1997 m. liepos 8 d. prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą deponavo Pietų Afrikos Respublika. Konvencija Pietų Afrikos Respublikoje įsigaliojo 1997 m. spalio 1 d.;

               (13)
                     visos susijusios valstybės narės, išskyrus Liuksemburgą ir Rumuniją, jau pritarė Pietų Afrikos Respublikos prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos. Pietų Afrikos Respublika pritarė Bulgarijos, Estijos, Latvijos, Lietuvos ir Maltos prisijungimui. Įvertinus padėtį Pietų Afrikos Respublikoje padaryta išvada, kad Liuksemburgas ir Rumunija gali dėl Sąjungos interesų pritarti Pietų Afrikos Respublikos prisijungimui pagal 1980 m. Hagos konvencijos sąlygas;

               (14)
                     todėl Liuksemburgas ir Rumunija turėtų būti įgalioti deponuoti pareiškimus dėl pritarimo Gruzijos ir Pietų Afrikos Respublikos prisijungimui dėl Sąjungos interesų laikydamosi šiame sprendime išdėstytų sąlygų. Kitos Sąjungos valstybės narės jau pritarė Gruzijos ir Pietų Afrikos Respublikos prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos, todėl naujų pareiškimų dėl pritarimo prisijungimui neturėtų deponuoti, nes pagal tarptautinę viešąją teisę esami pareiškimai galioja toliau;

               (15)
                     Jungtinei Karalystei ir Airijai Reglamentas „Briuselis IIa“ yra privalomas ir todėl jos dalyvauja priimant ir taikant šį sprendimą;

               (16)
                     pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               1.
                     Liuksemburgas ir Rumunija įgaliojami dėl Sąjungos interesų pritarti Gruzijos ir Pietų Afrikos Respublikos prisijungimui prie 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų (toliau – 1980 m. Hagos konvencija).

               2.
                     1 dalyje nurodytos valstybės narės ne vėliau kaip [dvylika mėnesių po šio sprendimo priėmimo] deponuoja pareiškimą dėl pritarimo Gruzijos ir Pietų Afrikos Respublikos prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl Sąjungos interesų, išdėstytą taip:

               „[Visas VALSTYBĖS NARĖS pavadinimas] pareiškia, kad pritaria Gruzijos ir Pietų Afrikos Respublikos prisijungimui prie 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų, vadovaujantis Tarybos sprendimu (ES) 2017/…*.“

                  73.
                     Abi valstybės narės informuoja Tarybą ir Komisiją apie savo pareiškimo dėl pritarimo Gruzijos ir Pietų Afrikos Respublikos prisijungimui deponavimą ir perduoda Komisijai pareiškimo tekstą per du mėnesius nuo jo deponavimo.

               2 straipsnis

               Valstybės narės, pareiškimus dėl pritarimo Gruzijos ir Pietų Afrikos Respublikos prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos deponavusios iki šio sprendimo priėmimo dienos, naujų pareiškimų nedeponuoja.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               4 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Liuksemburgui ir Rumunijai.

               Priimta Briuselyje ...

                  Tarybos vardu

                  Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 338, 2003 12 23, p. 31.

                     (2)
                  Jau priimta dešimt Tarybos sprendimų, kuriais valstybės narės įgaliojamos pritarti, kad prie 1980 m. konvencijos prisijungtų Andora (2015 m. birželio 15 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/1023); Seišeliai (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/2354); Rusija (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/2355); Albanija (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/2356); Singapūras (2015 m. birželio 15 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/1024); Marokas (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/2357); Armėnija (2015 m. gruodžio 10 d. priimtas Tarybos sprendimas 2015/2358); Korėjos Respublika (2016 m. gruodžio 8 d. priimtas Tarybos sprendimas 2016/2313), Kazachstanas (2016 m. gruodžio 8 d. priimtas Tarybos sprendimas 2016/2311) ir Peru (2016 m. gruodžio 8 d. priimtas Tarybos sprendimas 2016/2312).

                     (3)
                  2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/52/EB dėl tam tikrų mediacijos civilinėse ir komercinėse bylose aspektų (OL L 136, 2008 5 24, p. 3).

                     (4)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (5)
                  OL C , , p. .

                     (6)
                  2003 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo, panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1347/2000 (OL L 338, 2003 12 23, p. 1).

                     (7)
                  OL: prašom įrašyti šio sprendimo numerį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Strasbūras, 2015 12 15
            COM(2015) 677 final
            2015/0314(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo pagal Tarybos sprendimo (ES) 2015/1523 ir Tarybos sprendimo (ES) 2015/1601, kuriais Italijos ir Graikijos labui nustatomos laikinosios priemonės tarptautinės apsaugos srityje, 9 straipsnį Švedijos labui nustatomos laikinosios priemonės tarptautinės apsaugos srityje

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               1.1. Sutarties 78 straipsnio 3 dalis ir esami laikinieji perkėlimo mechanizmai

                  Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 78 straipsnio 3 dalies nuostatos yra bendros prieglobsčio politikos dalis ir reagavimo į nepaprastąją padėtį teisinis pagrindas. Remdamasi Komisijos pasiūlymu ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, Taryba gali priimti laikinąsias priemones valstybės (-ių) narės (-ių) labui, jei vienoje ar keliose valstybėse narėse dėl staigaus trečiųjų šalių piliečių antplūdžio susidaro nepaprastoji padėtis. SESV 78 straipsnio 3 dalyje numatytos laikinosios priemonės yra išimtinio pobūdžio. Jas galima taikyti tik tada, jei pasiektas tam tikras būtinumo reaguoti lygis, o valstybės (-ių) narės (-ių) prieglobsčio sistemai (-oms) staigus trečiųjų šalių piliečių antplūdis sukelia didelių problemų.

                  Remdamasi SESV 78 straipsnio 3 dalimi Taryba priėmė du sprendimus, kuriais Italijos ir Graikijos labui nustatomos laikinosios priemonės tarptautinės apsaugos srityje. Pagal Tarybos sprendimą (ES) 2015/1523
                     1
                   iš Italijos ir Graikijos į kitas valstybes nares turėtų būti perkelta 40 000 tarptautinės apsaugos prašytojų. Pagal Tarybos sprendimą (ES) 2015/1601
                     2
                   iš Italijos ir Graikijos ir kitų valstybių narių susidarius nepaprastajai padėčiai turėtų būti perkelta 120 000 tarptautinės apsaugos prašytojų.

                  Pagal Tarybos sprendimą (ES) 2015/1523 iš Italijos ir Graikijos į Švediją turėtų būti perkelta 1 369 asmenų, o pagal Tarybos sprendimą (ES) 2015/1601 – 4 358 asmenys.

                  Pagal Sprendimo 2015/1601 4 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą valstybė narė, nurodydama tinkamai pagrįstas priežastis, gali pranešti Komisijai ir Tarybai, kad joje yra susidariusi nepaprastoji padėtis, susijusi su staigiu trečiųjų šalių piliečių antplūdžiu dėl staigaus migracijos srautų pokyčio. Komisija įvertina pateiktas priežastis ir prireikus pateikia Tarybai pasiūlymus.

                  Pagal Tarybos sprendimo (ES) 2015/1523 9 straipsnį ir Tarybos sprendimo (ES) 2015/1601 9 straipsnį, jei valstybėje narėje dėl staigaus trečiųjų šalių piliečių antplūdžio susidarytų nepaprastoji padėtis, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, gali patvirtinti laikinąsias priemones tos valstybės narės labui pagal SESV 78 straipsnio 3 dalį. Tokios priemonės prireikus gali apimti tos valstybės narės dalyvavimo vykdant perkėlimą Europos Sąjungoje, kaip numatyta tuose sprendimuose, sustabdymą, taip pat galimas kompensavimo priemones Italijai ir Graikijai.

                  2015 m. lapkričio 5 d. raštu Švedija pranešė Komisijai ir Tarybai, kad joje susidarė padėtis, nurodyta 2015 m. rugsėjo 22 d. Tarybos sprendimo (ES) 2015/1601, kuriuo Italijos ir Graikijos labui nustatomos laikinosios priemonės tarptautinės apsaugos srityje, 4 straipsnio 3 dalyje, ir pateikė tinkamai pagrįstas priežastis bei paprašė Švedijos labui pritaikyti perkėlimo mechanizmą. 2015 m. gruodžio 8 d. raštu Švedija oficialiai paprašė sustabdyti savo įsipareigojimų vykdymą pagal Tarybos sprendimus (ES) 2015/1523 ir (ES) 2015/1601.

               1.2. Tarybos sprendimų (ES) 2015/1523 ir (ES) 2015/1601 9 straipsnio taikymas Švedijai

                  Švedijoje dėl staigaus trečiųjų šalių piliečių antplūdžio į jos teritoriją susidarė nepaprastoji padėtis.

                  Dėl labai išaugusio neteisėto sienos kirtimo į ES atvejų skaičiaus ir antrinio judėjimo Europoje labai išaugo tarptautinės apsaugos Švedijoje prašančių asmenų skaičius.

                  Eurostato duomenys patvirtina, kad Švedijoje labai padaugėjo prieglobsčio prašytojų. Tarptautinės apsaugos prašytojų skaičius išaugo daugiau nei 60 proc.: nuo 68 245 2014 m. sausio 1 d. – spalio 31 d. iki 112 040 2015 m. sausio 1 d. – spalio 31 d.

                  Be to, pastaruoju metu dar labiau išaugo kas mėnesį užregistruojamas tarptautinės apsaugos prašytojų skaičius: jis padvigubėjo nuo rugpjūčio mėn. (11 735) iki rugsėjo mėn. (24 261) ir 2015 m. spalio mėn. pasiekė 39 055.

                  2015 m. Švedijoje užregistruotas didžiausias vienam gyventojui tenkantis tarptautinės apsaugos prašytojų skaičius ES (11 503 prašytojai milijonui gyventojų).

                  Švedijoje padėtis tapo sudėtinga dar ir dėl pastaruoju metu labai išaugusio nelydimų nepilnamečių skaičiaus (vienas iš keturių prašytojų teigia esantis nelydimas nepilnametis).

                  Aprašyta padėtis labai apsunkino Švedijos prieglobsčio sistemą ir turėjo sunkių praktinių pasekmių, susijusių su priėmimo sąlygomis ir prieglobsčio sistemos galimybėmis išnagrinėti prašymus.

                  Todėl dabartinė migracijos padėtis Švedijoje yra ypatinga Europos Sąjungoje, ir atsižvelgiant į spaudimą jos gebėjimui išnagrinėti tarptautinės apsaugos prašymus ir suteikti tinkamas priėmimo sąlygas asmenis, kuriems akivaizdžiai reikia tarptautinės apsaugos, reikia sustabdyti Švedijos įsipareigojimų pagal perkėlimo mechanizmą vykdymą ir, kai tinkama, suteikti operacinę pagalbą.

               2. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI

               2.1. Siūlomų veiksmų santrauka

                  Siekiant padėti Švedijai geriau susidoroti su nepaprastąja padėtimi dėl staigaus trečiųjų šalių piliečių antplūdžio į jos teritoriją, siūlomu sprendimu vienų metų laikotarpiui sustabdomas Švedijos, kaip valstybės narės, į kurią perkeliama, įsipareigojimų pagal Tarybos sprendimą (ES) 2015/1523 ir Tarybos sprendimą (ES) Nr. 2015/1601 vykdymas.

                  Jame taip pat numatyta operacinė pagalba Švedijai, kai tinkama, teiktina taikant atitinkamas Europos prieglobsčio paramos biuro (EASO) ir prireikus kitų susijusių agentūrų koordinuojamas priemones.

                  Pasibaigus šio sprendimo galiojimui, Švedija vis tiek turės iš Italijos ir Graikijos perkelti į savo teritoriją 1 369 asmenis pagal Tarybos sprendimą (ES) 2015/1523 ir 4 358 asmenis pagal Tarybos sprendimą (ES) 2015/1601. Ji turėtų pateikti Tarybai ir Komisijai veiksmų planą, kuriame būtų nurodytos konkrečios priemonės, kurių ji imsis, kad užtikrintų savo prieglobsčio ir migracijos sistemų veiksmingumą ir atnaujintų perkėlimą, kai sprendimas dėl įsipareigojimų vykdymo sustabdymo nustos galioti.

                  Šiuo sprendimu nedaromas poveikis trečiųjų šalių piliečių, kurie jau perkelti į Švediją pagal Tarybos sprendimą (ES) 2015/1523 ir Tarybos sprendimą (ES) 2015/1601, padėčiai.

               2.2. Teisinis pagrindas

                  Siūlomo Tarybos sprendimo teisinis pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 78 straipsnio 3 dalis.

               2.3. Subsidiarumo principas

                  SESV V antraštine dalimi dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės kai kurie įgaliojimai šiais klausimais suteikiami Europos Sąjungai. Šiais įgaliojimais turi būti naudojamasi pagal Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnį, t. y. jeigu valstybės narės negali deramai pasiekti siūlomų veiksmų tikslų ir jų dėl veiksmų masto ir poveikio būtų geriau siekti Europos Sąjungos lygmeniu.

                  Šioje srityje Europos Sąjunga pasinaudojo šiais įgaliojimais vykdydama Tarybos sprendimą (ES) 2015/1523 ir Tarybos sprendimą (ES) 2015/1601. Dabartinėmis priemonėmis susidarius nepaprastajai padėčiai sustabdomas valstybės narės įsipareigojimų pagal tuos sprendimus vykdymas ir teikiama papildoma ES agentūrų koordinuojama operacinė pagalba, todėl šių priemonių gali imtis tik Europos Sąjunga.

               2.4. Proporcingumo principas

                  Atsižvelgiant į būtinybę skubiai reaguoti į pirmiau aprašytą migrantų antplūdį ir į padėties rimtumą, šiuo metu vykdomų ES veiksmų Švedijos atžvilgiu sustabdymu ir papildoma operacine pagalba neviršijama to, kas būtina veiksmingo padėties pagerinimo tikslams pasiekti. Sustabdymas taikomas tik Švedijai, yra laikinas ir neturi poveikio tarptautinės apsaugos prašytojų, kurie jau perkelti į Švediją, teisėms.

               2.5. Poveikis pagrindinėms teisėms

                  Nedaromas poveikis Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje (toliau – Chartija) nustatytoms pagrindinėms tarptautinės apsaugos gavėjų, kuriems taikomi Tarybos sprendimai (ES) 2015/1523 ir (ES) 2015/1601, teisėms. Švedijos, kaip valstybės narės, į kurią perkeliama, įsipareigojimų vykdymo sustabdymas taikomas tik Švedijai, yra laikinas ir neturi poveikio į Švediją jau perkeltų pareiškėjų teisėms.

               3.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Dėl šio pasiūlymo ES biudžetas nepatirs papildomų išlaidų.

               2015/0314 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo pagal Tarybos sprendimo (ES) 2015/1523 ir Tarybos sprendimo (ES) 2015/1601, kuriais Italijos ir Graikijos labui nustatomos laikinosios priemonės tarptautinės apsaugos srityje, 9 straipsnį Švedijos labui nustatomos laikinosios priemonės tarptautinės apsaugos srityje

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 78 straipsnio 3 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę
                  3
               ,

               kadangi:

               (1)pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 78 straipsnio 3 dalį vienoje arba keliose valstybėse narėse dėl staigaus trečiųjų šalių piliečių antplūdžio susidarius nepaprastajai padėčiai, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, gali patvirtinti laikinąsias priemones atitinkamos valstybės narės ar kelių valstybių narių labui;

               (2)pagal SESV 80 straipsnį Sąjungos politikai pasienio kontrolės, prieglobsčio ir imigracijos srityse ir jos įgyvendinimui turi būti taikomas solidarumo ir teisingo atsakomybės pasidalijimo tarp valstybių narių principas, o šioje srityje priimtuose Sąjungos aktuose turi būti numatytos atitinkamos šio principo įgyvendinimo priemonės;

               (3)remdamasi SESV 78 straipsnio 3 dalimi Taryba priėmė du sprendimus, kuriais Italijos ir Graikijos labui nustatomos laikinosios priemonės tarptautinės apsaugos srityje. Pagal Tarybos sprendimą (ES) 2015/1523
                  4
                iš Italijos ir Graikijos į kitas valstybes nares turėtų būti perkelta 40 000 tarptautinės apsaugos prašytojų. Pagal Tarybos sprendimą (ES) 2015/1601
                  5
                iš Italijos ir Graikijos į kitas valstybes nares turėtų būti perkelta 120 000 tarptautinės apsaugos prašytojų;

               (4)pagal Tarybos sprendimo (ES) 2015/1523 9 straipsnį ir Tarybos sprendimo (ES) 2015/1601 9straipsnį, jei valstybėje narėje dėl staigaus trečiųjų šalių piliečių antplūdžio susidarytų nepaprastoji padėtis, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, gali patvirtinti laikinąsias priemones tos valstybės narės labui pagal SESV 78 straipsnio 3 dalį. Tokios priemonės prireikus gali apimti tos valstybės narės dalyvavimo vykdant perkėlimą Europos Sąjungoje, kaip numatyta tuose sprendimuose, sustabdymą, taip pat galimas kompensavimo priemones Italijai ir Graikijai;

               (5)Švedijoje susidarė nepaprastoji padėtis, susijusi staigiu trečiųjų šalių piliečių antplūdžiu dėl staigaus migracijos srautų pokyčio. 2015 m. gruodžio 8 d. Švedija oficialiai paprašė sustabdyti jos įsipareigojimų vykdymą pagal Tarybos sprendimus (ES) 2015/1523 ir (ES) 2015/1601;

               (6)dėl labai išaugusio neteisėto sienos kirtimo į ES atvejų skaičiaus ir antrinio judėjimo Europoje labai išaugo tarptautinės apsaugos prašytojų Švedijoje, į ES daugiausia patekusių per Italiją ir Graikiją, skaičius;

               (7)Eurostato duomenys patvirtina, kad Švedijoje labai padaugėjo prieglobsčio prašytojų. Tarptautinės apsaugos prašytojų skaičius išaugo daugiau nei 60 proc.: nuo 68 245 2014 m. sausio 1 d. – spalio 31 d. iki 112 040 2015 m. sausio 1 d. – spalio 31 d.;

               (8)be to, pastaruoju metu dar labiau išaugo kas mėnesį užregistruojamas tarptautinės apsaugos prašytojų skaičius: jis padvigubėjo nuo rugpjūčio mėn. (11 735) iki rugsėjo mėn. (24 261) ir 2015 m. spalio mėn. pasiekė 39 055;

               (9)2015 m. Švedijoje užregistruotas didžiausias vienam gyventojui tenkantis tarptautinės apsaugos prašytojų skaičius ES (11 503 pareiškėjų milijonui gyventojų);

               (10)Švedijoje taip pat susidarė sudėtinga padėtis dėl pastaruoju metu labai išaugusio nelydimų nepilnamečių skaičiaus (vienas iš keturių pareiškėjų teigia esantis nelydimas nepilnametis);

               (11)aprašyta padėtis labai apsunkino Švedijos prieglobsčio sistemą ir turėjo sunkių praktinių pasekmių, susijusių su priėmimo sąlygomis ir prieglobsčio sistemos galimybėmis išnagrinėti prašymus. Siekiant padėti sumažinti didelį Švedijai tenkantį spaudimą, Švedijos, kaip valstybės narės, į kurią perkeliama, įsipareigojimų vykdymas pagal Tarybos sprendimus (ES) 2015/1523 ir (ES) 2015/1601 turėtų būti sustabdyti vienų metų laikotarpiui;

               (12)be šio sustabdymo, kai tinkama, turėtų būti teikiama papildoma EASO ir prireikus kitų susijusių agentūrų parama;

               (13)Švedija turėtų pateikti Tarybai ir Komisijai veiksmų planą, kuriame būtų nurodytos konkrečios priemonės, kurių ji imsis, kad užtikrintų savo prieglobsčio ir migracijos sistemų veiksmingumą ir atnaujintų įsipareigojimus pagal sprendimus (ES) 2015/1523 ir (ES) 2015/1601;

               (14)kadangi šio sprendimo tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl siūlomo veiksmo masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties (ES sutarties) 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo sprendimu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;

               (15)šiuo sprendimu gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, kurie pripažinti Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje;

               (16)pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

               (17)pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui Airija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

               (18)pagal prie ESS ir SESV pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

               (19)atsižvelgiant į būtinybę kuo skubiau spręsti šį klausimą, šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis
               Dalykas

               Šiuo sprendimu Švedijos labui nustatomos laikinosios tarptautinės apsaugos srities priemonės, siekiant padėti jai geriau susidoroti su nepaprastąja padėtimi, susidariusia dėl staigaus trečiųjų šalių piliečių antplūdžio.

               2 straipsnis
               Įsipareigojimų vykdymo sustabdymas pagal Tarybos sprendimus (ES) 2015/1523 ir (ES) 2015/1601

               Švedijos, kaip valstybės narės, į kurią perkeliama, įsipareigojimų pagal Tarybos sprendimą (ES) 2015/1523 ir Tarybos sprendimą (ES) 2015/1601 vykdymas sustabdomas iki ... [vieni metai nuo nuo šio Tarybos sprendimo priėmimo datos].

               3 straipsnis
               Operacinė pagalba Švedijai

               Siekiant padėti Švedijai geriau susidoroti su ypatingu spaudimu jos prieglobsčio ir migracijos sistemoms, kai tinkama, Švedijai teikiama speciali pagalba, taikant atitinkamas EASO ir prireikus kitų susijusių agentūrų koordinuojamas priemones.

               4 straipsnis
               Papildomos priemonės, kurių turi imtis Švedija

               Iki [vienas mėnuo nuo šio sprendimo įsigaliojimo] Švedija pateikia Tarybai ir Komisijai veiksmų planą, kuriame nurodomos konkrečios priemonės, kurių ji imsis, kad užtikrintų savo prieglobsčio ir migracijos sistemų veiksmingumą ir atnaujintų įsipareigojimus pagal Tarybos sprendimus (ES) 2015/1523 ir (ES) 2015/1601.

               5 straipsnis
               Įsigaliojimas

               Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               Priimta Strasbūre

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  2015 m. rugsėjo 14 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/1523, kuriuo Italijos ir Graikijos labui nustatomos laikinosios priemonės tarptautinės apsaugos srityje (OL L 239, 2015 9 15, p. 146).

                     (2)
                  2015 m. rugsėjo 22 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/1601, kuriuo Italijos ir Graikijos labui nustatomos laikinosios priemonės tarptautinės apsaugos srityje (OL L 248, 2015 9 24, p. 80).

                     (3)
                  OL C , , p. .

                     (4)
                  2015 m. rugsėjo 14 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/1523, kuriuo Italijos ir Graikijos labui nustatomos laikinosios priemonės tarptautinės apsaugos srityje (OL L 239, 2015 9 15, p. 146).

                     (5)

                        2015 m. rugsėjo 22 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/1601, kuriuo Italijos ir Graikijos labui nustatomos laikinosios priemonės tarptautinės apsaugos srityje (OL L 248, 2015 9 24, p. 80).


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 06 23
            COM(2016) 413 final
            2016/0192(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl Europos Sąjungos ir Norvegijos Karalystės susitarimo dėl abipusės galimybės žvejoti Skagerako sąsiauryje laivams, plaukiojantiems su Danijos, Norvegijos ir Švedijos vėliava, sudarymo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

               Danijos, Norvegijos ir Švedijos susitarimas dėl tarpusavio galimybės žvejoti Skagerako ir Kategato sąsiauriuose buvo pasirašytas 1966 m. gruodžio 19 d. ir įsigaliojo 1967 m. rugpjūčio 7 d. Pagal šį susitarimą, kuris galiojo drauge su 1980 m. Europos Sąjungos ir Norvegijos dvišaliu žuvininkystės susitarimu, tos trys šalys turėjo tarpusavio galimybes žvejoti Skagerako ir Kategato sąsiauriuose iki keturių jūrmylių atstumu nuo jų atitinkamų bazinių linijų, t. y. tarp Šiaurės jūros ir Baltijos jūros esančiuose vandenyse. Be to, susitarime nustatyta, kad tokios žvejybos tikslais minėtas rajonas laikomas tarptautiniais vandenimis. Todėl susitarimu buvo reglamentuojami vėliavos valstybių ir atitinkamų pakrančių valstybių santykiai.

               1966 m. susitarimas buvo paprastas susitarimas, kuriame buvo atsižvelgta į konkrečias, su žvejyba susijusias Skagerako ir Kategato rajono geografines sąlygas, ir pripažinta, kad praktiniais sumetimais tokiame mažame jūrų rajone galėjo būti taikomas paprastas žvejybos režimas. Todėl 1966 m. susitarimą sudarė tik trys straipsniai: pirmajame buvo nustatytas susijęs rajonas, o antrajame nustatytos žvejybos jame teisės ir išreikštas noras suvienodinti technines taisykles.

               1973 m. į Europos Sąjungą įstojus Danijai, o 1995 m. – Švedijai, Komisija tapo atsakinga už šio susitarimo administravimą tų dviejų valstybių narių vardu. Konsultacijos dėl šiame susitarime nustatytų taisyklių vyko tuo pačiu metu kaip konsultacijos pagal 1980 m. dvišalį žuvininkystės susitarimą.

               1966 m. susitarimas iš pradžių galiojo 35 metus, iki 2002 m., o vėliau buvo pratęstas dviem penkerių metų laikotarpiams, iki 2012 m. Susitarimą galėjo nutraukti viena iš Susitariančiųjų Šalių, apie tai pranešdama likus trejiems metams iki bet kurio iš penkerių metų laikotarpių galiojimo pabaigos.

               Atsižvelgdama į naujesnius tarptautinės žuvininkystės teisės pokyčius ir, visų pirma, po to, kai buvo pradėta taikyti 1982 m. JT jūrų teisės konvencija ir 1995 m. JT susitarimas dėl žuvų išteklių, Norvegija nusprendė, kad galiojantis susitarimas neatitinka dabartinių jūrų teisės nuostatų. Norvegija labiausiai buvo susirūpinusi dėl kontrolės nuostatų. Be to, jos nuomone, susitarimas neatitiko įprastos pakrantės valstybės jurisdikcijos principų pagal JT jūrų teisės konvenciją ir dabartinių išsaugojimo ir valdymo principų.

               2009 m. liepos 29 d. Norvegijos užsienio reikalų ministerija pagal susitarimo 3 straipsnio 3 dalį pateikė oficialią denonsaciją, kuria oficialiai informavo Danijos valdžios institucijas, susitarimo Vyriausybę depozitarę, norinti nutraukti Susitarimą. Taigi 1966 m. susitarimas baigė galioti 2012 m. rugpjūčio 7 d.

               Vėliau Norvegija pradėjo oficialias derybas su Europos Sąjungos vardu derybose dalyvaujančia Komisija siekdama sudaryti susitarimą dėl abipusės galimybės žvejoti Skagerako ir Kategato rajone (toliau – Susitarimas), kuriuo būtų pakeistas ankstesnis susitarimas. Šis naujasis susitarimas buvo parafuotas 2013 m. spalio 24 d. ir pasirašytas 2015 m. sausio 15 d. Susitarimas atitinka JT jūrų teisės konvenciją ir vėlesnes susijusias kitų susitarimų nuostatas.

               Naujuoju susitarimu Danijos, Norvegijos ir Švedijos laivams užtikrinama išskirtinė teisė žvejoti šių šalių vandenyse, esančiuose už 4 jūrmylių nuo bazinių linijų. Juo dviem valstybėms narėms ir Norvegijai užtikrinamos tarpusavio galimybės nuolat patekti į atitinkamus kitų Susitariančiųjų Šalių vandenis Skagerako rajone ir kartu užtikrinamos patikimos išteklių išsaugojimo ir žvejybos valdymo rajone priemonės. Be to, juo sudaromos sąlygos taikyti įprastos pakrantės valstybės jurisdikcijos principus atitinkančias kontrolės priemones, kokios taikomos žvejybai Šiaurės jūroje.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

               Siekiant užtikrinti ES laivams galimybę minėtame rajone nuolat vykdyti žvejybos veiklą, kol Susitarimas įsigalios , jis laikinai taikomas ne ilgiau kaip dvejus metus nuo jo pasirašymo dienos.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

               Siūlomos priemonės yra parengtos atsižvelgiant į bendros žuvininkystės politikos tikslus ir taisykles ir dera su Europos Sąjungos vykdoma darnaus vystymosi politika.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 43 straipsnio 2 dalis kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

               Pasiūlymas priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai, kaip nurodyta Sutarties 3 straipsnio 1 dalies d punkte. Todėl subsidiarumo principas netaikomas.

               •Proporcingumo principas

                  Siekiant valdyti vienos valstybės ribas viršijančius žuvų išteklius, kuriuos kartu žvejoja Sąjungos ir Norvegijos laivai, reikalingi Sąjungos lygmens veiksmai.

               •Priemonės pasirinkimas

                  Tarybos sprendimas.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas ir tinkamumo patikros

                  Netaikoma.

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

                  Vykstant konsultacijoms su Norvegija, konsultuotasi su susijusiomis valstybėmis narėmis.

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

                  Netaikoma.

               •Poveikio vertinimas

                  Netaikoma.

               •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas

                  Netaikoma.

               •Pagrindinės teisės

                  Netaikoma.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Netaikoma.

               2016/0192 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl Europos Sąjungos ir Norvegijos Karalystės susitarimo dėl abipusės galimybės žvejoti Skagerako sąsiauryje laivams, plaukiojantiems su Danijos, Norvegijos ir Švedijos vėliava, sudarymo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą,

               kadangi:

               (1)Sąjunga derėjosi su Norvegijos Karalyste dėl susitarimo dėl abipusės galimybės žvejoti Skagerako ir Kategato sąsiauriuose;

               (2)remiantis 2014 m. liepos 23 d. Tarybos sprendimu 2014/505/ES dėl Europos Sąjungos ir Norvegijos Karalystės susitarimo dėl abipusės galimybės žvejoti Skagerako sąsiauryje laivams, plaukiojantiems su Danijos, Norvegijos ir Švedijos vėliava, pasirašymo Sąjungos vardu ir laikino taikymo
                  1
               , 2015 m. sausio 15 d. pasirašytas Europos Sąjungos ir Norvegijos Karalystės susitarimas dėl abipusės galimybės žvejoti Skagerako ir Kategato sąsiauriuose;

               (3)Susitarimas turėtų būti patvirtintas Sąjungos vardu,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Sąjungos vardu sudaromas Europos Sąjungos ir Norvegijos Karalystės susitarimas dėl abipusės galimybės žvejoti Skagerako sąsiauryje laivams, plaukiojantiems su Danijos, Norvegijos ir Švedijos vėliava.

               Susitarimo tekstas pateikiamas šio sprendimo 1 priede.

               2 straipsnis

               Tarybos pirmininkas paskiria asmenį (-is), įgaliotą (-us) Sąjungos vardu paskelbti Susitarimo
                  2
                7 straipsnyje nurodytus pranešimus ir taip išreikšti Sąjungos sutikimą laikytis Susitarimo.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 224, 2014 7 30, p. 1.

                     (2)
                  Susitarimo įsigaliojimo datą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbs Tarybos generalinis sekretoriatas.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 06 23
            COM(2016) 413 final
            PRIEDAS
            prie
            Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
            dėl Europos Sąjungos ir Norvegijos Karalystės susitarimo dėl abipusės galimybės žvejoti Skagerako sąsiauryje laivams, plaukiojantiems su Danijos, Norvegijos ir Švedijos vėliava, sudarymo

               PRIEDAS

               prie

               Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo

               dėl Europos Sąjungos ir Norvegijos Karalystės susitarimo dėl abipusės galimybės žvejoti Skagerako sąsiauryje laivams, plaukiojantiems su Danijos, Norvegijos ir Švedijos vėliava, sudarymo

               Europos Sąjungos ir Norvegijos Karalystės
               susitarimas

               dėl abipusės galimybės žvejoti Skagerako sąsiauryje laivams, plaukiojantiems su Danijos, Norvegijos ir Švedijos vėliava

               Europos Sąjunga ir Norvegijos Karalystė (toliau – Susitariančiosios Šalys),

               REMDAMOSI 1982 m. gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos (toliau – Konvencija) nuostatomis,

               PRISIMINDAMOS 1980 m. vasario 27 d. Europos ekonominės bendrijos ir Norvegijos Karalystės žuvininkystės susitarimą (toliau – 1980 m. susitarimas),

               ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad 2012 m. rugpjūčio 7 d. baigė galioti 1966 m. gruodžio 19 d. Danijos, Norvegijos ir Švedijos susitarimas dėl tarpusavio galimybės žvejoti Skagerako ir Kategato sąsiauriuose,

               ŽINODAMOS apie tradicinę Danijos, Norvegijos ir Švedijos žvejybą Skagerako sąsiauryje,

               SIEKDAMOS laivams, plaukiojantiems su Danijos, Norvegijos ir Švedijos vėliava, toliau užtikrinti tarpusavio galimybę žvejoti Skagerako sąsiaurio rajonuose, esančiuose už keturių jūrmylių nuo minėtų valstybių atitinkamų bazinių linijų, jų teritorinėse jūrose ir žvejybos jurisdikcijai priklausančiuose gretimuose rajonuose,

               ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad siekiant Skagerako sąsiauryje užtikrinti gyvųjų išteklių išsaugojimą ir tausų naudojimą svarbu, kad žvejybos laivai laikytųsi atitinkamų jūrinių valstybių pagal Konvencijos, 1980 m. susitarimo ir šio susitarimo nuostatas priimtų įstatymų, kitų teisės aktų ir kontrolės bei vykdymo užtikrinimo priemonių,

               SUSITARĖ:

               1 straipsnis

               Šis susitarimas taikomas Skagerako sąsiaurio rajonui, kurio riba vakaruose žymima tiesia linija, brėžiama per Hanstholmo ir Lindesneso švyturius, o pietuose – tiesia linija, brėžiama per Skageno ir Tistlarnos švyturius, esančiam tose Danijos, Norvegijos ir Švedijos teritorinių jūrų dalyse ir žvejybos jurisdikcijai priklausančiuose gretimuose rajonuose, kurie driekiasi už keturių jūrmylių (viena jūrmylė = 1 852 metrai) nuo bazinių linijų, nuo kurių matuojamas teritorinės jūros plotis.

               2 straipsnis

               1 straipsnyje nurodytoje zonoje kiekviena Susitariančioji Šalis, remdamasi savo žvejybos jurisdikcija ir laikydamasi Konvencijos bei savo taikomų įstatymų, įsipareigoja leisti laivams, plaukiojantiems su Danijos, Norvegijos ir Švedijos vėliava, atsižvelgiant į atitinkamas 1980 m. susitarimo nuostatas bei laikantis Susitariančiųjų Šalių sutartų kvotų vykdyti žvejybos veiklą.

               3 straipsnis

               Susitariančiosios Šalys bendradarbiauja siekdamos nustatyti kuo vienodesnes žvejybos 1 straipsnyje nurodytoje zonoje taisykles ir tvarką.

               4 straipsnis

               Susitariančiosios Šalys susitaria tartis šio susitarimo įgyvendinimo ir tinkamo veikimo klausimais arba tada, kai kyla ginčas dėl jo aiškinimo.

               5 straipsnis

               Šiuo susitarimu nedaromas poveikis kitiems susitarimams dėl vienos Susitariančiosios Šalies žvejybos laivų žvejybos kitos Susitariančiosios Šalies žvejybos jurisdikcijos rajone.

               6 straipsnis

               Nedarant poveikio 1 straipsniui, šis susitarimas taikomas teritorijoms, kuriose taikoma Europos Sąjungos sutartis ir Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo tose Sutartyse numatytomis sąlygomis, ir Norvegijos Karalystės teritorijai.

               7 straipsnis

               Šis susitarimas įsigalioja tą dieną, kai Susitariančiosios Šalys paskutinį kartą viena kitai praneša, kad jam įsigalioti būtinos vidaus procedūros yra baigtos.

               8 straipsnis

               Šis susitarimas galioja iki 2022 m. sausio 1 d. Jeigu, likus ne mažiau kaip metams iki to laikotarpio pabaigos, nė viena iš Susitariančiųjų Šalių nepraneša apie Susitarimo nutraukimą, jis kaskart pratęsiamas šešerių metų laikotarpiui su sąlyga, kad likus ne mažiau kaip metams iki kiekvieno iš tų šešerių metų trukmės laikotarpių pabaigos nepateikiamas pranešimas apie nutraukimą.

               9 straipsnis

               Kol šis susitarimas įsigalios, jis laikinai taikomas ne ilgiau kaip dvejus metus nuo jo pasirašymo dienos.

               10 straipsnis

               Šis susitarimas sudaromas dviem egzemplioriais anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, kroatų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų, vokiečių ir norvegų kalbomis; visi šie tekstai yra autentiški. Prieštaravimų arba ginčų atveju tekstas anglų kalba turi viršenybę.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2015 10 22
            COM(2015) 537 final
            2015/0253(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo nustatoma pozicija, kurios atitinkamuose Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos komitetuose Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi dėl JT taisyklių Nr. 12, 16, 26, 39, 44, 46, 58, 61, 74, 83, 85, 94, 95, 97, 98, 99, 100, 101, 106, 107, 110, 116 ir 127 pakeitimų pasiūlymų, naujos JT taisyklės dėl priešpriešinio susidūrimo pasiūlymo, Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) pakeitimų pasiūlymų ir naujo Bendrojo nutarimo Nr. 2 (M.R.2) dėl transporto priemonių galios pavaros apibrėžčių pasiūlymo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisija (JT EEK) tarptautiniu lygmeniu rengia suderintus reikalavimus, kuriais siekiama pašalinti technines kliūtis pataisyto 1958 m. Susitarimo šalių prekybai motorinėmis transporto priemonėmis ir užtikrinti aukštą tokių transporto priemonių saugos ir aplinkos apsaugos lygį.

               1997 m. lapkričio 27 d. Tarybos sprendimu 97/836/EB Sąjunga prisijungė prie Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos susitarimo dėl suvienodintų techninių normų priėmimo ratinėms transporto priemonėms, įrangai ir dalims, kurios gali būti montuojamos ir (arba) naudojamos ratinėse transporto priemonėse, ir pagal tas normas suteiktų patvirtinimų abipusio pripažinimo sąlygų (toliau – pataisytas 1958 m. Susitarimas), o 2000 m. sausio 31 d. Tarybos sprendimu 2000/125/EB dėl Susitarimo dėl bendrųjų techninių reglamentų priėmimo ratinėms transporto priemonėms, įrangai ir dalims, kurios gali būti montuojamos ir (arba) naudojamos ratinėse transporto priemonėse (toliau – Paralelus susitarimas), patvirtinimo Sąjunga prisijungė prie Paralelaus susitarimo.

               JT EEK WP29 (Pasaulinio transporto priemonių taisyklių derinimo forumo) posėdžiai rengiami tris kartus per kalendorinius metus – kiekvienų metų kovo, birželio ir lapkričio mėnesiais. Per kiekvieną posėdį, atsižvelgiant į technikos pažangą, priimamos naujos JT taisyklės ir galiojančių JT taisyklių arba JT bendrųjų techninių reglamentų (toliau – JT BTR) pakeitimai. Prieš kiekvieną WP29 posėdį šiuos pakeitimus patvirtina viena iš šešių WP29 įsteigtų darbo grupių.

               Vėliau WP29 posėdyje, jei yra susitariančiųjų šalių kvorumas ir kvalifikuota balsų dauguma, vyksta galutinis balsavimas dėl pakeitimų, papildymų ir klaidų ištaisymų priėmimo. WP29 forume ES yra dviejų susitarimų (1958 ir 1998 m.) susitariančioji šalis. Kaskart rengiamas Tarybos sprendimas, vadinamas megasprendimu, kuriame pateikiamas taisyklių, pakeitimų, papildymų ir klaidų ištaisymų sąrašas, ir Komisijai suteikiamas leidimas kiekviename WP29 posėdyje balsuoti Sąjungos vardu.

               Šiame Tarybos sprendime apibrėžiama Sąjungos pozicija balsuojant dėl taisyklių, pakeitimų, papildymų ir klaidų ištaisymų, pateiktų balsuoti 2015 m. lapkričio mėn. WP29 posėdyje, vyksiančiame 2015 m. lapkričio 9–13 d.

               2.KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               Konsultuotasi su Variklinių transporto priemonių techniniu komitetu ir atsižvelgta į valstybių narių ekspertų pastabas.

               3.TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI

               Siūlomų veiksmų santrauka

               Pasiūlyme apibrėžiama Sąjungos pozicija balsuojant dėl JT taisyklių Nr. 12, 16, 26, 39, 44, 46, 58, 61, 74, 83, 85, 94, 95, 97, 98, 99, 100, 101, 106, 107, 110, 116 ir 127 pakeitimų, dėl naujos JT taisyklės dėl priešpriešinio susidūrimo, dėl Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) pakeitimų ir dėl naujo Bendrojo nutarimo Nr. 2 (M.R.2) dėl transporto priemonių galios pavaros apibrėžčių.

               Teisinis pagrindas

               Šio pasiūlymo teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 114 straipsnis kartu su 218 straipsnio 9 dalimi.

               Subsidiarumo principas

               Tik Sąjunga gali balsuoti už tokius tarptautinius dokumentus kaip JT taisyklių bei JT taisyklių pakeitimų pasiūlymai ir bendrųjų techninių reglamentų projektai ir įtraukti juos į Sąjungos motorinių transporto priemonių tipo patvirtinimo sistemą. Taip ne tik išvengiama vidaus rinkos susiskaidymo, bet ir visoje Sąjungoje užtikrinami vienodi sveikatos apsaugos ir saugos standartai. Be to, atsiranda masto ekonomijos privalumų: gaminiai gali būti gaminami visai Sąjungos ir netgi tarptautinei rinkai ir jų nereikia specialiai pritaikyti, kad būtų gautas nacionalinis tipo patvirtinimas kiekvienoje valstybėje narėje.

               Todėl šis pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą.

               Proporcingumo principas

               Šiuo Tarybos sprendimu Komisijai suteikiamas leidimas balsuoti Sąjungos vardu, ir jis yra proporcinga priemonė pagal Tarybos sprendimo 97/836/EB 5 straipsnio 1 dalį, siekiant apibrėžti vieningą ES poziciją JT EEK balsuojant dėl darbinių dokumentų, pasiūlytų WP29 posėdžio darbotvarkėje. Taigi pasiūlymas atitinka proporcingumo principą, nes juo nesiekiama daugiau, nei būtina norint pasiekti tinkamo vidaus rinkos veikimo užtikrinimo tikslus ir kartu išlaikyti aukštą visuomenės saugumo ir apsaugos lygį.

               Pasirinkta priemonė

               Pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį nustatant pozicijas, kurių Sąjungos vardu turi būti laikomasi tarptautiniu susitarimu įsteigtoje institucijoje, būtina naudoti Tarybos sprendimą.

               2015/0253 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo nustatoma pozicija, kurios atitinkamuose Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos komitetuose Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi dėl JT taisyklių Nr. 12, 16, 26, 39, 44, 46, 58, 61, 74, 83, 85, 94, 95, 97, 98, 99, 100, 101, 106, 107, 110, 116 ir 127 pakeitimų pasiūlymų, naujos JT taisyklės dėl priešpriešinio susidūrimo pasiūlymo, Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) pakeitimų pasiūlymų ir naujo Bendrojo nutarimo Nr. 2 (M.R.2) dėl transporto priemonių galios pavaros apibrėžčių pasiūlymo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Tarybos sprendimu 97/836/EB
                  1
                Sąjunga prisijungė prie Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (toliau – JT EEK) susitarimo dėl suvienodintų techninių normų priėmimo ratinėms transporto priemonėms, įrangai ir dalims, kurios gali būti montuojamos ir (arba) naudojamos ratinėse transporto priemonėse, ir pagal tas normas suteiktų patvirtinimų abipusio pripažinimo sąlygų (toliau – pataisytas 1958 m. Susitarimas);

               (2)Tarybos sprendimu 2000/125/EB
                  2
                Sąjunga prisijungė prie Susitarimo dėl bendrųjų techninių reglamentų priėmimo ratinėms transporto priemonėms, įrangai ir dalims, kurios gali būti montuojamos ir (arba) naudojamos ratinėse transporto priemonėse (toliau – Paralelus susitarimas);

               (3)Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/46/EB
                  3
                valstybių narių patvirtinimo sistemos buvo pakeistos Sąjungos patvirtinimo procedūra ir buvo nustatyta suderinta sistema, kurią sudaro visoms naujoms transporto priemonėms, sistemoms, sudėtinėms dalims ir atskiriems techniniams mazgams taikomos administracinės nuostatos ir bendri techniniai reikalavimai. Ta direktyva JT taisyklės įtrauktos į ES tipo patvirtinimo sistemą kaip tipo patvirtinimo reikalavimai arba kaip alternatyva Sąjungos teisės aktams. Priėmus tą direktyvą, JT taisyklės vis dažniau integruojamos į Sąjungos teisės aktus, susijusius su ES tipo patvirtinimu;

               (4)atsižvelgiant į įgytą patirtį ir technikos raidą, reikalavimus dėl tam tikrų elementų ar charakteristikų, kuriems taikomos JT taisyklės Nr. 12, 16, 26, 39, 44, 46, 58, 61, 74, 83, 85, 94, 95, 98, 97, 99, 100, 101, 106, 107, 110, 116 ir 127 bei Suvestinė rezoliucija dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3), reikia priderinti prie technikos pažangos;

               (5)siekiant patobulinti atitinkamas su motorinių transporto priemonių sauga susijusias nuostatas, reikėtų priimti naują JT taisyklę dėl priešpriešinio susidūrimo. Siekiant suderinti transporto priemonių galios pavaros apibrėžtis, taip pat reikėtų priimti naują Bendrąjį nutarimą Nr. 2 (M.R.2) dėl transporto priemonių galios pavaros apibrėžčių;

               (6)todėl reikia nustatyti, kokios pozicijos dėl minėtų JT aktų priėmimo Sąjungos vardu turi būti laikomasi pataisyto 1958 m. Susitarimo administraciniame komitete ir Paralelaus susitarimo vykdomajame komitete,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Pozicija, kurios 2015 m. lapkričio 9–13 d. Sąjungos vardu turi būti laikomasi pataisyto 1958 m. Susitarimo administraciniame komitete ir Paralelaus susitarimo vykdomajame komitete, yra balsuoti už šio sprendimo priede išvardytus pasiūlymus.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  1997 m. lapkričio 27 d. Tarybos sprendimas 97/836/EB dėl Europos bendrijos prisijungimo prie Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos susitarimo dėl suvienodintų techninių normų priėmimo ratinėms transporto priemonėms, įrangai ir dalims, kurios gali būti montuojamos ir (arba) naudojamos ratinėse transporto priemonėse, ir pagal tas normas suteiktų patvirtinimų abipusio pripažinimo sąlygų (pataisytas 1958 m. susitarimas) (OL L 346, 1997 12 17, p. 78).

                     (2)
                  2000 m. sausio 31 d. Tarybos sprendimas 2000/125/EB dėl Susitarimo dėl bendrųjų techninių reglamentų priėmimo ratinėms transporto priemonėms, įrangai ir dalims, kurios gali būti montuojamos ir (arba) naudojamos ratinėse transporto priemonėse (Paralelus susitarimas), patvirtinimo (OL L 35, 2000 2 10, p. 12).

                     (3)
                  2007 m. rugsėjo 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/46/EB, nustatanti motorinių transporto priemonių ir jų priekabų bei tokioms transporto priemonėms skirtų sistemų, sudėtinių dalių ir atskirų techninių mazgų patvirtinimo pagrindus (Pagrindų direktyva) (OL L 263, 2007 10 9, p. 1).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2015 10 22
            COM(2015) 537 final
            PRIEDAS
            prie
            Tarybos sprendimo
            kuriuo nustatoma pozicija, kurios atitinkamuose Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos komitetuose Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi dėl JT taisyklių Nr. 12, 16, 26, 39, 44, 46, 58, 61, 74, 83, 85, 94, 95, 97, 98, 99, 100, 101, 106, 107, 110, 116 ir 127 pakeitimų, naujos JT taisyklės dėl priešpriešinio susidūrimo, Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) pakeitimų ir naujo Bendrojo nutarimo Nr. 2 (M.R.2) dėl transporto priemonių galios pavaros apibrėžčių pasiūlymų, pasiūlymo

               PRIEDAS

                        Taisyklės Nr. 12 (vairo mechanizmas) 04 serijos pakeitimų 4 papildymo pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/92

                        Taisyklės Nr. 16 (saugos diržai) 06 serijos pakeitimų 6 papildymo pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/93

                        Taisyklės Nr. 26 (išorinės iškyšos) 03 serijos pakeitimų 3 papildymo pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/82

                        Taisyklės Nr. 39 (spidometras ir odometras) 01 serijos pakeitimų pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/83

                        Taisyklės Nr. 44 (vaiko apsaugos priemonės) 04 serijos pakeitimų 10 papildymo pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/94

                        Taisyklės Nr. 46 (netiesioginio matymo įtaisai) 04 serijos pakeitimų 2 papildymo pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/84

                        Taisyklės Nr. 58 (galinė apsauga nuo palindimo po transporto priemone) 03 serijos pakeitimų pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/85

                        Taisyklės Nr. 61 (komercinių transporto priemonių išorinės iškyšos) 3 papildymo pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/86

                        Taisyklės Nr. 74 (apšvietimo ir šviesos signalinių įtaisų įrengimas) 01 serijos pakeitimų 8 papildymo 1 klaidų ištaisymo pasiūlymas (mopedai)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/79

                        Taisyklės Nr. 83 (M1 ir N1 kategorijų transporto priemonių teršalų išmetimas) 05 serijos pakeitimų 11 papildymo pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/100

                        Taisyklės Nr. 83 (M1 ir N1 kategorijų transporto priemonių teršalų išmetimas) 06 serijos pakeitimų 6 papildymo pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/101

                        Taisyklės Nr. 85 (naudingosios galios matavimas) pradinės redakcijos 7 papildymo pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/102

                        Taisyklės Nr. 94 (priekinis susidūrimas) 02 serijos pakeitimų 6 papildymo pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/95

                        Taisyklės Nr. 94 (priekinis susidūrimas) 03 serijos pakeitimų pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/96

                        Taisyklės Nr. 95 (šoninis susidūrimas) 03 serijos pakeitimų 5 papildymo pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/97

                        Taisyklės Nr. 97 (transporto priemonių apsauginės signalizacijos sistemos) 01 serijos pakeitimų 8 papildymo pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/87

                        Taisyklės Nr. 98 (priekiniai žibintai su dujų išlydžio šviesos šaltiniais) 01 serijos pakeitimų 7 papildymo pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/80

                        Taisyklės Nr. 99 (dujų išlydžio šviesos šaltiniai) 11 papildymo pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/81

                        Taisyklės Nr. 100 (transporto priemonės su elektrine jėgos pavara) 02 serijos pakeitimų 3 papildymo pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/98

                        Taisyklės Nr. 101 (išmetamas anglies dioksido kiekis ir degalų sąnaudos) 01 serijos pakeitimų 6 papildymo pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/103

                        Taisyklės Nr. 106 (žemės ūkio transporto priemonių padangos) 13 papildymo pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/109

                        Taisyklės Nr. 107 (autobusų ir tolimojo susisiekimo autobusų bendroji konstrukcija) 06 serijos pakeitimų 4 papildymo pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/88

                        Taisyklės Nr. 107 (autobusų ir tolimojo susisiekimo autobusų bendroji konstrukcija) 05 serijos pakeitimų 4 papildymo pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/104

                        Taisyklės Nr. 110 (SGD / SkGD naudoti skirti tam tikri komponentai) 01 serijos pakeitimų 4 papildymo pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/89

                        Taisyklės Nr. 116 (transporto priemonių apsauginės signalizacijos sistemos) 5 papildymo pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/91

                        Taisyklės Nr. 127 (pėsčiųjų sauga) 02 serijos pakeitimų pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/99

                        Naujos taisyklės dėl priešpriešinio susidūrimo, visų pirma atsižvelgiant į apsaugos sistemas, pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/105

                        Naujos taisyklės dėl priešpriešinio susidūrimo, visų pirma atsižvelgiant į apsaugos sistemas, 01 serijos pakeitimų pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/106

                        Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) pakeitimų pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/111

                        Naujo Bendrojo nutarimo Nr. 2 (M.R.2) dėl transporto priemonių galios pavaros apibrėžčių pasiūlymas

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/110