				|

		52013PC0687

			Pasiūlymas TARYBOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito, nustatyto tam tikroms importuojamoms Indijos kilmės nerūdijančio plieno vieloms, galutinis surinkimas /* COM/2013/0687 final - 2013/0328 (NLE) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           Pasiūlymo aplinkybės
·      Pasiūlymo pagrindas ir tikslai
Šis pasiūlymas susijęs su 2009 m.
lapkričio 30 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 dėl
apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis
nesančių valstybių (toliau – pagrindinis reglamentas) taikymu
atliekant antidempingo tyrimą dėl tam tikrų importuojamų
Indijos kilmės nerūdijančio plieno vielų.
·      Bendrosios aplinkybės
Šis pasiūlymas teikiamas atsižvelgiant į
pagrindinio reglamento įgyvendinimą ir yra parengtas remiantis
tyrimu, atliktu pagal pagrindiniame reglamente nustatytus esminius ir
procedūrinius reikalavimus.
·      Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatos
Komisijos reglamentu (ES) Nr. 418/2013
Europos Komisija tam tikroms importuojamoms Indijos kilmės nerūdijančio
plieno vieloms nustatė laikinąjį antidempingo muitą.
·      Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais
Netaikoma.
2.           Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis ir poveikio vertinimas
·      Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis
Atliekant tyrimą su tyrimu susijusios
suinteresuotosios šalys turėjo galimybę ginti savo interesus pagal
pagrindinio reglamento nuostatas.
·      Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas
Nepriklausomo tyrimo neprireikė.
·      Poveikio vertinimas
Šis pasiūlymas parengtas įgyvendinant
pagrindinį reglamentą.
Pagrindiniame reglamente nėra nuostatų
dėl bendro poveikio vertinimo, tačiau jame pateikiamas išsamus
įvertintinų sąlygų sąrašas.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
·      Siūlomų veiksmų santrauka
Pridedamas Tarybos reglamento pasiūlymas yra
pagrįstas galutinėmis išvadomis dėl dempingo, žalos,
priežastinio ryšio ir Sąjungos interesų. Taigi siūloma, kad
Taryba priimtų pridedamą Tarybos reglamento, kuris turėtų
būti paskelbtas ne vėliau kaip 2013 m. lapkričio 8 d.,
pasiūlymą.
·      Teisinis pagrindas
2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos
reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo
kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių
(toliau – pagrindinis reglamentas).
·      Subsidiarumo principas
Pasiūlymas priklauso išimtinei Europos
Sąjungos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas.
·      Proporcingumo principas
Pasiūlymas atitinka proporcingumo
principą dėl toliau nurodytų priežasčių.
Veiksmų pobūdis yra aprašytas pirmiau
minėtame pagrindiniame reglamente, nesuteikiant galimybės taikyti
nacionalinį sprendimą.
Nuoroda apie Sąjungai, šalių
vyriausybėms, regionų ir vietos valdžios institucijoms,
ekonominės veiklos vykdytojams ir piliečiams tenkančios
finansinės bei administracinės naštos mažinimą ir jos proporcingumą
pasiūlymo tikslui netaikoma.
·      Pasirinkta priemonė
Siūloma priemonė – reglamentas.
Kitos priemonės būtų netinkamos
dėl toliau nurodytos priežasties.
Kitos priemonės būtų netinkamos,
nes pagrindiniame reglamente kitų galimybių nenumatyta.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Pasiūlymas neturi poveikio Sąjungos
biudžetui.
2013/0328 (NLE)
Pasiūlymas
TARYBOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS
kuriuo nustatomas galutinis antidempingo
muitas ir laikinojo muito, nustatyto tam tikroms importuojamoms Indijos
kilmės nerūdijančio plieno vieloms, galutinis surinkimas
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m.
lapkričio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1225/2009
dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis
nesančių valstybių (toliau – pagrindinis reglamentas)[1], ypač į jo 9
straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos (toliau
– Komisija) pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju
komitetu,
kadangi:
1.           PROCEDŪRA
1.1.        Laikinosios priemonės
(1)       Komisija Reglamentu (ES)
Nr. 418/2013[2]
(toliau – laikinasis reglamentas) tam tikroms importuojamoms Indijos
kilmės nerūdijančio plieno vieloms nustatė
laikinąjį antidempingo muitą.
(2)       Tyrimas inicijuotas
2012 m. birželio 28 d. gavus Europos geležies ir plieno pramonės
konfederacijos (toliau – Eurofer arba skundo pateikėjas)
Sąjungos gamintojų, kurie pagamina daugiau nei 50 proc.
visų Sąjungoje pagaminamų tam tikrų nerūdijančio
plieno vielų, vardu pateiktą skundą.
(3)       Atlikusi gretutinį
antisubsidijų tyrimą Komisija Reglamentu (ES) Nr. 419/2013[3] tam tikroms importuojamoms
Indijos kilmės nerūdijančio plieno vieloms nustatė
laikinąjį kompensacinį muitą, o Reglamentu (ES)
Nr. 861/2013[4]
– galutinį kompensacinį muitą.
1.2.        Su tyrimu susijusios šalys
(4)       Pradiniame tyrimo etape buvo
vykdoma eksportuojančių Indijos gamintojų ir Sąjungos
gamintojų atranka. Pradiniame etape taip pat buvo numatyta
nesusijusių importuotojų atranka. Tačiau du iš trijų
atrinktų importuotojų nepateikė klausimyno atsakymų,
todėl importuotojų atranka negalėjo būti vykdoma.
Todėl galutinės išvados padarytos remiantis visa turima su visais
bendradarbiaujančiais importuotojais susijusia informacija, ypač kiek
tai susiję su Sąjungos interesais.
(5)       Vienas eksportuojantis
gamintojas teigė, kad nustatant Sąjungos pramonės patirtą
žalą neatsižvelgta į skundo nepateikusių bendrovių
pardavimą, todėl atrinkti Sąjungos gamintojai negalėjo
būti laikomi tipiškais. Šis teiginys buvo atmestas, nes bendrovės
atrinktos remiantis iš visų bendradarbiaujančių Sąjungos
gamintojų gautais atsakymais, neatsižvelgiant į tai, ar padėties
nustatymo etape jos pritarė skundui, bei remiantis gamybos apimtimi.
(6)       Vienas su Sąjungos
gamintoju susijęs eksportuojantis gamintojas prieštaravo skundui ir
prašė taikyti individualų nagrinėjimą, nes dėl
nedidelės eksporto apimties jis nebuvo atrinktas kaip eksportuojantis
gamintojas. Minėtas Sąjungos gamintojas dėl nedidelio pagamintos
produkcijos kiekio taip pat nebuvo atrinktas kaip Sąjungos pramonės
bendrovė. Komisija nusprendė atlikti individualų
nagrinėjimą, tačiau eksportuojantis gamintojas prašymą
atsiėmė.
(7)       Septyni neatrinkti
eksportuojantys Indijos gamintojai paprašė atlikti individualų
nagrinėjimą. Du iš jų pateikė klausimyno atsakymus, o penki
– ne. Vienas iš dviejų klausimyno atsakymus pateikusių gamintojų
atsiėmė prašymą atlikti individualų nagrinėjimą.
Todėl Komisija nagrinėjo vieną neatrinktą
eksportuojantį Indijos gamintoją:
– KEI Industries Limited, New Delhi
(KEI).
(8)       Pradiniame etape nustatyta,
kad nė vienas iš pradžioje atrinktų eksportuojančių
gamintojų nepateikė pakankamai patikimos informacijos, todėl
taikytas pagrindinio reglamento 18 straipsnis. Komisija nusprendė atrinkti
dar tris bendroves atsižvelgdama į jų eksporto apimtį ir į
tai, kad inicijavus tyrimą jos pareiškė norą bendradarbiauti.
Todėl Komisija išnagrinėjo klausimyno atsakymus ir surengė
tikrinamuosius vizitus šių Indijos eksportuojančių
gamintojų patalpose:
– Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana
– Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra
– Nevatia Steel & Alloys, Mumbai,
Maharashtra
(9)       Be to, kas išdėstyta,
patvirtinamos laikinojo reglamento 4–7 ir 14 konstatuojamosios dalys.
1.3.        Tiriamasis laikotarpis ir
nagrinėjamasis laikotarpis
(10)     Kaip išdėstyta laikinojo
reglamento 20 konstatuojamojoje dalyje, atliekant dempingo ir žalos
tyrimą nagrinėtas 2011 m. balandžio 1 d. – 2012 m.
kovo 31 d. laikotarpis (toliau – tiriamasis laikotarpis arba TL). Tiriant
žalai įvertinti svarbias tendencijas nagrinėtas laikotarpis nuo
2009 m. sausio 1 d. iki 2012 m. kovo 31 d. (toliau –
nagrinėjamasis laikotarpis).
1.4.        Tolesnė procedūra
(11)     Atskleidus esminius faktus ir
aplinkybes, kuriais remiantis buvo nuspręsta nustatyti laikinąsias
antidempingo priemones (toliau – pirminis faktų atskleidimas), kelios
suinteresuotosios šalys, t. y. 3 atrinkti eksportuojantys gamintojai, vienas
individualaus nagrinėjimo prašymą atsiėmęs eksportuojantis
gamintojas, skundo pateikėjas ir 11 naudotojų, pateikė pastabas.
Suinteresuotosios šalys, kurios prašė išklausyti, buvo išklausytos.
Komisija toliau rinko informaciją, kuri, jos manymu, buvo būtina
norint padaryti galutines išvadas. Visos gautos pastabos buvo deramai
apsvarstytos ir tam tikrais atvejais į jas buvo atsižvelgta.
(12)     Komisija suinteresuotosioms
šalims pranešė apie esminius faktus ir aplinkybes, kuriomis remiantis buvo
ketinama rekomenduoti nustatyti galutinį antidempingo muitą tam
tikroms importuojamoms Indijos kilmės nerūdijančio plieno
vieloms ir galutinai surinkti garantijomis užtikrintas laikinųjų muitų
sumas (toliau – galutinis faktų atskleidimas). Be to, suinteresuotosioms
šalims buvo nustatytas laikotarpis, per kurį jos galėjo pareikšti
pastabas dėl galutinio faktų atskleidimo. Visos gautos pastabos buvo
deramai apsvarstytos ir tam tikrais atvejais į jas buvo atsižvelgta.
(13)     Atsižvelgdama į pastabas,
gautas galutinai atskleidus informaciją, Komisija suinteresuotosioms
šalims pranešė apie pasikeitusias išvadas, susijusias su tam tikrų
eksportuojančių gamintojų dempingo lygiu. Suinteresuotosioms šalims
vėl buvo nustatytas laikotarpis, per kurį jos galėjo pareikšti
pastabas dėl papildomo faktų atskleidimo. Visos gautos pastabos buvo
deramai apsvarstytos ir tam tikrais atvejais į jas buvo atsižvelgta. Viena
suinteresuotoji šalis (skundo pateikėjas) pareiškė pastabų
dėl to, kad išvados dėl tam tikrų eksportuojančių
gamintojų dempingo lygio buvo pakeistos pagal naujus duomenis ir pastabas,
gautas po pirminio faktų atskleidimo bei galutiniame tyrimo etape. Ji taip
pat teigė, kad buvo pažeistos jos procesinės teisės.
(14)     Tačiau Komisija manė,
kad ji turi atsižvelgti į suinteresuotųjų šalių pastabas ir
prireikus pagal pagrįstas pastabas pakeisti išvadas. Nė vienu iš
šių atvejų dempingui nustatyti nebuvo taikyti nauji nepatikrinti
duomenys. Be to, buvo atsižvelgta į visų suinteresuotųjų
šalių procesines teises – joms laiku pateikta tinkama informacija ir
skirtas toks pats terminas pateikti pastabas.
2.           Nagrinėjamasis produktas ir panašus produktas
(15)     Kaip
nurodyta laikinojo reglamento 21 konstatuojamojoje dalyje,
nagrinėjamasis produktas – Indijos kilmės nerūdijančio
plieno vielos, kurių sudėtyje:
–
nikelis sudaro ne mažiau kaip 2,5 proc.
masės, išskyrus vielą, kurios sudėtyje esantis nikelis sudaro ne
mažiau kaip 28 proc., bet ne daugiau kaip 31 proc. masės ir
kurios sudėtyje esantis chromas sudaro ne mažiau kaip 20 proc., bet
ne daugiau kaip 22 proc. masės;
–
nikelis sudaro mažiau kaip 2,5 proc.
masės, išskyrus vielą, kurios sudėtyje esantis chromas sudaro ne
mažiau kaip 13 proc., bet ne daugiau kaip 25 proc. masės, ir
kurios sudėtyje esantis aliuminis sudaro ne mažiau kaip 3,5 proc.,
bet ne daugiau kaip 6 proc. masės
ir kurių KN kodai šiuo metu yra 7223 00 19 ir
7223 00 99.
(16)     Kai kurie naudotojai
išreiškė susirūpinimą, kad akivaizdžiai nebuvo skiriamos
įvairios nagrinėjamojo produkto ir panašaus produkto rūšys, nes
gaminamų įvairių rūšių produktų asortimentas yra
platus. Ypač didelį susirūpinimą kėlė klausimas,
kaip užtikrinti, kad atliekant tyrimą visų rūšių produktai
būtų palyginti teisingai. Kaip ir daugumos tyrimų atveju,
nagrinėjamojo produkto apibrėžtis apima didelę produktų,
kurie pasižymi tomis pačiomis ar panašiomis pagrindinėmis
fizinėmis, techninėmis ir cheminėmis savybėmis,
rūšių įvairovę. Dėl to, kad šios savybės gali
skirtis priklausomai nuo produkto rūšies, apibrėžtis iš
tikrųjų gali apimti didelę rūšių įvairovę.
Taip buvo šio tyrimo atveju. Komisija atsižvelgė į produkto
rūšių skirtumus ir užtikrino, kad jos būtų teisingai
palygintos. Kiekvienai produkto, kurį pagamino ir pardavė
eksportuojantys Indijos gamintojai, ir kiekvienos rūšies produktui,
kurį pagamino ir pardavė Sąjungos pramonė, buvo priskirtas
unikalus produkto kontrolės numeris (PKN). Numeris priklausė nuo
pagrindinių produkto savybių, šiuo atveju nuo plieno markės, tempiamojo
stiprio, dangos, paviršiaus, skersmens ir formos. Taigi, į
Sąjungą eksportuojamų vielų rūšys buvo lyginamos pagal
PKN su Sąjungos pramonės pagamintų ir parduodamų
produktų, kurie pasižymi tokiomis pačiomis ar panašiomis
savybėmis, rūšimis. Visiems šios rūšies produktams buvo taikoma
nagrinėjamojo produkto ir panašaus produkto apibrėžtis, nurodyta
pranešime apie inicijavimą[5]
ir laikinajame reglamente.
(17)     Viena
šalis pakartojo savo teiginį, kad vadinamųjų techniškai
sudėtingų rūšių produktai skiriasi ir nėra
pakeičiami kitų rūšių nagrinėjamuoju produktu. Taigi,
tokie produktai turėtų būti išbraukti iš produkto
apibrėžties. Remiantis Teismo praktika, nustatant, ar produktai yra
panašūs, kad jie galėtų sudaryti tą patį
produktą, būtina įvertinti, ar jie pasižymi tomis pačiomis
techninėmis ir fizinėmis savybėmis, turi tą pačią
pagrindinę galutinę naudojimo paskirtį ir tą patį
kainos ir kokybės santykį. Šiuo atžvilgiu reikėtų taip pat
įvertinti šių produktų pakeičiamumą ir jų
konkurenciją.[6] Atlikus tyrimą nustatyta, kad šalies nurodytų
vadinamųjų techniškai sudėtingų rūšių produktai
pasižymi tokiomis pačiomis pagrindinėmis fizinėmis,
cheminėmis ir techninėmis savybėmis, kaip ir kiti tiriamieji
produktai. Tai yra iš nerūdijančio plieno pagamintos vielos, o
jų gamybos procesas panašus – naudojami panašūs įrenginiai,
leidžiantys gamintojams pagal poreikį gaminti skirtingos rūšies
produktą. Be to, nors skirtingų rūšių vielos nėra
tiesiogiai pakeičiamos vienos kitomis ir tiesiogiai nekonkuruoja,
gamintojai konkuruoja dėl sutarčių, kurios apima didelę
nerūdijančio plieno vielų įvairovę. Be to, šių
rūšių produktus gamina ir parduoda tiek Sąjungos pramonė,
tiek eksportuojantys Indijos gamintojai, taikydami panašų gamybos
metodą. Todėl šis teiginys negali būti priimtas.
(18)     Reaguodama į galutinius
atskleistus faktus, viena šalis teigė, kad Komisijos atlikta analizė,
kuria nustatoma, ar vadinamosios techniškai sudėtingų produktų
rūšys turėtų būti įtrauktos į tyrimo sritį,
buvo nepakankama. Šis argumentas atmetamas. Atlikus tyrimą nustatyta, kad
techniškai sudėtingų rūšių produktai priklauso produkto
apibrėžčiai, kaip nurodyta (17) konstatuojamojoje dalyje. Šalis daro
klaidingą prielaidą, kad tuo pačiu metu turi būti laikomasi
visų Teismo praktikoje nurodytų kriterijų; tai neteisingas
teiginys. Remiantis Teismo praktika[7],
Komisija, nustatydama produkto apibrėžtąją sritį, naudojasi
didele veiksmų laisve ir šį vertinimą turi pagrįsti Teismo
pateiktu kriterijų rinkiniu. Dažnai, kaip tai yra ir šiuo atveju, kai
kurie kriterijai gali apibrėžti skirtingus dalykus; tokiu atveju Komisija
turi atlikti visuotinį įvertinimą, kaip tai padarė šiuo
atveju. Todėl ši suinteresuotoji šalis klaidingai manė, kad norint
tam tikrų rūšių produktus priskirti tai pačiai produkto
apibrėžčiai, jiems turi būti būdingos visos savybės.
(19)     Kai kurie naudotojai
teigė, kad „series 200“ nerūdijančio plieno vielos
turėtų būti išbrauktos iš apibrėžtosios produkto srities.
Visų pirma jie teigė, kad šios rūšies produkto Sąjungos
pramonė beveik negamina. Tačiau šis teiginys nepagrįstas. Pirma,
tai, kad tam tikros rūšies produkto Sąjungos pramonė negamina,
nėra pakankama priežastis neįtraukti jo į tyrimo taikymo
sritį, jei atsižvelgiant į gamybos procesą Sąjungos
gamintojas galėtų pradėti gaminti minėtos rūšies
produktą. Antra, techniškai sudėtingų vielų atveju buvo
nustatyta, kad šių rūšių nagrinėjamojo produkto ir
kitų rūšių panašaus produkto, kurį Sąjungos
pramonė gamina ir parduoda, pagrindinės fizinės, cheminės
ir techninės savybės yra tokios pačios arba panašios. Todėl
šis teiginys negali būti priimtas.
(20)     Jie taip pat teigė, kad
vieliniai strypai turėtų būti įtraukti į
nagrinėjamojo produkto apibrėžtį. Tačiau vieliniai strypai
yra žaliava, naudojama nagrinėjamajam produktui gaminti, kuri taip pat
gali būti naudojama skirtingiems produktams, pvz., tvirtinimo
detalėms arba vinims, gaminti. Todėl, skirtingai nuo
nagrinėjamojo produkto, jie nėra gatavas plieno gaminys. Gaminant
šaltojo formavimo būdu vielinius strypus, kaip ir kitus produktus, galima
transformuoti į nagrinėjamąjį produktą arba
panašų produktą. Tuo remiantis, vieliniai strypai negali būti
įtraukti į produkto apibrėžtąją sritį, kaip
apibrėžta pagrindiniame reglamente.
(21)     Remiantis tuo, kas
išdėstyta, nagrinėjamojo produkto ir panašaus produkto
apibrėžtis, išdėstyta laikinojo reglamento 21–24 konstatuojamosiose
dalyse, patvirtinama.
3.           DEMPINGAS
3.1.        Įžanga
(22)     Per tikrinamuosius vizitus
trijų pradžioje atrinktų eksportuojančių Indijos
gamintojų patalpose ir vėliau analizuojant surinktą
informaciją nustatyta, kad visos bendrovės pateikė tam tikros
informacijos, kurios negalima laikyti patikima. Komisija tęsė
tyrimą ir nagrinėjo visą informaciją, pateiktą po
pirminio faktų atskleidimo ir vėlesniuose klausymuose.
(23)     Kaip nurodyta laikinojo
reglamento 26 konstatuojamojoje dalyje, vieno eksportuojančio gamintojo
atveju Komisija nustatė, kad klausimyno atsakymuose pateiktos
sąnaudos neatitiko bendrovės vidaus sąnaudų apskaitos
sistemos duomenų. Bendrovė teigė, kad tokia neatitiktis
įvyko dėl registravimo klaidų bei vidaus sąnaudų
apskaitos sistemoje ir metinėje apskaitoje taikyto skirtingo atsargų
vertinimo metodo.
(24)     Kaip paaiškinta laikinojo
reglamento 28 konstatuojamojoje dalyje, nors vidaus sąnaudų apskaitos
sistemoje pateikti duomenys atitiko bendrovės lygmens audituotas
finansines ataskaitas, nebuvo galima suderinti pagal vielos rūšis
suskirstytų vidaus sąnaudų apskaitos sistemos duomenų ir
bendrovės atsakymuose į tyrimo klausimyną specialiai
parengtų sąnaudų lentelių duomenų. Todėl pagal
pagrindinio reglamento 18 straipsnį laikyta, kad šiame antidempingo tyrime
turėtų būti naudojami vidaus sąnaudų apskaitos
sistemoje pateikti duomenys.
(25)     Dėl to Komisija
preliminariai pakoregavo eksportuojančio gamintojo klausimyno atsakymuose
pateiktus sąnaudų duomenis pagal vidaus sąnaudų apskaitos sistemoje
pateiktus duomenis.
(26)     Kaip nurodyta laikinojo
reglamento 27 konstatuojamojoje dalyje, eksportuojantis gamintojas
tvirtino, kad vidaus sąnaudų apskaitos sistemoje pateikti duomenys
buvo nepatikimi ir jų nereikėtų naudoti atliekant šį tyrimą.
Bendrovė atkreipė dėmesį į keletą klaidų ir
trūkumų, susijusių su vidaus sistemoje pateikiamais duomenimis,
kuriais Komisija pagrindė sąnaudų koregavimą. Bendrovė
teigė, kad Komisija turėjo pagrįsti tyrimą klausimyno
atsakymuose nurodytomis sąnaudomis. Be to, nustačius laikinąsias
priemones bendrovė pateikė su klausimyno atsakymais suderintus vidaus
apskaitos vielos suskirstymo išlaidų duomenis. Remiantis tuo, kas
išdėstyta, ir atsižvelgiant į atliekant tikrinamąjį
vizitą gautus įrodymus, buvo galima patvirtinti tam tikras gamybos
sąnaudas, kurias bendrovė iš pradžių nurodė klausimyno
atsakymuose.
(27)     Tačiau, remiantis turima
informacija, tam tikrų sąnaudų, kaip antai bendrovės
klausimyno atsakymuose nurodytų pridėtinių išlaidų ir
finansinių sąnaudų, nebuvo galima laikyti patikimomis tyrimo
tikslais. Komisija laikėsi nuomonės, kad pagal pagrindinio reglamento
2 straipsnio 5 dalį šios sąnaudos turėtų būti
paskirstytos pagal bendrą bendrovės apyvartą ir parduotų
prekių sąnaudas. Remiantis tuo, kas išdėstyta pirmiau, buvo
galima patvirtinti didžiąją dalį klausimyno atsakymuose
nurodytų sąnaudų; galutiniame tyrimo etape su bendrove susitarta
dėl apyvartos paskirstymo. Perskaičiavus pakavimo sąnaudas ir
tam tikras papildomas išlaidas dempingo skirtumas sumažėjo. Todėl
manoma, kad pagrindinio reglamento 18 straipsnis nebeturėtų būti
taikomas šio eksportuojančio gamintojo dempingo skirtumui nustatyti.
(28)     Kaip nurodyta laikinojo
reglamento 30 konstatuojamojoje dalyje, antro eksportuojančio gamintojo
atveju Komisija nustatė, kad bendrovės klausimyno atsakymuose
nurodyti žaliavų įsigijimo ir suvartojimo duomenys yra
nepagrįsti gamintojo atsargų valdymo sistemoje nustatytais
duomenimis. Paaiškėjo, kad paskirstymo pagal plieno markes duomenys
skirtinguose šaltiniuose buvo skirtingi. Komisija nustatė, kad plieno
markė yra esminis veiksnys nustatant galutinio produkto sąnaudas ir
kad dėl nepatikimos informacijos apie plieno markes galėtų
būti labai iškreipiamas atskirų rūšių produkto
sąnaudų ir pardavimo kainų nustatymas, todėl informacija
galėjo būti klaidinanti, ir ne kartą apie tai priminė
eksportuojančiam gamintojui.
(29)     Kaip nurodyta laikinojo
reglamento 31 konstatuojamoje dalyje, eksportuojantis gamintojas teigė,
kad kompiuterinės bylos su žaliavų įsigijimo duomenimis, kurias
Komisija paėmė tikrinamojo vizito metu, buvo neišsamios, nes kiti
bendrovės skyriai papildomai įsigijo žaliavų, tačiau tai
nebuvo registruota ir įtraukta į kompiuterines bylas, kurios buvo
paimtos tikrinamojo vizito metu ir kurias Komisija nagrinėjo. Be to,
eksportuojantis gamintojas teigė, kad pastebėti plieno markių
kiekio neatitikimai atsirado dėl to, kad kai kurios plieno markės iš
dalies sutapo ir kad kai kurių gamybos procesų nebuvo galima atsekti
pavienių plieno markių lygmeniu.
(30)     Laikinojo reglamento 32
konstatuojamojoje dalyje Komisija pažymėjo, kad minėti bendrovės
tvirtinimai, susiję su papildomu žaliavų įsigijimu, nebuvo
pagrįsti ir jų bet kokiu atveju nepakanka pavienių plieno
markių lygmeniu pastebėtiems trūkumams paaiškinti. Be to, Komisija
pažymėjo, kad bendrovės teigimu neįmanoma atlikti tikslaus
atsekimo pagal pavienes plieno markes visais gamybos proceso etapais. Dėl
šio argumento dar labiau sumažėjo visos plieno markių atskaitos
sistemos patikimumas. Todėl apie plieno markes pateikta informacija
preliminariai laikyta klaidinančia.
(31)     Laikinojo reglamento 33
konstatuojamojoje dalyje Komisija teigė, kad nurodyti žaliavų
paskirstymo pagal plieno markes duomenys yra nepatikimi ir preliminariai į
juos turėtų būti neatsižvelgiama, o išvados pagal pagrindinio
reglamento 18 straipsnį turėtų būti pagrįstos turimais
faktais. Dėl visos atskaitos sistemos nepatikimumo nebuvo įmanoma
daryti išvadų remiantis jokiomis nurodytomis plieno markėmis. Todėl
skaičiuojant bendrą dempingo skirtumą visiems produktams remtasi
bendru visų žaliavų suvartojimu, neatsižvelgiant į
paskirstymą pagal plieno markes.
(32)     Paskelbus preliminarias
išvadas, bendrovė užginčijo šią laikinąją
bendrąją tvarką, bet negalėjo pasiūlyti visiškai
suderintų duomenų PKN lygmeniu. Tačiau vėliau atliekant
tyrimą bendrovė pasiūlė pakankamą duomenų
derinimą – žaliava buvo sugrupuota pagal pagrindines
nerūdijančio plieno markes pagal jų cheminę
sudėtį (200–, 300– ir 400– serija pagal AISI klasifikaciją).
Bendrovė taip pat pasiūlė alternatyvų grupavimo
būdą, pagal kurį skirstant į grupes taip pat atsižvelgiama
į galutinę naudojimo paskirtį. Bet atsižvelgdama į tai, kad
galutinės naudojimo paskirties negalima patikrinti, Komisija perskaičiavo
dempingo skirtumą pagal plieno markes, sugrupuotas remiantis chemine
sudėtimi, kaip nurodyta plieno markės serijoje (200–, 300– ir 400–
serija pagal AISI klasifikaciją). Plieno markės serija yra
įprastai naudojamas, objektyvus ir patikrinamas kriterijus, o pagal šios
bendrovės PKN duomenis nebūtų galima visiškai suderinti
duomenų, todėl nebūtų galima
užtikrinti teisingo palyginimo remiantis patikimais duomenimis, kaip
apibrėžta pagrindiniame reglamente.
(33)     Kadangi pagal papildomą
bendrovės pateiktą informaciją nebuvo įmanoma suderinti
duomenų tyrimui būtinu pakankamai išsamiu lygmeniu, laikomasi
preliminarios išvados, kad bendrovės atsekimo sistemos yra nepakankamai
patikimos, o siekiant galutinai nustatyti gamybos sąnaudas ir dempingo
skirtumą taikomas pagrindinio reglamento 18 straipsnis, t. y. remiamasi
pirmesnėje konstatuojamojoje dalyje nurodytu metodu.
(34)     Kaip nurodyta laikinojo
reglamento 34 konstatuojamojoje dalyje, per tikrinamąjį vizitą
trečiojo eksportuojančio gamintojo patalpose Komisija taip pat
nustatė, kad klausimyno atsakymuose nurodytas žaliavų srautas
neatitinka gamintojo apskaitos sistemos duomenų. Paaiškėjo, kad
paskirstymo pagal plieno markes duomenys dviejuose šaltiniuose buvo skirtingi.
(35)     Kaip nurodyta laikinojo
reglamento 35 konstatuojamojoje dalyje, eksportuojantis gamintojas pripažino
kai kurias klausimyno atsakymų klaidas, tačiau teigė, kad bendro
žaliavų kiekio skirtumus galima suderinti atsižvelgiant į
atsargų pokyčius. Tačiau bendrovė taip pat teigė, kad
dėl iš dalies sutampančių plieno markių buvo neįmanoma
tiksliai suderinti duomenų pagal kiekvieną atskirą plieno
markę. Po preliminarių išvadų pateiktose pastabose bendrovė
taip pat pareiškė, kad kartais sąskaitoje faktūroje nurodyta
plieno markė neatitinka faktinės eksportuojamo plieno markės. Be
to, bendrovė teigė, kad nerūdijančio plieno pramonėje
atsižvelgiama ne į tikslią naudojamo plieno markę, o į
nurodytos rūšies plieno cheminę sudėtį ir patį
produktą. Bendrovė tvirtino, kad, atsižvelgiant į šiuos
paaiškinimus, Komisijos nustatyti neatitikimai susiję tik su nedidele jos
eksporto dalimi.
(36)     Komisija mano, kad
nustatytų neatitikimų masto negalima paaiškinti atsitiktiniais
neatitikimais. Priešingai, dėl šių pateiktų argumentų
apskritai suabejota bendrovės plieno markių atskaitos sistemos
patikimumu, ypač atsižvelgiant į lemiamą plieno markės
svarbą nustatant galutinio produkto sąnaudas.
(37)     Tačiau vėliau
atliekant tyrimą bendrovė teigė, kad jeigu Komisija atmeta
bendrovės pradines plieno markių ataskaitas, būti galima gauti
tikslesnius rezultatus, jei Komisija ne sudėtų visus PKN duomenis
(kaip buvo atlikta pradiniame etape), o sugrupuotų tik tas konkrečias
plieno markes, kurių atveju nustatyti neatitikimai, arba sugrupuotų
plieno markes pagal jų cheminę sudėtį, nurodytą plieno
markės serijoje (200–, 300– ir 400– serija pagal AISI klasifikaciją).
Bendrovė taip pat pasiūlė dar vieną būdą, pagal
kurį 300– serijos plieno markės sugrupuojamos į smulkesnius
pogrupius.
(38)     Todėl Komisija, taikydama
30 konstatuojamojoje dalyje nurodytą metodą, dempingo skirtumą
perskaičiavo remdamasi nerūdijančio plieno grupėmis pagal
cheminę sudėtį, nurodytą plieno markės serijoje (200–,
300– ir 400– serija pagal AISI klasifikaciją.) Plieno markės serija
yra įprastai naudojamas, objektyvus ir patikrinamas kriterijus, o pagal
šios bendrovės PKN duomenis nebūtų galima visiškai suderinti
duomenų, todėl nebūtų galima
užtikrinti teisingo palyginimo remiantis patikimais duomenimis, kaip
apibrėžta pagrindiniame reglamente.
(39)     Kadangi pagal papildomą
bendrovės pateiktą informaciją nebuvo įmanoma suderinti
duomenų tyrimui būtinu pakankamai išsamiu lygmeniu, laikomasi
preliminarios išvados, kad bendrovės atsekimo sistemos yra nepakankamai
patikimos, o siekiant galutinai nustatyti gamybos sąnaudas ir dempingo
skirtumą taikomas pagrindinio reglamento 18 straipsnis, t. y. remiamasi
ankstesnėje konstatuojamojoje dalyje nurodytu metodu.
(40)     Skundo pateikėjas
paaiškino, kad sugrupavus nagrinėjamąjį produktą pagal
plieno markę Komisija negalėjo atlikti teisingo pelningumo tyrimo
normaliajai vertei pagal PKN nustatyti.
(41)     Komisijos atliekamo tyrimo
lygis atitinka eksportuojančių gamintojų ir Sąjungos
gamintojų vidaus apskaitos sistemas, pagal kurias patikrinami pateikti
duomenys. Todėl šis teiginys atmetamas.
(42)     Kadangi kitų pastabų
negauta, laikinojo reglamento 37 ir 38 konstatuojamosios dalys
patvirtinamos.
3.2.        Normalioji vertė
(43)     Pakartotinai įvertinus
vieno eksportuojančio gamintojo, kuriam taikomas pagrindinio reglamento 18
straipsnis, gamybos sąnaudas buvo peržiūrėta jo normalioji
vertė. Galutiniame etape gamybos sąnaudos nustatytos remiantis
nurodytomis gamybos sąnaudomis, prie kurių pagal pagrindinio
reglamento 2 straipsnio 5 dalyje nurodytą leidžiamą paskirstymo
metodą pridėtos pardavimo, bendrosios ir administracinės
išlaidos, įskaitant finansines sąnaudas.
(44)     Trijų naujai
atrinktų eksportuojančių gamintojų ir eksportuojančio
gamintojo, kuriam taikytas individualus nagrinėjimas, pardavimo vidaus
rinkoje apimtis bendrai buvo tipiška ir sudarė ne mažiau kaip 5 proc.
visos bendrovės nagrinėjamojo produkto pardavimo eksportui į
Sąjungą apimties. Toks tipiškumas taip pat apskaičiuotas
kiekvienos rūšies produktui, kurį naujai atrinkti gamintojai
pardavė vidaus rinkose, ir, kaip nustatyta, kurį pagal pagrindinio
reglamento 2 straipsnio 2 dalį buvo galima tiesiogiai palyginti su
eksportui į Sąjungą parduodamu tam tikrų rūšių
produktu.
(45)     Nustatydama pelningo pardavimo
nepriklausomiems pirkėjams vidaus rinkoje per TL dalį Komisija toliau
nagrinėjo, ar naujai atrinktų eksportuojančių gamintojų
ir eksportuojančio gamintojo, kuriam taikytas individualus
nagrinėjimas, pardavimas vidaus rinkoje gali būti laikomas pardavimu
įprastomis prekybos sąlygomis, kaip nurodyta pagrindinio reglamento 2
straipsnio 4 dalyje.
(46)     Vieno iš naujai atrinktų
eksportuojančių gamintojų atveju nustatyta, kad pradžioje
bendrovės pateiktas sąnaudų paskirstymas buvo netinkamas, nes
neatsižvelgta į vielos storį, o tai yra reikšmingas sąnaudų
veiksnys. Bendrovei pritarus sąnaudų paskirstymo metodas buvo
patikslintas.
(47)     Kito naujai atrinkto
eksportuojančio gamintojo atveju ištaisyta nustatant dempingo
skirtumą padaryta korektūros klaida. Be to, gamintojas paprašė
Komisijos papildomai koreguoti pelningumo tyrimą ir iš kainos
išskaičiuotas sąnaudas. Nustatyta, kad šie teiginiai nepagrįsti.
(48)     Eksportuojančio
gamintojo, kuriam taikytas individualus nagrinėjimas, atveju ištaisyta
skaičiuojant padaryta korektūros klaida. Tas pats eksportuojantis
gamintojas pateikė pastabų dėl Komisijos nustatyto pardavimo,
bendrųjų ir administracinių išlaidų bei transporto šalies
viduje sąnaudų lygio ir prašė koreguoti atsižvelgiant į
nagrinėjamojo produkto fizinius skirtumus vidaus ir eksporto rinkose. Toks
eksportuojančio gamintojo prašymas koreguoti buvo atmestas, nes
skaičiuojant remtasi bendrovės pateiktais sąnaudų
duomenimis, kurie buvo patikrinti atliekant tikrinamąjį vizitą,
o teiginys dėl fizinių skirtumų buvo nepagrįstas.
(49)     Todėl laikinojo
reglamento 39–48 konstatuojamosiose dalyse aprašytas normaliosios vertės
nustatymo metodas patvirtintas ir taikytas trims naujai atrinktiems
eksportuojantiems gamintojams ir eksportuojančiam gamintojui, kuriam
taikytas individualus nagrinėjimas.
3.3.        Eksporto kaina
(50)     Vieno eksportuojančio
gamintojo atveju, gavus jo pastabas, ištaisytos tam tikros korektūros
klaidos, susijusios su kai kuriais atvejais taikytu neteisingu valiutos kursu
ir apskaičiuojant dempingą per klaidą įtrauktu tam tikru
grupės vidaus pardavimu.
(51)     Antro eksportuojančio
gamintojo atveju, apskaičiuojant dempingą įtrauktas pardavimas
per susijusią Sąjungos bendrovę.
(52)     Vienas naujai atrinktas
eksportuojantis gamintojas teigė, kad lengvatos, kurias jis gavo pagal
MSLS ir SAMS subsidijų schemas, turi būti pridėtos prie eksporto
kainų.
(53)     Kitas naujai atrinktas
eksportuojantis gamintojas pagal SAMS subsidijų schemą gautas
lengvatas nurodė kaip į kainą įtraukiamas sąnaudas,
kurios dirbtinai padidino eksporto kainas.
(54)     Komisija išnagrinėjo
abiejų bendrovių kainodarą Sąjungos rinkoje ir taikydama
pagrindinio reglamento 2 straipsnio 8 dalį padarė išvadą,
todėl toliau koreguoti nebūtina. Todėl pirmosios bendrovės
tvirtinimas buvo atmestas, o į antrosios bendrovės nurodytas
sąnaudas neatsižvelgiama.
(55)     Vienas naujai atrinktas
eksportuojantis gamintojas teigė, kad jo eksporto kainos turi būti
padidintos, kad atitiktų vidaus kainas, nes šalies viduje produktas
parduotas kaip nuosavo prekės ženklo produktas, kurio kaina didesnė.
Tačiau bendrovė negalėjo pagrįsti, kad su teiginiu susijusios
sąskaitos faktūros iš tiesų buvo susijusios su prekės
ženklo produkto pardavimu, todėl tvirtinimas buvo atmestas.
(56)     Kadangi kitų pastabų
negauta, laikinojo reglamento 50–52 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.

3.4.        Palyginimas
(57)     Vienas eksportuojantis
gamintojas teigė, kad, atsižvelgiant į tai, jog nustatant gamybos
išlaidas visi PKN buvo sugrupuoti, eksporto kainoms turėtų būti
taikomas tas pats principas – palyginimui su normaliąja verte turėjo
būti taikoma viena eksporto kaina.
(58)     Atlikdama tyrimą Komisija
siekė nustatyti sąnaudas ir eksporto kainas pagal PKN, tačiau iš
susijusios bendrovės negavo reikiamų duomenų, pagal kuriuos
būtų galima patikimai suderinti gamybos sąnaudas pagal PKN.
Tačiau atlikus tyrimą pagal PKN nenustatyta jokio eksporto kainų
lygio skirtumo, todėl taikyti pagrindinio reglamento 18 straipsnį
faktinėms eksporto kainoms nustatyti nebūtų buvę tinkama.
Kadangi Komisija nemano, kad norint atlikti teisingą palyginimą
būtų tinkama sumažinti nurodytų kainų duomenų išsamumo
lygį, palyginti su tyrimo standartu, tvirtinimas buvo atmestas.
(59)     Kadangi kitų pastabų
negauta, laikinojo reglamento 53–55 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
3.5.        Dempingo skirtumai
(60)     Remiantis pagrindinio
reglamento 2 straipsnio 11 ir 12 dalimis, kiekvienos atrinktos bendrovės
atveju nustatyta panašaus produkto vidutinė svertinė normalioji
vertė buvo lyginama su nagrinėjamojo produkto vidutine svertine
eksporto kaina.
(61)     Pagal pagrindinio reglamento 9
straipsnio 6 dalies nuostatas, atsižvelgiant į tai, kad dviem iš
trijų pradžioje atrinktų eksportuojančių gamintojų
taikomas pagrindinio reglamento 18 straipsnis, neatrinktiems
bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams dempingo skirtumas
nustatomas pagal pradžioje atrinkto eksportuojančio gamintojo, kuriam
nebėra taikomas pagrindinio reglamento 18 straipsnis, ir dviejų
naujai atrinktų bendrovių, kurių dempingo skirtumai nėra de
minimis lygio, vidutinį dempingo skirtumą. Tuo remiantis
neatrinktoms bendradarbiaujančioms bendrovėms apskaičiuotas
8,4 proc. dempingo skirtumas.
(62)     Visiems kitiems Indijos eksportuojantiems gamintojams Komisija
pirmiausia nustatė bendradarbiavimo lygį. Šiuo tikslu palyginta visa
klausimyno atsakymuose nurodyta eksporto apimtis ir pagal Eurostato importo
statistinius duomenis gauta visa importo iš Indijos apimtis. Kadangi
bendradarbiavimo lygis buvo aukštas, dempingo skirtumas kitoms bendrovėms
nustatytas atsižvelgiant į didžiausią atrinktiems eksportuojantiems
gamintojams nustatytą dempingo skirtumą. Tuo pagrindu nustatytas dempingo lygis visos šalies mastu buvo
16,2 proc.
(63)     Tuo remiantis toliau
pateikiami vidutiniai svertiniai dempingo skirtumai, išreikšti CIF kainos
Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą procentine dalimi:
 Bendrovė || Galutinis dempingo skirtumas
 GARG Inox || 11,8 %
 KEI Industries || 7,7 %
 Macro Bars and Wires || 0,0 %
 Nevatia Steel & Alloys || 4,1 %
 Raajratna Metal Industries || 16,2 %
 Venus Group || 11,6 %
 Viraj Profiles || 6,8 %
 Bendradarbiaujančios neatrinktos bendrovės || 8,4 %
 Visos kitos bendrovės || 16,2 %
4.           Sąjungos pramonė
4.1.        Sąjungos pramonė
(64)     Kai kurie naudotojai suabejojo
Sąjungos gamintojų skaičiumi, nurodytu laikinojo reglamento
63 konstatuojamoje dalyje. Jie teigia, kad gamintojų skaičius
buvo neteisingai įvertintas ir kad iš tikrųjų Sąjungos
rinkoje gamintojų yra mažiau.
(65)     Komisija pažymi, kad šis
argumentas nebuvo pagrįstas jokiais įrodymais. Komisija patikrino
skunde nurodytą Sąjungos gamintojų skaičių nustatydama
padėtį ir tyrimo metu. Šiuo klausimu Komisija susisiekė su
visais 27 žinomais Sąjungos gamintojais. Atlikus tyrimą patvirtinta,
kad per TL panašų produktą Sąjungoje gamino 27 Sąjungos
gamintojai. Todėl teiginys atmetamas ir laikinojo reglamento
63 konstatuojamoji dalis patvirtinama.
4.2.        Sąjungos gamyba ir
Sąjungos gamintojų atranka
(66)     Kadangi pastabų negauta,
laikinojo reglamento 64–67 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
5.           ŽALA
5.1.        Sąjungos suvartojimas
(67)     Kai kurie naudotojai
teigė, kad atliekant žalos tyrimą reikėjo neatsižvelgti į
2009 m. duomenis, nes tais metais kilusi finansų krizė
turėjo iškraipančio poveikio, visų pirma Sąjungos
suvartojimui. Tačiau net jei 2009 m. nebūtų įtraukti
į analizę, suvartojimo tendencija vis tiek būtų
didėjanti (+ 5 proc.), o tai reiškia, kad padėtis rinkoje
gerėja. Be to, neigiamas finansų krizės poveikis pripažįstamas
laikinojo reglamento 68 konstatuojamojoje dalyje. Kadangi kitų
pastabų negauta, laikinojo reglamento 68 konstatuojamoji dalis
patvirtinama.
5.2.        Importas į
Sąjungą iš nagrinėjamosios šalies
(68)     Nustatytas Macro Bars and
Wires dempingo skirtumas yra mažesnis nei de minimis lygis,
numatytas pagrindinio reglamento 9 straipsnio 3 dalyje. Todėl manoma,
kad per tiriamąjį laikotarpį šis eksportuojantis gamintojas
nevykdė dempingo, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento
1 straipsnio 2 dalyje. Todėl jo importo apimtis nebuvo įtraukta
į preliminariai nustatytą importo dempingo kaina iš Indijos
apimtį. Vienas eksportuojantis gamintojas, t. y. Venus group,
nurodė, kad tam tikri sandoriai buvo per klaidą suskaičiuoti du
kartus. Komisija sutiko su eksportuojančio gamintojo teiginiu ir iš visos
importo dempingo kainomis apimties išskaičiavo šiuos sandorius.
(69)     Buvo atitinkamai
peržiūrėta importo dempingo kaina apimtis, rinkos dalis ir
vidutinė kaina.
(70)     Importo dempingo kaina apimtis
ir rinkos dalis
   || 2009 m. || 2010 m. || 2011 m. || TL
 Apimtis || 15 826 || 27 291 || 34 494 || 33 252
 Indeksas (2009 m.= 100) || 100 || 172 || 218 || 210
 Rinkos dalis || 12,0 % || 14,6 % || 17,6 % || 16,9 %
 Indeksas (2009 m.= 100) || 100 || 121 || 146 || 140
 Šaltinis: Eurostatas ir klausimyno atsakymai
(71)     Per TL Macro Bars and Wires
eksportavo nedidelį nagrinėjamojo produkto kiekį, o pirmiau
nurodytos bendrovės Venus group sandoriai buvo taip pat susiję
su nedideliu kiekiu, todėl atmetus šiuos importuotus kiekius bendros
importo dempingo kaina iš Indijos apimties tendencijos, aprašytos laikinojo
reglamento 69 ir 71 konstatuojamosiose dalyse, reikšmingai
nesikeičia. Todėl šios laikinojo reglamento konstatuojamosios dalys
patvirtinamos.
(72)     Vidutinė importo dempingo
kaina:
   || 2009 m. || 2010 m. || 2011 m. || TL
 Vidutinė kaina || 2380 || 2811 || 3259 || 3207
 Indeksas (2009 m.= 100) || 100 || 118 || 137 || 135
 Šaltinis: Eurostatas ir klausimyno atsakymai
(73)     Pakoregavus importo dempingo
kaina apimtį apskaičiuotos Indijos importo dempingo kaina
vidutinės kainos ir priverstinio kainų mažinimo skirtumas reikšmingai
nepasikeitė. Svertinis vidutinis priverstinio kainų mažinimo
skirtumas yra 15 proc.; tai patvirtina laikinojo reglamento išvadą.
(74)     Eksportuojantis Indijos
gamintojas tvirtino, kad Sąjungos pardavimo kainos buvo labai
neįtikėtinos ir galėjo būti iškreiptos. Tačiau
pabrėžiama, kad priverstiniam kainų mažinimui apskaičiuoti
taikytos kainos buvo gautos surinkus informaciją ir atrinktų
Sąjungos gamintojų patalpose surengus tikrinamuosius vizitus.
(75)     Išvados, padarytos remiantis
laikinojo reglamento 75–77 konstatuojamosiose dalyse nurodytais
nustatytais faktais, patvirtinamos.
5.3.        Ekonominė
Sąjungos pramonės padėtis
(76)     Kai
kurios šalys teigė, kad Sąjungos pramonės gauti rezultatai
turėtų būti laikomi gana teigiamais, atsižvelgiant į
pasaulinę ekonomikos krizę ir tai, kad išskyrus vieną žalos
rodiklį, t. y. rinkos dalį, visi kiti rodikliai nerodė, kad
būtų daroma žala.
(77)     Viena
šalis tvirtino, kad vidutinės Sąjungos pramonės pardavimo kainos
padidėjo apie 34 proc. – daug daugiau nei per tą patį
laikotarpį didėjo gamybos sąnaudos (13 proc.). Šiuo
atžvilgiu pažymėtina, kad nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje,
t. y. 2009 m., Sąjungos pramonės pardavimo kainos buvo
mažesnės nei gamybos sąnaudos ir ji sugebėjo parduoti produktus
didesne kaina nei gamybos sąnaudos tik nuo 2011 m.
(78)     Atlikus tyrimą nustatyta,
kad nors kai kurie žalos rodikliai, pvz., gamybos apimtis ir pajėgumų
panaudojimas, buvo teigiami, arba išliko stabilūs, pvz., užimtumas,
daugelis kitų su Sąjungos pramonės finansine padėtimi
susijusių rodiklių, t. y. pelningumas, grynųjų
pinigų srautai, investicijos ir investicijų grąža,
nagrinėjamu laikotarpiu nebuvo patenkinami. Nors 2010 m. šis su
investicijomis susijęs rodiklis pagerėjo, 2011 m. ir TL jis tapo
mažesnis nei 2009 m. Nors investicijų grąža nuo 2009 m. iki
2011 m. iš tiesų padidėjo iki 6,7 proc., per TL ji vėl
sumažėjo iki 0,8 proc. Su pelningumu ir grynųjų pinigų
srautu susiję rodikliai kito panašiai – iki 2011 m. pagerėjo, o
per TL pradėjo blogėti. Todėl galima daryti išvadą, kad po
2009 m. Sąjungos pramonės padėtis ėmė
gerėti, tačiau dėl importo dempingo kaina iš Indijos vėliau
jos atsigavimas sulėtėjo.
(79)     Suinteresuotosios šalies
prašymu patvirtinama, kad laikinojo reglamento 100 konstatuojamojoje
dalyje nustatytas atsargų lygis yra susijęs su atrinktų
Sąjungos bendrovių veikla.
(80)     Sąjungos pramonė
teigė, kad pradiniame etape nustatytas 5 proc. tikslinis pelno dydis
yra per mažas. Šalis savo teiginio pakankamai nepagrindė. Laikinojo
reglamento 95 konstatuojamojoje dalyje paaiškinamos priežastys, dėl
kurių pasirinktas šis pelno dydis, o atliekant tyrimą jokio kito
pagrindo jį keisti nenustatyta. Todėl 5 proc. tikslinis pelno
dydis toliau taikomas, siekiant padaryti galutines išvadas.
(81)     Vienas eksportuojantis
gamintojas teigė, kad Sąjungos pramonė daugiausia sunkumų
patiria dėl struktūrinių problemų, todėl nebuvo
įmanoma pasiekti tikslinio 5 proc. dydžio pelno.
(82)     Primenama, kad remiantis
Teismo praktika[8],
institucijos turi nustatyti pelno dydį, kurio Sąjungos pramonė
galėtų pagrįstai tikėtis įprastomis konkurencijos
sąlygoms, jeigu nebūtų importo dempingo kaina. 2007 m.
pelno dydis buvo 3,7 proc.; nuo 2008 m. dėl finansų ir
ekonomikos krizės jis tapo neigiamas. Skunde teigiama ir atlikus
tyrimą nustatyta, kad importas dempingo kaina į Sąjungos rinka
pateko nuo 2007 m., kai importo apimtis padidėjo nuo 17 727
tonų 2006 m. iki 24 811 tonų. Todėl tikslinio pelno
dydžio, pagrįsto pelnu, kurį galėtų pagrįstai
tikėtis gauti Sąjungos panašaus produkto gamintojai, buvo
neįmanoma nustatyti. Taigi, kaip paaiškinta laikinojo reglamento 95
konstatuojamojoje dalyje, Komisija nusprendė taikyti 5 proc. pelno
dydį, atsižvelgdama į kitose plieno pramonės šakose,
nepatyrusiose importo dempingo kaina arba subsidijuoto importo poveikio,
gaunamą faktinį pelną, kaip ir kituose naujausiuose panašių
tos pačios pramonės šakos produktų tyrimuose.[9] Be to, reikėtų
pažymėti, kad 2007 m. užfiksuotas 3,7 proc. pelno dydis bet
kokiu atveju laikomas per mažu atsižvelgiant į esamą importą
dempingo kaina ir jo augimą. Todėl 5 proc. tikslinis pelno dydis
toliau taikomas, siekiant padaryti galutines išvadas.
5.4.        Išvada dėl žalos
(83)     Tuo remdamasi Komisija daro
išvadą, kad Sąjungos pramonė patyrė materialinę
žalą, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 5 dalyje.
Kadangi kitų pastabų negauta, laikinojo reglamento
78–105 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
6.           Priežastinis ryšys
6.1.        Importo dempingo kaina
poveikis
(84)     Vienas eksportuojantis
gamintojas tvirtino, kad laikinajame reglamente neatsižvelgta į tai, kad
Sąjungos pramonė galėjo gauti naudos nuo 2009 m.
padidėjus suvartojimui ir kad Komisija negali teigti, jog Sąjungos
pramonė galės išlaikyti jos rinkos dalį neribotą
laiką.
(85)     Atsakant į šiuos
argumentus reikia pažymėti, kad atlikus tyrimą nustatyta, jog Indijos
importo dempingo kaina rinkos dalis augo greičiau nei suvartojimas
Sąjungos rinkoje. Indijos importo dempingo kaina apimtis padidėjo
110 proc., o suvartojimas per tą patį laikotarpį
padidėjo 50 proc. Be to, tyrimo rezultatai taip pat rodo, kad
vidutinė Indijos kaina nuolat buvo mažesnė nei vidutinė
Sąjungos pramonės kaina per tą patį laikotarpį ir kad
per TL vidutinė Sąjungos pramonės kaina buvo priverstinai
sumažinta 15 proc. Todėl, nors Sąjungos pramonė iš
tikrųjų iš dalies pasinaudojo padidėjusiu suvartojimo lygiu ir
taip pat galėjo padidinti pardavimo apimtis 40 proc., ji
negalėjo išlaikyti rinkos dalies, kaip galėjo tikėtis
gerėjant rinkos sąlygoms, taip pat atsižvelgiant į nepanaudotus
Sąjungos pramonės gamybos pajėgumus.
6.2.        Kitų veiksnių
poveikis
6.2.1.     Importas ne dempingo
kainomis
(86)     Nagrinėjamuoju
laikotarpiu importo ne dempingo kaina raida ir kainos buvo panašios į
importo dempingo kaina raidą ir kainas. Be to, importo vykdant
dempingą kainos buvo iš esmės tokio paties lygio kaip importo
nevykdant dempingo kainos; vidutiniškai importo nevykdant dempingo kainos buvo
mažesnės 0,4 proc. Be to, importo ne dempingo kaina apimtis sudaro
mažiau nei 6 proc. viso importo iš Indijos, o tokiam importui tenkanti
rinkos dalis yra šiek tiek daugiau nei 1 proc. Todėl, Komisijos
nuomone, importo dempingo kaina iš Indijos ir Sąjungos pramonės
patirtos materialinės žalos per TL priežastinis ryšys dėl importo ne
dempingo kaina padarytos žalos nenutraukiamas.
6.2.2.     Importas iš
trečiųjų šalių
(87)     Du eksportuojantys Indijos
gamintojai ir Indijos Vyriausybė pakartojo teiginį, kad į
tyrimą turėjo būti įtrauktas nerūdijančio plieno
vielos importas iš Kinijos Liaudies Respublikos ir kad importo iš Kinijos Liaudies
Respublikos poveikis Sąjungos rinkai ir Sąjungos pramonei buvo
nepakankamai įvertintas.
(88)     Kaip minėta laikinojo
reglamento 115 konstatuojamojoje dalyje, nuo pradinio inicijavimo iki šiol
nepateikta jokių įrodymų dėl dempingo daromos žalos
Sąjungos pramonei, kuriais būtų galima pagrįsti antidempingo
tyrimo dėl Kinijos Liaudies Respublikos kilmės importo
inicijavimą. Todėl teiginys, kad Kinijos Liaudies Respublika
turėjo būti įtraukta į tyrimo aprėptį, yra
atmetamas kaip nepagrįstas.
(89)     Tačiau importas iš
Kinijos Liaudies Respublikos didėjo per nagrinėjamąjį
laikotarpį ir per TL jo rinkos dalis sudarė 8,3 proc., kaip
nurodyta laikinojo reglamento 113 konstatuojamojoje dalyje. Be to, Kinijos
importo kainos buvo mažesnės nei Sąjungos pramonės kainos ir
eksportuojančių Indijos gamintojų kainos Sąjungos rinkoje.
Todėl buvo toliau tiriama, ar importas iš Kinijos Liaudies Respublikos
galėjo prisidėti prie Sąjungos pramonei daromos žalos ir ar
galėjo nutraukti žalos ir importo dempingo kaina iš Indijos ryšį.
(90)     Remiantis pradiniame etape
gauta informacija, Kinijos importuojamo produkto asortimentas buvo skirtingas
ir sritys, kuriose buvo parduodami Kinijos produktai, skyrėsi, palyginti
su Sąjungos pramonės parduodamų produktų ar net
Sąjungos rinkoje parduodamų Indijos kilmės produktų
sritimis.
(91)     Paskelbus
laikinąją priemonę Komisija gavo kelis skundus, kuriuose
nurodoma, kad dėl Kinijos importo žemomis kainomis per TL galėtų
būti nutrauktas Indijos importo dempingo kaina ir Sąjungos
pramonės patirtos materialinės žalos priežastinis ryšys.
(92)     Atlikus analizę remiantis
importo statistiniais duomenimis, susijusiais apie dviem tiriamaisiais KN
kodais, nustatyta, kad 29 proc. Kinijos importo (pagal KN kodą 7223
00 99) buvo orientuota į žemesnių kainų rinkos dalį. Tuo iš dalies galima paaiškinti, kodėl Kinijos kainos
vidutiniškai yra mažesnės nei Sąjungos pramonės ir
eksportuojančių Indijos gamintojų kainos. Remiantis KN kodo 7223
00 99 statistiniais duomenimis taip pat paaiškėjo, kad daugiausia Kinijos
gamintojų pirkėjų buvo Jungtinėje Karalystėje, kurioje
Sąjungos pramonė iš esmės negamino.
 Vidutinė kaina (EUR už MT) || 2009 m. || 2010 m. || 2011 m. || TL
 7223 00 19 || 2 974 || 3 286 || 3 436 || 2 995
 7223 00 99 || 765 || 1 458 || 1 472 || 1 320
 Šaltinis: Eurostatas.
(93)     Kalbant apie KN kodą 7223
00 19, atlikus analizę pagal PKN paaiškėjo, kad tiek Sąjungos
pramonė, tiek Indijos gamintojai daugiausia konkuravo aukštesnių
kainų rinkos dalyje, kurioje kainos galėjo būti iki keturių
kartų didesnės nei kainos žemesnių kainų rinkos dalyje
pagal tą patį KN.[10]
Atlikus tyrimą taip pat nustatyta, kad bendrieji kainų svyravimai yra
susiję su produktų rūšimi ir nikelio kiekiu.
(94)     Kalbant apie importo iš
Kinijos Liaudies Respublikos kainų lygį, reikia pažymėti, kad
nuo 2009 m. iki TL vidutinė Kinijos importo kaina išliko didesnė
nei Indijos dempingo kaina eksportuoto nagrinėjamojo produkto kaina; tai
nurodoma toliau pateikiamoje lentelėje, kurioje pateikiama vidutinė
dempingo kaina eksportuojamų Indijos produktų, kurių KN kodas
yra 7223 00 19, kaina.
             Vidutinė kaina (EUR už MT) ||             2009 m. ||             2010 m. ||             2011 m. ||             TL ||             TL + 1
             7223 00 19 ||             2974 ||             3286 ||             3436 ||             2995 ||             3093
             Šaltinis: Eurostatas.
(95)     Per TL pirmą kartą
vidutinė Kinijos importo kaina sumažėjo žemiau Indijos importo
dempingo kainos lygio. Tačiau nustatyta, kad ši tendencija yra laikina,
nes Kinijos kainų lygis kitais metais po TL padidėjo ir vėl buvo
didesnis nei Indijos kainos.
(96)     Be to, palyginus Indijos
importo ir Kinijos Liaudies Respublikos importo apimtis nustatyta, kad bet
kuriuo nagrinėjamojo laikotarpio metu ir ypač per TL iš Kinijos
Liaudies Respublikos buvo importuojamas daug mažesnis kiekis nei iš Indijos.
Importo iš Kinijos Liaudies Respublikos apimtis sudarė iš esmės
mažiau nei pusę bendro importo iš Indijos.
(97)     Todėl net jei
Sąjungos pramonei buvo daroma žala dėl importo iš Kinijos Liaudies
Respublikos, toks importas Sąjungos pramonės padėčiai
negalėjo turėti tokio poveikio, dėl kurio būtų
nutrauktas importo dempingo kaina iš Indijos ir Sąjungos pramonės
patirtos žalos priežastinis ryšys. Todėl laikinojo reglamento
113 konstatuojamoji dalis patvirtinama.
6.2.3.     Konkurencija su kitais
Sąjungos gamintojais
(98)     Viena šalis tvirtino, kad
Sąjungos gamintojų prastus finansinius rodiklius galėjo lemti
konkurencija su kitais Sąjungos gamintojais, kurie nebuvo skundo
pateikėjai arba inicijavus bylą neišreiškė pritarimo tyrimui.
(99)     Kitų Sąjungos
gamintojų rinkos dalies raida buvo tokia:
   || 2009 m. || 2010 m. || 2011 m. || TL
 Kitų Sąjungos gamintojų pardavimas Sąjungoje (MT) || 34 926 || 55 740 || 55 124 || 55 124
 Indeksas (2009 m. = 100) || 100 || 160 || 158 || 158
 Kitų Sąjungos gamintojų rinkos dalis || 26,6 % || 29,8 % || 28,1 % || 27,9 %
 Šaltinis: skundas ir padėties nustatymo klausimyno atsakymai.
(100)   Sąjungos gamintojų,
kurie nebuvo skundo pateikėjai ir kurie konkrečiai neišreiškė
pritarimo tyrimui, pardavimo apimtis sudarė 44 proc. bendros
pardavimo Sąjungoje apimties, kaip nurodyta laikinojo reglamento
86 konstatuojamojoje dalyje. Jų pardavimo apimtis išaugo
58 proc. nuo apskaičiuotų 34 926 tonų 2009 m. iki
55 124 tonų per nagrinėjamąjį laikotarpį.
Tačiau toks augimas yra santykinai nedidelis, palyginti su importo
dempingo kaina iš Indijos augimu tuo pačiu laikotarpiu
(+ 110 proc.). Be to, šių Sąjungos gamintojų rinkos
dalis nagrinėjamuoju laikotarpiu išliko pakankamai stabili ir nebuvo
nustatyta jokių požymių, kad jų kainos buvo mažesnės už
atrinktų Sąjungos gamintojų kainas. Todėl daroma išvada,
kad jų pardavimas Sąjungos rinkoje prie Sąjungos pramonei
padarytos žalos neprisidėjo.
6.3.        Išvada dėl
priežastinio ryšio
(101)   Kadangi pastabų negauta,
laikinojo reglamento 121–124 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
7.           SĄJUNGOS INTERESAI
7.1.        Bendrosios aplinkybės
(102)   Kadangi pastabų negauta,
laikinojo reglamento 125 konstatuojamoji dalis patvirtinama.
7.2.        Sąjungos pramonės
interesai
(103)   Kadangi pastabų negauta,
laikinojo reglamento 126–133 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
7.3.        Nesusijusių
importuotojų interesai
(104)   Kadangi pastabų negauta,
laikinojo reglamento 142–144 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
7.4.        Naudotojų interesai
(105)   Nustačius laikinąsias
priemones, septyni naudotojai ir viena naudotojų asociacija kreipėsi
į Komisiją ir išreiškė pageidavimą bendradarbiauti
atliekant tyrimą. Gavus jų prašymą, 2013 m. balandžio
mėn. jiems nusiųsti klausimynai. Tačiau išsamius klausimyno
atsakymus pateikė tik du naudotojai; per TL bendradarbiaujantys naudotojai
apskritai sunaudojo 12 proc. viso iš Indijos importuojamo produkto kiekio
ir 2,5 proc. viso Sąjungoje suvartojamo kiekio; jie turėjo 32
darbuotojus, gaminančius galutinius produktus, kurių sudėtyje
yra nagrinėjamojo produkto. Ekonominis priemonių poveikis naudotojams
buvo iš naujo įvertintas remiantis naujais duomenimis, pateiktais
klausimyno atsakymuose; surengus tikrinamuosius vizitus dviejų
naudotojų patalpose buvo patikrinta jų pateikta informacija.
(106)   Naudotojai teigė, kad
laikinojo reglamento 136 konstatuojamojoje dalyje nurodytas 9 proc.
pelningumo lygis yra per aukštas ir nėra tipiškas naudotojų
pramonės atžvilgiu. Gavus papildomus klausimyno atsakymus, perskaičiuotas
vidutinis visų bendradarbiaujančių naudotojų pelningumas
sudarė 2 proc. nuo apyvartos.
(107)   Kalbant apie
bendradarbiaujančius naudotojus taip pat nustatyta, kad iš Indijos pirkti
produktai vidutiniškai sudarė 44 proc. visos jų pirkto
nagrinėjamojo produkto apimties, o Indija buvo vienintelis dviejų
bendradarbiaujančių naudotojų tiekimo šaltinis. Per TL produkto,
kurio sudėtyje yra nagrinėjamojo produkto, apyvarta sudarė
vidutiniškai 14 proc. visos bendradarbiaujančių naudotojų
apyvartos.
(108)   Pagal blogiausią
scenarijų Sąjungos rinkai, t. y. jei galimo kainos
padidėjimo iš viso nebūtų galima perkelti į platinimo
grandinę ir naudotojai toliau pirktų tokį patį produkto
kiekį iš Indijos, dėl muito poveikio naudotojų pelningumas,
gautas naudojant nagrinėjamąjį produktą arba jį
naudojant produktui gaminti, sumažėtų tiek, kad naudotojų veikla
taptų nuostolinga ir pelningumas būtų -0,6 proc.
(109)   Komisija pripažįsta, kad
trumpu ir vidutinės trukmės laikotarpiu poveikis bus didesnis
atskirų subjektų lygmeniu tiems naudotojams, kurių visą
gaunamą kiekį sudaro iš Indijos importuojami produktai. Tačiau
tokių naudotojų nėra daug (tik du bendradarbiaujantys
naudotojai). Be to, jei jų Indijos gamintojas bendradarbiaus, jie turi
galimybę prašyti kompensuoti muitus pagal pagrindinio reglamento
11 straipsnį, jei visos tokio kompensavimo sąlygos yra
įvykdytos.
(110)   Kai kurie naudotojai dar
kartą išreiškė savo susirūpinimą, kad priemonės
turės poveikio tam tikros rūšies vieloms, kurios Europoje
negaminamos, t. y. produktams, įskaitant „series 200“ rūšies
produktus, kaip aprašyta laikinojo reglamento 139 konstatuojamojoje
dalyje. Naudotojų nuomone, Sąjungoje jos negaminamos dėl mažos
paklausos ir gamybos proceso specifiškumo.
(111)   Tačiau atlikus tyrimą
nustatyta, kad Sąjungos pramonė tokios rūšies
nerūdijančio plieno vielas gamina ir joms tenka nedidelė
Sąjungos pramonės rinkos dalis. Naudotojai kaip alternatyvų
tiekimo šaltinį taip pat gali pasirinkti kitas šalis, kurioms netaikomos
antidempingo ar antisubsidijų priemonės. Be to, tai pačiai
paskirčiai galima naudoti kitų rūšių nerūdijančio
plieno vielas. Todėl priemonių nustatymas negali turėti didelio
poveikio Sąjungos rinkai ir šiems naudotojams. Taigi šis teiginys
atmetamas.
(112)   Kai kurie naudotojai
pažymėjo, kad Sąjungos gamintojų panašaus produkto pristatymo
laikas, palyginti su Indijos nagrinėjamojo produkto pristatymo laiku, buvo
ilgesnis. Tačiau tai, kad prekybininkai ir prekiautojai gali kaupti
produktų atsargas ir greitai gauti produktų, neturi įtakos faktiniam
neigiamo importo dempingo kaina poveikio įrodymui. Todėl šį
argumentą reikia atmesti.
(113)   Atsižvelgiant į pirmiau
nurodytą informaciją, net jei kai kuriems naudotojams iš Indijos
importuojamam produktui nustatytos priemonės greičiausiai darys
didesnį neigiamą poveikį nei kitiems, manoma, kad apskritai
Sąjungos rinkai priemonių nustatymas bus naudingas. Visų pirma
manoma, kad atkūrus sąžiningos prekybos sąlygas Sąjungos
rinkoje Sąjungos pramonė galės savo kainas priderinti prie
gamybos sąnaudų, išlaikyti gamybos ir užimtumo lygį, atgauti
anksčiau prarastą rinkos dalį ir pasinaudoti masto ekonomija.
Tai turėtų padėti pramonei gauti pagrįstą pelno
dydį, leisiantį veiksmingai veikti vidutinės trukmės ir
ilgalaikiu laikotarpiu. Tuo pačiu pramonė pagerins bendrą
finansinę padėtį. Be to, atlikus tyrimą nustatyta, kad
priemonių bendras poveikis naudotojams ir nesusijusiems importuotojams bus
nedidelis. Todėl daroma išvada, kad bendra priemonių nauda kompensuos
poveikį nagrinėjamojo produkto naudotojams Sąjungos rinkoje.
7.5.        Išvada dėl
Sąjungos interesų
(114)   Atsižvelgiant į tai, kas
išdėstyta, laikinojo reglamento 145 ir 146 konstatuojamosios dalys
patvirtinamos.
8.           Galutinės antidempingo priemonės
8.1.        Žalos pašalinimo lygis
(115)   Vienam eksportuojančiam
gamintojui apskaičiuotas žalos pašalinimo lygis buvo sumažintas
atsižvelgiant į jo teiginį, kad dėl korektūros klaidų
supainiotas tam tikrų sandorių valiutos keitimo kursas bei
įtraukti grupės viduje atlikti sandoriai. Kadangi jokių
kitų pastabų negauta, laikinojo reglamento 148–151 konstatuojamosios
dalys patvirtinamos.
(116)   Tas pats eksportuojantis
gamintojas teigė, kad Indijos į Sąjungą eksportuojami
produktai parduodami didmenininkams, o Sąjungos pramonė Sąjungos
rinkoje parduoda galutiniams naudotojams, todėl Komisija neatliko
palyginimo atitinkamu prekybos lygiu. Tačiau atlikus tyrimą
nustatyta, kad Indijos eksportuojantys gamintojai parduoda abiejų
kategorijų pirkėjams ir konkuruoja su Sąjungos gamintojais
dėl tos pačios kategorijos pirkėjų.
8.2.        Išvada dėl žalos
pašalinimo lygio
(117)   Macro Bars and Wires
nebuvo apskaičiuotas individualus žalos skirtumas, nes šios bendrovės
galutinis antidempingo skirtumas buvo de minimis, kaip nurodyta
51 konstatuojamojoje dalyje.
(118)   Laikinajame reglamente naudota
metodika patvirtinama.
8.3.        Galutinės
priemonės
(119)   Atsižvelgiant į tai, kas
išdėstyta, ir remiantis pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalimi,
turėtų būti nustatytas tokio dydžio galutinis antidempingo
muitas, kad būtų pašalinta importo dempingo kaina daroma žala, atsižvelgiant
į Komisijos reglamentu (ES) Nr. 419/2013 nustatytą subsidijų
skirtumą.
(120)   Todėl dempingo muito
normos nustatytos lyginant žalos skirtumus ir dempingo skirtumus, atsižvelgiant
į subsidijų skirtumus ir visiškai juos išskaičiuojant iš
atitinkamų dempingo skirtumų. Galutinio antidempingo muito normos yra
šios:
 Bendrovė || Dempingo skirtumas || Kompensacinis muitas || Žalos skirtumas || Galutinio antidempingo muito norma
 GARG Inox || 11,8 % || 3,4 % || 22,6 % || 8,4 %
 KEI Industries || 7,0 % || 0,0 % || 41,9 % || 7,7 %
 Macro Bars and Wires || 0,0 % || 3,4 % || 30,3 % || 0,0 %
 Nevatia Steel & Alloys || 4,1 % || 3,4 % || 23,8 % || 0,7 %
 Raajratna Metal Industries || 16,2 % || 3,7 % || 17,2 % || 12,5 %
 Venus group || 11,6 % || 3,0 % || 23,4 % || 8,6 %
 Viraj Profiles Vpl. Ltd. || 6,8 % || 0,0 % || 32,1 % || 6,8 %
 Bendradarbiaujančios neatrinktos bendrovės || 8,4 % || 3,4 % || 23,7 % || 5,0 %
 Visos kitos bendrovės || 16,2 % || 3,7 % || 41,9 % || 12,5 %
(121)   Šiame reglamente nurodytos
konkrečioms bendrovėms taikomos antidempingo muito normos buvo
nustatytos remiantis šio tyrimo išvadomis. Todėl jos atitinka šių bendrovių
padėtį, nustatytą atliekant tyrimą. Šios muito normos
(kitaip nei visos šalies mastu nustatytas muitas, taikomas visoms kitoms
bendrovėms) taikomos tik importuojamiems Indijos kilmės produktams,
kuriuos pagamino konkrečiai nurodyti juridiniai asmenys. Importuojamiems
produktams, pagamintiems bet kurios kitos bendrovės, kuri konkrečiai
nepaminėta šio reglamento rezoliucinėje dalyje, įskaitant
subjektus, susijusius su konkrečiai paminėtomis bendrovėmis,
negali būti taikomos šios normos – jiems taikoma visoms kitoms
bendrovėms nustatyta muito norma.
(122)   Vienas Indijos eksportuojantis
gamintojas pasiūlė įsipareigojimą dėl kainos pagal
pagrindinio reglamento 8 straipsnio 1 dalį.
(123)   Pastaraisiais metais
nagrinėjamojo produkto kainos smarkiai kito, todėl jis nėra
tinkamas įsipareigojimui dėl fiksuotos kainos. Siekdamas išvengti
šios problemos eksportuojantis Indijos gamintojas pasiūlė taikyti
indeksavimą pagal žaliavų sąnaudas. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad
negalima nustatyti tiesioginio ir tikslaus kainų svyravimo ir indekso
ryšio, todėl indeksavimas nėra tinkamas. Be to, atlikus tyrimą
nustatyta, kad gaminamas skirtingų rūšių nagrinėjamasis
produktas, kurį nelengva atskirti ir kurio kainos labai skiriasi.
(124)   Be to, eksportuojantys
gamintojai gamina įvairių rūšių nerūdijančio
plieno produktus ir gali juos parduoti tiems patiems pirkėjams Europos
Sąjungoje per susijusias prekybos bendroves. Dėl to kiltų rimtas
kryžminio kompensavimo pavojus ir būtų ypač sunku veiksmingai
stebėti įsipareigojimo vykdymą.
(125)   Remiantis tuo, kas
išdėstyta, Komisija padarė išvadą, kad siūlomo
įsipareigojimo negalima priimti.
(126)   Bet koks prašymas taikyti
individualiai bendrovėms nustatytą antidempingo muito normą
(pvz., pasikeitus ūkio subjekto pavadinimui arba įkūrus naują
gamybos arba pardavimo subjektą) turėtų būti nedelsiant
siunčiamas Komisijai[11]
nurodant visą svarbią informaciją, ypač informaciją
apie bendrovės veiklos, susijusios su gamyba ir pardavimu vidaus bei
eksporto rinkose, pasikeitimus, kuriuos lėmė, pavyzdžiui,
minėtas pavadinimo arba gamybos ir pardavimo subjekto pasikeitimas.
Prireikus, reglamentas, kuriuo nustatomi galutiniai kompensaciniai muitai, bus
atitinkamai iš dalies pakeistas, atnaujinant bendrovių, kurioms taikoma
individuali muito norma, sąrašą.
8.4.        Galutinis
laikinųjų antidempingo muitų surinkimas
(127)   Atsižvelgiant į
nustatytų dempingo skirtumų dydį ir įvertinus Sąjungos
pramonei padarytą žalą, manoma, kad būtina galutinai surinkti
garantijomis užtikrintas laikinojo antidempingo muito, nustatyto laikinuoju
reglamentu, sumas, neviršijant nustatytų galutinių muitų sumos,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1.           Galutinis antidempingo muitas
nustatomas importuojamai Indijos kilmės nerūdijančio plieno
vielai, kurios sudėtyje:
– nikelis sudaro ne mažiau kaip 2,5 proc.
masės, išskyrus vielą, kurios sudėtyje esantis nikelis sudaro ne
mažiau kaip 28 proc., bet ne daugiau kaip 31 proc. masės ir
kurios sudėtyje esantis chromas sudaro ne mažiau kaip 20 proc., bet
ne daugiau kaip 22 proc. masės,
– nikelis sudaro mažiau kaip 2,5 proc.
masės, išskyrus vielą, kurios sudėtyje esantis chromas sudaro ne
mažiau kaip 13 proc., bet ne daugiau kaip 25 proc. masės, ir
kurios sudėtyje esantis aliuminis sudaro ne mažiau kaip 3,5 proc.,
bet ne daugiau kaip 6 proc. masės
ir kurios KN kodai šiuo metu yra 7223 00 19 ir
7223 00 99.
2.           Galutinio antidempingo muito
norma, taikoma 1 dalyje aprašytų produktų, kuriuos pagamino
toliau išvardytos bendrovės, neto kainai Sąjungos pasienyje prieš
sumokant muitą, yra tokia:
 Bendrovė || Muitas (%) || Papildomas TARIC kodas
 Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana and Pune, Maharashtra || 8,4 || B931
 KEI Industries Ltd, New Delhi || 7,7 || B925
 Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra || 0,0 || B932
 Nevatia Steel & Alloys, Mumbai, Maharashtra || 0,7 || B933
 Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat || 12,5 || B775
 Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra || 8,6 || B776
 Precision Metals, Mumbai, Maharashtra || 8,6 || B777
 Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra || 8,6 || B778
 Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra || 8,6 || B779
 Viraj Profiles Ltd., Thane, Maharashtra and Mumbai, Maharashtra || 6,8 || B780
 Priede išvardytos bendrovės || 5,0 || B781
 Visos kitos bendrovės || 12,5 || B999

3.           Jeigu nenurodyta kitaip,
taikomos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos.
2 straipsnis
Jei bet kuris eksportuojantis Indijos
gamintojas pateikia Komisijai pakankamai įrodymų, kad:
– tyrimo laikotarpiu (2011 m. balandžio
1 d. – 2012 m. kovo 31 d.) neeksportavo 1 straipsnio 1 dalyje
aprašyto Indijos kilmės produkto;
– jis nėra susijęs su eksportuotoju
arba gamintoju, kuriam taikomos šiuo reglamentu nustatytos priemonės, ir
– pasibaigus tiriamajam laikotarpiui jis
faktiškai eksportavo nagrinėjamuosius produktus arba yra prisiėmusi
neatšaukiamus sutartinius įsipareigojimus eksportuoti į
Sąjungą didelį kiekį produktų,
1 straipsnio 2 dalis gali būti iš dalies
keičiama į I priede pateiktą sąrašą įtraukiant
naują eksportuojantį gamintoją.
3 straipsnis
Garantijomis užtikrintos laikinojo
antidempingo muito, nustatyto Reglamentu (ES) Nr. 418/2013 importuojamai
Indijos kilmės nerūdijančio plieno vielai, kurios sudėtyje:
– nikelis sudaro ne mažiau kaip 2,5 proc.
masės, išskyrus vielą, kurios sudėtyje esantis nikelis sudaro ne
mažiau kaip 28 proc., bet ne daugiau kaip 31 proc. masės ir
kurios sudėtyje esantis chromas sudaro ne mažiau kaip 20 proc., bet
ne daugiau kaip 22 proc. masės,
– nikelis sudaro mažiau kaip 2,5 proc.
masės, išskyrus vielą, kurios sudėtyje esantis chromas sudaro ne
mažiau kaip 13 proc., bet ne daugiau kaip 25 proc. masės, ir
kurios sudėtyje esantis aliuminis sudaro ne mažiau kaip 3,5 proc.,
bet ne daugiau kaip 6 proc. masės
ir kurios KN kodai šiuo metu yra 7223 00 19 ir
7223 00 99, sumos galutinai surenkamos. Sumos, viršijančios galutinę
antidempingo muito normą, nerenkamos.
4 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą
dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Šis reglamentas privalomas visas ir
tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
PRIEDAS.
Neatrinkti bendradarbiaujantys eksportuojantys Indijos gamintojai
Papildomas TARIC kodas B781
 Bendrovės pavadinimas || Miestas
 Bekaert Mukand Wire Industries || Lonand, Tal. Khandala, Satara District, Maharastra
 Bhansali Bright Bars Pvt. Ltd. || Mumbai, Maharashtra
 Bhansali Stainless Wire || Mumbai, Maharashtra
 Chandan Steel || Mumbai, Maharashtra
 Drawmet Wires || Bhiwadi, Rajastan
 Jyoti Steel Industries Ltd. || Mumbai, Maharashtra
 Mukand Ltd. || Thane
 Panchmahal Steel Ltd. || Dist. Panchmahals, Gujarat
[1]               OL L 343, 2009 12 22, p. 51.
[2]               OL L 126, 2013 5 8, p. 1.
[3]               OJ L 126, 2013 5 8, p. 19.
[4]               OL L 240, 2013 9 7, p. 1.
[5]               OL C 240, 2012 8 10, p. 6.
[6]               Byla C-595/11 Steinel [2013 m.] (dar
nepaskelbta).
[7]               Byla T- 170/94 Shanghai Bicycles [1997 m.]
Rink. II-1383, 64 punktas.
[8]               Byla T-210/95 Europos trąšų gamintojų
asociacija (ETGA) prieš Tarybą, [1999] Rink. II-3291, 60 punktas.
[9]               2009 m. gegužės 5 d. Tarybos reglamentas
(ES) Nr. 383/2009, kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir
laikinojo muito, nustatyto tam tikroms importuojamoms Kinijos Liaudies
Respublikos kilmės nelegiruotojo plieno išankstinio įtempio ir
vėliau įtempiamoms vieloms ir vielapluoščiams (iš anksto
įtemptojo gelžbetonio vieloms ir pluoštams), galutinis surinkimas
(OL L 118, 2009 5 13, p. 1); 2012 m. lapkričio
14 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 1071/2012, kuriuo importuojamoms
Kinijos Liaudies Respublikos ir Tailando kilmės kaliojo ketaus
vamzdžių arba vamzdelių jungiamosioms detalėms su sriegiais
nustatomas laikinasis antidempingo muitas (OL L 318, 2012 11 15,
p. 10); 2012 m. rugsėjo 18 d. Komisijos reglamentas (ES)
Nr. 845/2012, kuriuo tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies
Respublikos kilmės organinėmis medžiagomis dengtiems plieno
produktams nustatomas laikinasis antidempingo muitas (OL L 252, 2012
9 19, p. 33).
[10]             Tačiau pažymima, kad tiek Sąjungos pramonė,
tiek eksportuojantys Indijos gamintojai taip pat veikia žemesnių
kainų rinkos dalyje, tik mažesniu mastu.
[11]             European Commission, Directorate-General for Trade,
Directorate H, 1049 Brussels, Belgija.