title: Rekomendacija Tarybos sprendimas pasirašyti Europos bendrijos susitarimą su San Marino Respublika, nustatantį priemones, ekvivalentiškas Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, nustatytoms priemonėms, ir patvirtinti bei pasirašyti jį lydintį Susitarimo memorandumą # Rekomendacija dėl Tarybos sprendimo sudaryti Europos bendrijos susitarimą su San Marino Respublika, nustatantį priemones, ekvivalentiškas Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, nustatytoms priemonėms

text:
                     EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA

                                                     Briuselis, 08.10.2004
                                                     KOM(2004)643 galutinis

                                                     2004/0241 (CNS)

                                        Rekomendacija

                                 TARYBOS SPRENDIMAS

         pasirašyti Europos bendrijos susitarimą su San Marino Respublika, nustatantį
       priemones, ekvivalentiškas Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš
     taupymo pajamų, apmokestinimo, nustatytoms priemonėms, ir patvirtinti bei pasirašyti
                              jį lydintį Susitarimo memorandumą

                                      Rekomendacija dėl

                                  TARYBOS SPRENDIMO

          sudaryti Europos bendrijos susitarimą su San Marino Respublika, nustatantį
       priemones, ekvivalentiškas Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš
                  taupymo pajamų, apmokestinimo, nustatytoms priemonėms

                                     (pateiktos Komisijos)

LT                                                                                LT
 ---pagebreak---      Savo 2001 m. spalio 16 d. sprendimu Taryba įgaliojo Komisiją susitarti su Jungtinėmis
     Amerikos Valstijomis, Andora, Lichtenšteinu, Monaku ir San Marinu dėl susitarimų,
     užtikrinančių, kad šios šalys imsis priemonių, ekvivalentiškų Bendrijos naudojamoms
     priemonėms užtikrinant veiksmingą palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimą.
     Komisija turėjo vesti derybas glaudžiai bendradarbiaudama su Tarybai pirmininkaujančia
     šalimi ir glaudžiai bei reguliariai konsultuodamasi su Nuolatinių atstovų komiteto (Coreper)
     2001 m birželio 13 d.1 sprendimu įsteigta Aukšto lygio darbo grupe, kuri Tarybos paskirta
     specialiuoju komitetu, padedančiu Komisijai atlikti šią užduotį.

     Vykdydama 2001 m. spalio 16 d. sprendimą, Komisija raštu pakvietė trečiąsias šalis pradėti
     derybas, nors tik po to, kai Tarybos Ekonomikos ir finansų komitetas 2001 m. gruodžio 13 d.
     patvirtino direktyvos projektą, šios derybos galėjo iš tikrųjų prasidėti. Nuo to laiko įvyko
     daug politinio ir techninio lygmens posėdžių. Pagal 2001 m. spalio 16 d. sprendimą Komisija
     šiose derybose glaudžiai bendradarbiavo su Taryboje paeiliui pirmininkavusiomis šalimis.
     Komisija reguliariai teikė Tarybai ir Parlamentui žodines ataskaitas apie šių derybų pažangą ir
     pateikė Ekonomikos ir finansų komitetui 2002 m. gruodžio 3 d. komunikatą2 dėl derybų su
     trečiosiomis šalimis dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo. Ekonomikos ir
     finansų komiteto prašymu derybos dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo
     buvo tęsiamos toliau.

     2003 m. birželio 3 d. Taryba pareiškė, kad Susitarimo su Šveicarija projektas, kurį Komisija
     pateikė 2003 m. gegužės 28 d., yra paskutinis Susitarimo tarp ES ir tos šalies pasiūlymas.
     Protokole taip pat teigiama:

     -      „Keturi šio susitarimo elementai, susiję su taupymo pajamų apmokestinimu, taip pat
     sudaro Europos Sąjungos susitarimų su Lichtenšteinu, Andora, Monaku, San Marinu
     pagrindą. ….“

     Tais pačiais metais anksčiau, 2003 m. sausio 21 d., Taryba nustatė, kad šie keturi elementai
     turi būti tokie:

     -       Pasilikimas sau ir išskaitymas: Šveicarija turi taikyti tuos pačius pasilikimo sau ir
     išskaitymo tarifus, kaip Belgija, Liuksemburgas ir Austrija …

     -     Pajamų pasidalijimas: Šveicarija turi dalintis iš surenkamų mokesčių gaunamomis
     pajamomis ir priims 75/25 proporciją, taikomą Bendrijoje …

     -       Savanoriškas informacijos atskleidimas
     Peržiūrėta nuostata, teigianti, kad „Susitariančiosios Šalys konsultuosis tarpusavyje ne
     rečiau kaip kas trejus metus, arba vienai iš Susitariančiųjų Šalių prašant dėl susitarimo
     techninio veikimo analizės, o Susitariančiosioms Šalims nusprendus, kad reikalinga, dėl jo
     tobulinimo. Bet kuriuo atveju Belgijai, Liuksemburgui ir Austrijai perėjus nuo mokesčių
     išskaitymo prie automatinio keitimosi informacija, kaip numatyta direktyvoje,
     Susitariančiosios Šalys konsultuosis tarpusavyje nagrinėdamos, ar reikia keisti susitarimą
     atsižvelgiant į tarptautinių įvykių raidą.

     1
            OL C 183, 2001 6 29, p.1
     2
            SEC (2002) 1287 galutinis, 2002 11 27

LT                                                  2                                                  LT
 ---pagebreak---      Šveicarija garantuoja suteikti informaciją, kai reikalaujama, apie visas baudžiamąsias ir
     civilines bylas dėl sukčiavimo ir panašios neteisėtos mokesčių mokėtojų veiklos
     ………………."

     Susitarimas su San Marinu, kuriame yra visi šie keturi elementai, dabar teikiamas Tarybai
     pasirašyti ir sudaryti. Kartu su susitarimu sudaromas pagalbinis susitarimo memorandumas
     (toliau SM) tarp San Marino Respublikos ir Europos bendrijos kartu su visomis jos
     valstybėmis narėmis. Pagal Tarybos Ekonomikos ir finansų komiteto 2003 m. sausio 21 d.
     išvadas SM patvirtinama, kad 2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyvoje 2003/48/EB3
     numatytu pereinamuoju laikotarpiu Europos bendrija tarsis su kitais svarbiais finansiniais
     centrais dėl priemonių, adekvačių taikomoms Bendrijoje, įvedimo ir priėmimo atitinkamose
     jurisdikcijose. SM taip pat numatyta, kad sutartos priemonės bus įgyvendinamos pasitikint,
     kad Šalys nesiims vienašališkų veiksmų, pažeidžiančių šį susitarimą, be deramos priežasties.
     Jeigu paaiškėtų reikšmingi Tarybos direktyvos 2003/48/EB ir susitarimo apimties skirtumai,
     Susitariančiosios Šalys nedelsdamos pradės konsultacijas siekdamos užtikrinti, kad susitarime
     numatytas priemonių ekvivalentiškumas būtų išlaikytas.

     SM priduriama, kad mokestiniai susitarimai su Europos Sąjungos valstybėmis narėmis ir San
     Marino įsipareigojimas keistis šio susitarimo struktūroje numatyta informacija, laikantis
     OECD standartų, skatins platesnį ekonominį ir mokesčių bendradarbiavimą. Teigiamai
     įvertinus San Marino pastangas gali prasidėti dvišalės konsultacijos tarp San Marino ir
     Europos Sąjungos valstybių narių dėl dvigubo įvairių pajamų rūšių apmokestinimo
     panaikinimo arba sumažinimo.

     SM taip pat teigiama, kad Šalys kaip galima greičiau pradės konsultacijas:

     –       nagrinėdamos sąlygas laipsniškai gerinti abipusį laisvą patekimą į abiejų šalių
             finansines rinkas. Išankstinė sąlyga – tinkamos riziką ribojančios taisyklės ir
             atitinkamų San Marino subjektų priežiūra, kad jų veiklos pobūdis užtikrintų tinkamą
             vidaus rinkos veikimą atitinkamuose sektoriuose. Bet koks šios srities susitarimas
             turi remtis prielaida, kad San Marino Respublika priims ir vykdys atitinkamose
             veiklos srityse dabartinį ir būsimą Bendrijos teisyną acquis. Tokiame susitarime turi
             būti taip pat numatyta, kad San Marino Respublika imsis įgyvendinti kitas dabar
             galiojančias ir būsimas Bendrijos taisykles, pavyzdžiui, reglamentuojančias
             konkurencijos ir mokesčių klausimus, kurios taip pat tinkamos užtikrinti deramą
             vidaus rinkos veikimą atitinkamuose sektoriuose;

     –       nagrinėdamos galimybes supaprastinti Muitų sąjungos ir bendradarbiavimo
             susitarime nustatytas procedūras. Šiuo požiūriu San Marino Respublika pasirengusi
             įdiegti kompiuterizuotas procedūras, panašias į INTRASTAT sistemą;

     –       nagrinėdamos galimybes San Marino Respublikos piliečiams pasinaudoti Europos
             bendrijos vykdomomis tyrimų, studijų ir aukštojo išsimokslinimo programomis;

     Komisijos nuomone, susitarimo tekstas atitinka 2001 m. spalio 16 d. Tarybos patvirtintas
     derybų instrukcijas. Taryba davė politinį pritarimą susitarimo tekstui šių metų birželio 2 d. ir
     jau minėta Tarybos aukšto lygio darbo grupė patvirtino savo pritarimą susitarimo bei SM
     detalėms birželio 9 d.

     3
            OL L 157, 2003 6 26, p. 38

LT                                                  3                                                   LT
 ---pagebreak---      Komisija siūlo Tarybai patvirtinti šiuos pridedamus siūlymus:

     –       dėl sprendimo pasirašyti susitarimą, nustatantį priemones, ekvivalentiškas Tarybos
             direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo
             nustatytoms priemonėms, ir patvirtinti bei pasirašyti jį lydintį susitarimo
             memorandumą, ir

     –       dėl sprendimo sudaryti šį susitarimą laikantis Europos bendrijos steigimo sutarties
             300 straipsnyje nustatytos tvarkos.

     Europos bendrijos steigimo sutarties 300 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad Taryba veikia
     vieningai, kai susitarimas priklauso sričiai, kurioje vidaus normoms nustatyti reikia visų
     balsų. Kadangi šio susitarimo apimamos srities vidaus normos buvo nustatytos remiantis
     Steigimo sutarties 94 straipsniu, Komisija mano, kad Taryba turėtų visais balsais priimti
     rekomendaciją dėl sprendimo. Pagal Tarybos Ekonomikos ir finansų komiteto 2003 m. sausio
     21 d. sprendimą Taryba sutinka, kad susitarimas su San Marino Respublika būtų priimtas
     visais balsais .

LT                                                4                                                LT
 ---pagebreak---                                             Rekomendacija

                                     TARYBOS SPRENDIMAS

         pasirašyti Europos bendrijos susitarimą su San Marino Respublika, nustatantį
       priemones, ekvivalentiškas Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš
     taupymo pajamų, apmokestinimo, nustatytoms priemonėms, ir patvirtinti bei pasirašyti
                              jį lydintį Susitarimo memorandumą

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

     atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 94 straipsnį ir 300 straipsnio 2
     dalies pirmąją pastraipą,

     atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją4,

     kadangi:

     1)     2001 m. spalio 16 d. Taryba įgaliojo Komisiją derėtis su San Marino Respublika dėl
            atitinkamo susitarimo, užtikrinančio, kad San Marino Respublika priims priemones,
            ekvivalentiškas Europos bendrijoje taikomoms priemonėms, užtikrinančioms
            veiksmingą palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimą.

     2)     Susitarimo tekstas, suderintas derybose, deramai atspindi Tarybos patvirtintas derybų
            instrukcijas. Susitarimą lydi Europos bendrijos ir jos valstybių narių bei San Marino
            Respublikos tarpusavio Susitarimo memorandumas.

     3)     Su sąlyga, kad vėliau bus priimtas sprendimas dėl susitarimo sudarymo, pageidautina,
            kad būtų oficialiai pasirašyti du dokumentai, kurie buvo pasirašyti 2004 m. liepos 12
            d. ir dėl kurių yra gautas Tarybos pritarimas Susitarimo memorandumui,

     PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

                                         Vienintelis straipsnis

     Su sąlyga, kad vėliau bus priimtas sprendimas dėl susitarimo sudarymo vėlesnei datai,
     Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenis, turinčius teisę pasirašyti Europos bendrijos
     susitarimą su San Marino Respublika, nustatantį priemones, ekvivalentiškas Tarybos
     direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, nustatytoms
     priemonėms, lydintį Susitarimo memorandumą ir susitarimo 21 straipsnio antroje dalyje bei
     paskutinėje Susitarimo memorandumo pastraipoje nurodytus laiškus Bendrijos vardu.

     Šio Susitarimo memorandumo tekstą, pridėtą prie šio sprendimo, patvirtino Taryba.

     4
            OL C …, 2004……...., p…

LT                                                 5                                                   LT
 ---pagebreak---      Priimta Briuselyje,

                           Tarybos vardu
                           Pirmininkas

LT                           6             LT
 ---pagebreak---                                               PRIEDAS

                                     Susitarimo memorandumas

                                                 tarp
     Europos bendrijos, Belgijos Karalystės, Čekijos Respublikos, Danijos Karalystės, Vokietijos
      Federacinės Respublikos, Estijos Respublikos, Graikijos Respublikos, Ispanijos Karalystės,
         Prancūzijos Respublikos, Airijos, Italijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos
        Respublikos, Lietuvos Respublikos, Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės, Vengrijos
      Respublikos, Maltos Respublikos, Nyderlandų Karalystės, Austrijos Respublikos, Lenkijos
       Respublikos, Portugalijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos, Slovakijos Respublikos,
     Suomijos Respublikos, Švedijos Karalystės, Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos
                                              Karalystės
                                                  ir

                                       San Marino Respublikos

LT                                                7                                                  LT
 ---pagebreak---                                 SUSITARIMO MEMORANDUMAS

                                                  tarp
                                         Europos bendrijos,
                                        Belgijos Karalystės,
                                        Čekijos Respublikos,
                                         Danijos Karalystės,
                                Vokietijos Federacinės Respublikos,
                                        Estijos Respublikos,
                                       Graikijos Respublikos,
                                        Ispanijos Karalystės,
                                      Prancūzijos Respublikos,
                                                Airijos,
                                        Italijos Respublikos,
                                         Kipro Respublikos,
                                       Latvijos Respublikos,
                                       Lietuvos Respublikos,
                               Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės,
                                       Vengrijos Respublikos,
                                        Maltos Respublikos,
                                       Nyderlandų Karalystės,
                                       Austrijos Respublikos,
                                       Lenkijos Respublikos,
                                     Portugalijos Respublikos,
                                      Slovėnijos Respublikos,
                                      Slovakijos Respublikos,
                                       Suomijos Respublikos,
                                        Švedijos Karalystės,
                     Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės
                                                   ir

                                       San Marino Respublikos
     Sudarant susitarimą, nustatantį priemones, ekvivalentiškas 2003 m. birželio 3 d. Tarybos
     direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, nustatytoms
     priemonėms (toliau Direktyva), Europos bendrija, Belgijos Karalystė, Čekijos Respublika,
     Danijos Karalystė, Vokietijos Federacinė Respublika, Estijos Respublika, Graikijos
     Respublika, Ispanijos Karalystė, Prancūzijos Respublika, Airija, Italijos Respublika, Kipro
     Respublika, Latvijos Respublika, Lietuvos Respublika, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė,
     Vengrijos Respublika, Maltos Respublika, Nyderlandų Karalystė, Austrijos Respublika,
     Lenkijos Respublika, Portugalijos Respublika, Slovėnijos Respublika, Slovakijos Respublika,
     Suomijos Respublika, Švedijos Karalystė, Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos
     Karalystė ir San Marino Respublika pasirašė šį susitarimą papildantį Susitarimo
     memorandumą.
     1.      Šio Susitarimo memorandumo signatarai mano, kad San Marino Respublikos ir
             Europos bendrijos susitarimas, nustatantis priemones, ekvivalentiškas Direktyvoje
             nustatytoms priemonėms, yra subalansuotas ir priimtinas susitarimas, ginantis abiejų
             Šalių interesus. Todėl jie, visiškai pasitikėdami vienas kitu, taiko sutartas priemones
             ir susilaiko nuo bet kokių nepagrįstų vienašališkų veiksmų, galinčių pažeisti šį
             susitarimą. Jeigu bus nustatytas reikšmingas neatitikimas tarp direktyvos, priimtos

LT                                                 8                                                   LT
 ---pagebreak---                2003 m. birželio 3 d. (Tarybos direktyva 2003/48/EB) ir susitarimo apimties, ypač
               susitarimo 4 ir 6 straipsnių, Susitariančiosios Šalys pradės tarpusavio konsultacijas,
               kaip numatyta susitarimo 15 straipsnio 1 dalyje, kad išsaugotų susitarime nustatytą
               priemonių ekvivalentiškumo principą. Šio Susitarimo memorandumo signatarai
               pažymi, kad mokesčių vengimo sąvoka, vartojama susitarimo 13 straipsnyje, susijusi
               tik su taupymo pajamų apmokestinimu šio susitarimo reglamentuojamoje srityje ir
               netaikoma veiksmams ir (arba) sprendimams, susijusiems su mokesčių vengimu
               kitomis aplinkybėmis arba kitomis formomis.

     2.        Direktyvoje numatytu pereinamuoju laikotarpiu Europos bendrija pradės derybas su
               kitais svarbiais finansiniais centrais skatindama priimti šiose jurisdikcijose
               priemones, ekvivalentiškas Bendrijos taikomoms priemonėms.

     3.        Atsižvelgdamos į San Marino Respublikos norus toliau integruotis į Europos
               ekonominę aplinką ir jos požiūrį, kad visavertis dalyvavimas Europos bankininkystės
               ir ekonomikos sistemoje yra tinkamas ir pageidaujamas, Respublika ir Europos
               bendrija kuo greičiau pradės konsultacijas dėl atitinkamų šalių finansinių paslaugų,
               įskaitant draudimą, riziką ribojančių priemonių ir sistemų tarpusavio pripažinimo
               sąlygų. Šiame kontekste San Marino Respublika, siekdama išsaugoti deramą vidaus
               rinką atitinkamuose sektoriuose, įsipareigoja priimti ir įgyvendinti atitinkamuose
               veiklos sektoriuose taikytinas dabartinio ir būsimo Bendrijos teisyno acquis
               nuostatas, įskaitant atitinkamas riziką ribojančias taisykles ir atitinkamų San Marino
               subjektų priežiūrą. Bet koks galimas šios srities susitarimas gali taip pat numatyti,
               kad San Marino Respublika įsipareigos įgyvendinti kitas Bendrijos taisykles, tiek
               esamas, tiek ir tas, kurios bus priimtos ateityje, pavyzdžiui, konkurencijos ir
               mokesčių klausimais.

     4.        Šiame vis glaudesnių santykių kontekste fiskalinių sutarčių su Europos Sąjungos
               valstybėmis narėmis sudarymas ir San Marino įsipareigojimas keistis susitarime
               numatyta informacija, laikantis OECD standartų, skatins platesnį ekonominį ir
               mokesčių bendradarbiavimą. Teigiamai įvertinus San Mario pastangas, gali prasidėti
               San Marino dvišalės konsultacijos su Europos Sąjungos valstybėmis narėmis dėl
               įvairaus pobūdžio pajamų dvigubo apmokestinimo panaikinimo arba sumažinimo.

     5.        Europos bendrija ir San Marino Respublika taip pat pradeda konsultacijas,
               siekdamos:

               –      nustatyti Muitų sąjungos ir bendradarbiavimo susitarime nustatytų procedūrų
                      supaprastinimo formas. Šiuo požiūriu San Marino Respublika pasirengusi
                      įdiegti kompiuterizuotas procedūras, net panašias į INTRASTAT sistemą;

               –      geriau išnagrinėti galimybes San Marino Respublikos piliečiams ir įmonėms
                      dalyvauti Europos bendrijos vykdomose tyrimų ir plėtros programose ir
                      veikloje.

     Pasirašyta ........................ ..... m. ................... d. išvertus tekstą į danų, olandų, anglų, suomių,
     prancūzų, vokiečių, graikų, italų, portugalų, ispanų ir švedų kalbas; kiekvienas iš šių tekstų
     yra lygiai autentiškas.

     Čekų, estų, vengrų, latvių, lietuvių, maltiečių, lenkų, slovakų ir slovėnų kalbų redakcijos bus
     autentiškos susitariančiosioms šalims apsikeitus raštais. Jos bus autentiškos taip pat, kaip ir
     ankstesnėje pastraipoje nurodytų kalbų redakcijos.

LT                                                           9                                                            LT
 ---pagebreak---      Parašai

LT             10   LT
 ---pagebreak---                                                           2004/0241 (CNS)

                                            Rekomendacija dėl

                                        TARYBOS SPRENDIMO

             sudaryti Europos bendrijos susitarimą su San Marino Respublika, nustatantį
          priemones, ekvivalentiškas Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš
                     taupymo pajamų, apmokestinimo, nustatytoms priemonėms

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

     atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 94 straipsnį ir 300 straipsnio 2
     dalies pirmąją pastraipą, 3 dalies pirmąją pastraipą ir 4 dalį,

     atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją5,

     atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę6,

     kadangi:

     1)      2001 m. spalio 16 d. Taryba įgaliojo Komisiją derėtis su San Marino Respublika dėl
             atitinkamo susitarimo, užtikrinančio, kad San Marino Respublika priims priemones,
             ekvivalentiškas Europos bendrijoje taikomoms priemonėms, užtikrinančioms
             veiksmingą palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimą.

     2)      Susitarimo tekstas, suderintas derybose, deramai atspindi Tarybos patvirtintas derybų
             instrukcijas. Susitarimą lydi Europos bendrijos ir jos valstybių narių bei San Marino
             Respublikos tarpusavio Susitarimo memorandumas, kurio tekstas pridėtas prie 2004
             m. ............... d. Tarybos sprendimo …/…/EB.

     3)      2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyvos 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo
             pajamų, apmokestinimo nuostatų taikymas priklauso nuo San Marino Respublikos
             priemonių, ekvivalentiškų nustatytoms direktyvoje priemonėms, taikymo pagal
             susitarimą, sudarytą tarp San Marino Respublikos ir Europos bendrijos.

     4)      Pagal 2004 m. ............... d. Tarybos sprendimą …/…/EB ir su sąlyga, kad vėliau bus
             priimtas sprendimas dėl susitarimo sudarymo, Europos bendrijos vardu susitarimas yra
             pasirašytas 2004 m. ............... d.

     5)      Susitarimą turi patvirtinti Bendrija.

     6)      Būtina užtikrinti paprastą ir greitą galimų susitarimo I priedo ir II priedo derinimo
             tvarką,

     5
             OL C …, 2004……...., p…
     6
             OL C …, 2004……...., p…

LT                                                   11                                                LT
 ---pagebreak---      NUSPRENDĖ:

                                                  1 straipsnis

     Europos bendrijos vardu yra patvirtinamas Europos bendrijos susitarimas su San Marino
     Respublika, nustatantis priemones, ekvivalentiškas Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl
     palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo nustatytoms priemonėms.

     Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.

                                                  2 straipsnis

     Komisija įgaliojama Bendrijos vardu patvirtinti susitarimo priedų pakeitimus, kuriais
     užtikrinamas duomenų apie kompetentingas institucijas, nurodytas Direktyvos 2003/48/EB 5
     straipsnio a punkte ir direktyvos priede, atitikimas.

                                                  3 straipsnis

     Tarybos pirmininkas Bendrijos vardu pateikia susitarimo 16 straipsnio 1 dalyje numatytą
     pranešimą7.

                                                  4 straipsnis

     Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

     Priimta Briuselyje,

                                                     Tarybos vardu
                                                     Pirmininkas

     7
            Susitarimo įsigaliojimo datą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbs Tarybos generalinis
            sekretoriatas.
LT                                                     12                                                        LT
 ---pagebreak---                                           PRIEDAS

         Europos bendrijos susitarimas su San Marino Respublika, nustatantis priemones,
     ekvivalentiškas Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų,
                            apmokestinimo, nustatytoms priemonėms

LT                                              13                                           LT
 ---pagebreak---                                                    Susitarimas

                                                       tarp

                                                Europos bendrijos

                                                          ir

                                            San Marino Respublikos,

                                     nustatantis priemones, ekvivalentiškas

                             2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyvoje 2003/48/EB

              dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, nustatytoms priemonėms

     Europos bendrija

     ir

     San Marino Respublika

     (toliau - Susitariančioji Šalis arba Susitariančiosios Šalys, pagal kontekstą),

     sudarė šį susitarimą:

                                                   1 straipsnis

                                                     Tikslas

     1.       Šio Europos bendrijos ir San Marino Respublikos susitarimo tikslas – stiprinti ir plėsti
              dabartinius glaudžius santykius tarp Šalių, nustatant priemones, ekvivalentiškas 2003 m.
              birželio 3 d. Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų,
              apmokestinimo (toliau - Direktyvos) nustatytoms priemonėms, taikomoms faktiškiesiems
              savininkams, fiziniams asmenims, Europos Sąjungos valstybės narės rezidentams
              mokesčių tikslais.

     2.       San Marino Respublika imasi reikiamų priemonių ir įgyvendina konkrečias nuostatas dėl
              procedūrų ir sankcijų, užtikrinančias, kad šiai Direktyvai įgyvendinti reikalingos užduotys
              būtų atliekamos jos teritorijoje įsisteigusių mokėjimų tarpininkų, nepriklausomai nuo
              skolinių reikalavimų, dėl kurių atsiranda palūkanos, skolininko įsisteigimo vietos.

                                                   2 straipsnis

                                       Faktiškojo savininko apibrėžimas

     1.       Šiame susitarime „faktiškasis savininkas“ – tai bet koks fizinis asmuo, kuriam mokamos
              palūkanos, arba kuriam palūkanų mokėjimas yra garantuojamas, nebent jis įrodo, kad
              mokėjimas nebuvo gautas ar garantuotas jo paties naudai, tai yra:

LT                                                   14                                              LT
 ---pagebreak---               a)    jis veikia kaip mokėjimų tarpininkas, kaip apibrėžta 4 straipsnyje; arba

              b)    jis veikia juridinio asmens, investicinio fondo ar su juo palyginamo ar jam
                    ekvivalentiško bendrų investicijų į vertybinius popierius subjekto vardu; arba

              c)    jis veikia vardu kito fizinio asmens, kuris yra faktiškasis savininkas, ir atskleidžia
                    mokėjimų tarpininkui to faktiškojo savininko tapatybę pagal 3 straipsnį.

     2.       Jei mokėjimų tarpininkas turi informacijos, iš kurios galima spręsti, kad fizinis asmuo,
              kuriam mokamos palūkanos arba kuriam palūkanų mokėjimas yra garantuojamas, galbūt
              nėra faktiškasis savininkas, ir tam fiziniam asmeniui netaikomas nei 1 straipsnio dalies a
              punktas, nei 1 straipsnio dalies b punktas, jis imasi pagrįstų žingsnių faktiškojo savininko
              tapatybei nustatyti pagal 3 straipsnį. Jei mokėjimų tarpininkas negali identifikuoti
              faktiškojo savininko, jis laikys tą fizinį asmenį faktiškuoju savininku.

                                                  3 straipsnis

                              Faktiškųjų savininkų tapatybė ir gyvenamoji vieta

     Siekdamas nustatyti faktiškojo savininko tapatybę ir gyvenamąją vietą, kaip nurodyta 2 straipsnyje ,
     mokėjimų tarpininkas nustato jo pavardę, vardą, ir duomenis apie adresą bei rezidento statusą pagal
     San Marino Respublikos įstatymą dėl lupikavimo ir pinigų plovimo. Jei sutartiniai santykiai
     prasidėjo arba sandoris įvykdytas be sutartinių santykių, 2004 m. sausio 1 d. ar po jos, fiziniam
     asmeniui pateikus valstybėje narėje išduotą pasą arba oficialią asmens tapatybės kortelę ir
     pareiškus, kad jis yra trečiosios šalies, ne valstybės narės arba San Marino Respublikos, rezidentas,
     rezidavimo vieta nustatoma pagal gyvenamosios vietos nurodymo mokesčių tikslais pažymą,
     išduotą trečiosios šalies, kurioje asmuo teigia esąs rezidentas, kompetentingos institucijos. Jei tokia
     pažyma nepateikiama, valstybė narė, išdavusi pasą arba kitą oficialų asmens tapatybės dokumentą,
     laikoma gyvenamosios vietos šalimi.

                                                  4 straipsnis

                                       Mokėjimų tarpininko apibrėžimas

     Šiame susitarime San Marino Respublikos „mokėjimų tarpininkas“ – tai San Marino Respublikos
     bankai, įsteigti pagal San Marino bankininkystės teisę, taip pat ekonominės veiklos vykdytojai,
     įskaitant fizinius ir juridinius asmenis, gyvenančius ar įsteigtus San Marino Respublikoje, užsienio
     bendrovių partnerystės ir nuolatiniai subjektai, kurie savo veikloje, net ir nereguliariai, priima,
     valdo, investuoja ar perveda trečiųjų šalių turtą arba praktiškai moka palūkanas arba garantuoja
     palūkanų mokėjimą.

                                                  5 straipsnis

                                   Kompetentingos institucijos apibrėžimas

     1.       Šiame susitarime Susitariančiųjų Šalių kompetentingos institucijos – tai I priede nurodytos
              institucijos.

LT                                                  15                                                  LT
 ---pagebreak---      2.   Šalių, kurios nepriskirtos Susitariančiosioms Šalims, kompetentinga institucija – tai
          kompetentinga institucija, įsteigta dvišalių ar daugiašalių mokesčių sutarčių tikslais, arba,
          jei ši sąlyga nevykdoma, tokia kita institucija, kuri yra kompetentinga išduoti
          gyvenamosios vietos nurodymo mokesčių tikslais pažymas.

                                               6 straipsnis

                                    Palūkanų mokėjimo apibrėžimas

     1.   Šiame susitarime „palūkanų mokėjimas“ - tai:

          a)    sumokėtos palūkanos arba įskaitytos į sąskaitą palūkanos, susijusios su bet kokios
                rūšies skoliniais reikalavimais, nesvarbu, ar jos užtikrintos įkeitimu, ar ne, ir ar jos
                suteikia teisę dalyvauti skolininko pelne, ar ne, ir ypač pajamos iš vyriausybės
                vertybinių popierių bei pajamos iš obligacijų arba skolinių įsipareigojimų, įskaitant
                priemokas ir premijas, susijusios su tokiais vertybiniais popieriais, obligacijomis arba
                skoliniais įsipareigojimais; sankcijos už pavėluotus mokėjimus nelaikomos palūkanų
                mokėjimais;

          b)    palūkanos, sukauptos ar kapitalizuotos parduodant, padengiant arba išperkant a
                punkte minimus skolinius reikalavimus;

          c)    pajamos, gaunamos iš palūkanų mokėjimų tiesiogiai arba per 4 straipsnio 2 dalyje
                minimą subjektą, kurias paskirsto:

                i)     kolektyvinio investavimo subjektai arba su jais palyginami ar jiems
                       ekvivalentiški kolektyvinio investavimo į vertybinius popierius subjektai,
                       įsisteigę 19 straipsnyje nurodytoje teritorijoje,

                ii)    valstybėje narėje juridinį adresą turintis subjektas, turintis teisę į Direktyvos 4
                       straipsnio 3 dalyje minimą pasirinkimą ir informavęs mokėjimų tarpininką apie
                       šį faktą,

                iii)   kolektyvinio investavimo subjektai arba su jais palyginami ar jiems
                       ekvivalentiški kolektyvinio investavimo į vertybinius popierius subjektai,
                       įsisteigę už 19 straipsnyje nurodytos teritorijos ribų;

          d)    pajamos, gautos pardavus, padengus ar išpirkus akcijas ar investicinius vienetus
                tokiose įmonėse ir subjektuose, jei jie tiesiogiai ar netiesiogiai, per kitus kolektyvinio
                investavimo subjektus ar toliau nurodytus subjektus, investuoja daugiau kaip 40 %
                savo turto į skolinius reikalavimus, kaip minima a punkte:

                i)     kolektyvinio investavimo subjektai arba su jais palyginami ar jiems
                       ekvivalentiški kolektyvinio investavimo į vertybinius popierius subjektai,
                       įsisteigę 19 straipsnyje nurodytoje teritorijoje,

                ii)    valstybėje narėje juridinį adresą turintis subjektas, turintis teisę į Direktyvos 4
                       straipsnio 3 dalyje minimą pasirinkimą ir informavęs mokėjimų tarpininką apie
                       šį faktą,

LT                                               16                                                   LT
 ---pagebreak---                 iii)   kolektyvinio investavimo subjektai arba su jais palyginami ar jiems
                       ekvivalentiški kolektyvinio investavimo į vertybinius popierius subjektai,
                       įsisteigę už 19 straipsnyje nurodytos teritorijos ribų;

          Tačiau San Marino Respublika turi galimybę įtraukti d punkte minimas pajamas į palūkanų
          sąvoką, tik jei tokios pajamos atitinka pajamas, tiesiogiai ar netiesiogiai gautas iš palūkanų
          mokėjimų, kaip apibrėžta a ir b punktuose.

     2.   Dėl 1 dalies c ir d punktų, jei mokėjimų tarpininkas neturi informacijos apie santykinį
          pajamų, gautų iš palūkanų mokėjimų, dydį, palūkanų mokėjimu laikoma visa pajamų
          suma.

     3.   Dėl 1 dalies d punkto, jei mokėjimų tarpininkas neturi informacijos apie procentinį turto,
          investuoto į skolinius reikalavimus arba į akcijas ar investicinius vienetus, kaip apibrėžta
          toje dalyje, dydį, bus laikoma, kad tas procentinis dydis yra didesnis kaip 40 %. Jei jis
          negali nustatyti faktiškojo savininko realizuotų pajamų sumos, manoma, kad pajamos
          atitinka akcijų arba investicinių vienetų pardavimo, padengimo ar išpirkimo pajamas.

     4.   Dėl 1 dalies b ir d punktų, San Marino Respublika turi galimybę reikalauti, kad mokėjimų
          tarpininkai jų teritorijoje apskaičiuotų metams palūkanas per tam tikrą laikotarpį, kuris
          negali būti ilgesnis negu vieneri metai, ir taikytų tokias apskaičiuotas metams palūkanas
          kaip palūkanų mokėjimą, net jei per tą laikotarpį pardavimas, padengimas ar išpirkimas
          nevyko.

     5.   Nukrypdama nuo 1 dalies c ir d punktų, San Marino Respublika turi galimybę neįtraukti į
          palūkanų mokėjimo apbrėžimą bet kokių pajamų, minimų tose nuostatose, iš jos teritorijoje
          įsisteigusių įmonių arba subjektų, jei investicija į 1 dalies a punkte minimus skolinius
          reikalavimus nėra didesnė kaip 15 % jų turto.

          Tokios San Marino Respublikos galimybės įgyvendinimas , jeigu apie jį pranešta kitai
          Susitariančiajai Šaliai, yra privalomas abiem Susitariančiosioms Šalims.

     6.   1 dalies d punkte ir 3 dalyje minimas procentinis dydis nuo 2010 m. gruodžio 31 d. bus 25
          %.

     7.   1 dalies d punkte ir 5 dalyje minimi procentiniai dydžiai nustatomi atsižvelgiant į
          investicinę politiką, nustatytą tų įmonių ar subjektų fondo taisyklėse arba įsisteigimo
          dokumentuose, o jei tai nepavyksta – remiantis tų įmonių ar subjektų faktine turto
          sudėtimi.

                                              7 straipsnis

                                      Išskaičiuojamasis mokestis

     1.   Jei faktiškasis savininkas gyvena Europos Sąjungos valstybėje narėje, San Marino
          Respublika taiko 15 % dydžio išskaičiuojamąjį mokestį pirmus trejus metus po šio
          susitarimo taikymo pradžios, 20 % vėlesnius trejus metus ir 35 % vėliau.

     2.   Mokėjimų tarpininkas ima išskaičiuojamąjį mokestį taip:

LT                                              17                                                  LT
 ---pagebreak---           a)    palūkanų, mokamų, kaip apibrėžta 6 straipsnio 1 dalies a punkte, atveju: nuo
                sumokėtų ar įskaitytų į sąskaitą palūkanų sumos;

          b)    palūkanų, mokamų, kaip apibrėžta 6 straipsnio 1 dalies b arba d punktuose, atveju:
                nuo palūkanų ar pajamų, minimų tuose punktuose, sumos arba skiriant lygiaverčio
                poveikio rinkliavą, kurią moka gavėjas nuo visos pardavimo, padengimo ar išpirkimo
                pajamų sumos;

          c)    palūkanų, mokamų, kaip apibrėžta 6 straipsnio 1 dalies c punkte, atveju: nuo tame
                punkte minimų pajamų sumos;

          d)    jei San Marino Respublika įgyvendina 6 straipsnio 4 dalyje numatytą pasirinkimą:
                nuo apskaičiuotų metams palūkanų sumos.

     3.   2 dalies a ir b punktų tikslais išskaičiuojamasis mokestis imamas proporcingai laikotarpiui,
          kurį faktiškais savininkas turi skolinį reikalavimą. Jei mokėjimų tarpininkas negali
          nustatyti turėjimo laikotarpio remdamasis savo turima informacija, jis laiko, kad faktiškasis
          savininkas turėjo skolinį reikalavimą visą jo egzistavimo laikotarpį, nebent jis pateikia
          įsigijimo datos įrodymus.

     4.   Kitiems, šio susitarimo nenustatytiems mokesčiams toms pačioms palūkanų išmokoms,
          ypač išskaičiuojamiesiems mokesčiams, kuriuos San Marino Respublika nustato
          pajamoms, gautoms iš San Marino palūkanų šaltinių, nustatomas išskaičiuojamojo
          mokesčio, apskaičiuoto pagal šį straipsnį, dydžio kreditas.

     5.   Tai, kad mokėjimų tarpininkas, veikiantis San Marino Respublikoje, ima išskaičiuojamąjį
          mokestį, nekliudo faktiškojo savininko gyvenamosios vietos, nustatytos mokesčių tikslais,
          valstybei narei apmokestinti pajamų pagal jos nacionalinę teisę, laikantis Sutarties. Jei
          mokesčių mokėtojas deklaruoja savo gyvenamosios vietos Europos Sąjungos valstybės
          narės mokesčių administravimo institucijoms, kad palūkanų pajamos gautos iš San Marino
          Respublikoje esančio mokėjimų tarpininko, šios palūkanų pajamos apmokestinamos toje
          valstybėje narėje tuo pačiu tarifu, koks taikomas vietoje uždirbtoms palūkanoms
          apmokestinti.

                                              8 straipsnis

                                        Pajamų pasidalijimas

     1.   San Marino Respublika, imanti išskaičiuojamąjį mokestį pagal 7 straipsnį, pasilieka sau 25
          % pajamų, o 75 % pajamų perveda palūkanų faktiškojo savininko gyvenamosios vietos
          Europos bendrijos valstybei narei.

     2.   Tokie pervedimai atliekami vienu mokėjimu kiekvienai Europos bendrijos valstybei narei
          vėliausiai per šešių mėnesių laikotarpį nuo San Marino Respublikos mokestinių metų
          pabaigos.

     3.   San Marino Respublika imasi reikiamų priemonių, kad užtikrintų tinkamą pajamų
          pasidalijimo sistemos veikimą.

LT                                             18                                                  LT
 ---pagebreak---                                              9 straipsnis

                               Savanoriškas informacijos atskleidimas

     1.   San Marino Respublika nustato tvarką, leidžiančią faktiškajam savininkui, apibrėžtam 2
          straipsnyje, išvengti išskaičiuojamojo mokesčio, nustatyto 7 straipsnyje, tiesiogiai
          įgaliojant San Marino Respublikoje įsteigtą mokėjimų tarpininką teikti palūkanų išmokų
          ataskaitas San Marino Respublikos kompetentingai institucijai. Tokiu įgaliojimu apimamos
          visos šio mokėjimų tarpininko išmokėtos ar garantuotos tiesioginei faktiškojo savininko
          naudai palūkanų išmokos.

     2.   Minimalią informaciją, kurią turi pranešti mokėjimų tarpininkas, gavęs tiesioginį
          faktiškojo savininko įgaliojimą, sudaro:

          a)   faktiškojo savininko tapatybė ir gyvenamoji vieta, nustatyta pagal šio susitarimo 3
               straipsnį, nurodant, kai įmanoma, Europos bendrijos valstybės narės, kurioje
               faktiškasis savininkas gyvena, suteiktą mokesčių identifikacinį numerį;

          b)   mokėjimų tarpininko pavadinimas ir adresas;

          c)   faktiškojo savininko sąskaitos numeris arba, jei jo nėra, palūkanų garantijos
               identifikacija; ir

          d)   palūkanų išmokos suma, nustatyta pagal šio susitarimo 6 straipsnį.

     3.   San Marino Respublikos kompetentinga institucija praneša 2 dalyje nurodytą informaciją
          faktiškojo savininko gyvenamosios vietos Europos bendrijos valstybės narės
          kompetentingai institucijai. Tokie pranešimai turi būti automatiniai ir atliekami ne rečiau
          kaip kartą per metus per šešių mėnesių laikotarpį nuo San Marino Respublikos mokestinių
          metų pabaigos apie visas palūkanų išmokas per tuos metus.

                                            10 straipsnis

                               Dvigubo apmokestinimo panaikinimas

     1.   Faktiškojo savininko gyvenamosios vietos, nustatytos mokesčių tikslais, Europos bendrijos
          valstybė narė užtikrina panaikinimą bet kokio dvigubo apmokestinimo, galinčio atsirasti
          dėl imamo išskaičiuojamojo mokesčio, minimo 7 straipsnyje, remiantis 2 ir 3 straipsnio
          dalių nuostatomis.

     2.   Jei iš faktiškojo savininko gautų palūkanų buvo išskaičiuotas 7 straipsnyje minimas
          mokestis San Marino Respublikoje, faktiškojo savininko gyvenamosios vietos, nustatytos
          mokesčių tikslais, Europos bendrijos valstybė narė pagal nacionalinius įstatymus suteikia
          jam mokesčių kreditą, lygų išskaičiuotam mokesčiui. Jei ši suma yra didesnė negu
          mokestis, kurį reikia sumokėti pagal nacionalinius įstatymus, gyvenamosios vietos,
          nustatytos mokesčių tikslais, Europos bendrijos valstybė narė grąžina 7 straipsnyje minimą
          išskaičiuojamąjį mokestį viršijančią sumą faktiškajam savininkui.

     3.   Jei, be 7 straipsnyje nurodyto išskaičiuojamojo mokesčio, iš faktiškojo savininko gautų
          palūkanų buvo išskaičiuotas bet kokios kitos rūšies išskaičiuojamasis mokestis ir

LT                                            19                                                 LT
 ---pagebreak---           gyvenamosios vietos Europos bendrijos valstybė narė mokesčių tikslais suteikia mokesčių
          kreditą tokiam išskaičiuojamajam mokesčiui pagal savo nacionalinius įstatymus arba
          dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartis, toks kitos rūšies išskaičiuojamasis mokestis
          kredituojamas prieš taikant 2 straipsnio dalyje aprašytą procedūrą.

     4.   Faktiškojo savininko gyvenamosios vietos, nustatytos mokesčių tikslais, Europos bendrijos
          valstybė narė gali pakeisti 2 ir 3 dalyse nurodomą mokesčio kredito mechanizmą 7
          straipsnyje minimo išskaičiuojamojo mokesčio grąžinimu.

                                             11 straipsnis

                               Apyvartiniai skolos vertybiniai popieriai

     1.   Nuo šio susitarimo taikymo pradžios, bet vėliausiai iki tos datos, kol nors viena Europos
          bendrijos valstybės narė taiko tokią nuostatą, ir vėliausiai iki 2010 m. gruodžio 31 d.,
          vidaus ir tarptautinės obligacijos bei kiti apyvartiniai skolos vertybiniai popieriai, kurie
          pirmą kartą buvo išleisti iki 2001 m. kovo 1 d. arba kuriems pirminiai emisijos prospektai
          buvo iki tos datos patvirtinti išleidžiančiosios valstybės kompetentingų institucijų,
          nelaikomi skoliniais reikalavimais, apibrėžtais 6 straipsnio 1 dalies a punkte, su sąlyga, kad
          tolesnių tokių apyvartinių skolos vertybinių popierių emisijų nebuvo atlikta 2002 m. kovo
          1 d. ar vėliau.

          Tačiau jei nors viena Europos bendrijos valstybė narė taip pat taiko panašias į šio
          susitarimo 7 straipsnyje nurodytas nuostatas, šio straipsnio nuostatos bus taikomos ir po
          2010 m. gruodžio 31 d. tokiems apyvartiniams skolos vertybiniams popieriams:

          –     kuriuose yra bendros sumos (gross-up) ir išankstinio išpirkimo sąlygos, ir

          –     jei 4 straipsnyje apibrėžtas mokėjimų tarpininkas yra įsteigtas San Marino
                Respublikoje, ir

          –     jei tas mokėjimų tarpininkas moka palūkanas tiesiogiai arba garantuoja palūkanų
                mokėjimą tiesioginei faktiškojo savininko Europos bendrijos valstybės narės
                rezidento naudai.

          Jei ir kai visos Europos bendrijos valstybės narės nustos taikyti panašias į šio susitarimo 7
          straipsnyje nurodytas nuostatas, šio straipsnio nuostatos bus taikomos ir toliau tik tokiems
          apyvartiniams skolos vertybiniams popieriams:

          –     kuriuose yra bendros sumos (gross-up) ir išankstinio išpirkimo sąlygos, ir

          –     jei 4 straipsnyje apibrėžtas mokėjimų tarpininkas yra įsteigtas San Marino
                Respublikoje, ir

          –     jei tas mokėjimų tarpininkas moka palūkanas tiesiogiai arba garantuoja palūkanų
                mokėjimą tiesioginei faktiškojo savininko Europos bendrijos valstybės narės
                rezidento naudai.

          Jei 2002 m. kovo 1 d. arba vėliau atliekama tolesnė emisija pirmiau minėtų apyvartinių
          skolos vertybinių popierių, išleistų vyriausybės arba susijusio subjekto, veikiančio kaip
          valdžios institucija arba kurio vaidmenį pripažįsta tarptautinė sutartis, kaip nurodyta II šio

LT                                              20                                                  LT
 ---pagebreak---           susitarimo priede, visa tokių vertybinių popierių emisija, sudaroma pirminės ir bet kokios
          vėlesnės emisijos, laikoma skoliniu reikalavimu, apibrėžtu 6 straipsnio 1 dalies a punkte.

          Jei 2002 m. kovo 1 d. arba vėliau atliekama tolesnė emisija pirmiau minėtų apyvartinių
          skolos vertybinių popierių, išleistų bet kokio kito emitento, kuriam netaikoma ketvirta
          pastraipa, tokia tolesnė emisija laikoma skoliniu reikalavimu, apibrėžtu 6 straipsnio 1
          dalies a punkte.

     2.   Nė viena šio straipsnio nuostata nekliudo San Marino Respublikai ir Europos bendrijos
          valstybėms narėms apmokestinti pajamų, gautų iš 1 straipsnio dalyje nurodytų apyvartinių
          skolos vertybinių popierių, pagal jų nacionalinius įstatymus.

                                             12 straipsnis

                    Kiti išskaičiuojamieji mokesčiai – ryšys su kitais susitarimais

     1.   Šis susitarimas nekliudo Šalims imti kitų rūšių išskaičiuojamojo mokesčio, nei nurodytas
          šiame susitarime pagal jų nacionalinius įstatymus arba dvigubo apmokestinimo išvengimo
          sutartis.

     2.   Dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartys tarp San Marino Respublikos ir Europos
          bendrijos valstybių narių nekliudo taikyti šiame susitarime nustatyto išskaičiuojamojo
          mokesčio.

                                             13 straipsnis

                             Keitimasis informacija, kai to reikalaujama

     1.   San Marino Respublikos ir bet kurios Europos bendrijos valstybės narės kompetentingos
          institucijos keičiasi informacija apie veiksmus, kurie pagal valstybės, į kurią kreipiamasi,
          teisę kvalifikuojami kaip mokesčių vengimas arba panašiai šio susitarimo
          reglamentuojamų pajamų atžvilgiu. „Panašiai“ apima tik tuos pažeidimus, kurie pagal
          nusikaltimo sunkumą valstybės, į kurią kreipiamasi, teisės prilyginami mokesčių vengimui
          ir kaip nors pažeidžia prašančiosios valstybės mokestinius interesus. Atsakydama į
          tinkamai pagrįstą reikalavimą, valstybė, į kurią kreipiamasi, teikia informaciją apie
          prašančiosios valstybės tiriamą ar galimai tiriamą elgesį keliant ar nekeliant baudžiamosios
          bylos.

     2.   Spręsdama, ar prašoma informacija gali būti suteikta, valstybė, į kurią kreipiamasi, taiko
          prašančiosios valstybės įstatymų nustatytus apribojimus.

     3.   Valstybė, į kurią kreipiamasi, teikia informaciją, kai prašančioji valstybė turi pagrįstų
          įtarimų, kad veiksmai gali būti kvalifikuojami kaip mokesčių vengimas ar panašiai.
          Prašančiosios valstybės įtarimai dėl galimo mokesčių vengimo ar panašiai gali remtis:

          a)   dokumentais, patvirtintais arba ne, įskaitant, bet ne vien tik, veiklos dokumentus,
               buhalterines knygas, informaciją apie banko sąskaitas;

          b)   iš mokesčių mokėtojo gauta liudijimo medžiaga;

LT                                             21                                                 LT
 ---pagebreak---              c)    informacija, gauta iš informatoriaus ar kito trečiojo asmens, kuris savanoriškai
                   bendradarbiavo ar dėl kitų priežasčių yra galimai patikimas; arba

             d)    netiesioginiais įrodymais.

     4.      Prašančiosios valstybės kompetentinga institucija, prašydama informacijos pagal šį
             susitarimą, nurodo valstybės, į kurią kreipiamasi, kompetentingai institucijai šią
             informaciją, kuri parodo numatomą prašomos informacijos tinkamumą:

             a)    stebimo arba tiriamo asmens tapatybę;

             b)    ieškomos informacijos apibūdinimą, įskaitant pobūdį ir formą, kuria prašančioji
                   valstybė norėtų gaut informaciją iš valstybės, į kurią kreipiamasi;

             c)    mokesčių tikslą, dėl kurio renkama informacija;

             d)    pagrindą tikėti, kad prašomą informaciją turi valstybė, į kurią kreipiamasi, arba ja
                   disponuoja ir ją kontroliuoja asmuo, esantis valstybės, į kurią kreipiamasi,
                   jurisdikcijoje;

             e)    kiek tai žinoma, bet kurio asmens, kuris, kaip manoma, gali turėti prašomą
                   informaciją, pavardę ir adresą;

             f)    teiginį, kad prašymas atitinka prašančiosios valstybės teisės ir administravimo
                   praktikos reikalavimus, kad, jei prašoma informacija būtų prašančiosios valstybės
                   jurisdikcijoje, kompetentinga institucija galėtų gauti šią informaciją pagal
                   prašančiosios valstybės įstatymus arba įprasta administracine tvarka, ir kad šis
                   prašymas atitinka šį susitarimą;

             g)    teiginį, kad, siekdama gauti informaciją, prašančioji šalis savo teritorijoje panaudojo
                   visas prieinamas priemones, išskyrus tas, kurios sukeltų neadekvačių sunkumų.

     5.      Valstybės, į kurią kreipiamasi, kompetentinga institucija perduoda prašomą informaciją
             prašančiajai valstybei kaip galima greičiau.

     6.      San Marino Respublika pradeda dvišales derybas su kiekviena valstybe nare siekdama
             apibrėžti „panašių“ atvejų kategorijas pagal tose valstybėse taikomą mokesčių
             administravimo tvarką.

                                                  14 straipsnis

                                                Konfidencialumas

     Bet kokia informacija, kurią Susitariančioji Šalis gavo pagal šį susitarimą, traktuojama kaip
     konfidenciali ir gali būti atskleista tik tiems Susitariančiosios Šalies jurisdikcijoje esantiems
     asmenims ir institucijoms (įskaitant teismus ir valdymo institucijas), kurios susijusios (arba „kurie
     susiję“) su šiame susitarime nustatytų mokesčių vertinimu ir rinkimu, su jais susijusiu vykdymo
     užtikrinimu ir persekiojimu arba su jais susijusių apeliacijų nagrinėjimu. Tokie asmenys ir
     institucijos naudoja šią informaciją tik tokiems tikslams. Jie gali atskleisti informaciją viešame
     teismo procese arba priimant teisinius sprendimus. Informacija negali būti atskleista jokiam kitam

LT                                                  22                                                LT
 ---pagebreak---      asmeniui ar subjektui, institucijai ar kokiai kitai jurisdikcijai be tiesioginio rašytinio Šalies, į kurią
     kreipiamasi, kompetentingos institucijos sutikimo.

                                                   15 straipsnis

                                            Konsultacijos ir peržiūra

     1.       Kilus ginčams dėl šio susitarimo taikymo tarp San Marino Respublikos kompetentingos
              institucijos ir vienos ar daugiau kitų kompetentingų institucijų, išvardintų I priede, jos
              siekia išspręsti ginčus abipusiu susitarimu. Konsultacijų rezultatus jos nedelsdamos
              praneša Europos bendrijų Komisijai ir kitų valstybių narių kompetentingoms institucijoms.
              Komisija gali dalyvauti konsultacijose interpretavimo klausimais bet kurios iš I priede
              išvardintų kompetentingų institucijų prašymu.

     2.       Susitariančiosios Šalys konsultuojasi tarpusavyje ne rečiau kaip kas trejus metus arba
              vienai iš Susitariančiųjų Šalių prašant dėl šio susitarimo techninio veikimo nagrinėjimo, o
              jei, Susitariančiųjų Šalių nuomone, reikia – dėl tobulinimo bei tarptautinių įvykių raidos
              vertinimo. Konsultacijos turi būti surengtos vieno mėnesio laikotarpiu nuo prašymo
              pateikimo arba kaip galima greičiau skubiais atvejais.

     3.       Remdamosi tokiu vertinimu, Susitariančiosios Šalys gali tarpusavyje konsultuotis dėl
              susitarimo keitimo reikalingumo atsižvelgdamos į tarptautinių įvykių raidą.

     4.       Kai tik bus sukaupta pakankama patirtis, leidžianti visiškai įvykdyti šį susitarimą,
              Susitariančiosios Šalys tarpusavyje konsultuosis dėl susitarimo keitimo reikalingumo
              atsižvelgdamos į tarptautinių įvykių raidą.

     5.       1, 2 ir 3 dalyse minimoms konsultacijoms rengti Susitariančiosios Šalys informuoja viena
              kitą apie galimus įvykius, kurie gali turėti įtakos tinkamam šio susitarimo veikimui. Tai
              taip pat taikytina ir bet kokiam vienos iš Susitariančiųjų Šalių susitarimui su trečiąja šalimi.

                                                   16 straipsnis

                                   Pasirašymas, įsigaliojimas ir nutraukimas

     1.       Šis susitarimas turi būti Susitariančiųjų Šalių ratifikuotas arba patvirtintas jų pačių
              nustatyta tvarka. Susitariančiosios Šalys praneša viena kitai apie šių procedūrų užbaigimą.
              Susitarimas įsigalios antro mėnesio po paskutinio pranešimo apie ratifikavimą pirmą dieną.

     2.       Vykdydama savo konstitucinius reikalavimus, reglamentuojančius tarptautinių susitarimų
              sudarymą, ir nepažeisdama 17 straipsnio, San Marino Respublika pradės veiksmingai
              vykdyti ir taikyti šį susitarimą nuo 2005 m. liepos 1 d. ir praneš apie tai Europos bendrijai.

     3.       Šis susitarimas galioja, kol jo nenutraukia viena iš Susitariančiųjų Šalių.

     4.       Bet kuri iš Susitariančiųjų Šalių gali nutraukti šį susitarimą pranešdama apie tai kitai Šaliai.
              Tokiu atveju susitarimas nustos galioti praėjus dvylikai mėnesių po pranešimo gavimo.

LT                                                   23                                                    LT
 ---pagebreak---                                                  17 straipsnis

                                             Vykdymo nuostatos

     1.      Šis susitarimas taikomas su išlyga, priimant ir įgyvendinant jį priklausomose ir
             asocijuotose Europos bendrijos valstybių narių teritorijose, minimose Tarybos
             (Ekonomikos ir finansų komitetas) 2000 m. birželio 19/20 d. Santa Maria de Feira
             ataskaitoje Europos Tarybai, taip pat Jungtinėse Amerikos Valstijose, Šveicarijos
             Konfederacijoje, Andoroje, Lichtenšteine ir Monake, atitinkamai, priemones, atitinkančias
             arba ekvivalentiškas Direktyvoje arba šiame susitarime nustatytoms priemonėms.

     2.      Susitariančiosios Šalys bendru sutarimu ne mažiau kaip prieš šešis mėnesius iki 16
             straipsnio 2 dalyje minimos datos sprendžia, ar ankstesnėje straipsnio dalyje nustatyta
             sąlyga bus įvykdyta, atsižvelgiant į atitinkamų priemonių įsigaliojimo trečiosiose šalyse
             bei susijusiose priklausomose ir asocijuotose teritorijose datas. Jei Susitariančiosios Šalys
             nenuspręs, kad sąlyga bus įvykdyta, jos bendru sutarimu priims naują datą 16 straipsnio 2
             dalyje numatytiems tikslams.

     3.      Šio susitarimo arba jo dalių taikymą gali suspenduoti bet kuri iš Susitariančiųjų Šalių, ir šis
             sprendimas įsigalios iš karto po pranešimo kita Šaliai, jei pagal Europos bendrijos teisę
             Direktyva ar Direktyvos dalis taps laikinai arba nuolat nebetaikytina arba tuo atveju, jei
             valstybė narė suspenduos savo įgyvendinimo teisės aktų taikymą.

     4.      Bet kuri Susitariančioji Šalis gali suspenduoti šio susitarimo taikymą pranešdama apie tai
             kitai Šaliai tuo atveju, jei viena iš trečiųjų šalių arba 1 straipsnio dalyje minimų teritorijų
             vėliau nustos taikyti šioje dalyje minimas priemones. Taikymo suspendavimas įsigalioja ne
             anksčiau kaip dviejų mėnesių laikotarpiu po pranešimo. Šio susitarimo taikymas bus
             atnaujintas iš karto, kai bus vėl pradėtos taikyti atitinkamos priemonės.

                                                 18 straipsnis

                                   Pretenzijos ir jų galutinis patenkinimas

     1.      Jei šis susitarimas bus nutrauktas arba jo taikymas suspenduotas visiškai arba iš dalies , tai
             nedarys jokio poveikio asmenų pretenzijoms pagal 10 straipsnį.

     2.      San Marino Respublika tokiu atveju pasibaigus susitarimo taikymui atidarys galutinę
             sąskaitą ir atliks galutinį mokėjimą Europos bendrijos valstybėms narėms.

                                                 19 straipsnis

                                           Teritorinė taikymo sritis

     Šis susitarimas taikomas, viena vertus, teritorijoms, kuriose taikoma Europos bendrijos steigimo
     sutartis Steigimo sutartyje nustatytomis sąlygomis, ir, antra vertus, San Marino Respublikos
     teritorijai.

LT                                                 24                                                   LT
 ---pagebreak---                                                                  20 straipsnis

                                                                   Priedai

     1.           Priedai yra šio susitarimo dalis.

     2.           Kompetentingų institucijų sąrašas, pateiktas I priede, gali būti papildytas tiesiog pranešus
                  kitai Susitariančiajai Šaliai: San Marino Respublika praneša, jeigu atitinkama institucija
                  minima to priedo a punkte, Europos bendrija praneša, jei kalbama apie kitas institucijas.

     Susijusių įmonių sąrašas, pateiktas II priede, gali būti papildytas abipusiu susitarimu.

                                                                 21 straipsnis

                                                                   Kalbos

     1.           Šis susitarimas surašomas danų, olandų, anglų, suomių, prancūzų, vokiečių, graikų, italų,
                  portugalų, ispanų ir švedų kalbomis; kiekvienas iš šių tekstų yra lygiai autentiškas.

     2.           Čekų, estų, vengrų, latvių, lietuvių, maltiečių, lenkų, slovakų ir slovėnų kalbų redakcijos
                  bus autentiškos Susitariančioms Šalims apsikeitus laiškais. Jos bus autentiškos taip pat,
                  kaip ir 1 pastraipoje nurodytų kalbų redakcijos.

     Tai paliudydami šį susitarimą pasirašė toliau nurodyti įgaliotieji atstovai.

     Priimta ........................ ........................

     …………………… vardu

     …………………… vardu

LT                                                                 25                                     LT
 ---pagebreak---                                                     I priedas

                            Susitariančiųjų Šalių kompetentingų institucijų sąrašas

     Šio susitarimo tikslais Susitariančiųjų Šalių kompetentingos institucijos yra šios:

     a)       San Marino Respublikoje: Il Segretario di Stato per le Finanze e il Bilancio arba įgaliotasis
              atstovas,

     b)       Belgijos Karalystėje: De Minister van Financiën/Le Ministre des Finances arba įgaliotasis
              atstovas,

     c)       Čekijos Respublikoje: Ministr financí arba įgaliotasis atstovas,

     d)       Danijos Karalystėje: Skatteministeren arba įgaliotasis atstovas,

     e)       Vokietijos Federacinėje Respublikoje: Der Bundesminister der Finanzen arba įgaliotasis
              atstovas,

     f)       Estijos Respublikoje: Rahandusminister arba įgaliotasis atstovas,

     g)       Graikijos Respublikoje: Ο Υπουργός Οικονοµίας και Οικονοµικών arba įgaliotasis
              atstovas,

     h)       Ispanijos Karalystėje: El Ministro de Economía y Hacienda arba įgaliotasis atstovas,

     i)       Prancūzijos Respublikoje: Le Ministre chargé du budget arba įgaliotasis atstovas,

     j)       Airijoje: Pajamų tarnybos komisarai arba jų įgaliotasis atstovas,

     k)       Italijos Respublikoje: Il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali arba įgaliotasis
              atstovas,

     l)       Kipro Respublikoje: Υπουργός Οικονοµικών arba įgaliotasis atstovas,

     m)       Latvijos Respublikoje: Finanšu ministrs arba įgaliotasis atstovas,

     n)       Lietuvos Respublikoje: finansų ministras arba įgaliotasis atstovas,

     o)       Liuksemburgo Didžiojoje Hercogystėje: Le Ministre des Finances arba įgaliotasis atstovas;
              tačiau 13 straipsnio prasme kompetentinga institucija yra "le Procureur Général d'Etat
              luxemburgeois",

     p)       Vengrijos Respublikoje: A pénzügyminiszter arba įgaliotasis atstovas,

     q)       Maltos Respublikoje: Il-Ministru responsabbli għall-Finanzi arba įgaliotasis atstovas,

     r)       Nyderlandų Karalystėje: De Minister van Financiën arba įgaliotasis atstovas,

     s)       Austrijos Respublikoje: Der Bundesminister für Finanzen arba įgaliotasis atstovas,

     t)       Lenkijos Respublikoje: Minister Finansów arba įgaliotasis atstovas,

     u)       Portugalijos Respublikoje: O Ministro das Finanças arba įgaliotasis atstovas,

LT                                                  26                                                 LT
 ---pagebreak---      v)   Slovėnijos Respublikoje: Minister za finance arba įgaliotasis atstovas,

     w)   Slovakijos Respublikoje: Minister financií arba įgaliotasis atstovas,

     x)   Suomijos Respublikoje: Valtiovarainministeriö/Finansministeriet arba įgaliotasis atstovas,

     y)   Švedijos Karalystėje: Finansdepartementet arba įgaliotasis atstovas,

     z)   Jungtinėje Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystėje ir tose Europos teritorijose,
          už kurių išorės ryšius atsakinga Jungtinė Karalystė: Vidaus pajamų tarnybos komisarai
          arba jų įgaliotasis atstovas ir kompetentinga institucija Gibraltare, kurią Jungtinė Karalystė
          paskirs pagal Suderintas priemones dėl Gibraltaro valdymo institucijų ES ir EK priemonių
          ir susijusių sutarčių, pateiktų valstybėms narėms ir 2000 m. balandžio 19 d. Europos
          Sąjungos institucijoms , kurių kopiją Europos Sąjungos Tarybos generalinis sekretorius
          pateiks San Marino Respublikai ir kurios bus taikomos šiam susitarimui.

LT                                              27                                                  LT
 ---pagebreak---                                                    2 priedas

                                           Susijusių subjektų sąrašas

     11 straipsnio tikslais tokie subjektai yra laikomi „susijusiais subjektais, veikiančiais kaip valstybės
     institucija arba kurių vaidmenį pripažįsta tarptautinė sutartis“:

     SUBJEKTAI EUROPOS SĄJUNGOJE:

     Belgija

     –          Vlaams Gewest (Flamandijos regionas)

     –          Région wallonne (Valonijos regionas)

     –          Région bruxelloise/Brussels Gewest (Briuselio regionas)

     –          Communauté française (Prancūzų bendrija)

     –          Vlaamse Gemeenschap (Flamandų bendrija)

     –          Deutschsprachige Gemeinschaft (Vokiškai kalbančiųjų bendrija)

     Ispanija

     –          Xunta de Galicia (Galicijos regioninė vykdomoji valdžia)

     –          Junta de Andalucía (Andalūzijos regioninė vykdomoji valdžia)

     –          Junta de Extremadura (Ekstramadūros regioninė vykdomoji valdžia)

     –          Junta de Castilla- La Mancha (Kastilijos-La Mančo regioninė vykdomoji valdžia)

     –          Junta de Castilla- León (KastilijosLeono regioninė vykdomoji valdžia)

     –          Gobierno Foral de Navarra (Navaros regioninė vykdomoji valdžia)

     –          Govern de les Illes Balears (Balearų salų regioninė vykdomoji valdžia)

     –          Generalitat de Catalunya (Katalonijos autonominė vyriausybė)

     –          Generalitat de Valencia (Valensijos autonominė vyriausybė)

     –          Diputación General de Aragón (Aragono autonominė vyriausybė)

     –          Gobierno de las Islas Canarias (Kanarų salų vyriausybė)

     –          Gobierno de Murcia (Mursijos vyriausybė)

     –          Gobierno de Madrid (Madrido vyriausybė)

     –          Gobierno de la Comunidad Autónoma del País Vasco/Euzkadi (Baskų krašto autonominės
                bendrijos vyriausybė)

LT                                                  28                                                  LT
 ---pagebreak---      –         Diputación Foral de Guipúzcoa (Guipúzcoa? regioninė taryba)

     –         Diputación Foral de Vizcaya/Bizkaia (Biskajos regioninė taryba)

     –         Diputación Foral de Alava (Alavos regioninė taryba)

     –         Ayuntamiento de Madrid (Madrido miesto taryba)

     –         Ayuntamiento de Barcelona (Barselonos miesto taryba)

     –         Cabildo Insular de Gran Canaria (Gran Kanarijos salos taryba)

     –         Cabildo Insular de Tenerife (Tenerifės salos taryba)

     –         Instituto de Crédito Oficial (Valstybinė kredito įstaiga)

     –         Instituto Catalán de Finanzas (Katalonijos finansų įstaiga )

     –         Instituto Valenciano de Finanzas (Valensijos finansų įstaiga )

     Graikija

     –         Оργανισµός Тηλεπικοινωνιών Ελλάδος (Nacionalinė telekomunikacijos organizacija)

     –         Оργανισµός Σιδηροδρόµων Ελλάδος (Nacionalinė geležinkelių organizacija)

     –         ∆ηµόσια Επιχείρηση Ηλεκτρισµού (Valstybinė elektros bendrovė)

     Prancūzija

     –         La Caisse d'amortissement de la dette sociale (CADES) (Socialinės skolos išpirkimo
               fondas)

     –         L'Agence française de développement (AFD) (Prancūzijos plėtros agentūra)

     –         Réseau Ferré de France (RFF) (Prancūzijos geležinkelių tinklas)

     –         Caisse Nationale des Autoroutes (CNA) (Nacionalinis greitkelių fondas)

     –         Assistance publique Hôpitaux de Paris (APHP) (Paryžiaus ligoninių valstybinė parama)

     –         Charbonnages de France (CDF) (Prancūzijos anglių taryba)

     –         Entreprise minière et chimique (EMC) (Kasybos ir chemijos bendrovė)

     Italija

     –         Regionai

     –         Provincijos

     –         Savivaldybės

     –         Cassa Depositi e Prestiti (Indėlių ir paskolų fondas)

LT                                                   29                                               LT
 ---pagebreak---      Latvia

     –        Pašvaldības (Savivaldybės)

     Poland

     –        gminy (bendruomenės)

     –        powiaty (apskritys)

     –        województwa (vaivadijos)

     –        związki gmin (bendruomenių asociacijos)

     –        związki powiatów (apskričių asociacijos)

     –        związki województw (vaivadijų asociacijos)

     –        miasto stołeczne Warszawa (sostinė Varšuva)

     –        Agencja Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa (Žemės ūkio restruktūravimo ir
              modernizavimo agentūra)

     –        Agencja Nieruchomości Rolnych (Žemės ūkio nekilnojamojo turto agentūra)

     Portugalija

     –        Região Autónoma da Madeira (Maderos autonominis regionas)

     –        Região Autónoma dos Açores (Azorų autonominis regionas)

     –        Savivaldybės

     Slovakia

     –        mestá a obce (savivaldybės)

     –        Železnice Slovenskej republiky (Slovakijos geležinkelio bendrovė)

     –        Štátny fond cestného hospodárstva (Valstybės kelių valdymo fondas)

     –        Slovenské elektrárne (Slovakijos elektrinės)

     –        Vodohospodárska výstavba (Vandens tvarkymo statybos bendrovė)

     TARPTAUTINIAI SUBJEKTAI :

     –        Europos rekonstrukcijos ir plėtros bankas

     –        Europos investicijų bankas

     –        Azijos plėtros bankas

     –        Afrikos plėtros bankas

LT                                                 30                                      LT
 ---pagebreak---      –        Pasaulio bankas / TRPB / TVF

     –        Tarptautinė finansų korporacija

     –        Amerikos plėtros bankas

     –        Europos Tarybos socialinės plėtros fondas

     –        EURATOM

     –        Europos bendrija

     –        Corporación Andina de Fomento (CAF) (Andų plėtros korporacija)

     –        Eurofima

     –        Europos anglių ir plieno bendrija

     –        Šiaurės šalių investicijų bankas

     –        Karibų plėtros bankas

     11 straipsnio nuostatos nepažeidžia jokių tarptautinių įsipareigojimų, kuriuos Susitariančios Šalys
     galėjo prisiimti dėl pirmiau išvardytų tarptautinių subjektų

     SUBJEKTAI TREČIOSIOSE ŠALYSE:

     Šie subjektai turi atitikti tokius kriterijus:

     1.       Subjektas aiškiai laikomas valdžios subjektu pagal nacionalinius kriterijus.

     2.       Toks valdžios subjektas yra ne rinkos gamintojas, administruojantis ir finansuojantis veiklų
              grupę, pirmiausia teikiantis ne rinkos prekes ir paslaugas, skirtas bendrijos labui ir
              veiksmingai kontroliuojamas valdžios sektoriaus.

     3.       Toks valdžios subjektas yra stambus ir reguliarus skolos emitentas.

     4.       Suinteresuota valstybė gali garantuoti, kad toks valdžios subjektas nevykdys išankstinio
              išpirkimo bendros sumos (gross-up) straipsnių atveju.

LT                                                    31                                              LT


title: Pasiūlymas Tarybos sprendimas dėl Europos Bendrijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės susitarimo, nustatančio priemones, lygiavertes numatytosioms 2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, pasirašymo ir jį lydinčio Susitarimo memorandumo pasirašymo ir sudarymo # Pasiūlymas Tarybos sprendimas dėl Europos Bendrijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės susitarimo, nustatančio priemones, lygiavertes numatytosioms 2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų is taupymo pajamų, apmokestinimo, sudarymo

text:
Avis juridique important

|

52004PC0569(01)

Pasiūlymas Tarybos sprendimas dėl Europos Bendrijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės susitarimo, nustatančio priemones, lygiavertes numatytosioms 2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, pasirašymo ir jį lydinčio Susitarimo memorandumo pasirašymo ir sudarymo  /* KOM/2004/0569 galutinis */

Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl Europos Bendrijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės susitarimo, nustatančio priemones, lygiavertes numatytosioms 2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, pasirašymo ir jį lydinčio Susitarimo memorandumo pasirašymo ir sudarymo(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASSavo 2001 m. spalio 16 d. sprendimu Taryba įgaliojo Komisiją vesti derybas su Šveicarija, Jungtinėmis Amerikos Valstijomis, Andora, Lichtensteinu, Monaku ir San Marinu dėl atitinkamų susitarimų sudarymo, pagal kuriuos sios valstybės priimtų priemones, lygiavertes taikomoms Bendrijoje ir uztikrinančias veiksmingą palūkanų, gautų is taupymo pajamų, apmokestinimą. Komisijai buvo nurodyta vesti sias derybas glaudziai bendradarbiaudama su Tarybai pirmininkaujančia valstybe nare, glaudziai ir nuolat konsultuodamasi su Auksto lygio darbo grupe, sudaryta COREPER (Nuolatinių atstovų komiteto) 2001 m. birzelio 13 d. [1] sprendimu ir Tarybos paskirta būti specialiu komitetu, padedančiu Komisijai atlikti sią uzduotį.[1]  OL C 183, 2001 6 29, p. 1.Priėmus 2001 m. spalio 16 d. sprendimą, Komisija kreipėsi į pirmiau nurodytas tris valstybes, ne ES nares, siūlydama pradėti derybas, nors is tikrųjų derybos galėjo prasidėti tik ECOFIN Tarybai 2001 m. gruodzio 13 d. patvirtinus direktyvos projekto tekstą. 2002 m. balandzio 25 d. Lichtensteinas Komisijai pranesė, kad Lichtensteino Vyriausybė taip pat patvirtino savo įsipareigojimą vesti derybas dėl taupymo pajamų apmokestinimo. Nuo to laiko buvo surengta daugybė tiek politinio, tiek techninio lygio susitikimų. Remdamasi 2001 m. spalio 16 d. Tarybos sprendimu, Komisija vedė sias derybas glaudziai bendradarbiaudama su paskiau Tarybai pirmininkavusiomis valstybėmis narėmis. Komisija reguliariai teikė Tarybai ir Parlamentui zodines ataskaitas apie sių derybų eigą ir ECOFIN Tarybai pateikė 2002 m. gruodzio 3 d. Komunikatą apie derybas su trečiomis salimis dėl taupymo pajamų apmokestinimo [2].[2]  SEC (2002) 1287 galutinis, 2002 11 27.2003 m. birzelio 3 d. Taryba konstatavo, kad 2003 m. geguzės 28 d. pateiktas susitarimo su Šveicarija projektas yra galutinis pasiūlymo dėl susitarimo tarp ES ir tos salies variantas. Tarybos protokole taip pat pazymima:,Keturi sio susitarimo dėl taupymo pajamų apmokestinimo elementai taip pat taps susitarimų tarp Europos Sąjungos ir Lichtensteino, Andoros ir San Marino pagrindu ...."2003 m. sausio 21 d. Taryba apibrėzė minėtus keturis elementus:- Uzlaikymas ir isskaičiuojamasis mokestis: Šveicarija taikys tokio pat tarifo uzlaikomąjį arba isskaičiuojamąjį mokestį kaip Belgija, Liuksemburgas ir Austrija....- Pajamų pasidalijimas: Šveicarija padalys pajamas, gautas is uzlaikomojo mokesčio, ir pripazins Bendrijoje taikomą padalijimo proporciją 75/25 ...- Savanoriskas informacijos atskleidimasPersvarstyti nuostatą, kad ,Susitariančiosios Šalys konsultuojasi ne rečiau kaip kas trejus metus arba kurios nors Susitariančiosios Šalies prasymu, kad įvertintų ir, jeigu Susitariančių Šalių nuomone, reikia, pagerintų Susitarimo veikimą techniniu poziūriu. Bet kokiu atveju, kai Belgija, Liuksemburgas ir Austrija pereis nuo isskaičiuojamojo mokesčio prie automatinio keitimosi informacija, kaip yra numatyta direktyvoje, Susitariančiosios Šalys konsultuosis tarpusavyje, kad įvertintų, ar, atsizvelgiant į tarptautinių įvykių raidą, būtina numatyti Susitarimo pakeitimus.Šveicarija įsipareigoja keistis informacija gavusi prasymus, susijusius su bet kokiomis baudziamosiomis ar civilinėmis bylomis dėl sukčiavimo arba kitokio netinkamo mokesčių mokėtojo elgesio ..................."Susitarimas su Lichtensteinu, kuriame yra sie keturi elementai, dabar yra teikiamas Tarybai, kad būtų sudarytas ir pasirasytas. Kartu su susitarimu yra teikiamas papildomas Susitarimo memorandumas (toliau - SM), tarp Europos Bendrijos ir jos valstybių narių is vienos pusės, ir Lichtensteino Kunigaikstystės is kitos pusės. Remiantis ECOFIN Tarybos 2003 m. sausio 21 d. isvadomis SM taip pat yra patvirtinama, kad per 2003 m. birzelio 3 d. Tarybos direktyvoje [3] numatytą pereinamąjį laikotarpį Europos bendrija pradės derybas su kitomis svarbiomis finansinėmis institucijomis, kad paskatintų pagal atitinkamą jų jurisdikciją imtis priemonių, lygiaverčių taikomoms Bendrijoje. Galiausiai SM numatoma, kad susitarimu patvirtintas priemones Šalys įgyvendins sąziningai ir kad jos vienasaliskai nesiims jokių veiksmų, kurie be nepagrįstai galėtų sumenkinti tokio susitarimo reiksmę. Nustačius, kad numatyta Tarybos direktyvos 2003/48/EB taikymo sritis gerokai skiriasi nuo susitarimo taikymo srities, ypač Susitarimo 6 straipsnio, Susitariančiosios Šalys nedelsdamos pradeda konsultacijas, siekdamos uztikrinti, kad susitarime būtų numatytos lygiavertės priemonės. Susitarimo memorandumas numato, kad informacijos mainų srityje Lichtensteino Kunigaikstystė įsipareigoja dėti visas pastangas nedelsiant apibrėzti pagal procedūrines taisykles pagrįstai teikiamus prasymus. Taip pat Susitarimo memorandumas numato, kad Europos Sąjunga ir jos valstybės narės, bendradarbiaudamos su Lichtensteinu, įskaitant bendradarbiavimą finansiniais klausimais, atsizvelgs į Lichtensteino sprendimą numatyti priemones, lygiavertes numatytosioms direktyvoje. Susitarimą pasirasantieji susitaria, kad būsimose derybose dėl informacijos mainų, kaip numatyta Susitarimo 10 straipsnio 4 dalyje, bet kuri Šalis gali svarstymui pateikti kitus su apmokestinimu susijusius klausimus, įskaitant klausimus, susijusius su dvigubo pajamų apmokestinimo panaikinimu.[3]  OL L 157, 2003 26 6, p. 38.Komisijos nuomone, Susitarimo tekstas atitinka 2001 m. spalio 16 d. Tarybos patvirtintus nurodymus dėl derybų. Taryba politine prasme patvirtini Susitarimą sių metų birzelio 2 d. o birzelio 9 d. pirmiau minėtoji Tarybos auksto lygio darbo grupė pritarė Susitarimo ir Susitarimo memorandumo nuostatoms.Komisija siūlo Tarybai priimti siuos pasiūlymus:- dėl sprendimo pasirasyti susitarimą nustatantį priemones, lygiavertes numatytosioms 2003 m. birzelio 3 d. Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų is taupymo pajamų, apmokestinimo, ir jį lydintį Susitarimo memorandumą;- dėl sprendimo sudaryti pirmiau minėtąjį susitarimą pagal Europos Bendrijos steigimo sutarties 300 straipsnyje apibrėztą procedūrą.Europos Bendrijos steigimo sutarties 300 straipsnio 2 dalis numato, kad Taryba sprendzia vieningai, kai susitarimas priklauso sričiai, kurioje vidaus teisės normoms nustatyti reikia balsų vieningumo. Kadangi sios srities vidaus teisės normos buvo nustatytos remiantis Sutarties 94 straipsniu, Komisijos nuomone, Taryba turėtų vieningai nuspręsti patvirtinti pasiūlymą dėl sprendimo. Remdamasi 2003 m. sausio 21 d. ECOFIN Tarybos isvadomis, Taryba sutinka, kad susitarimas su Lichtensteino Kunigaikstyste turėtų būti priimtas vieningumo pagrindu.Pasiūlymas dėl TARYBOS SPRENDIMAS dėl Europos Bendrijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės susitarimo, nustatančio priemones, lygiavertes numatytosioms 2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, pasirašymo ir jį lydinčio Susitarimo memorandumo pasirašymo ir sudarymoEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsizvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 94 straipsnį, siejamą su 300 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa, 3 dalies pirma pastraipa,atsizvelgdama į Komisijos pasiūlymą [4],[4]  OL C.[...] [...], p. [...]kadangi:(1) 2001 m. spalio 16 d. Taryba įgaliojo Komisiją derėtis su Lichtensteino Kunigaikstyste dėl atitinkamo susitarimo, uztikrinančio, jog Lichtensteino Kunigaikstystė imsis Bendrijoje taikomų lygiaverčių priemonių, kad būtų veiksmingai apmokestinamos palūkanos, gautos is taupymo pajamų, sudarymo.(2) Derybų keliu sudarytas Susitarimo tekstas, atitinka Tarybos pateiktas derybines nuorodas. Susitarimą lydi Susitarimo memorandumas tarp Europos bendrijos ir jos valstybių narių, is vienos pusės ir Lichtensteino Kunigaikstystės, is kitos pusės.(3) Jeigu vėliau bus priimtas sprendimas dėl susitarimo sudarymo, pageidautina pasirasyti siuos du dokumentus, kurie jau buvo patvirtinti 2004 m. liepos 30 d. ir uztikrinti, kad Susitarimo memorandumą patvirtins Taryba,NUSPRENDĖ:Vienintelis straipsnisJeigu vėliau bus priimtas sprendimas dėl susitarimo sudarymo, Tarybos pirmininkas yra įgaliojamas paskirti asmenis, įgaliotus pasirasyti susitarimą, jį lydintį Susitarimo memorandumą ir Susitarimo 21 straipsnio 2 dalyje bei paskutinėje Susitarimo memorandumo dalyje minimus rastus Europos bendrijos vardu.Taryba tvirtinta prie sio Sprendimo pridedamo pirmiau minėtojo Susitarimo memorandumo tekstą.Priimta Briuselyje, [data]Tarybos varduPirmininkasPRIEDASSusitarimo memorandumasTarpEuropos bendrijos,Belgijos Karalystės,Čekijos Respublikos.Danijos Karalystės,Vokietijos Federacinės Respublikos,Estijos Respublikos,Graikijos Respublikos,Ispanijos Karalystės,Prancūzijos Respublikos,Airijos,Italijos Respublikos,Kipro Respublikos,Latvijos Respublikos,Lietuvos Respublikos,Liuksemburgo Didziosios Hercogystės,Vengrijos Respublikos,Maltos Respublikos,Nyderlandų Karalystės,Austrijos Respublikos,Lenkijos Respublikos,Portugalijos Respublikos,Slovėnijos Respublikos,Slovakijos Respublikos,Suomijos Respublikos,Švedijos Karalystės,Jungtinės Didziosios Britanijos ir Šiaurės Airijos KaralystėsIrLichtensteino KunigaikstystėsEuropos bendrija, Belgijos Karalystė, Čekijos Respublika, Danijos Karalystė, Vokietijos Federacinė Respublika, Estijos Respublika, Graikijos Respublika, Ispanijos Karalystė, Prancūzijos Respublika, Airija, Italijos Respublika, Kipro Respublika, Latvijos Respublika, Lietuvos Respublika, Liuksemburgo Didzioji Hercogystė, Vengrijos Respublika, Maltos Respublika, Nyderlandų Karalystė, Austrijos Respublika, Lenkijos Respublika, Portugalijos Respublika, Slovėnijos Respublika, Slovakijos Respublika, Suomijos Respublika, Švedijos Karalystė, Jungtinė Didziosios Britanijos ir Šiaurės Airijos KaralystėirLichtensteino Kunigaikstystė, toliau vadinama ,Lichtensteinu"susitarė taip:1. įzangaLichtensteinas ir Europos bendrija sudaro susitarimą, numatantį priemones, lygiavertes nustatytosioms 2003 m. birzelio 3 d. Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų is taupymo pajamų, apmokestinimo (toliau - Direktyva). Šis Susitarimo memorandumas papildo minėtą susitarimą.2. diskusijos dėl lygiaverčių priemonių kitose trečiosiose salyse taikymoPer Direktyvoje numatytą pereinamąjį laikotarpį Europos bendrija pradeda diskusijas su kitais svarbiais finansiniais centrais, siekdama paskatinti tas jurisdikcijas patvirtinti priemones, lygiavertes taikomoms Bendrijoje.3. pareiskimas dėl ketinimųPasirasiusieji sį Susitarimo memorandumą pareiskia, kad, jų nuomone, 1 dalyje minimas Susitarimas ir sis memorandumas yra priimtinas ir suderintas susitarimas, kuris gali būti laikomas pakankamu salių interesams apsaugoti. Todėl priemonės, dėl kurių susitarta, bus įgyvendinamos nuosekliai ir sąziningai ir be pagrindo vienasaliskai nebus imamasi jokių veiksmų, kurie galėtų sumenkinti sio Susitarimo reiksmę.Nustačius, kad Direktyvoje, priimtoje 2003 m. birzelio 3 d. numatyta taikymo sritis gerokai skiriasi nuo sio Susitarimo taikymo srities, ypač dėl jo 6 straipsnio, Susitariančiosios Šalys nedelsdamos pradeda konsultacijas pagal sio Susitarimo 13 straipsnio 1 dalį, kad uztikrintų, jog susitarimu numatomos priemonės būtų lygiaverčio pobūdzio.Lichtensteinas įsipareigoja dėti visas pastangas nedelsiant apibrėzti pagal procedūrines taisykles pagrįstai teikiamus prasymus dėl apsikeitimo informacija pagal 10 straipsnį.Europos Sąjunga ir jos valstybės narės, bendradarbiaudamos su Lichtensteinu, įskaitant bendradarbiavimą finansiniais klausimais, atsizvelgs į Lichtensteino sprendimą numatyti priemones, lygiavertes numatytosioms direktyvoje. Susitarimą pasirasantieji susitaria, kad būsimose derybose dėl informacijos mainų, kaip numatyta Susitarimo 10 straipsnio 4 dalyje, bet kuri Šalis gali svarstymui pateikti kitus su apmokestinimu susijusius klausimus, įskaitant klausimus, susijusius su dvigubo pajamų apmokestinimo panaikinimu.Pasirasyta ........................, ........................ dviem egzemplioriais anglų, danų, graikų, ispanų, italų, olandų, portugalų, prancūzų, suomių, svedų, ir vokiečių kalbomis, visi tekstai siomis kalbomis yra autentiski.Susitariančios salys tvirtina tekstus čekų, estų, vengtų, latvių, lietuvių, maltiečių. Lenkų. slovakų ir slovėnų kalbomis, apsikeisdamos rastais. Šie tekstai taip pat yra autentiski, kai ir tekstai pirmiau esančioje pastraipoje nurodytomis kalbomis.Parasai


title: Pasiūlymas Tarybos reglamentas kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2182/2004 dėl į euro monetas panašių medalių ir žetonų  - Pasiūlymas Tarybos reglamentas kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2183/2004, išplečiantis Reglamento (EB) Nr. 2182/2004 dėl į euro monetas panašių medalių ir žetonų taikymą nedalyvaujančioms valstybėms narėms

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

52008PC0514(01)

Pasiūlymas Tarybos reglamentas kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2182/2004 dėl į euro monetas panašių medalių ir žetonų  /* KOM/2008/0514 galutinis - CNS 2008/0167 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 13.8.2008COM (2008) 514 galutinisI DALIS2008/0167 (CNS)2008/0168 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASkuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2182/2004 dėl į euro monetas panašių medalių ir žetonųPasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASkuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2183/2004, išplečiantis Reglamento (EB) Nr. 2182/2004 dėl į euro monetas panašių medalių ir žetonų taikymą nedalyvaujančioms valstybėms narėms(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASBendrosios aplinkybėsTarybos reglamentu 2182/2004[1] siekiama apsaugoti euro monetas nuo į jas panašių medalių ir žetonų. Nuo tada, kai buvo priimtas, šis Reglamentas gerokai padėjo išvengti euro monetų bei medalių ir žetonų panašumų, nes privačios bendrovės dabar dažniausiai paiso Reglamente įtvirtintų apibrėžčių ir draudimų.Įgyvendinimo laikotarpiu įgyta patirtis parodė, kad reikia aiškiau apibrėžti apsaugos nuostatas ir padidinti sprendimų priėmimo skaidrumą. Todėl Reglamentą būtina pakeisti.Konkrečiai visuomenei gali susidaryti įspūdis, kad kai kurie medaliai ar žetonai turi teisėtos mokėjimo priemonės statusą, ne tik jeigu jų dizainas panašus į euro monetų, kurios yra teisėtos mokėjimo priemonės, bet ir jeigu juose yra savitų šio dizaino dalių[2]. Tokios dalys tai visų pirma dvylika Europos Sąjungos žvaigždžių, geografinio pobūdžio vaizdai ir skaitmenys, pavaizduoti ant euro monetų, kurios yra teisėtos mokėjimo priemonės, taip pat briaunos formos ir briaunos dizainas.Be to, pageidautina formaliai apibrėžti – ypač siekiant atkreipti privačių medalius ir žetonus gaminančių subjektų dėmesį – specialius ženklus, kurie negali būti atkurti ant medalių ir žetonų tokia forma, kokia jie pateikiami ant euro monetų, kurios yra teisėtos mokėjimo priemonės. Tai išleidžiančiosios valstybės narės suverenumą atspindintys simboliai, pavyzdžiui, valstybių vadovų atvaizdai, herbai, kalyklų žymės, kalyklų meistrų žymės, šalies pavadinimas ir geografinio pobūdžio vaizdas konkrečia forma, kuria jie pateikiami ant euro monetų.Kadangi minėtieji saugomi elementai yra euro monetų bendro arba nacionalinio reverso dalys, nebėra prasmės toliau šių reversų atskirti (2 straipsnio c punktas). Be to, dažnai ant nacionalinių euro monetų pusių yra didesnių bendrų elementų, pavyzdžiui, Romos sutarties sukakčiai ar Ekonominės ir pinigų sąjungos dešimtmečiui paminėti skirti dizainai. Todėl apsaugos priemonės turėtų būti susijusios su medalių ar žetonų paviršių dizainu, panašiu į euro monetų, kurios yra teisėtos mokėjimo priemonės, dizainą.Reglamente šiuo metu nustatyta, kad Komisija kompetentinga pareikšti, ar dizainas panašus į euro monetų dizainą. Kadangi panašios gali būti dizaino dalys, ir gali prireikti taip pat įvertinti kitų apsaugos sąlygų laikymosi laipsnį, tikslinga, kad Komisijos nuomonė būtų pagrįsta visomis 2 straipsnyje pateikiamomis apsaugos nuostatomis, įskaitant išaiškinimą, ar metalinis objektas turėtų būti laikomas medaliu arba žetonu, atsižvelgiant į 1 straipsnio c punkte pateiktą apibrėžtį.Taip pat reikia aiškiau apibrėžti kriterijus, pagal kuriuos Komisija pareiškia nuomonę dėl panašumo ar dėl kitų Reglamento nuostatų laikymosi. Konkrečiai Komisijos sprendime turėtų būti papildomai atsižvelgiama į pagamintų medalių ar žetonų kiekį, pardavimo kainą, pakuotę, užrašus ant medalių ir žetonų (pavyzdžiui, bendrovės pavadinimą, užrašą „Nėra teisėta mokėjimo priemonė“ ir pan.), taip pat atitinkamą reklamą. Nors šie kriterijai Reglamente nėra aiškiai minimi, praktiškai prireikia į juos atsižvelgti. Skaidrumo sumetimais šie kriterijai Reglamente turėtų būti aiškiai išdėstyti.Siekdama nustatyti panašumą ir ar laikomasi Reglamento nuostatos, Komisija glaudžiai bendradarbiavo su valstybių narių ekspertais, būtent su suklastotų monetų ekspertais, nurodytais 2004 m. spalio 29 d. Komisijos sprendimo, įsteigiančio Europos techninį ir mokslinį centrą, 4 straipsnio 1 dalyje[3], atsižvelgdama į jų vaizdinės ir medžiaginės analizės patirtį. Konsultuojamasi turėtų būti ir toliau.Reglamento 4 straipsnyje kalbama apie leidžiamas išlygas, taip pat apie Komisijos atsakomybę nustatyti panašumą. Atsižvelgiant į tai, kad minėtoji atsakomybė susijusi su apsaugos nuostatų (2 straipsnis) laikymusi, aiškumo labui tikslinga abu šiuos aspektus perkelti į tą patį straipsnį.Ūkio subjektai ant medalių ir žetonų žodžius „euro“, „euro cent“ bei euro simbolį gali naudoti ribotomis sąlygomis, inter alia , jeigu ant medalio arba žetono averso arba reverso įspaustas užrašas „Nėra teisėta mokėjimo priemonė“. Kadangi pavojus supainioti medalius ar žetonus su euro monetomis didesnis, jeigu ant jų nurodyta nominali vertė, reikalavimas, susijęs su užrašu „Nėra teisėta mokėjimo priemonė“, turėtų būti taikomas tik esant šiai aplinkybei.Pasiūlymas kartu aprėpia Reglamentą, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas 2183/2004, siekiant pakeitimo poveikį išplėsti euro zonoje nedalyvaujančioms valstybėms narėms.Siūlomi pakeitimaiAtsižvelgiant į tai, kas pirmiau išdėstyta, siūloma iš dalies pakeisti:1. Reglamento 2182/2004 2 straipsnį, siekiant aiškiau apibrėžti apsaugos nuostatas,2. Reglamento 2182/2004 4 straipsnį, siekiant įtraukti vertinimo kriterijus ir pakeisti sprendimų priėmimo procedūrą, ją perkeliant į 2 straipsnį,3. Reglamentą 2183/2004, siekiant išplėsti Reglamento 2182/2004 pakeitimo poveikį nedalyvaujančioms valstybėms narėms.2008/0167 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASkuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2182/2004 dėl į euro monetas panašių medalių ir žetonųEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 123 straipsnio 4 dalies trečiąjį sakinį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[4],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[5],atsižvelgdami į Europos centrinio banko nuomonę[6],kadangi:(1) Pagal 2004 m. gruodžio 6 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2182/2004 dėl į euro monetas panašių medalių ir žetonų[7] draudžiami į euro monetas panašūs medaliai ir žetonai. Į euro monetas panašių medalių ir žetonų draudimo įgyvendinimo laikotarpiu įgyta patirtis parodė, kad reikia aiškiau apibrėžti apsaugos nuostatas ir padidinti sprendimų priėmimo skaidrumą.(2) Visuomenei gali susidaryti įspūdis, kad kai kurie medaliai ir žetonai turi teisėtos mokėjimo priemonės statusą, ne tik jeigu jų dizainas panašus į euro monetų, bet ir jeigu ant jų yra tam tikrų šio dizaino elementų. Todėl konkretūs euro monetų dizaino elementai neturėtų būti atkuriami tokia forma, kokia jie pateikiami ant euro monetų. Be to, išleidžiančiosios valstybės narės suverenumą atspindintys simboliai neturėtų būti atkuriami ant medalių ir žetonų tokia forma, kokia jie pateikiami ant euro monetų.(3) Pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis, Komisija turėtų būti kompetentinga pateikti nuomonę dėl to, ar laikomasi 2 straipsnyje nurodytų apsaugos nuostatų ir ar metalinis objektas yra medalis arba žetonas.(4) Turėtų būti aiškiau apibrėžti ir išdėstyti konkretūs kriterijai, į kuriuos atsižvelgdama Komisija pareiškia, jog apsaugos nuostatų laikomasi.(5) Pavojus supainioti medalį ar žetoną, ant kurių yra žodžiai „euro“, „euro cent“ ar euro simbolis, su moneta, kuri yra teisėta mokėjimo priemonė, didesnė, jeigu ant medalio ar žetono taip pat nurodyta nominali vertė. Todėl tokiais atvejais ant medalio arba žetono averso arba reverso turi būti įspaustas užrašas „Nėra teisėta mokėjimo priemonė“.(6) Todėl Reglamentas (EB) Nr. 2182/2004 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:1 straipsnisPakeitimaiReglamentas (EB) Nr. 2182/2004 iš dalies keičiamas taip:1.  2 straipsnis pakeičiamas taip:„2 straipsnisApsaugos nuostatos1. Atsižvelgiant į 3 ir 4 straipsnius, medalių ir žetonų gamyba ir pardavimas bei jų importas ir platinimas pardavimo ar kitais komerciniais tikslais yra draudžiami šiais atvejais:a) kai ant jų paviršiaus yra žodžiai „euro“, „euro cent“ ar euro simbolis; arbab) kai jų dydis patenka į kontrolinės juostos ribas; arbac) kai medalių ar žetonų paviršiaus dizainas panašus į:i) euro monetų paviršiaus dizainą ar jo dalis, visų pirma įskaitant dvylika Europos Sąjungos žvaigždžių, geografinio pobūdžio vaizdus ir skaitmenis tokia forma, kokia jie pateikiami ant euro monetų; arbaii) išleidžiančiosios valstybės narės suverenumą atspindinčius simbolius tokia forma, kokia jie pateikiami ant euro monetų, visų pirma įskaitant valstybių vadovų atvaizdus, herbus, kalyklų žymes, kalyklų meistrų žymes, valstybės narės pavadinimą; arbaiii) euro monetų briaunos formą ar briaunos dizainą.2. Komisija kompetentinga pateikti nuomonę dėl to, ar:a) metalinio objekto išvaizda ir (arba) techninės savybės yra tokios, kaip monetos, kaip apibrėžta 1 straipsnyje;b) medalis arba žetonas draudžiamas pagal šio straipsnio 1 dalį.Nepaisant šio straipsnio 1 dalies nuostatų, Komisija atsižvelgia, inter alia , į pagamintų medalių ar žetonų kiekį, pardavimo kainą, pakuotę, užrašus ant medalių ir žetonų bei jų reklamą.“2.  4 straipsnis pakeičiamas taip:„4 straipsnisLeidžiamos išlygosKomisija gali suteikti specialius leidimus naudoti žodžius „euro“ arba „euro cent“ ar euro simbolį laikantis kontroliuojamų naudojimo sąlygų tais atvejais, kai nėra supainiojimo pavojaus. Tokias atvejais susijęs ūkio subjektas valstybėje narėje aiškiai nurodomas medalio arba žetono paviršiuje ir, jeigu ant medalio arba žetono nurodyta nominali vertė, medalio arba žetono averse ar reverse turi būti įspaustas užrašas „Nėra teisėta mokėjimo priemonė“.“2 straipsnisĮsigaliojimasŠis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkas [1] OL L 373, 2004 12 21, p. 1.[2] Taip pat daroma nuoroda į 2001 m. spalio 22 d. Komisijos komunikatą dėl euro monetų bendro reverso dizaino autorių teisų apsaugos, susijusį su draudimu atkurti visą bendro reverso dizainą arba jo dalį ant medalių ir žetonų (OL C 318, 2001 11 13, p. 3).[3] OL L 19, 2005 1 21, p. 73.[4] OL C [...], p. […].[5] OL C [...], p. […].[6] OL C [...], p. […].[7] OL L 373, 2004 12 21, p. 1.