				|

		52013PC0075

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl gaminių rinkos priežiūros, kuriuo iš dalies keičiamos Tarybos direktyvos 89/686/EEB ir 93/15/EEB, direktyvos 94/9/EB, 94/25/EB, 95/16/EB, 97/23/EB, 1999/5/EB, 2000/9/EB, 2000/14/EB, 2001/95/EB, 2004/108/EB, 2006/42/EB, 2006/95/EB, 2007/23/EB, 2008/57/EB, 2009/48/EB, 2009/105/EB, 2009/142/EB, 2011/65/ES, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 305/2011, Reglamentas (EB) Nr. 764/2008 ir Reglamentas (EB) Nr. 765/2008 /* COM/2013/075 final - 2013/0048 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO APLINKYBĖS
Europos Sąjungai reikia kuo efektyviau
veikiančios bendrosios rinkos, kad ekonomika galėtų atsigauti.
Laisvas prekių judėjimas yra labiausiai išvystyta ir geriausiai
įtvirtinta iš keturių pagrindinių laisvių, nustatytų
Sutartimi dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) ir sudarančių
vidaus rinkos pagrindą. Tačiau būtų pasipūtimas
sakyti, kad viskas jau nuveikta. Iš tiesų daugumai gaminių galioja
derinimo taisyklės[1],
o kitais atvejais pakanka SESV užtikrinamų laisvo judėjimo
nuostatų ir jas papildančio savitarpio pripažinimo principo.
Tačiau net gera teisės aktų sistema veiksminga tik tiek, kiek
leidžia jos naudotojai. Greta atsakingų ekonominės veiklos
vykdytojų, pasirengusių derinti savo veiklos metodus ir turėti
išlaidų dėl įstatymų laikymosi, visada atsiras
prekiautojų, norinčių rinktis lengvesnį kelią ar
tyčia nepaisyti taisyklių dėl greito uždarbio ar galimybės
išeiti į priekį konkurencinėje kovoje.
Ši nesąžininga komercinė veikla ne tik
iškreipia bendrąją rinką ir padaro ją nepatrauklią
prekiautojams, kuriuos norėtume skatinti, sumenkina jos veiksmingumą
ir daro žalą vartotojams bei verslo įmonėms, bet ir kelia
pavojų viešiesiems interesams, kuriuos saugo mūsų teisės
aktai. Europos piliečiai ne tik neša sunkesnę finansinę
naštą, bet ir susiduria su pavojų galinčiais kelti gaminiais.
Kyla pavojų aplinkai. Gali būti pažeistas net viešasis saugumas.
Šios problemos sprendimas – rinkos priežiūra.
Viena monetos pusė – kokybiški teisės aktai, grindžiami patikimu rinkos
poreikių įvertinimu, kita – rinkos priežiūra. Ji
turėtų padėti nustatyti nesaugius ar kitokius žalingus gaminius,
neleisti jiems patekti į rinką arba juos iš rinkos pašalinti, ir
taikyti sankcijas nesąžiningiems ar net nusikalstantiems veiklos vykdytojams.
Be to, tokia priežiūra taip pat turėtų turėti didelį
atgrasomąjį poveikį.
Rinkos priežiūra nebėra priderinta prie
Sąjungos reglamentavimo sistemos naujovių. Bendrojoje rinkoje,
kurioje produktai laisvai juda 27 (o kai kuriuose sektoriuose net 32)[2] šalių
teritorijose, rinkos priežiūra turi būti vykdoma labai koordinuotai
ir taip, kad būtų greitai reaguojama didžiulėje teritorijoje.
Per pastarąjį dešimtmetį pasistūmėta į
priekį, ypač įgyvendinant Europos Parlamento ir Tarybos
direktyvą 2001/95/EB dėl bendros produktų saugos[3] (Bendros
produktų saugos direktyvą arba tiesiog BGSD), kuri į
nacionalinę teisę turėjo būti perkelta iki 2004 m., be to, 2010
m. įsigaliojo Reglamentas (EB) Nr. 765/2008, nustatantis su
gaminių prekyba susijusius akreditavimo ir rinkos priežiūros
reikalavimus[4].
Tačiau įvairiuose Sąjungos teisės aktuose (BGSD, Reglamente
(EB) Nr. 765/2008 ir konkrečius sektorius reglamentuojančiuose
Sąjungos derinamuosiuose aktuose) yra rinkos priežiūros
taisyklių ir ekonominės veiklos vykdytojų prievolių
sutapimų, kurie kelia neaiškumų ekonominės veiklos vykdytojams
ir nacionalinėms institucijoms ir gerokai sumažina rinkos priežiūros
veiklos Sąjungoje veiksmingumą.
Šiuo pasiūlymu siekiama patikslinti ne maisto
produktų rinkos priežiūros reglamentavimo sistemą. Juo BGSD,
Reglamento (EB) Nr. 765/2008 ir daugelio sektorių veiklą
reglamentuojančių Sąjungos derinamųjų aktų
taisyklės sujungiamos į vieną teisinę priemonę,
horizontaliai taikomą visiems sektoriams.
Nacionalinių institucijų atliekama
rinkos priežiūra daro didelį poveikį mažosioms ir
vidutinėms įmonėms. Todėl į jų padėtį
reikia atsižvelgti, ypač dėl veiksmų, kuriais gali būti
padidinta administravimo našta.
Pasiūlymas yra produktų saugos ir rinkos
priežiūros aktų rinkinio dalis, į kurį taip pat įeina
vartojimo gaminių saugos reglamento pasiūlymas (pakeičiantis
BGSD) ir daugiametis rinkos priežiūros veiksmų 2013–2015 m.
planas. Bendrosios rinkos akte (2011)[5]
nustačius, kad iniciatyvos peržiūrėti BGSD ir sukurti
daugiametį rinkos priežiūros veiksmų planą padės
skatinti augimą ir kurti darbo vietas, Komisija pridėjo vieno bendro
rinkos priežiūros reglamento pasiūlymą prie kitų
dviejų iniciatyvų, kuriomis atsiliepiama į Europos Parlamento,
pramonės suinteresuotųjų šalių ir viešojo administravimo
institucijų raginimus. 2012 m. priimtame II bendrosios rinkos akte[6]
patvirtinama, kad produktų saugos ir rinkos priežiūros aktų
rinkinys yra pagrindinė priemonė, kuria siekiama „didinti ES
cirkuliuojančių gaminių saugą, labiau derinant gaminių
saugos ir rinkos priežiūros taisykles ir užtikrinant jų
laikymąsi“.
2.           KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
2009–2011 m. Komisija viešai ir intensyviai
konsultavosi dėl BGSD peržiūros (išsamiau tai aptariama vartojimo
gaminių saugos reglamento pasiūlyme). Viena iš pagrindinių
sričių susijusi su bendradarbiavimo ir koordinavimo rinkos
priežiūros srityje gerinimu, įskaitant RAPEX veikimą.
Vienas iš pasiūlymų, pateiktų per
viešas konsultacijas ir dialogą su suinteresuotosiomis šalimis – rinkos
priežiūros taisykles perkelti iš BGSD į naują atskirą
rinkos priežiūros reglamentą, kuris bus parengtas ir priimtas kartu
su pasiūlymu peržiūrėti BGSD.
Tad Komisijos parengtas poveikio vertinimas apima
ir su BGSD peržiūra, ir su šiuo pasiūlymu susijusius aspektus.
2012 m. rugsėjo mėn. Komisijos
poveikio vertinimo valdyba pateikė teigiamą nuomonę.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
Pagrindinės sudedamosios dalys
Svarbiausias naujojo reglamento tikslas yra iš
esmės supaprastinti Sąjungos rinkos priežiūrą, kad ji
būtų naudingesnė pagrindiniams naudotojams: rinkos
priežiūros institucijoms ir ekonominės veiklos vykdytojams. Šiuo metu
įvairioms gaminių kategorijoms taikomi skirtingi gaminio vertinimo
reikalavimai ir procedūros. Rinkos priežiūros institucijos turėtų
turėti galimybę be papildomų sunkumų dirbti savo darbą
– vertinti gaminių keliamą riziką – ir veiksmingai skleisti savo
darbo rezultatus.
Naujajame reglamente nebebus dubliavimosi ir
spragų, juo kiek įmanoma sumažinamas poreikis priskirti gaminius konkrečioms
kategorijoms ir į jį įtraukiama kuo daugiau visiems gaminiams
taikomų taisyklių bei procedūrų. Tai leis dar nuosekliau
taikyti rinkos priežiūros taisykles visose valstybėse narėse,
užtikrinti geresnę vartotojų ir kitų naudotojų
apsaugą, sukurti vienodesnes prekybos sąlygas visiems ekonominės
veiklos vykdytojams, sumažinti administravimo naštą ir paskatinti rinkos
priežiūros institucijas keistis informacija bei darbais. Ekonominės
krizės kontekste tai ypač svarbu – tai atsakas į poreikį
padaryti vidaus prekių rinką veiksmingesnę ir
konkurencingesnę.
·
Teisės aktų dėl rinkos
priežiūros skaičiaus sumažinimas
Iš pirmo žvilgsnio šis tikslas atrodo beveik
dekoratyvinis, bet šiuo metu rinkos priežiūrą reglamentuojančios
taisyklės yra pasklidusios BGSD, Reglamente Nr. 765/2008 ir
įvairiuose konkretiems sektoriams taikomuose teisės aktuose (kuriuose
vis dažniau remiamasi Sprendimo Nr. 768/2008 nuostatomis). Dėl šios
trijų lygmenų sistemos kyla problemų ir rinkos priežiūros
institucijoms, ir ekonominės veiklos vykdytojams; ją tiesiogiai
kritikavo Europos Parlamentas. Naujasis reglamentas taps vieno lygmens sistema,
kurią sudarys į vieną teisės aktą perkeltos visos
rinkos priežiūros taisyklės. Jis gali būti papildytas
konkretiems sektoriams skirtomis taisyklėmis, išdėstytomis
atitinkamuose Sąjungos derinamuosiuose teisės aktuose.
·
Dabartinės sistemos dubliavimosi
panaikinimas
Reglamentas Nr. 765/2008 ir konkretiems sektoriams
taikomi teisės aktai galioja visiems suderintiems gaminiams,
nepriklausomai nuo to, ar jie skirti vartotojams, ar profesionaliesiems
naudotojams (ir ar gali būti jų naudojami). BGSD galioja visiems, ir
suderintiems, ir nesuderintiems vartojimo produktams. Akivaizdu, jog
taisyklės dubliuojamos kalbant apie suderintus gaminius, kurie skirti vartotojams
ar gali būti jų naudojami. Šiuo metu galiojančiose sistemoje
šią problemą mėginama spręsti sudėtingomis lex
specialis nuostatomis, tačiau sprendimas nelaikomas tinkamu.
Naujajame rinkos priežiūros reglamente
kalbant apie rinkos priežiūrą nebeskiriami vartojimo ir
profesionaliųjų naudotojų gaminiai. Be to, vengiama skirti
suderintus ir nesuderintus gaminius, išskyrus tuos atvejus, kai tai
neišvengiama dėl tam tikrų konkrečių nuostatų taikymo.
Kiek įmanoma, visiems gaminiams taikomos tos pačios taisyklės.
·
RAPEX ir Sąjungos vertinimo
procedūrų sujungimas
Šiuo metu – kartais lygiagrečiai – taikomos
dvi atskiros procedūros, pagal kurias valstybės narės privalo
pranešti Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie tam tikrus
nacionalinio lygmens rinkos priežiūros veiksmus. Tai ypač keblu,
susidūrus su aukščiau minėtu gaminių kategorijų
dubliavimusi. Pagal naująjį reglamentą abi procedūros
sklandžiai sujungiamos į vieną, ir apie konkrečius įvykius
pranešama iškart ir kitoms valstybėms narėms, ir Komisijai (naudojantis
patikrinta skubaus keitimosi informacija sistema RAPEX arba rinkos
priežiūros informacinė ryšių sistema konkrečiais reglamente
numatytais atvejais).
Jei valstybės narės nesutaria dėl
vienos iš jų taikomų veiksmų dėl gaminių, kuriems
galioja konkretiems sektoriams taikomi Sąjungos derinamieji teisės
aktai, pasiūlymas suteikia Komisijai įgaliojimus spręsti, ar
pirmos pranešusios apie įvykį valstybės narės veiksmai buvo
pagrįsti, būtini ir proporcingi, ir ar kitos valstybės
narės turėtų veikti taip pat bendrosios rinkos labui. Tokiu
būdu rinkos priežiūros procesas gali būti neabejotinai
užbaigtas. Tai netaikoma gaminiams, kuriems negalioja konkretiems sektoriams
taikomi Sąjungos derinamieji teisės aktai, nes šio sprendimo negalima
priimti neatsižvelgiant į esminius šiais teisės aktais nustatytus
reikalavimus tokiems gaminiams.
Skubos atvejais Komisija įgaliota taikyti
laikinas ar nuolatines priemones, reikalaujančias nuoseklių visos ES
veiksmų pašalinti didelę riziką keliančius gaminius, jei
rizika negali būti tinkamai panaikinta vienoje ar keliose valstybėse
narėse.
·
Prieinamesni ir patogesni naudoti teisės
aktai
Šiuo metu galiojančios rinkos priežiūros
nuostatos ne tik yra pasklidusios trijuose ES teisės aktų lygmenyse
(o kalbant apie direktyvas, ir nacionalinėse įgyvendinimo
priemonėse), bet ir nėra grindžiamos chronologine įvykių
seka – rinkos priežiūros institucijų veikla nustatant galimą
pavojų keliantį gaminį, rizikos vertinimu, ekonominės
veiklos vykdytojų įtraukimu, nacionalinių institucijų veiksmais,
pranešimu kitoms valstybėms narėms ir galiausiai galimais visų
Sąjungos valstybių narių veiksmais, o prireikus – Komisijos
vertinimu ir sprendimu Sąjungos lygmeniu. Rinkos priežiūros
institucijos ir ekonominės veiklos vykdytojai šiuo metu turi ieškotis
teisės aktuose tiesiogiai jiems taikomų nuostatų.
Naujajame reglamente visas rinkos priežiūros
veikimo procesas išdėstomas chronologiškai, nuoseklia seka. Tai
įvykių grandinė, kuriai visuose etapuose priklauso atitinkamos
teisingumo teisės aspektų nuostatos, informacijos skelbimas,
pranešimas apie įvykį ir t. t. Tuo būdu teisės aktai
padaromi daug prieinamesniais, lengvesniais naudoti ir dėl to
veiksmingesniais.
Teisinis pagrindas
Pasiūlymas grindžiamas Sutarties dėl
Europos Sąjungos veikimo 33, 114 ir 207 straipsniais.
Subsidiarumas
Rinkos priežiūra – tai veikla, kurią
atlieka Sąjungos valstybės narės. Tai nepasikeis. Tačiau
kad rinkos priežiūra būtų veiksminga, ji turi būti
vieningai vykdoma visoje Sąjungoje. Jei rinkos priežiūra vienose
Sąjungos teritorijose bus griežtesnė, o kitose – švelnesnė, tai
leis susiformuoti silpnosioms rinkos priežiūros vietoms, keliančioms
pavojų viešajam interesui ir sukuriančioms nesąžiningas prekybos
sąlygas. Be to, dažniausiai įvairiems viešiesiems interesams, kuriuos
teisės aktais stengiasi ginti Sąjunga, pavojų kelia gaminiai,
įvežami į Sąjungą iš trečiųjų šalių.
Rinkos priežiūra turi gerai veikti palei visas Sąjungos išorės
sienas.
Todėl reikia Sąjungos teisės
aktų, kuriais nustatomi vieningi atliktinų veiksmų, paskirstytinų
išteklių ir rinkos priežiūros institucijų įgaliojimų
bei pareigų reikalavimai. Taip pat reikia užtikrinti rinkos
priežiūros institucijų bendradarbiavimą ir jų veiklos
koordinavimą, sukuriant priemones šiai veiklai atlikti ir ją
lengvinti. Sąjungos lygmeniu reikia spręsti ir sankcijų,
finansavimo ir ataskaitų klausimus.
Proporcingumas
Laikantis proporcingumo principo, siūlomais
pakeitimais neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti. Šiuo
reglamentu padarytais pakeitimais nei pramonei, nei administravimo
institucijoms nepridedama nereikalingos naštos ir nedidinamos išlaidos,
ypač atsižvelgiant į mažąsias ir vidutines įmones. Daug
esamos teisės aktų sistemos pakeitimų susiję su jos aiškumo
ir funkcionalumo gerinimu; nepateikiama svarbių naujų
reikalavimų, galinčių turėti poveikio išlaidoms.
Pakeitimų, galinčių paveikti naštą ar išlaidas, poveikio
analizė leido spręsti, kad tai proporcingiausi nustatytų
problemų sprendimo būdai.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Poveikis biudžetui jau numatytas esamose ar
siūlomose programose ir dera su Komisijos pasiūlymu dėl naujos
daugiametės finansinės programos. Iniciatyva bus finansuojama
perskirstant esamus išteklius. Išsami informacija pateikiama prie šio
pasiūlymo pridedamoje finansinėje pažymoje.
2013/0048 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
dėl gaminių rinkos priežiūros,
kuriuo iš dalies keičiamos Tarybos direktyvos 89/686/EEB ir 93/15/EEB,
direktyvos 94/9/EB, 94/25/EB, 95/16/EB, 97/23/EB, 1999/5/EB, 2000/9/EB, 2000/14/EB,
2001/95/EB, 2004/108/EB, 2006/42/EB, 2006/95/EB, 2007/23/EB, 2008/57/EB, 2009/48/EB,
2009/105/EB, 2009/142/EB, 2011/65/ES, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas
(ES) Nr. 305/2011, Reglamentas (EB) Nr. 764/2008 ir Reglamentas (EB)
Nr. 765/2008
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 33, 114 ir 207 straipsnius,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
perdavus įstatymo galią
turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[7],
pasikonsultavę su Europos duomenų
apsaugos priežiūros pareigūnu,
laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)       siekiant garantuoti
laisvą gaminių judėjimą Sąjungoje, būtina
užtikrinti, kad jie atitiktų reikalavimus, kuriais itin saugomi tokie
viešieji interesai, kaip antai sveikata ir sauga apskritai, sveikata ir sauga
darbe, vartotojų apsauga, aplinkosauga ir viešasis saugumas. Griežtas šių
reikalavimų vykdymo užtikrinimas yra svarbus siekiant tinkamai apsaugoti
minėtus interesus ir užtikrinti sąžiningos konkurencijos
Sąjungos prekių rinkoje sąlygas. Todėl reikalingos rinkos
priežiūros ir iš trečiųjų šalių į
Sąjungą įvežamų gaminių kontrolės taisyklės;
(2)       šiuo reglamentu nustatyta
rinkos priežiūros veikla neturėtų būti tiesiog nukreipta
į sveikatos apsaugą ir saugą, bet taikoma ir užtikrinant
Sąjungos teisės aktų, kuriais siekiama apsaugoti kitus
viešuosius interesus, vykdymą, pvz., reglamentuojant matavimų tikslumą,
elektromagnetinį suderinamumą ir energijos naudojimo efektyvumą;
(3)       būtina nustatyti
bendrą su rinkos priežiūra susijusių taisyklių ir
principų sistemą, kuri neturėtų poveikio galiojančiais
Sąjungos teisės aktais nustatytoms esminėms taisyklėms,
kurių tikslas – viešųjų interesų, kaip antai sveikata ir
sauga, vartotojų apsauga ir aplinkosauga, apsauga, ir būtų
siekiama pagerinti jų taikymą;
(4)       2008 m. liepos 9 d.
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 765/2008, nustatantis
su gaminių prekyba susijusius akreditavimo ir rinkos priežiūros
reikalavimus[8],
buvo priimtas siekiant nustatyti rinkos priežiūros sistemą, kuria
būtų papildytos ir dar labiau pagrįstos galiojančios
Sąjungos derinamųjų teisės aktų nuostatos, susijusios
su rinkos priežiūra ir tų nuostatų vykdymo užtikrinimu;
(5)       siekiant užtikrinti
Sąjungos derinamųjų teisės aktų vykdymo užtikrinimo
vienodumą ir nuoseklumą, Reglamentu (EB) Nr. 765/2008 sukurta
Sąjungos rinkos priežiūros sistema ir nustatyti būtiniausi
reikalavimai, atsižvelgiant į valstybėms narėms nustatytus
tikslus ir administracinio bendradarbiavimo sistemą, įskaitant
valstybių narių keitimąsi informacija;
(6)       2001 m. gruodžio 3 d.
Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/95/EB dėl bendros
gaminių saugos[9]
nustatytos taisyklės, kuriomis siekiama užtikrinti gaminių, kurie yra
skirti vartotojams arba gali būti jų naudojami, saugą. Reglamentu (EB) Nr. 765/2008
rinkos priežiūros institucijoms palikta galimybė imtis
konkretesnių priemonių, numatytų pagal tą direktyvą;
(7)       2011 m. kovo 8 d.
Europos Parlamento rezoliucijoje dėl bendros gaminių saugos
direktyvos peržiūros ir rinkos priežiūros[10]
tvirtinama, kad vienintelis būdas, kaip turėti visiems gaminiams
taikomą vieną bendrą rinkos priežiūros sistemą, yra
vienas bendras reglamentas, todėl Komisija raginama nustatyti visiems
gaminiams bendrą rinkos priežiūros sistemą, pagrįstą
vienu aktu, į kurį būtų įtraukta Direktyva 2001/95/EB
ir Reglamentas (EB) Nr. 765/2008;
(8)       todėl šiuo reglamentu
Reglamento (EB) Nr. 765/2008, Direktyvos 2001/95/EB ir kelių
konkrečius sektorius reglamentuojančių Sąjungos
derinamųjų teisės aktų, susijusių su rinkos
priežiūra, nuostatos turėtų būti įtrauktos į
vieną atskirą reglamentą, kuris reglamentuotų tiek
suderintų, tiek nesuderintų Sąjungos teisės aktų
sričių gaminius, nesvarbu, ar jie skirti vartotojams ar
profesionaliesiems naudotojams, ar gali būti jų naudojami;
(9)       gaminiams ir maisto
grandinės procesams taikomi Sąjungos teisės aktai, visų
pirma 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos
reglamentas (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri
atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi
pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų,
gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių[11], kuriuo
nustatoma visapusiška oficialios kontrolės ir kitų oficialių
veiksmų, kuriais siekiama patikrinti atitiktį pašarų ir maisto
įstatymams, gyvūnų sveikatos ir gerovės, genetiškai
modifikuotų organizmų, augalų sveikatos ir augalų
dauginamosios medžiagos, augalų apsaugos produktų ir pesticidų
taisyklėms, atlikimo sistema. Todėl
šios sritys neturėtų patekti į šio reglamento taikymo
sritį;
(10)     Sąjungos teisės
aktuose dėl vaistų, medicinos prietaisų, in vitro
diagnostinių medicinos prietaisų ir žmogiškųjų
medžiagų pateiktos specialios nuostatos, kuriomis siekiama užtikrinti
saugą po jų pateikimo rinkai, visų pirma atsižvelgiant į
budrumo ir rinkos priežiūros sistemas konkrečiuose sektoriuose. Todėl tie gaminiai taip pat
neturėtų patekti į šio reglamento taikymo sritį, išskyrus
jo nuostatas dėl gaminių, įvežamų į Sąjungos
rinką, kontrolės, kurios turėtų būti taikomos, jeigu
kituose Sąjungos teisės aktuose nebus specialių nuostatų,
susijusių su išorės sienų kontrolės organizavimu;
(11)     2010 m. birželio 16 d.
Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/35/ES dėl
gabenamųjų slėginių įrenginių[12] taikoma
ne tik naujiems gabenamiesiems slėginiams įrenginiams, kai juos
ketinama tiekti rinkai, bet ir tam tikriems kitiems gabenamiesiems
slėginiams įrenginiams, kai atliekamas jų periodiškas
tikrinimas, tarpinis tikrinimas bei išimtiniai patikrinimai ir kai jie yra
naudojami. Joje numatytas specialus
ženklas Pi ir Sąjungos apsaugos procedūra bei specialios
procedūros, kaip elgtis, kai riziką nacionaliniu lygiu kelia
gabenamieji slėginiai įrenginiai, kai riziką sveikatai ir saugai
kelia reikalavimus atitinkantys gabenamieji slėginiai įrenginiai ir
formalios neatitikties atveju. Todėl
šiame reglamente nustatytos Sąjungoje esančių gaminių
kontrolės procedūros neturėtų būti taikomos
gabenamiesiems slėginiams įrenginiams, kuriems taikoma Direktyva 2010/35/ES;
(12)     šiuo reglamentu
turėtų būti nustatyta visapusiška rinkos priežiūros
Sąjungoje sistema. Juo
turėtų būti nustatyti gaminiai, kurie patenka į reglamento
taikymo sritį ir kurie į ją nepatenka, valstybių narių
prievolė organizuoti ir vykdyti rinkos priežiūrą, reikalavimas,
kad jos paskirtų rinkos priežiūros institucijas ir nustatytų
jų įgaliojimus bei pareigas, ir valstybių narių
atsakomybė už bendrųjų ir konkrečių sektorių
rinkos priežiūros programų nustatymą;
(13)     kai kuriuose Sąjungos
derinamuosiuose teisės aktuose pateiktos nuostatos dėl rinkos
priežiūros ir apsaugos sąlygų. Jos gali būti grindžiamos
pavyzdinėmis rinkos priežiūros ir apsaugos sąlygų
nuostatomis, pateiktomis 2008 m. liepos 9 d. Europos Parlamento ir
Tarybos sprendime Nr. 768/2008/EB dėl bendrosios gaminių
pardavimo sistemos[13]. Šiame reglamente
turėtų būti pateiktos visos rinkos priežiūros nuostatos,
taikomos į jos taikymo sritį patenkantiems gaminiams. Todėl į šį
reglamentą turėtų būti įtrauktos pavyzdinės
rinkos priežiūros ir apsaugos sąlygų nuostatos, pateiktos
Sprendime Nr. 768/2008/EB. Galiojančių Sąjungos derinamųjų teisės
aktų nuostatos dėl rinkos priežiūros ir apsaugos
sąlygų, nepriklausomai nuo to, ar jos buvo parengti prieš priimant
Sprendimą Nr. 768/2008/EB, ar remiantis jo pavyzdinėmis
nuostatomis, turėtų būti išbraukti iš tų
derinamųjų teisės aktų, nebent dėl konkrečių
priežasčių, susijusių su sektoriais, jas reikėtų palikti. Apsaugos sąlygų
taikymo išimtys turėtų būti numatytos gaminiams, kuriems
taikomas 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir
Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių
medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų
(REACH), tam tikrai armatūrai, kuriai taikoma 2009 m. lapkričio 30
d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/142/EB, tam tikrai
slėginei įrangai, kuriai taikoma 1997 m. gegužės 29 d.
Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/23/EB ir paprastiems slėginiams
indams, kuriems taikoma 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento
ir Tarybos direktyva 2009/105/EB;
(14)     kad visas rinkos
priežiūros procesas būtų skaidrus ir rinkos priežiūros
institucijoms ir ekonominės veiklos vykdytojams lengvai suprantamas,
reglamente chronologine tvarka reikėtų aiškiai nurodyti to proceso
etapus – nuo tos akimirkos, kai rinkos priežiūros institucijos nustato
jų nuomone riziką keliantį gaminį, iki nustatytos rizikos
įvertinimo, taisomųjų veiksmų, kurių per
nustatytą laiką turi imtis atitinkamas ekonominės veiklos
vykdytojas, ir priemonių, kurių imasi pačios rinkos
priežiūros institucijos, kai ekonominės veiklos vykdytojai nepaiso
reikalavimų arba reikia veikti skubiai;
(15)     rinkos priežiūra
turėtų būti pagrįsta gaminio keliamos rizikos vertinimu,
atsižvelgiant į visus susijusius duomenis. Jeigu gaminys, kuriam taikomi esminius reikalavimus, susijusius su tam
tikrų viešųjų interesų apsauga, nustatantys Sąjungos
derinamieji teisės aktai, atitinka tuos esminius reikalavimus, jis
turėtų būti laikomas nekeliančiu rizikos;
(16)     jeigu gaminys, kuriam taikomi
Sąjungos derinamieji teisės aktai, kuriais nustatomi ne esminiai
reikalavimai, o siekiama užtikrinti tam tikrų viešųjų
interesų apsaugą, atitinka tuos teisės aktus, jis
turėtų būti laikomas nekeliančiu rizikos minėtiems
viešiesiems interesams;
(17)     atitinkamai gaminys, kuriam
netaikomi Sąjungos derinamieji teisės aktai, tačiau taikomos
nacionalinės taisyklės dėl asmenų sveikatos ir saugos arba Europos
Sąjungos oficialiajame leidinyje nurodyti Europos standartai,
turėtų būti laikomas nekeliančiu rizikos sveikatai ir
saugai;
(18)     taikant šį
reglamentą rizikos vertinimas turėtų būti atliekamas
siekiant nustatyti gaminius, kurie gali turėti neigiamo poveikio
[Reglamentu (ES) Nr. xxxx (dėl vartojimo gaminių saugos)]
saugomiems viešiesiems interesams, konkrečius sektorius
reglamentuojantiems Sąjungos derinamiesiems teisės aktams ir kitiems
Sąjungos teisės aktams dėl gaminių, kuriems taikomas šis
reglamentas. Į
jį reikėtų įtraukti duomenis, jei jų yra, apie
susijusio gaminio keliamą ir pasireiškusią riziką. Taip pat reikėtų
atsižvelgti į visas priemones, kurių susiję ekonominės
veiklos vykdytojai galėjo imtis siekdami sumažinti riziką. Reikėtų atsižvelgti
į didesnį vartotojų pažeidžiamumą, palyginti su
profesionaliaisiais naudotojais, o taip pat į didesnį tam tikrų
kategorijų vartotojų pažeidžiamumą, kaip antai vaikų,
pagyvenusių žmonių arba neįgaliųjų;
(19)     ne Sąjungos kilmės
naujus ir panaudotus gaminius rinkai galima pateikti tik po to, kai jie
išleidžiami į laisvą apyvartą. Sąjungos išorės sienos turi būti veiksmingai
kontroliuojamos, siekiant sustabdyti gaminių, kurie pateikti Sąjungos
prekių rinkai gali kelti riziką, išleidimą, kol rinkos
priežiūros institucijos jų neįvertins ir nepateiks galutinio
sprendimo;
(20)     todėl už į
Sąjungos rinką įvežamų gaminių kontrolę
atsakingų institucijų pareiga atlikti tinkamo masto patikrinimus
padeda užtikrinti saugesnę Sąjungos gaminių rinką. Siekiant užtikrinti tokio tikrinimo
veiksmingumą, reikėtų pagerinti tų institucijų ir
rinkos priežiūros institucijų bendradarbiavimą ir keitimąsi
informacija apie riziką keliančius gaminius;
(21)     rinkos priežiūros
institucijoms turėtų būti suteikti įgaliojimai sunaikinti
gaminius, padaryti juos netinkamais naudoti arba pareikalauti, kad juos
sunaikintų atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas, jeigu, jų
nuomone, tokia priemonė yra būtina ir proporcinga, siekiant
užtikrinti, kad tokios prekės nebekeltų rizikos;
(22)     už gaminių,
įvežamų į Sąjungą, kontrolę atsakingos
institucijos, remdamosi šiuo reglamentu, neturėtų laikinai neleisti
arba drausti į laisvą apyvartą išleisti gaminius, kuriuos
asmeniniais, nekomerciniais tikslais į Sąjungą importuoja juos
fiziškai turintys asmenys;
(23)     turi būti sukurta
veiksminga, sparti ir tiksli valstybių narių keitimosi informacija
tarpusavyje ir su Komisija sistema. Todėl
būtina numatyti veiksmingas tokio keitimosi informacija priemones. Sąjungos skubaus keitimosi informacija
sistema (RAPEX) įrodė esanti veiksminga ir efektyvi. RAPEX sistema sudaro sąlygas visoje
Sąjungoje imtis priemonių prieš gaminius, kurie kelia riziką už
kurios nors vienos valstybės narės teritorijos ribų. Siekiant išvengti nereikalingo dubliavimosi, ši
sistema turėtų būti naudojama siunčiant visus šiuo
reglamentu nustatytus perspėjimus apie riziką keliančius
gaminius;
(24)     siekiant visoje Sąjungoje
užtikrinti nuoseklią ir ekonomiškai efektyvią rinkos
priežiūrą, taip pat būtina sukurti gerai struktūriškai
parengtą, visapusišką archyvavimo ir valstybių narių
keitimosi visa susijusia informacija apie šios srities šalių veiklą
priemonę, įskaitant šiuo reglamentu nustatytų pranešimų
nuorodas, kad būtų galima sukurti išsamią rinkos priežiūros
duomenų bazę. Komisija sukūrė rinkos priežiūros informacine ryšių
sistema vadinamą ir šiems tikslams pritaikytą duomenų bazę,
kuri ir turi būti tam naudojama;
(25)     atsižvelgiant į
Sąjungos prekių rinkos dydį ir į tai, kad joje nėra
vidaus sienų, valstybių narių rinkos priežiūros
institucijos privalo norėti ir sugebėti veiksmingai bendradarbiauti
viena su kita ir koordinuoti bendrą paramą ir veiksmus. Todėl turėtų būti nustatyti
tarpusavio pagalbos būdai;
(26)     siekiant palengvinti į
Sąjungos rinką iš trečiųjų šalių
įvežamų gaminių rinkos priežiūrą, šiuo reglamentu
turėtų būti nustatytas valstybių narių rinkos
priežiūros institucijų ir tų šalių institucijų
bendradarbiavimo pagrindas;
(27)     reikėtų įkurti
Europos rinkos priežiūros forumą, sudarytą iš rinkos
priežiūros institucijų atstovų. Forumas turėtų suteikti galimybę įtraukti visus
suinteresuotuosius subjektus, įskaitant profesines organizacijas ir vartotojų
organizacijas, kad būtų pasinaudota turima informacija apie rinkos
priežiūrą, nustatant, įgyvendinant ir atnaujinant rinkos
priežiūros programas;
(28)     Komisija turėtų
remti rinkos priežiūros institucijų bendradarbiavimą ir
dalyvauti forume. Reglamentu turėtų
būti nustatytos forumo funkcijos. Forumo susitikimus turėtų rengti vykdomasis sekretoriatas,
kuris teiktų ir kitą paramą savo funkcijas vykdančiam
forumui;
(29)     kai tinkama, turėtų
būti įsteigtos etaloninės laboratorijos, kad būtų
galima konsultuotis su ekspertais, gauti nešališkų patarimų
techniniais klausimais ir atlikti rinkos priežiūros tikslais būtinus
gaminių tyrimus;
(30)     šiuo reglamentu
turėtų būti užtikrinta pusiausvyra tarp skaidrumo visuomenei
pateikiant kuo daugiau informacijos ir konfidencialumo, pvz., saugant asmens
duomenis, komercines paslaptis arba tyrimų duomenis, vadovaujantis
konfidencialumo taisyklėmis, nustatytomis galiojančiais šalių
įstatymais arba, Komisijos atveju, 2001 m. gegužės 30 d.
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1049/2001 dėl
galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir
Komisijos dokumentais[14]; taikant šį
reglamentą taikomi 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos
direktyva (95/46/EB) dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir
dėl laisvo tokių duomenų judėjimo[15] ir 2000 m.
gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001
dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms
tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo[16];
(31)     kompetentingų
institucijų informacijai, kuria jos keičiasi, turėtų
būti taikomos griežčiausios konfidencialumo ar profesinės
paslapties užtikrinimo garantijos ir ji turėtų būti tvarkoma
taip, kad nebūtų pakenkta tyrimams ir ekonominės veiklos
vykdytojų reputacijai;
(32)     valstybės narės
turėtų numatyti teisių gynimo kompetentinguose teismuose
priemones, kai institucijos imasi ribojamųjų priemonių;
(33)     valstybės narės
turėtų nustatyti taisykles dėl sankcijų, taikomų
pažeidus šio reglamento nuostatas, ir užtikrinti, kad šios taisyklės
būtų taikomos. Minėtos sankcijos privalo būti veiksmingos, proporcingos ir
atgrasomos;
(34)     rinkos priežiūra bent iš
dalies turėtų būti finansuojama iš ekonominės veiklos
vykdytojų renkamais mokesčiais, kai rinkos priežiūros institucijos
tuos mokesčius renka už tai, kad būtų imtasi taisomųjų
veiksmų, arba kai institucijos tų veiksmų privalo imtis
pačios;
(35)     siekiant šio reglamento
tikslų, Sąjunga turėtų prisidėti lėšomis prie
rinkos priežiūros srities politikos priemonėms įgyvendinti
būtinos veiklos, pvz., rengti gaires ir jas atnaujinti, parengiamosios ar
papildomos veiklos, susijusios su Sąjungos teisės aktų
įgyvendinimu, ir techninės pagalbos bei bendradarbiavimo su
trečiosiomis šalimis programų, taip pat politikos stiprinimo Sąjungos
ir tarptautiniu lygiu;
(36)     Sąjungos lėšos
organizacijoms turėtų būti skirtos atsižvelgiant į
finansuotinos veiklos pobūdį ir remiantis 2012 m. spalio 25 d.
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 966/2012
dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių
taisyklių[17],
visų pirma ERPF vykdomojo sekretoriato paramai;
(37)     siekiant užtikrinti vienodas
šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų
būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai, susiję su
valstybių narių taikytomis ir praneštomis nacionalinėmis
priemonėmis, susijusiomis su gaminiais, kuriems taikomi Sąjungos
derinamieji teisės aktai, ir su Sąjungos etaloninių
laboratorijų įsteigimu;
(38)     siekiant užtikrinti vienodas
šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų
būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai, susiję su tikrinimo
sąlygomis, atsižvelgiant į konkrečias gaminių kategorijas
arba sektorius, įskaitant atliekamų patikrų mastą ir
tikrinamų pavyzdžių tinkamumą. Be to, turėtų būti
suteikti įgyvendinimo įgaliojimai, susiję su ekonominės
veiklos vykdytojų informacijos teikimo rinkos priežiūros
institucijoms sąlygomis ir vienodų sąlygų, kuriomis
nustatoma, kokiais atvejais šios informacijos nereikia teikti, nustatymu. Įgyvendinimo įgaliojimai taip pat
turėtų būti suteikti dėl keitimosi informacija naudojant
RAPEX sistemą sąlygų ir procedūrų ir dėl
laikinųjų ar nuolatinių pardavimo apribojimų nustatymo
didelę riziką keliantiems gaminiams, kai tinkama, nurodant reikiamas
kontrolės priemones, kurių valstybės narės turi imtis, kad
jų įgyvendinimas būtų veiksmingas, kai kitais Sąjungos
teisės aktais nenumatyta speciali susijusios rizikos pašalinimo
procedūra. Tokiais
įgaliojimais turėtų būti naudojamasi pagal Europos
Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos
valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo
įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji
principai[18];
(39)     Komisija turėtų
priimti nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus, kai tinkamai
pagrįstais atvejais, susijusiais su didelę riziką keliantiems
gaminiams taikomomis ribojamosiomis priemonėmis, tai reikia padaryti
dėl privalomų skubos priežasčių;
(40)     1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos
direktyvos 89/686/EEB dėl valstybių narių įstatymų,
susijusių su asmeninėmis apsaugos priemonėmis, suderinimo[19], 1993 m.
balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/15/EEB dėl civiliniam naudojimui
skirtų sprogmenų pateikimo į rinką ir jos priežiūros
nuostatų suderinimo[20],
1994 m. kovo 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/9/EB
dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su
potencialiai sprogioje aplinkoje naudojama įranga ir apsaugos sistemomis,
suderinimo[21],
1994 m. birželio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/25/EB
dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės
aktų, susijusių su pramoginiais laivais, suderinimo[22] ir 1995
m. birželio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/16/EB
dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su
liftais, suderinimo[23],
1997 m. gegužės 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 97/23/EB
dėl valstybių narių įstatymų dėl
slėginės įrangos suderinimo[24], 1999 m. kovo 9 d. Europos
Parlamento ir Tarybos direktyvos 1999/5/EB dėl radijo ryšio
įrenginių ir telekomunikacijų galinių įrenginių
bei abipusio jų atitikties pripažinimo[25], 2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento
ir Tarybos direktyvos 2000/9/EB dėl keleivinių lynų kelio
įrenginių[26],
2000 m. gegužės 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/14/EB
dėl valstybių narių įstatymų,
reglamentuojančių lauko sąlygomis naudojamos įrangos į
aplinką skleidžiamą triukšmą, suderinimo[27],
Direktyvos 2001/95/EB, 2004 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos
direktyvos 2004/108/EB dėl valstybių narių įstatymų,
susijusių su elektromagnetiniu suderinamumu, suderinimo[28], 2006 m.
gegužės 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/42/EB dėl
mašinų[29],
2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/95/EB
dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su
elektrotechniniais gaminiais, skirtais naudoti tam tikrose įtampos ribose,
suderinimo[30],
2007 m. gegužės 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/23/EB
dėl pirotechnikos gaminių pateikimo į rinką[31], 2008 m.
birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/57/EB dėl
geležinkelių sistemos sąveikos Bendrijoje[32], 2009 m.
birželio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/48/EB dėl
žaislų saugos[33],
2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/105/EB
dėl paprastų slėginių indų[34], 2009 m.
lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/142/EB,
susijusios su dujas deginančiais prietaisais[35], 2011 m.
birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/65/ES dėl
tam tikrų pavojingų medžiagų naudojimo elektros ir
elektroninėje įrangoje apribojimo[36], 2011 m. kovo 9 d. Europos
Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 305/2011, kuriuo nustatomos
suderintos statybos produktų rinkodaros sąlygos[37], ir
Reglamento (EB) Nr. 765/2008 rinkos priežiūros nuostatos sutampa su šio
reglamento nuostatomis. Todėl
šios nuostatos turėtų būti panaikintos; Atitinkamai turėtų būti iš dalies pakeistas 2008 m.
liepos 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB)Nr. 764/2008,
nustatantis procedūras, susijusias su tam tikrų nacionalinių
techninių taisyklių taikymu kitoje valstybėje narėje
teisėtai parduodamiems gaminiams, ir panaikinantis Sprendimą Nr. 3052/95/EB[38];
(41)     šio reglamento tikslo,
t. y. užtikrinti, kad rinkoje esantys gaminiai, kuriuos reglamentuoja
Sąjungos teisės aktai, atitiktų reikalavimus, kuriais numatoma
aukšto lygio sveikatos, saugos ir kitų viešųjų interesų
apsauga, ir, Sąjungoje nustačius darnios rinkos priežiūros
sistemą, būtų užtikrintas vidaus rinkos veikimas, valstybės
narės pačios negali deramai pasiekti, nes jį galima
įgyvendinti tik jeigu visų valstybių narių
kompetentingų institucijų bendradarbiavimo, sąveikos ir veiklos
vienodumo lygis bus išties didelis, be to, atsižvelgiant į tikslo
mastą ir svarbą, jį veiksmingiau įgyvendinti įmanoma
Sąjungos lygiu, todėl, vadovaudamasi Europos Sąjungos sutarties 5
straipsnyje nustatytu subsidiarumo principu, Sąjunga gali nustatyti
priemones. Pagal tame straipsnyje
nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas
būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(42)     šis reglamentas nepažeidžia
pagrindinių teisių ir principų, pirmiausia įtvirtintų
Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje. Visų pirma
šiuo reglamentu siekiama užtikrinti, kad būtų visiškai paisoma
pareigos garantuoti aukšto lygio žmonių sveikatos apsaugą ir
vartotojų apsaugą, taip pat verslo laisvę ir teisę į
nuosavybę,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
Bendrosios
nuostatos
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu nustatoma sistema, kurią
taikant tikrinama gaminių atitiktis reikalavimams, kuriais aukštu lygiu
saugomi tokie interesai, kaip antai žmonių sveikata ir sauga apskritai,
sveikata ir sauga darbe, vartotojų apsauga, aplinka, viešasis saugumas ir
kiti viešieji interesai.
2 straipsnis
Taikymo sritis
1.           Šio reglamento I, II, III, V
ir VI skyriai taikomi visiems gaminiams, kuriems taikomas Reglamentas (ES) Nr.
[… dėl vartojimo gaminių saugos] arba Sąjungos derinamieji
teisės aktai, įskaitant gaminius, kuriuos gamintojai surenka arba
pagamina savo pačių reikmėms, jeigu Sąjungos
derinamuosiuose teisės aktuose nėra specialios nuostatos, kuria
siekiama to paties tikslo.
2.           I, IV skyriai ir 23
straipsnis taikomi visiems gaminiams, kuriems taikomi Sąjungos teisės
aktai, jeigu kituose Sąjungos teisės aktuose nėra specialių
nuostatų, susijusių su išorės sienų kontrolės
organizavimu arba institucijų, atsakingų už išorės sienų
kontrolę, bendradarbiavimu.
3.           II, III, V ir VI skyriai
netaikomi šiems gaminiams:
(a)
žmonėms skirtiems vaistams ir veterinariniams
vaistams;
(b)
medicinos prietaisams ir in vitro
diagnostikos medicinos prietaisams;
(c)
kraujui, audiniams, ląstelėms, organams
ir kitoms žmogiškos kilmės medžiagoms.
4.           Šio reglamento III skyrius
netaikomas gabenamiesiems slėginiams įrenginiams, kuriems taikoma
Direktyva 2010/35/ES.
5.           Šio reglamento 11 ir 18
straipsniai netaikomi šiems gaminiams:
(a)
gaminiams, kuriems taikomas Reglamentas (EB) Nr. 1907/2006;
(b)
armatūrai, kaip apibrėžta Direktyvos 2009/142/EB
1 straipsnio 2 dalies b punkte;
(c)
slėginiams įrenginiams, kuriems taikomos
Direktyvos 97/23/EB 3 straipsnio 3 dalies nuostatos;
(d)
paprastiesiems slėginiams indams, kuriems
taikomos Direktyvos 2009/105/EB 3 straipsnio 2 dalies nuostatos.
6.           Šis reglamentas netaikomas
sritims, kurios yra reglamentuojamos Sąjungos teisės aktais,
susijusiais su oficialiąja kontrole ir kita oficialiąja veikla,
vykdoma tikrinant atitiktį toliau išvardytoms taisyklėms:
(a)
taisyklės, kuriomis reglamentuojamas maistas
ir maisto sauga bet kuriuo maisto gamybos, perdirbimo ir platinimo etapu,
įskaitant taisykles, kuriomis siekiama užtikrinti sąžiningą
prekybą ir apsaugoti vartotojų interesus bei informaciją;
(b)
taisyklės, kuriomis reglamentuojamos su maistu
besiliečiančios medžiagos ir gaminiai;
(c)
taisyklės, kuriomis reglamentuojamas
apgalvotas genetiškai modifikuotų organizmų išleidimas į
aplinką;
(d)
taisyklės, kuriomis reglamentuojami pašarai ir
pašarų sauga visais pašarų gamybos, perdirbimo ir platinimo etapais
ir pašarų naudojimas, įskaitant taisykles, kuriomis siekiama
užtikrinti sąžiningą prekybą ir apsaugoti vartotojų
interesus bei informaciją;
(e)
taisyklės, kuriomis nustatomi gyvūnų
sveikatos reikalavimai;
(f)
taisyklės, kuriomis siekiama užkirsti
kelią rizikai, kurią kelia šalutiniai gyvūniniai produktai ir
šalutinių gyvūninių produktų gaminiai, ir ją
sumažinti;
(g)
taisyklės, kuriomis nustatomi gyvūnų
gerovės reikalavimai;
(h)
taisyklės dėl apsaugos nuo augalų
kenksmingųjų organizmų priemonių;
(i)
taisyklės dėl augalų dauginamosios
medžiagos, skirtos pateikti rinkai, gamybos ir šios medžiagos pateikimo rinkai;
(j)
taisyklės, kuriomis nustatomi reikalavimai,
susiję su augalų apsaugos produktų pateikimu rinkai ir jų
naudojimu, ir tausus pesticidų naudojimas;
(k)
taisyklės, kuriomis reglamentuojama
ekologinė gamyba ir ekologiškų produktų ženklinimas;
(l)
taisyklės, susijusios su saugomų
kilmės vietos nuorodų, saugomų geografinių nuorodų ir
garantuotų tradicinių gaminių nuorodų naudojimu ir
ženklinimu.
3 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų
apibrėžtys:
(1)
gaminys – gamybos procese gautas produktas;
(2)
tiekimas rinkai – gaminio, skirto platinti, vartoti
ar naudoti Sąjungos rinkoje, tiekimas vykdant komercinę veiklą
už atlygį arba be jo;
(3)
pateikimas rinkai – gaminio tiekimas Sąjungos
rinkai pirmą kartą;
(4)
gamintojas – fizinis arba juridinis asmuo, kuris
gaminį gamina arba užsako jį suprojektuoti ar pagaminti ir jį
parduoda savo vardu arba naudodamas savo prekės ženklą;
(5)
įgaliotasis atstovas – Sąjungoje
įsisteigęs fizinis arba juridinis asmuo, gavęs gamintojo
rašytinį įgaliojimą veikti jo vardu ir atlikti nurodytas
užduotis;
(6)
importuotojas – Sąjungoje įsisteigęs
fizinis arba juridinis asmuo, pateikiantis Sąjungos rinkai gaminį iš
trečiosios šalies;
(7)
platintojas – tiekimo grandinėje veikiantis
fizinis ar juridinis asmuo, kuris tiekia rinkai gaminį, bet nėra nei
gamintojas, nei importuotojas;
(8)
ekonominės veiklos vykdytojai – gamintojas,
įgaliotasis atstovas, importuotojas ir platintojas;
(9)
atitikties vertinimas – atitikties vertinimas,
apibrėžtas Reglamente (EB) Nr. 765/2008;
(10)
atitikties vertinimo įstaiga – atitikties
vertinimo įstaiga, apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 765/2008;
(11)
rinkos priežiūra – valdžios institucijų
vykdoma veikla ir priemonės, kurių jos imasi siekdamos užtikrinti,
kad gaminiai nekeltų pavojaus sveikatai, saugai ar bet kuriam kitam
viešųjų interesų apsaugos aspektui ir kad gaminiai, kuriems
taikomi Sąjungos derinamieji teisės aktai, atitiktų tuose
teisės aktuose nustatytus reikalavimus;
(12)
rinkos priežiūros institucija – valstybės
narės institucija, atsakinga už rinkos priežiūrą jos
teritorijoje;
(13)
riziką keliantis gaminys – gaminys, galintis
neigiamai paveikti žmonių sveikatą ir saugą apskritai,
sveikatą ir saugą darbe, vartotojų apsaugą, aplinką ir
viešąjį saugumą, taip pat kitus viešuosius interesus tokiu
mastu, kurio negalima laikyti pagrįstu ir priimtinu įprastomis ar
pagrįstai numatomomis gaminio naudojimo sąlygomis, įskaitant
naudojimo trukmę ir, kai taikoma, pradėjimo eksploatuoti,
įrengimo bei techninės priežiūros reikalavimus;
(14)
didelę riziką keliantis gaminys –
gaminys, dėl kurio keliamos rizikos, įskaitant vėlesnio poveikio
pasireiškimo riziką, reikalingas skubus įsikišimas ir tolesni
veiksmai;
(15)
susigrąžinimas – visos priemonės,
kuriomis siekiama, kad būtų grąžintas galutiniam naudotojui jau
pateiktas gaminys;
(16)
pašalinimas – visos priemonės, kuriomis
siekiama neleisti tiekimo grandinėje esančio gaminio toliau tiekti
rinkai;
(17)
išleidimas į laisvą apyvartą –
Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92[39]
79 straipsnyje nustatyta procedūra;
(18)
Sąjungos derinamieji teisės aktai –
Sąjungos teisės aktai, kuriais suderinamos gaminių prekybos
sąlygos;
(19)
Europos standartas – Europos standartas, kaip
apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1025/2012[40] 2 straipsnio 1 dalies b
punkte;
(20)
darnusis standartas – darnusis standartas,
apibrėžtas Reglamento (ES) Nr. 1025/2012 2 straipsnio 1 dalies c punkte.
II SKYRIUS
Sąjungos
rinkos priežiūros sistema
4 straipsnis
Rinkos priežiūros prievolė
1.           Valstybės narės
vykdo gaminių, kuriems taikomas šis reglamentas, rinkos
priežiūrą.
2.           Rinkos priežiūra pagal
šį reglamentą organizuojama ir vykdoma siekiant užtikrinti, kad
riziką keliantys gaminiai nebūtų tiekiami Sąjungos rinkai
ir kad tais atvejais, kai tokie gaminiai į ją patenka, būtų
imtasi veiksmingų priemonių gaminio keliamai rizikai pašalinti.
3.           Valstybės narės
stebi, kaip įgyvendinama su rinkos priežiūra susijusi veikla ir kaip
vykdoma išorės sienų kontrolė, ir apie šią veiklą ir
kontrolę kasmet praneša Komisijai. Pranešama informacija turi apimti statistinius atliktų
patikrinimų skaičiaus duomenis ir yra perduodama visoms
valstybėms narėms. Valstybės
narės apibendrintus rezultatus gali skelbti viešai.
4.           Pagal 3 dalį vykdomos
rinkos priežiūros veiklos stebėsenos ir vertinimo rezultatai
skelbiami viešai elektroninėmis ir, kai tinkama, kitomis priemonėmis.
5 straipsnis
Rinkos priežiūros institucijos
1.           Kiekviena valstybė
narė įsteigia arba paskiria rinkos priežiūros institucijas ir
apibrėžia jų pareigas, įgaliojimus ir organizaciją.
2.           Rinkos priežiūros
institucijoms suteikiami įgaliojimai ir skiriami ištekliai bei
priemonės, kurių joms reikia, kad galėtų tinkamai vykdyti
savo užduotis.
3.           Kiekviena valstybė
narė nustato tinkamus mechanizmus, kuriais užtikrina, kad jos įsteigtos
ar paskirtos rinkos priežiūros institucijos keistųsi informacija,
bendradarbiautų ir koordinuotų veiklą tiek tarpusavyje, tiek su
institucijomis, atsakingomis už gaminių kontrolę prie Sąjungos
išorės sienų.
4.           Kiekviena valstybė
narė praneša Komisijai apie savo rinkos priežiūros institucijas bei
jų kompetencijos sritis ir perduoda būtinus kontaktinius duomenis, o
Komisija šią informaciją perduoda kitoms valstybėms narėms
ir paskelbia rinkos priežiūros institucijų sąrašą.
5.           Valstybės narės
informuoja visuomenę apie nacionalines rinkos priežiūros
institucijas, jų pareigas, statusą ir kaip su jomis susisiekti.
6 straipsnis
Rinkos priežiūros
institucijų bendrosios prievolės
1.           Rinkos priežiūros
institucijos deramu mastu ir dažnumu atlieka atitinkamus gaminių
savybių patikrinimus tikrindamos dokumentus ir, jei reikia, atlikdamos
fizinius ir laboratorinius tinkamų pavyzdžių tyrimus. Patikrinimų
duomenis jos registruoja 21 straipsnyje nurodytoje rinkos priežiūros
informacinėje ryšių sistemoje.
Žinomos ar naujos rizikos atvejais, susijusiais su
šio reglamento 1 straipsnyje nurodytais tikslais ir tam tikru gaminiu ar
gaminių kategorija, Komisija gali priimti įgyvendinimo aktus, kad
pagal tą konkretų gaminį ar konkrečias gaminių
kategorijas nustatytų vienodas patikrinimų, atliekamų vienos ar
kelių rinkos priežiūros institucijų, atlikimo sąlygas ir
tos žinomos ar naujos rizikos požymius. Šios sąlygos gali apimti laikino
atliktinų patikrinimų aprėpties ir dažnumo padidinimo ir
tikrintinų pavyzdžių tinkamumo reikalavimus. Tokie įgyvendinimo
aktai priimami pagal 32 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo
procedūrą.
2.           Kai tinkama, rinkos
priežiūros institucijos savo teritorijoje naudotojams per tinkamą
laiką praneša apie gaminius, kurie, kaip tos institucijos nustatė, kelia
riziką.
Jos bendradarbiauja su ekonominės veiklos
vykdytojais, kad užkirstų kelią rizikai, kurią kelia tų
veiklos vykdytojų tiekiami gaminiai, arba ją sumažintų. Šiuo
tikslu jos skatina ir remia savanoriškus ekonominės veiklos vykdytojų
veiksmus, įskaitant, kai tinkama, parengiant ir taikant gerosios praktikos
vadovus.
3.           Rinkos priežiūros
institucijos savo pareigas atlieka savarankiškai, nešališkai ir objektyviai,
taip pat vykdo šiame reglamente joms nustatytas prievoles; savo
įgaliojimus ekonominės veiklos vykdytojų atžvilgiu jos
įgyvendina laikydamosi proporcingumo principo.
4.           Rinkos priežiūros
institucijos gali patekti į ekonominės veiklos vykdytojų
patalpas ir paimti bet kokius būtinus gaminių pavyzdžius, kai vykdant
jų pareigas tai yra būtina ir pagrįsta.
5.           Rinkos priežiūros
institucijos:
(a)
suteikia vartotojams ir kitoms suinteresuotosioms
šalims galimybę teikti skundus dėl klausimų, susijusių su
gaminių sauga, rinkos priežiūros veikla ir gaminių keliama
rizika, ir dėl tų skundų imasi reikiamų veiksmų;
(b)
tikrina, ar imtasi taisomųjų
veiksmų;
(c)
stebi ir seka su gaminių sauga susijusių
mokslo ir techninių žinių pokyčius.
6.           Kad rinkos priežiūros
institucijos galėtų vykdyti šias prievoles, nustatomos ir viešai
paskelbiamos reikiamos procedūros.
7.           Nepažeidžiant
nacionalinės teisės aktų dėl konfidencialumo, užtikrinama
rinkos priežiūros institucijų gaunamos ir apibendrinamos informacijos
konfidencialumo apsauga. Konfidenciali
informacija, kuria tarpusavyje keičiasi nacionalinės rinkos
priežiūros institucijos ir kuria keičiasi šios institucijos ir
Komisija, išlieka konfidenciali, išskyrus atvejus, kai ją pateikusi
institucija sutinka, kad ji būtų atskleista.
8.           Konfidencialumo apsauga
neužkerta kelio rinkos priežiūros institucijoms pateikti informaciją,
kurios reikia veiksmingai rinkos priežiūrai užtikrinti.
7 straipsnis
Rinkos priežiūros programos
1.           Kiekviena valstybė
narė parengia bendrąją rinkos priežiūros programą ir
bent kartą per ketverius metus ją peržiūri ir prireikus
atnaujina. Programoje aptariamas
rinkos priežiūros organizavimas ir susijusi veikla, joje bendrai
atsižvelgiama į specialius verslo ir ypač MVĮ poreikius
įgyvendinant Sąjungos derinamuosius teisės aktus ir
Reglamentą (ES) Nr. […/…] [dėl vartojimo gaminių saugos] ir
numatoma teikti rekomendacijas ir pagalbą. Programoje pateikiama ši informacija:
(a)
pagal 5 straipsnio 1 dalį paskirtų
institucijų kompetencija sektorių ir geografinės aprėpties
požiūriu;
(b)
šioms institucijoms skiriami finansiniai ištekliai,
personalas, techninės ir kitos priemonės;
(c)
prioritetinės įvairių
institucijų veiklos sritys;
(d)
įvairių institucijų veiksmų ir
su muitinėmis bendrų veiksmų koordinavimo tvarka;
(e)
institucijų dalyvavimas keičiantis
informacija pagal V skyrių;
(f)
institucijų bendradarbiavimas pagal
konkrečius sektorius ar projektus Sąjungos lygiu;
(g)
6 straipsnio 5 dalies reikalavimų
įgyvendinimo būdai.
2.           Kiekviena valstybė
narė parengia konkretiems sektoriams skirtas programas ir kasmet jas
peržiūri ir prireikus atnaujina. Rengiamos visų sektorių, kuriuose institucijos vykdo rinkos
priežiūros veiklą, programos.
3.           Bendrosios ir atskirų
sektorių programos bei jų pakeitimai perduodami kitoms
valstybėms narėms bei Komisijai ir pagal 6 straipsnio 6 dalį
skelbiami viešai elektroninėmis ir, kai tinkama, kitomis priemonėmis.
8 straipsnis
Ekonominės veiklos vykdytojų
bendrosios prievolės
1.           Kai prašoma, ekonominės
veiklos vykdytojai ir, kai tinkama, atitikties vertinimo įstaigos rinkos
priežiūros institucijoms suteikia galimybę susipažinti toms
institucijoms lengvai suprantama kalba su visais dokumentais ir informacija,
kurių toms institucijoms reikia, kad galėtų vykdyti savo
veiklą.
2.           Ekonominės veiklos
vykdytojai rinkos priežiūros institucijoms pateikia visą
būtiną informaciją, įskaitant informaciją, pagal
kurią galima tiksliai identifikuoti gaminį ir kuri palengvina gaminio
atsekamumą.
III SKYRIUS
Gaminių
kontrolė Sąjungoje
9 straipsnis
Riziką keliantys gaminiai
1.           Jeigu atlikusios 6 straipsnio
1 dalyje nurodytus patikrinimus arba gavusios informacijos rinkos
priežiūros institucijos pagrįstai mano, kad rinkai pateikiamas ar
tiekiamas gaminys arba teikiant paslaugą naudojamas gaminys gali kelti
riziką, atsižvelgdamos į 13 straipsnyje išdėstytas sąlygas
ir kriterijus jos atlieka to gaminio keliamos rizikos vertinimą.
Rinkos priežiūros institucijos deramai
atsižvelgia į visus esamus ekonominės veiklos vykdytojo ar bet kurio
kito asmens ar institucijos, įskaitant kitų valstybių narių
institucijas, jau atliktų ar paskelbtų gaminio tyrimų rezultatus
ir rizikos vertinimą.
2.           Bet kuriuo iš toliau
išvardytų atvejų, kai nustatoma gaminio, kuriam taikomi Sąjungos
derinamieji teisės aktai, formali neatitiktis teisės aktams, rinkos
priežiūros institucijos jį gali pagrįstai laikyti galinčiu
kelti riziką:
(a)
gaminys nepažymėtas CE ženklu arba kitais
Sąjungos derinamuosiuose teisės aktuose nustatytais ženklais arba
pažymėtas netinkamai;
(b)
ES atitikties deklaracija, kai jos reikia,
neparengta arba parengta netinkamai;
(c)
yra ne visi techniniai dokumentai arba jų
nėra;
(d)
yra ne visi būtini ženklai ar naudojimo
instrukcijos arba jų nėra.
Neatsižvelgdamos į tai, ar atlikus rizikos
vertinimą nustatoma, kad gaminys iš tikrųjų kelia riziką,
ar ne, rinkos priežiūros institucijos ekonominės veiklos vykdytojui
nurodo ištaisyti formalią neatitiktį. Jeigu ekonominės veiklos vykdytojas neatitikties neištaiso, rinkos
priežiūros institucijos užtikrina, kad gaminys būtų pašalintas
ar susigrąžintas.
3.           Nepažeidžiant 10 straipsnio 4
dalies, jeigu rinkos priežiūros institucijos nustato, kad gaminys kelia
riziką, jos atitinkamam ekonominės veiklos vykdytojui nedelsdamos
nurodo, kokių taisomųjų veiksmų jis turi imtis, kad per
nustatytą laikotarpį pašalintų riziką.
Rinkos priežiūros institucijos atitinkamam
ekonominės veiklos vykdytojui gali rekomenduoti būtinus taisomuosius
veiksmus arba su juo dėl jų susitarti.
Ekonominės veiklos vykdytojas užtikrina, kad
dėl visų susijusių gaminių, kuriuos jis visoje
Sąjungoje patiekė rinkai, būtų imtasi visų
būtinų taisomųjų veiksmų.
Ekonominės veiklos vykdytojas rinkos
priežiūros institucijoms pateikia visą informaciją, kurią
turi pateikti pagal 8 straipsnį, visų pirma:
(a)
išsamų gaminio keliamos rizikos aprašymą;
(b)
taisomųjų veiksmų, kurių imtasi
rizikai pašalinti, aprašymą.
Jei įmanoma, rinkos priežiūros
institucijos nustato gaminio gamintoją arba importuotoją ir
veiksmų imasi ne tik prieš platintoją, bet ir prieš šį
ekonominės veiklos vykdytoją.
4.           Ekonominės veiklos
vykdytojų taisomieji veiksmai dėl riziką keliančio gaminio
gali, be kita ko, būti šie:
(a)
gaminio, kuriam taikomi Sąjungos derinamuosiuose
teisės aktuose arba pagal juos nustatyti reikalavimai, atveju:
priemonės, būtinos gaminio atitikčiai reikalavimams užtikrinti;
(b)
gaminio, kuris gali kelti riziką tik tam
tikromis sąlygomis arba tik tam tikriems asmenims, atveju ir jeigu tokia
rizika nereglamentuojama Sąjungos derinamųjų teisės
aktų reikalavimais:
i)        pažymėti gaminį tinkamais, aiškiai suformuluotais, lengvai
suprantamais užrašais, įspėjančiais apie riziką, kurią
gali kelti gaminys, valstybės narės, kurioje gaminys tiekiamas
rinkai, oficialia (-iomis) kalba (-omis);
ii)       nustatyti išankstines prekybos gaminiu sąlygas;
iii)      laiku ir tinkama forma, be kita ko, paskelbiant specialius
perspėjimus, įspėti apie riziką asmenis, kuriems ji kyla;
(c)
gaminio, galinčio kelti didelę
riziką, atveju sustabdyti, kol bus atliktas rizikos vertinimas, gaminio
pateikimą ar tiekimą rinkai;
(d)
gaminio, keliančio didelę riziką,
atveju:
i)        neleisti, kad gaminys būtų pateiktas ar tiekiamas rinkai;
ii)       pašalinti arba susigrąžinti gaminį ir įspėti
visuomenę apie keliamą riziką;
iii)      sunaikinti gaminį arba kitaip jį padaryti nenaudojamu.
5.           Komisija gali priimti
įgyvendinimo aktus ir juose nustatyti informacijos teikimo pagal 3 dalies
trečią pastraipą tvarką, tuo pat metu užtikrindama, kad
sistema veiksmingai ir tinkamai veiktų. Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 32 straipsnio 2 dalyje
nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
10 straipsnis
Priemonės, kurių imasi
rinkos priežiūros institucijos
1.           Jeigu rinkos priežiūros
institucijos negali nustatyti atitinkamo ekonominės veiklos vykdytojo
tapatybės arba jeigu ekonominės veiklos vykdytojas per nustatytą
laiką nesiėmė būtinų taisomųjų veiksmų
pagal 9 straipsnio 3 dalį, rinkos priežiūros institucijos imasi
visų būtinų priemonių, kad gaminys nebekeltų rizikos.
2.           Taikydamos 1 dalį, rinkos
priežiūros institucijos gali, be kita ko, įpareigoti atitinkamus
ekonominės veiklos vykdytojus imtis bet kurių 9 straipsnio 4 dalyje
nurodytų taisomųjų veiksmų arba, kai tinkama, pačios
imtis tokių priemonių.
Rinkos priežiūros institucijos riziką
keliantį gaminį gali sunaikinti arba kitaip jį padaryti
nenaudojamu, jeigu, jų manymu, toks veiksmas yra būtinas ir
proporcingas. Jos gali reikalauti,
kad atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas padengtų tokio veiksmo
išlaidas.
Pirma pastraipa neužkerta kelio valstybėms
narėms leisti rinkos priežiūros institucijoms imtis kitų
papildomų priemonių.
3.           Rinkos priežiūros
institucijos, prieš imdamosi pagal pirmą dalį priemonių prieš
būtinų taisomųjų veiksmų nesiėmusį
ekonominės veiklos vykdytoją, nustato ne trumpesnį nei 10
dienų terminą, per kurį jis gali būti išklausytas.
4.           Jeigu rinkos priežiūros
institucijos mano, kad gaminys kelia didelę riziką, jos imasi
visų būtinų priemonių ir tų priemonių jos gali
imtis nepareikalavusios, kad ekonominės veiklos vykdytojas pagal 9
straipsnio 3 dalį imtųsi taisomų veiksmų, ir nesuteikusios
jam galimybės būti iš pradžių išklausytam. Tokiais atvejais ekonominės veiklos vykdytojas išklausomas iš
karto, kai tai praktiškai galima.
5.           Bet kurios priemonės,
kurios imamasi pagal 1 arba 4 dalį, atveju:
(a)
apie priemonę nedelsiant pranešama
ekonominės veiklos vykdytojui, kartu ekonominės veiklos vykdytojas
informuojamas apie teisės gynybos priemones, kurias jis turi pagal
susijusios valstybės narės įstatymus;
(b)
nurodomi tikslūs priemonės motyvai;
(c)
priemonė nedelsiant panaikinama, jeigu
ekonominės veiklos vykdytojas įrodo ėmęsis reikiamų
veiksmų.
Taikant pirmos pastraipos a punktą, kai
ekonominės veiklos vykdytojas, kuriam pranešama apie priemonę,
nėra susijęs ekonominės veiklos vykdytojas, apie priemonę
pranešama Sąjungoje įsikūrusiam gamintojui arba importuotojui,
jeigu rinkos priežiūros institucijoms žinoma jų tapatybė.
6.           Rinkos priežiūros
institucijos kuo išsamiau, kiek tai būtina siekiant apsaugoti
Sąjungos gaminių naudotojų interesus, specialioje interneto
svetainėje paskelbia gaminio identifikacinius duomenis, informaciją
apie rizikos pobūdį ir priemones, kurių imtasi siekiant išvengti
tos rizikos, ją sumažinti arba pašalinti. Ši informacija neskelbiama, jeigu būtina laikytis konfidencialumo
principo, kad būtų apsaugotos komercinės paslaptys,
nebūtų atskleisti asmens duomenys pagal nacionalinius ir
Sąjungos teisės aktus arba nebūtų pakenkta vykdomai
stebėsenai ir atliekamiems tyrimams.
7.           Kai priemonių imamasi
pagal 1 arba 4 dalį, numatomos teisės gynimo priemonės,
įskaitant galimybę kreiptis į kompetentingus nacionalinius
teismus.
8.           Kai rinkos priežiūros
institucijos imasi priemonių pagal 1 arba 4 dalį, jos ekonominės
veiklos vykdytojams gali nustatyti mokesčius, kuriais visiškai ar iš
dalies padengiamos jų veiklos išlaidos, tarp jų ir vertinant
riziką atliekamų tyrimų išlaidos.
11 straipsnis
Sąjungoje atliekamas
Sąjungoje kontroliuojamų gaminių, kuriems taikomi derinamieji
teisės aktai, vertinimas
1.           Per 60 dienų po
Komisijos pranešimo valstybėms narėms pagal 20 straipsnio 4 dalį
apie priemones, kurių pagal 10 straipsnio 1 arba 4 dalį
ėmėsi pirma pranešančioji valstybė narė, valstybė
narė gali pareikšti prieštaraujanti toms priemonėms, jei jos
susijusios su gaminiu, kuriam taikomi Sąjungos derinamieji teisės
aktai. Valstybė narė
prieštaravimą motyvuoja, nurodo, kuo skiriasi jos gaminio keliamos rizikos
vertinimas, ir pamini visas su tuo gaminiu susijusias specialias aplinkybes ir
bet kokią papildomą informaciją.
2.           Jeigu valstybė narė
pagal 1 dalį nepateikia prieštaravimo ir Komisija nemano, kad
nacionalinės priemonės prieštarauja Sąjungos teisės aktams,
priemonės, kurių ėmėsi pirma pranešančioji
valstybė narė, laikomos pagrįstomis ir kiekviena valstybė
narė užtikrina, kad dėl atitinkamo gaminio būtų nedelsiant
imtasi ribojamųjų priemonių.
3.           Jeigu valstybė narė
pareiškia prieštaravimą pagal 1 dalį arba jeigu Komisija mano, kad
nacionalinės priemonės gali prieštarauti Sąjungos teisės
aktams, Komisija nedelsdama pradeda konsultacijas su atitinkamu (-ais)
ekonominės veiklos vykdytoju (-ais) ir įvertina nacionalines
priemones atsižvelgdama į visus turimus mokslinius ar techninius
įrodymus.
4.           Remdamasi pagal 3 dalį
atlikto vertinimo rezultatais, Komisija įgyvendinimo aktais gali priimti sprendimą,
ar nacionalinės priemonės yra pagrįstos ir ar panašių
priemonių turėtų imtis visos to dar nepadariusios valstybės
narės. Šiuo atveju Komisija
sprendimą skiria susijusioms valstybėms narėms ir iš karto apie
jį praneša visoms valstybėms narėms ir atitinkamam
ekonominės veiklos vykdytojui ar vykdytojams.
5.           Jeigu Komisija nusprendžia,
kad nacionalinės priemonės yra pagrįstos, kiekviena
valstybė narė nedelsdama imasi būtinų ribojamųjų
priemonių. Jeigu Komisija
nusprendžia, kad nacionalinė priemonė yra nepagrįsta, pirma
pranešančioji valstybė narė ir bet kuri kita valstybė
narė, kuri ėmėsi panašios priemonės, atšaukia tą
priemonę ir pranešimą, kurį siuntė pagal 20 straipsnį
per skubaus keitimosi informacija sistemą.
6.           Jeigu nacionalinė
priemonė laikoma pagrįsta ir nustatoma, kad gaminys Sąjungos
derinamųjų teisės aktų neatitinka dėl atitinkamų
darniųjų standartų trūkumų, Komisija informuoja
atitinkamą Europos standartizacijos organizaciją ir gali pateikti
reikiamą prašymą pagal Reglamento (ES) Nr. 1025/2012 11
straipsnį.
12 straipsnis
Sąjungos veiksmai prieš
didelę riziką keliančius gaminius
1.           Jeigu akivaizdu, kad gaminys
ar konkrečios kategorijos ar grupės gaminiai, kai jie naudojami pagal
paskirtį arba kitomis nuspėjamomis sąlygomis, kelia didelę
riziką, Komisija, atsižvelgdama į padėties rimtumą,
įgyvendinimo aktais gali imtis bet kokių reikiamų
priemonių, įskaitant priemones, kuriomis tokių gaminių
pateikimas ar tiekimas rinkai uždraudžiamas, sustabdomas ar apribojamas arba
nustatomos specialios prekybos jais sąlygos, kad būtų užtikrinta
viešojo intereso aukšto lygio apsauga, jeigu ta rizika negali būti
priimtinu būdu pašalinta priemonėmis, kurių imasi
susisijusi (-ios) valstybė (-ės) narė (-ės),
ar bet kuria kita Sąjungos teisės aktuose nustatyta tvarka. Minėtais įgyvendinimo aktais Komisija
gali nustatyti reikiamas kontrolės priemones, kurių turi imtis
valstybės narės, kad užtikrintų veiksmingą jų
įgyvendinimą.
Pirmoje pastraipoje nurodyti įgyvendinimo
aktai priimami pagal 32 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo
procedūrą.
Tinkamai pagrįstais skubos atvejais,
susijusiais su asmenų sveikata ir sauga apskritai, sveikata ir sauga
darbe, vartotojų apsauga, aplinka ir viešuoju saugumu bei kitais
viešaisiais interesais, Komisija pagal 32 straipsnio 3 dalyje nurodytą
procedūrą priima nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus.
2.           Dėl gaminių ir
rizikos, kuriems taikomas Reglamentas (EB) Nr. 1907/2006, pagal šio straipsnio 1
dalį Komisijos priimtas sprendimas galioja ne ilgiau kaip dvejus metus ir
gali būti pratęsiamas papildomiems ne ilgesniems kaip dvejų
metų laikotarpiams. Tokiu
sprendimu nepažeidžiamos tame reglamente numatytos procedūros.
3.           Draudžiama iš Sąjungos
eksportuoti gaminį, kurį pagal 1 dalį priimta priemone uždrausta
pateikti ar tiekti Sąjungos rinkai, išskyrus atvejus, kai priimant
priemonę tai specialiai leidžiama.
4.           Bet kuri valstybė
narė gali pateikti Komisijai pagrįstą prašymą išsiaiškinti,
ar būtina priimti 1 dalyje nurodytą priemonę.
13 straipsnis
Rizikos vertinimas
1.           Atliekant rizikos
vertinimą remiamasi turimais moksliniais ar techniniais įrodymais.
Gaminių, kuriems taikomas Reglamentas (EB)
Nr. 1907/2006 rizikos vertinimas atitinkamai atliekamas remiantis atitinkamomis
to reglamento I priedo dalimis.
2.           Vertindamos riziką
rinkos priežiūros institucijos atsižvelgia į tai, kokiu mastu gaminys
atitinka:
(a)
bet kokius Sąjungos derinamuosiuose
teisės aktuose ar pagal juos nustatytus reikalavimus, kurie yra taikomi
gaminiui ir yra susiję su vertinama galima rizika, visapusiškai
atsižvelgiant į tyrimų protokolus ar atitikties vertinimo
įstaigos išduotus atitikties patvirtinimo sertifikatus;
(b)
jei Sąjungos derinamuosiuose teisės
aktuose ar pagal juos reikalavimai nenustatyti, valstybės narės,
kurioje tokie gaminiai tiekiami rinkai, nacionalinėje teisėje
nustatytas specialias taisykles, kuriomis tokiems gaminiams nustatomi sveikatos
ir saugos reikalavimai, jeigu tokios taisyklės neprieštarauja
Sąjungos teisei;
(c)
bet kokį Europos standartą, kurio nuoroda
paskelbta Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
3.           Atitiktis 2 dalies a, b ir c
punktuose nurodytiems kriterijams leidžia daryti prielaidą, kad gaminys
atitinka viešųjų interesų, su kuriais tie kriterijai
susiję, apsaugos reikalavimus. Tačiau
tai neužkerta kelio rinkos priežiūros institucijoms pagal šį
reglamentą imtis veiksmų, kai gaunama naujų įrodymų,
kad nepaisant tokios atitikties ar reikalavimų laikymosi, gaminys kelia
riziką.
4.           Galimybė užtikrinti
didesnę susijusio viešojo intereso apsaugą ir kitų, mažesnę
riziką keliančių gaminių buvimas nėra priežastis
laikyti tą gaminį keliančiu riziką.
IV SKYRIUS
Į
Sąjungą įvežamų gaminių kontrolė
14 straipsnis
Patikrinimai ir išleidimo sustabdymas
1.           Valstybių narių
institucijoms, atsakingoms už gaminių kontrolę prie Sąjungos
išorės sienų, suteikiami įgaliojimai ir ištekliai, kurie joms
reikalingi, kad galėtų deramai atlikti savo užduotis. Prieš išleidžiant gaminius į laisvą
apyvartą minėtos institucijos atlieka tinkamus tų gaminių
dokumentų ir, kai reikia, fizinius bei laboratorinius patikrinimus.
2.           Jei valstybėje
narėje už rinkos priežiūrą ar išorės sienų
kontrolę atsakinga daugiau nei viena institucija, šios institucijos
bendradarbiauja keisdamosi jų darbui reikalinga informacija.
3.           Laikydamosi 17 straipsnio, už
išorės sienų kontrolę atsakingos institucijos sustabdo gaminio
išleidimą į laisvą apyvartą Sąjungos rinkoje, jeigu
atlikdamos 1 dalyje nurodytus patikrinimus turi priežasčių manyti,
kad gaminys gali kelti riziką.
Gaminio, kuris, išleistas į laisvą
apyvartą turi atitikti Sąjungos derinamuosius teisės aktus,
formali neatitiktis tiems teisės aktams, valstybių narių
institucijoms yra pakankama priežastis manyti, kad jis gali kelti riziką
bet kuriuo iš šių atvejų, kai:
(a)
prie jo nepridėti teisės aktuose
reikalaujami dokumentai;
(b)
jis nepažymėtas ar nepaženklintas pagal tuos
teisės aktus;
(c)
ant jo yra CE ženklas arba kitas Sąjungos
derinamuosiuose teisės aktuose reikalaujamas ženklas, tačiau tas
ženklas pritvirtintas netinkamu ar klaidinančiu būdu.
4.           Institucijos, atsakingos už
išorės sienų kontrolę, nedelsdamos praneša rinkos
priežiūros institucijoms apie bet kokį sustabdymą pagal 3
dalį.
5.           Greitai gendančių
gaminių atveju už išorės sienų kontrolę atsakingos
institucijos siekia, kiek įmanoma, užtikrinti, kad visi reikalavimai,
kuriuos jos gali nustatyti gaminių saugojimui arba transporto
priemonių, kuriomis jie gabenami, stovėjimui, būtų
suderinti su tų gaminių laikymo sąlygomis.
6.           Jeigu už išorės
sienų kontrolę atsakingos institucijos turi priežasčių
manyti, kad išleisti į laisvą apyvartą nedeklaruoti gaminiai
kelia riziką, jos visą susijusią informaciją perduoda už
išorės sienų kontrolę atsakingoms institucijoms galutinės
paskirties valstybėje narėje.
15 straipsnis
Išleidimas
1.           Gaminys, kurio išleidimą
pagal 14 straipsnį sustabdė už išorės sienų kontrolę
atsakingos institucijos, išleidžiamas, jeigu per tris darbo dienas po išleidimo
sustabdymo į jas nesikreipia rinkos priežiūros institucijos
prašydamos pratęsti sustabdymą arba jeigu rinkos priežiūros
institucijos joms pranešė, kad gaminys nekelia rizikos, ir jeigu
įvykdomi visi kiti su tokiu išleidimu susiję reikalavimai ir
formalumai.
2.           Jeigu rinkos priežiūros
institucijos padaro išvadą, kad gaminys, kurio išleidimas pagal 14
straipsnio 3 dalies antrą pastraipą buvo sustabdytas dėl
formalios neatitikties, faktiškai rizikos nekelia, ekonominės veiklos
vykdytojas iki gaminio išleidimo vis dėlto formalią neatitiktį
pašalina.
3.           Jeigu gaminys atitinka bet
kurių Sąjungos derinamųjų teisės aktų
reikalavimus, kurie gaminiui taikomi jį išleidžiant ir yra susiję su
galima nagrinėjamąja rizika, rinkos priežiūros institucijos,
visapusiškai atsižvelgusios į tyrimų protokolus ar atitikties
vertinimo įstaigos išduotus atitikties patvirtinimo sertifikatus, gali
daryti prielaidą, kad gaminys nekelia rizikos. Tačiau tai neužkerta kelio šioms institucijoms nurodyti už
išorės sienų kontrolę atsakingoms institucijoms neišleisti
gaminio, jeigu esama įrodymų, kad, nepaisant minėtos atitikties,
gaminys iš tikrųjų kelia riziką.
16 straipsnis
Atsisakymas išleisti
1.           Jeigu rinkos priežiūros
institucijos padaro išvadą, kad gaminys kelia riziką, jos už
išorės sienų kontrolę atsakingoms institucijoms nurodo
neišleisti gaminio į laisvą apyvartą ir gaminio sąskaitoje
faktūroje ir bet kuriame kitame susijusiame lydimajame dokumente
įrašo:
„Gaminys kelia riziką — išleisti į
laisvą apyvartą negalima — Reglamentas (ES) Nr. XXX/XXXX“.
2.           Jeigu vėliau tas gaminys
deklaruojamas kitai muitinės procedūrai nei išleidimas į
laisvą apyvartą ir jeigu rinkos priežiūros institucijos
neprieštarauja, 1 dalyje nurodytas įrašas toje dalyje nurodytomis
sąlygomis taip pat pateikiamas pagal tą procedūrą
naudojamuose dokumentuose.
3.           Rinkos priežiūros
institucijos arba atitinkamai už išorės sienų kontrolę
atsakingos institucijos riziką keliantį gaminį gali sunaikinti
arba kitaip jį padaryti nenaudojamu, jeigu, jų manymu, toks veiksmas
yra būtinas ir proporcingas. Tokio veiksmo išlaidas padengia asmuo,
deklaravęs gaminį išleisti į laisvą apyvartą.
4.           Rinkos priežiūros
institucijos už išorės sienų kontrolę atsakingoms institucijoms
pateikia informaciją apie gaminių kategorijas, kurios pagal 1
dalį nustatytos kaip keliančios riziką.
5.           Kiekvienai priemonei, kurios
imamasi pagal 1 arba 3 dalį, taikomos teisės gynimo priemonės,
įskaitant galimybę kreiptis į kompetentingus nacionalinius
teismus
6.           Kai rinkos priežiūros
institucijos imasi priemonių pagal 1 dalį, jos gali nustatyti
mokesčius, kuriais visiškai ar iš dalies padengiamos jų veiklos
išlaidos, tarp jų ir vertinant riziką atliekamų tyrimų
išlaidos.
17 straipsnis
Asmeninėms reikmėms
importuojamos prekės
1.           Jeigu gaminys į
Sąjungą įvežamas kaip fizinio asmens gabenamas ir fiziškai
turimas daiktas ir jį galima pagrįstai laikyti to asmens asmeniniam
naudojimui skirtu daiktu, jo išleidimas pagal 14 straipsnio 3 dalį
nesustabdomas, išskyrus atvejus, kai gaminio naudojimas gali kelti pavojų
asmenų ir gyvūnų sveikatai ir gyvybei arba augalams.
2.           Gaminys laikomas skirtu
į Sąjungą jį įvežančio fizinio asmens naudojimui,
jeigu jis įvežamas nereguliariai, yra skirtas naudoti tik tam asmeniui ar
jo šeimos nariams ir dėl jo pobūdžio ar kiekio negalima laikyti, kad
jis yra skirtas komerciniams tikslams.
18 straipsnis
Sąjungoje
atliekamas į Sąjungą įvežamų gaminių, kuriems
taikomi derinamieji teisės aktai, vertinimas
1.           Per 60 dienų po
Komisijos pranešimo valstybėms narėms pagal 20 straipsnio 4 dalį
apie bet kokį pirmos pranešančiosios valstybės narės
atsisakymą išleisti gaminį į laisvą apyvartą,
valstybė narė gali pareikšti prieštaraujanti tam atsisakymui, jei jis
susijęs su gaminiu, kuriam taikomi Sąjungos derinamieji teisės
aktai. Valstybė narė prieštaravimą motyvuoja, nurodo, kuo
skiriasi jos gaminio keliamos rizikos vertinimas, ir pamini visas su tuo
gaminiu susijusias specialias aplinkybes ir bet kokią papildomą
informaciją.
2.           Jeigu valstybė narė
pagal 1 dalį nepateikia prieštaravimo ir Komisija nemano, kad
nacionalinės priemonės prieštarauja Sąjungos teisės aktams,
pirmos pranešančiosios valstybės narės atsisakymas laikomas
pagrįstu ir kiekviena valstybė narė užtikrina, kad dėl
atitinkamo gaminio būtų nedelsiant imtasi ribojamųjų
priemonių.
3.           Jeigu valstybė narė
pareiškia prieštaravimą pagal 1 dalį arba jeigu Komisija mano, kad
atsisakymas gali prieštarauti Sąjungos teisės aktams, Komisija
nedelsdama pradeda konsultacijas su atitinkamu (-ais) ekonominės veiklos
vykdytoju (-ais) ir įvertina atsisakymą atsižvelgdama į visus
turimus mokslinius ar techninius įrodymus.
4.           Remdamasi pagal 3 dalį
atlikto vertinimo rezultatais, Komisija įgyvendinimo aktais gali priimti
sprendimą, ar atsisakymas yra pagrįstas ir ar panašaus veiksmo
turėtų imtis visos to dar nepadariusios valstybės narės.
Šiuo atveju ji sprendimą skiria susijusioms valstybėms narėms ir
iš karto apie jį praneša visoms valstybėms narėms ir atitinkamam
ekonominės veiklos vykdytojui ar vykdytojams.
5.           Jeigu Komisija nusprendžia,
kad atsisakymas yra pagrįstas, kiekviena valstybė narė
nedelsdama imasi būtinų ribojamųjų priemonių. Jeigu Komisija
nusprendžia, kad atsisakymas yra nepagrįstas, pirma pranešančioji
valstybė narė ir bet kuri kita valstybė narė, kuri
ėmėsi panašios priemonės, panaikina tą priemonę ir
pranešimą, kurį pagal 20 straipsnį siuntė per RAPEX
sistemą.
6.           Jeigu atsisakymas laikomas
pagrįstu ir nustatoma, kad gaminys Sąjungos derinamųjų
teisės aktų neatitinka dėl atitinkamų darniųjų
standartų trūkumų, Komisija informuoja atitinkamą Europos
standartizacijos organizaciją ir gali pateikti reikiamą prašymą
pagal Reglamento (ES) Nr. 1025/2012 11 straipsnį.
V SKYRIUS
Keitimasis
informacija
19 straipsnis
Sąjungos skubaus keitimosi
informacija sistema RAPEX
1.           Komisija prižiūri
skubaus keitimosi informacija sistemą (RAPEX). Valstybės narės
RAPEX sistemą naudoja pagal šį reglamentą keisdamosi informacija
apie riziką keliančius gaminius.
2.           Kiekviena valstybė
narė paskiria po vieną RAPEX kontaktinį centrą.
3.           Komisija įgyvendinimo
aktais gali nustatyti keitimosi informacija per RAPEX sistemą būdus
ir procedūras. Tokie įgyvendinimo aktai priimami pagal 32 straipsnio 2
dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
4.           Dalyvauti RAPEX sistemoje
gali paraišką pateikusios šalys, trečiosios šalys arba
tarptautinės organizacijos pagal Sąjungos ir tų šalių ar
organizacijų susitarimus. Kiekvienas toks susitarimas grindžiamas
abipusiškumo principu ir į jį turi būti įtrauktos
konfidencialumo nuostatos, atitinkančios Sąjungoje taikomas
nuostatas.
20 straipsnis
Pranešimas apie riziką
keliančius gaminius per RAPEX sistemą
1.           RAPEX kontaktinis centras
nedelsdamas praneša Komisijai informaciją apie:
(a)
visus taisomuosius veiksmus, kurių
ėmėsi ekonominės veiklos vykdytojai pagal 9 straipsnio 3
dalį;
(b)
visas priemones, kurių pagal 10 straipsnio 1
arba 4 dalį ėmėsi rinkos priežiūros institucijos, išskyrus
atvejus, kai tos priemonės yra susijusios su gaminiu, apie kurį
reikia pranešti pagal a punktą;
(c)
kiekvieną atsisakymą išleisti gaminį
į laisvą apyvartą pagal 16 straipsnį.
Pirma pastraipa netaikoma, jeigu RAPEX kontaktinis
centras turi priežasčių manyti, kad gaminio keliama rizika nedaro
poveikio už jo valstybės narės teritorijos ribų.
RAPEX kontaktinis centras nedelsdamas informuoja
Komisiją apie kiekvieną susijusį pirmoje pastraipoje
minėtų taisomųjų veiksmų ar priemonių
atnaujinimą, keitimą ar panaikinimą.
2.           Teikiant informaciją
pagal 1 dalį, nurodomi visi turimi duomenys apie riziką ir bent jau
ši informacija:
(a)
rizikos pobūdis ir lygis, įskaitant
rizikos vertinimo rezultatų santrauką;
(b)
bet kokios neatitikties Sąjungos
derinamiesiems teisės aktams pobūdis;
(c)
gaminiui identifikuoti būtini duomenys;
(d)
gaminio kilmė ir tiekimo grandinė;
(e)
data, kurią imtasi priemonės ar taisomojo
veiksmo, ir tos priemonės ar veiksmo trukmė;
(f)
priemonės ar taisomojo veiksmo pobūdis ir
tai, ar jų imtasi savanoriškai, jie buvo patvirtinti ar reikalaujami;
(g)
ar ekonominės veiklos vykdytojui suteikta
galimybė būti išklausytam.
Pirmoje pastraipoje nurodyta informacija
perduodama naudojant RAPEX sistemoje Komisijos pateiktą standartinę
pranešimo formą.
3.           Jeigu pranešimas yra
susijęs su gaminiu, kuris, kaip nustatyta, neatitinka Sąjungos
derinamųjų teisės aktų, teikiant informaciją taip pat
nurodoma, ar neatitiktį lėmė vienas iš šių veiksnių:
(a)
gaminio neatitiktis taikomų teisės
aktų reikalavimams;
(b)
tuose teisės aktuose nurodytų
darniųjų standartų, leidžiančių daryti atitikties
tiems reikalavimams prielaidą, trūkumai.
Jeigu 1 dalyje nurodyta priemonė ar
taisomasis veiksmas yra susiję su gaminiu, kurio atitiktį yra
įvertinusi paskelbtoji įstaiga, rinkos priežiūros institucijos
užtikrina, kad susijusiai paskelbtajai įstaigai būtų pranešta
apie taisomuosius veiksmus ar priemones, kurių imtasi.
4.           Gavusi pranešimą,
Komisija jį perduoda kitoms valstybėms narėms. Jeigu pranešimas neatitinka 1, 2 ir 3 dalyse
nustatytų reikalavimų, Komisija gali jį sustabdyti.
5.           Valstybės narės
nedelsdamos informuoja Komisiją apie veiksmus ar priemones, kurių
ėmėsi gavusios pranešimą, ir pateikia bet kokią
papildomą informaciją, įskaitant informaciją apie visų
atliktų tyrimų ar analizės rezultatus ar galimus nuomonių
skirtumus. Šią informaciją
Komisija nedelsdama persiunčia kitoms valstybėms narėms.
21 straipsnis
Rinkos priežiūros
informacinė ryšių sistema
1.           Komisija prižiūri rinkos
priežiūros informacinę ryšių sistemą (ICSMS), kurioje
kaupia ir struktūriškai saugo su rinkos priežiūros klausimais
susijusią informaciją, visų pirma informaciją apie:
(a)
rinkos priežiūros institucijas ir jų
kompetencijos sritis;
(b)
rinkos priežiūros programas;
(c)
rinkos priežiūros veiklos stebėseną,
peržiūrą ir vertinimą;
(d)
skundus ar pranešimus, susijusius su gaminių
keliamos rizikos klausimais;
(e)
bet kokią neatitiktį Sąjungos
derinamiesiems teisės aktams, išskyrus pagal 20 straipsnį per RAPEX
sistemą praneštas priemones ar taisomuosius veiksmus;
(f)
valstybių narių prieštaravimus pagal 11
straipsnio 1 dalį ar 18 straipsnio 1 dalį ir susijusius tolesnius
veiksmus.
ICSMS registruojamos pagal 20 straipsnį per
RAPEX sistemą pateiktų pranešimų apie priemones ar taisomuosius
veiksmus nuorodos.
Kai reikia ar tikslinga, galimybė naudotis
ICSMS taip pat gali būti suteikta už išorės sienų kontrolę
atsakingoms institucijoms.
2.           Taikydamos 1 dalį,
valstybės narės per ICSMS teikia bet kokią jų turimą
ir pagal 20 straipsnį dar nepraneštą informaciją apie
riziką keliančius gaminius, pirmiausia nurodydamos nustatytą
riziką, atliktų tyrimų rezultatus, taikomas ribojamąsias
priemones, ryšius su atitinkamais ekonominės veiklos vykdytojais ir
veiksmų ar neveikimo priežastis.
3.           Rinkos priežiūros
institucijos pripažįsta kitų valstybių narių
atitinkamų institucijų ar jų pavedimu parengtus ir ICSMS
pateiktus tyrimų protokolus ir jais naudojasi.
22 straipsnis
Tarptautiniai konfidencialios
informacijos mainai
Komisija ir valstybės narės su
trečiųjų šalių reguliavimo institucijomis ar
tarptautinėmis organizacijomis, su kuriomis Komisija ir tam tikra
valstybė narė ar valstybių narių grupė yra sudariusios
abipusiškumu pagrįstus dvišalius ar daugiašalius konfidencialumo
susitarimus, gali keistis konfidencialia informacija, įskaitant
informaciją, kuria keičiamasi per RAPEX sistemą.
VI SKYRIUS
Bendradarbiavimas
23 straipsnis
Savitarpio pagalba
1.           Valstybių narių
rinkos priežiūros institucijos viena su kita, įvairios kiekvienos
valstybės narės institucijos ir rinkos priežiūros institucijos,
taip pat rinkos priežiūros institucijos ir Komisija bei susijusios
Sąjungos agentūros veiksmingai bendradarbiauja ir keičiasi
informacija apie rinkos priežiūros programas ir visais klausimais,
susijusiais su rizika keliančiais gaminiais.
2.           Rinkos priežiūros
institucijos, gavusios kitos valstybės narės rinkos priežiūros institucijos
tinkamai pagrįstą prašymą, teikia visą susijusią
informaciją ar dokumentus ir atlieka patikrinimus, patikras ar tyrimus ir
apie juos bei apie susijusius tolesnius veiksmus praneša prašančiajai
institucijai.
Pirmoje pastraipoje nurodyta informacija,
dokumentai ir pranešimai naudojami tik tuo tikslu, kuriam jų buvo prašyta,
ir kuo greičiau apdorojami elektroninėmis priemonėmis.
24 straipsnis
Bendradarbiavimas su
trečiųjų šalių kompetentingomis institucijomis
1.           Rinkos priežiūros
institucijos gali bendradarbiauti su trečiųjų šalių
kompetentingomis institucijomis, kad keistųsi informacija, teiktų
techninę pagalbą, skatintų naudotis Sąjungos informacijos
mainų sistemomis, įskaitant RAPEX sistemą pagal 19 straipsnio 4
dalį, lengvintų prieigą prie jų, taip pat skatintų su
atitikties vertinimu ir rinkos priežiūra susijusią veiklą.
2.           Su trečiųjų
šalių kompetentingomis institucijomis bendradarbiaujama, inter alia,
vykdant 27 straipsnyje nurodyto pobūdžio veiklą.
Valstybės narės užtikrina, kad šioje veikloje
dalyvautų jų kompetentingos institucijos.
25 straipsnis
Europos rinkos priežiūros forumas
1.           Įkuriamas Europos rinkos
priežiūros forumas (ERPF).
2.           ERPF susitikimuose kiekvienai
valstybei narei atstovauja asmuo arba asmenys, kuriuos valstybė narė
parenka atsižvelgdama į atitinkamo susitikimo temą pagal specialias
žinias ir patirtį.
3.           ERPF susitikimai rengiami
reguliariai ir, jei reikia, Komisijos arba valstybės narės prašymu.
4.           ERPF deda visas pastangas,
kad būtų pasiektas sutarimas. Jeigu sutarimas nepasiekiamas, poziciją ERPF priima
paprastąją narių balsų dauguma. Nariai gali prašyti, kad jų pozicijos ir tų pozicijų
motyvai būtų įtraukti į oficialų protokolą.
5.           ERPF gali kviesti ekspertus
ir kitas trečiąsias šalis, kad šie dalyvautų susitikimuose ar
raštu pateiktų pastabas.
6.           ERPF gali sudaryti
nuolatinius ar laikinus pogrupius, į kuriuos įtraukiamos ir rinkos
priežiūros administracinio bendradarbiavimo darbo grupės,
įsteigtos Sąjungos derinamiesiems teisės aktams
įgyvendinti. Kaip
stebėtojai į tokius pogrupius gali būti kviečiamos
organizacijos, kurios Sąjungos lygmeniu atstovauja pramonės,
mažųjų ir vidutinių įmonių, vartotojų,
laboratorijų ir atitikties vertinimo įstaigų interesams.
7.           ERPF nustato savo darbo
tvarkos taisykles, kurios įsigalioja, kai Komisija dėl jų
pateikia teigiamą nuomonę.
8.           ERPF bendradarbiauja su
keitimosi informacija apie reikalavimų vykdymo užtikrinimą forumu,
įsteigtu Reglamentu (EB) Nr. 1907/2006.
26 straipsnis
Komisijos parama ir vykdomasis
sekretoriatas
1.           Komisija remia rinkos
priežiūros institucijų bendradarbiavimą. Ji dalyvauja ERPF ir jo pogrupių susitikimuose.
2.           Kad ERPF galėtų
vykdyti 27 straipsnyje nustatytas užduotis, jam padeda techninę ir
logistinę paramą ERPF ir jo pogrupiams teikiantis vykdomasis sekretoriatas.
27 straipsnis
ERPF užduotys
ERPF vykdo šias užduotis:
(a)
lengvina keitimąsi informacija apie
riziką keliančius gaminius, rizikos vertinimą, tyrimų
metodus ir rezultatus, naujausią mokslo pažangą ir kitus su
kontrolės veikla susijusius aspektus;
(b)
koordinuoja 7 straipsnyje nurodytų
bendrųjų ir konkrečių sektorių rinkos priežiūros
programų rengimą ir įgyvendinimą;
(c)
organizuoja bendrus rinkos priežiūros ir
tyrimų projektus;
(d)
keičiasi profesinėmis žiniomis ir
geriausios praktikos pavyzdžiais;
(e)
organizuoja mokymų programas ir
nacionalinių pareigūnų mainus;
(f)
padeda vykdyti stebėseną, kaip aprašyta 4
straipsnio 3 dalyje;
(g)
organizuoja informacines kampanijas ir bendras
vizitų programas;
(h)
gerina Sąjungos lygiu vykdomą
bendradarbiavimą riziką keliančių gaminių atsekamumo,
pašalinimo ir susigrąžinimo klausimais;
(i)
užtikrina, kad būtų lengvai prieinama
rinkos priežiūros institucijų surinkta gaminių saugos
informacija, įskaitant informaciją apie skundus, nelaimingus
atsitikimus, sužalojimų ataskaitas bei atliktus tyrimus ir tyrimų
rezultatus, kad tą informaciją būtų lengva rasti ir ja
dalytis;
(j)
tinkamai atsižvelgiant į verslo, visų
pirma mažųjų ir vidutinių įmonių, ir kitų
suinteresuotųjų subjektų interesus, padeda rengti gaires,
kuriomis siekiama užtikrinti veiksmingą ir vienodą šio reglamento
įgyvendinimą;
(k)
Komisijai paprašius, konsultuoja ją bet kokiu
su šio reglamento įgyvendinimu susijusiu klausimu ir padeda tą
klausimą išnagrinėti;
(l)
formuoja vienodą valstybių narių
rinkos priežiūros administracinę praktiką.
28 straipsnis
Europos Sąjungos etaloninės
laboratorijos
1.           Tam tikriems gaminiams ar
gaminių kategorijai ar grupei arba tam tikrai rizikai, susijusiai su tam
tikros kategorijos ar grupės gaminiais, tirti Komisija įgyvendinimo
aktais gali paskirti 2 dalyje nustatytus kriterijus atitinkančias
Sąjungos etalonines laboratorijas.
2.           Kiekviena Sąjungos
etaloninė laboratorija turi atitikti šiuos kriterijus:
(a)
turėti kvalifikuotų darbuotojų,
deramai išmanančių jų kompetencijos srityje naudojamus
analizės metodus ir turinčių reikiamų žinių apie
standartus ir praktiką;
(b)
turėti joms pavestoms užduotims atlikti
būtiną įrangą ir etalonines medžiagas;
(c)
nešališkai ir nepriklausomai veikti viešojo
intereso labui;
(d)
užtikrinti, kad darbuotojai paisytų tam
tikrų temų, rezultatų ar pranešimų slaptumo.
3.           Neviršydamos
įgaliojimų, paskirtosios Sąjungos etaloninės laboratorijos,
kai tinkama, vykdo šias užduotis:
(a)
atlieka gaminių tyrimus, susijusius su rinkos
priežiūros veikla ir tyrimais;
(b)
padeda spręsti valstybių narių
institucijų, ekonominės veiklos vykdytojų ir atitikties
vertinimo įstaigų ginčus;
(c)
Komisijai ir valstybėms narėms teikia
nepriklausomas technines ar mokslines konsultacijas;
(d)
kuria naujus tyrimų būdus ir metodus;
(e)
platina informaciją ir organizuoja mokymus.
VII SKYRIUS
Finansavimas
29 straipsnis
Finansavimo veikla
1.           Sąjungos lėšomis
gali būti finansuojama tokia pagal šį reglamentą vykdoma veikla:
(a)
pagalba rengiant ir atnaujinant rinkos
priežiūros gaires;
(b)
techninių ar mokslinių žinių,
skirtų padėti Komisijai įgyvendinti rinkos priežiūros
administracinio bendradarbiavimo nuostatas ir 11 bei 18 straipsniuose nurodytas
Sąjungos vertinimo procedūras, teikimas Komisijai;
(c)
parengiamieji ar pagalbiniai darbai, atliekami
įgyvendinant rinkos priežiūros veiklą, susijusią su
Sąjungos teisės aktų taikymu: tyrimai, programos, vertinimas,
gairės, lyginamieji tyrimai, bendri vizitai, mokslo tiriamieji darbai,
duomenų bazių kūrimas ir priežiūra, mokymas, laboratoriniai
darbai, tyrimų kokybės tikrinimas, tarplaboratoriniai tyrimai ir
atitikties vertinimo darbai, taip pat Europos rinkos priežiūros kampanijos
ir panašaus pobūdžio veikla;
(d)
pagal techninės pagalbos programas vykdoma
veikla, bendradarbiavimas su trečiosiomis šalimis ir Europos atitikties
vertinimo politikos bei sistemų skatinimas tarp suinteresuotųjų
šalių Europos ir tarptautiniu lygmeniu ir jų gerinimas;
(e)
rinkos priežiūros institucijų
bendradarbiavimas ir vykdomojo sekretoriato techninė bei logistinė
pagalba ERPF ir jo pogrupiams.
2.           Sąjungos finansinė
parama pagal šį reglamentą vykdomai veiklai įgyvendinama
remiantis Reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 tiesiogiai arba netiesiogiai
biudžeto vykdymo užduotis pavedant Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 58
straipsnio 1 dalies c punkte išvardytiems subjektams.
3.           Asignavimus šiame reglamente
nurodytai veiklai kiekvienais metais nustato biudžeto valdymo institucija
atsižvelgdama į galiojančioje finansinėje programoje nustatytas
ribas.
4.           Rinkos priežiūros
veiklai finansuoti skirti asignavimai, kuriuos nustato biudžeto valdymo
institucija, gali taip pat apimti išlaidas, susijusias su parengiamaisiais,
stebėsenos, kontrolės, audito ir vertinimo veiksmais, būtinais
šiame reglamente numatytai veiklai vykdyti ir jos tikslams pasiekti, visų pirma: tyrimais, ekspertų
susitikimais, informavimo ir ryšių palaikymo veiksmais, įskaitant
institucijų vykdomą informavimą apie Sąjungos politinius
prioritetus, susijusius su bendraisiais rinkos priežiūros veiklos
tikslais, išlaidomis, susijusiomis su informacinių technologijų tinklais,
pirmiausia dėmesį skiriant informacijos apdorojimui ir mainams, kartu
su visomis kitomis techninės ir administracinės pagalbos išlaidomis,
kurias Komisija patiria administruodama pagal šį reglamentą
vykdomą veiklą.
5.           Atsižvelgdama į
Sąjungos politiką ir teisės aktus, Komisija įvertina
Sąjungos lėšomis finansuojamos rinkos priežiūros veiklos
svarbą ir vertinimo rezultatus praneša Europos Parlamentui ir Tarybai ne
vėliau kaip [penkeri metai po taikymo pradžios datos], o
vėliau kas – penkerius metus.
30 straipsnis
Sąjungos finansinių
interesų apsauga
1.           Komisija imasi rinkamų
priemonių, skirtų užtikrinti, kad įgyvendinant pagal šį
reglamentą finansuojamus veiksmus būtų saugomi Sąjungos
finansiniai interesai taikant prevencines priemones prieš sukčiavimą,
korupciją ir bet kokią kitą neteisėtą veiklą,
atliekant veiksmingus patikrinimus, jei nustatomi pažeidimai, išieškant
neteisingai išmokėtas sumas ir, kai tinkama, taikant veiksmingas,
proporcingas ir atgrasomas sankcijas.
2.           Komisijai arba jos atstovams
ir Audito Rūmams suteikiami įgaliojimai atlikti visų
dotacijų gavėjų, rangovų ir subrangovų, gavusių
Sąjungos lėšų pagal šį reglamentą, dokumentų
auditą ir patikrinimus vietoje.
3.           Europos kovos su
sukčiavimu tarnyba (OLAF) gali, laikydamasi Reglamente (Euratomas, EB) Nr.
2185/96[41]
nustatytų procedūrų, atlikti ekonominės veiklos
vykdytojų, tiesiogiai arba netiesiogiai susijusių su tokiu
finansavimu, patikrinimus ir inspektavimą vietoje, siekdama nustatyti, ar
vykdant dotacijos susitarimą, dotacijos sprendimą ar sutartį
dėl Sąjungos lėšų skyrimo nebūta Sąjungos
finansiniams interesams kenkiančių sukčiavimo, korupcijos ar
kitos neteisėtos veikos atvejų.
4.           Nepažeidžiant 1 ir 2
dalių, bendradarbiavimo susitarimuose su trečiosiomis šalimis bei
tarptautinėmis organizacijomis ir dotacijų susitarimuose, dotacijų
sprendimuose ir sutartyse, sudaromose įgyvendinant šį
reglamentą, Komisijai, Audito Rūmams ir OLAF aiškiai suteikiami
įgaliojimai atlikti auditą ir patikrinimus bei inspektavimą
vietoje.
VIII SKYRIUS
Baigiamosios
nuostatos
31 straipsnis
Sankcijos
Valstybės narės nustato taisykles,
kuriomis reglamentuojamos sankcijos, taikomos pažeidus šio reglamento
nuostatas, kuriomis nustatomos ekonominės veiklos vykdytojų
prievolės, ir bet kurių Sąjungos derinamųjų teisės
aktų, kuriais reglamentuojami gaminiai, kuriems taikomas šis reglamentas,
nuostatas, kuriomis nustatomos ekonominės veiklos vykdytojų
prievolės, kai tuose teisės aktuose sankcijos nenumatytos, ir imasi
visų būtinų priemonių, kad užtikrintų jų įgyvendinimą.
Numatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos. Valstybės
narės iki [įrašyti datą – 3 mėnesiai iki datos,
kurią pradedamas taikyti šis reglamentas] Komisijai praneša apie šias
nuostatas ir nedelsdamos ją informuoja apie visus vėlesnius su jomis
susijusius pakeitimus.
Nustatant pirmoje pastraipoje nurodytas
sankcijas atsižvelgiama į įmonių dydį, ypač į
mažųjų ir vidutinių įmonių padėtį. Jei
ekonominės veiklos vykdytojas yra anksčiau padaręs panašų
pažeidimą, jam gali būti taikomos didesnės sankcijos, o už
didelius pažeidimus gali būti nustatytos baudžiamosios sankcijos.
32 straipsnis
Komiteto procedūra
1.           Komisijai padeda Komitetas. Šis komitetas – tai Reglamente (ES) Nr. 182/2011
apibrėžtas komitetas.
2.           Darant nuorodą į
šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
3.           Darant nuorodą į
šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 8 straipsnis kartu su
jo 5 straipsniu.
33 straipsnis
Vertinimas
Ne vėliau kaip po [penkerių]
metų po taikymo pradžios datos Komisija įvertina šio reglamento
taikymą ir vertinimo ataskaitą perduoda Europos Parlamentui ir
Tarybai. Ataskaitoje
nurodoma, ar pasiekti šio reglamento tikslai, visų pirma įvertinama,
ar užtikrintas veiksmingesnis ir efektyvesnis gaminių saugos
taisyklių ir Sąjungos derinamųjų teisės aktų
vykdymas, ar pagerėjo rinkos priežiūros institucijų
bendradarbiavimas, ar padidėjo į Sąjungos rinką
įvežamų gaminių kontrolė ir ar pagerėjo asmenų
sveikatos ir saugos apskritai, sveikatos ir saugos darbe, vartotojų,
aplinkos ir viešojo saugumo, taip pat kitų viešųjų interesų
apsauga, atsižvelgiant į jo poveikį verslui, visų pirma
mažosioms ir vidutinėms įmonėms.
34 straipsnis
Pakeitimai
1.           Panaikinamos šios nuostatos:
(a)
 Direktyvos 2011/65/ES 18
straipsnis;
(b)
Tarybos direktyvos 89/686/EEB 7 straipsnis;
(c)
 Direktyvos 93/15/EEB 7 straipsnio
2 ir 3 dalys ir 8 straipsnis;
(d)
Direktyvos 94/9/EB 7 straipsnis;
(e)
Direktyvos 94/25/EB 7 straipsnis, 10 straipsnio 4
dalis ir 11 straipsnis;
(f)
Direktyvos 95/16/EB 7 ir 11 straipsniai;
(g)
 Direktyvos 97/23/EB 8, 16
ir 18 straipsniai;
(h)
 Direktyvos 1999/5/EB 9
straipsnis;
(i)
Direktyvos 2000/9/EB 14, 15 ir 19 straipsniai;
(j)
Direktyvos 2000/14/EB 5 straipsnis;
(k)
Direktyvos 2001/95/EB 6 straipsnio 2 ir 3 dalys, 8,
9, 10, 11, 12, 13 straipsniai ir II priedas;
(l)
 Direktyvos 2004/108/EB 10 ir 11
straipsniai;
(m)
Direktyvos 2006/42/EB 4 straipsnio 3 ir 4 dalys ir 11,
17 ir 20 straipsniai;
(n)
 Direktyvos 2006/95/EB 9
straipsnis;
(o)
 Direktyvos 2007/23/EB 14
straipsnio 5 ir 6 dalys ir 15, 16 ir 17 straipsniai;
(p)
Direktyvos 2008/57/EB 13 straipsnio 5 dalis ir 14
straipsnis;
(q)
 Direktyvos 2009/48/EB 39, 40,
42–45 straipsniai;
(r)
Direktyvos 2009/105/EB 7, 15 ir 17 straipsniai;
(s)
Direktyvos 2009/142/EB 7, 11 ir 12 straipsniai;
(t)
Reglamento (ES) Nr. 305/2011 56–59 straipsniai.
2.           Reglamento (EB) Nr. 764/2008 3
straipsnio 2 dalies a punktas pakeičiamas taip:
„a) Reglamento (ES) Nr. [...] [dėl
gaminių rinkos priežiūros] 10 straipsnį;“
3.           Reglamentas (EB) Nr. 765/2008
iš dalies keičiamas taip:
(a)
 Reglamento (EB) Nr. 765/2008
1 straipsnio 2 ir 3 dalys, 2 straipsnio 14, 15, 17, 18 ir 19 punktai, III skyrius
ir 32 straipsnio 1 dalies e punktas išbraukiami;
(b)
Reglamento (EB) Nr. 765/2008 pavadinimas
pakeičiamas taip:
„2008 m. liepos 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos
reglamentas (EB) Nr. 765/2008, kuriuo nustatomi atitikties vertinimo
įstaigų akreditavimo reikalavimai ir bendrieji žymėjimo CE
ženklu principai ir panaikinamas Reglamentas (EEB) Nr. 339/93“
Nuorodos į Reglamento (EB) Nr. 765/2008 15–29
straipsnių nuostatas laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir
skaitomos pagal priede pateiktą atitikties lentelę.
35 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
Procedūroms, pradėtoms nacionaliniu
ar Sąjungos lygiu pagal bet kurią iš šio reglamento 34 straipsnyje ar
Direktyvos 2001/95/EB 6–9 straipsniuose nurodytų nuostatų, toliau
taikomos tos nuostatos.
36 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja [įrašyti
datą – ta pati data kaip Reglamento (ES) Nr. [... / ...] dėl
vartojimo gaminių saugos]
Jis taikomas nuo 2015 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai
taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
PRIEDAS
Atitikties lentelė
 Reglamentas (EB) Nr. 765/2008 || Šis reglamentas
 15 straipsnio 1, 2 ir 5 dalys || 2 straipsnis
 15 straipsnio 3 dalis || -
 15 straipsnio 4 dalis || 3 straipsnio 1 dalis
 16 straipsnio 1 dalis || 4 straipsnio 1 dalis
 16 straipsnio 2 dalis || 4 straipsnio 2 dalis kartu su 3 straipsnio 12 dalimi; 17 straipsnio 1 dalis ir 26 straipsnio 5 dalis
 16 straipsnio 3 dalis || -
 16 straipsnio 4 dalis || -
 17 straipsnio 1 dalis || 5 straipsnio 4 dalis
 17 straipsnio 2 dalis || 26 straipsnio 1 dalis
 18 straipsnio 1 dalis || 5 straipsnio 3 dalis
 18 straipsnio 2 dalis || 6 straipsnio 6 dalis
 18 straipsnio 3 dalis || 5 straipsnio 2 dalis
 18 straipsnio 4 dalis || 6 straipsnio 4 dalis
 18 straipsnio 5 ir 6 dalys || 4 straipsnio 3 dalis, 6 straipsnio 7, 8 ir 9 dalys, 26 straipsnio 2 dalis
 19 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa || 6 straipsnio 1 dalis
 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa || 6 straipsnio 5 dalis ir 7 straipsnis
 19 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa || 8 straipsnio 1 dalies antra pastraipa
 19 straipsnio 2 dalis || 6 straipsnio 2 dalis
 19 straipsnio 3 dalis || 9 straipsnio 5 dalies a punktas
 19 straipsnio 4 dalis || 6 straipsnio 3 dalis
 19 straipsnio 5 dalis || 26 straipsnio 5 dalis ir 27 straipsnis
 20 straipsnio 1 dalis || 9 straipsnio 4 dalis ir 18 straipsnio 1 dalies b punktas
 20 straipsnio 2 dalis || 12 straipsnis
 21 straipsnis || 6 straipsnio 4 dalis ir 9 straipsnis
 22 straipsnio 1, 2 ir 3 dalys || 18 straipsnio 1 ir 2 dalys
 22 straipsnio 4 dalis || 17 straipsnis
 23 straipsnio 1 ir 2 dalys || 19 straipsnis
 23 straipsnio 3 dalis || 27 straipsnis
 24 straipsnio 1 ir 2 dalys || 20 straipsnis
 24 straipsnio 3 dalis || 19 straipsnio 1 dalis
 24 straipsnio 4 dalis || 18 straipsnio 2 dalis ir 19 straipsnio 2 dalis
 25 straipsnis || 22–24 straipsniai
 26 straipsnis || 21 straipsnis
 27 straipsnis || 13 straipsnis
 28 straipsnis || 14 straipsnis
 29 straipsnis || 15 straipsnis
LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT
1.           PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
STRUKTŪRA
1.1.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pavadinimas
1.2.        Atitinkama (-os) politikos
sritis (-ys) VGV / VGB sistemoje
1.3.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pobūdis
1.4.        Tikslas (-ai)
1.5.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pagrindas
1.6.        Trukmė ir finansinis
poveikis
1.7.        Numatomas (-i) valdymo
metodas (-ai)
2.           VALDYMO PRIEMONĖS
2.1.        Priežiūros ir
atskaitomybės taisyklės
2.2.        Valdymo ir kontrolės
sistema
2.3.        Sukčiavimo ir
pažeidimų prevencijos priemonės
3.           NUMATOMAS PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
FINANSINIS POVEIKIS
3.1.        Atitinkama (-os)
daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija (-os) ir
biudžeto išlaidų eilutė(-s)
3.2.        Numatomas poveikis išlaidoms
3.2.1.     Numatomo poveikio išlaidoms
suvestinė
3.2.2.     Numatomas poveikis veiklos
asignavimams
3.2.3.     Numatomas poveikis
administracinio pobūdžio asignavimams
3.2.4.     Suderinamumas su dabartine
daugiamete finansine programa
3.2.5.     Trečiųjų
šalių finansinis įnašas
3.3.        Numatomas poveikis
įplaukoms
FINANSINĖ
TEISĖS AKTO PASIŪLYMO PAŽYMA
1.           PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
STRUKTŪRA
1.1.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pavadinimas
 Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl gaminių rinkos priežiūros pasiūlymas
1.2.        Atitinkama (-os) politikos
sritis (-ys) VGV / VGB sistemoje[42]
2 antraštinė dalis – Įmonė – 02 03
skyrius: Prekių vidaus rinka ir sektorių politika
17 antraštinė dalis – Sveikata ir
vartotojų apsauga – 17 02 skyrius: Vartotojų politika
1.3.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pobūdis
Pasiūlymas (iniciatyva) susijęs (-usi)
su esamos priemonės galiojimo pratęsimu
1.4.        Tikslai
1.4.1.     Komisijos daugiametis
(-čiai) strateginis (-iai) tikslas (-ai), kurio (-ių) siekiama šiuo
pasiūlymu (šia iniciatyva)
Prekių vidaus rinka ir sektorių
politika: gerinti bendrosios rinkos veikimą ir pasiekti aukšto lygio
vartotojų, kitų naudotojų ir kitokių viešųjų
interesų apsaugą;
Apsauga ir pilietybė – vartotojų politika.

1.4.2.     Konkretus (-ūs) tikslas
(-ai) ir atitinkama VGV / VGB veikla
Konkretus ENTR tikslas: reguliariai peržiūrėti galiojantį vidaus rinkos acquis
ir prireikus siūlyti naujus norminius ar nenorminius veiksmus.
Konkretus SANCO tikslas: užtikrinti ir didinti
produktų saugą vykdant veiksmingą rinkos priežiūrą
visoje Sąjungoje.
1.4.3.     Numatomas (-i) rezultatas
(-ai) ir poveikis
Nurodyti poveikį,
kurį pasiūlymas (iniciatyva) turėtų turėti tiksliniams
gavėjams (tikslinėms grupėms).
 Numatomas šios iniciatyvos rezultatas – gerinti Sąjungoje šiuo metu suskaidytą rinkos priežiūros teisinę sistemą. Šiuo pasiūlymu Reglamento (EB) Nr. 765/2008 ir Bendrosios produktų saugos direktyvos nuostatos, susijusios su rinkos priežiūra, turėtų būti įtrauktos į vieną atskirą teisės aktą, kuris reglamentuotų tiek suderintų, tiek nesuderintų Sąjungos teisės aktų sričių gaminius, nesvarbu, ar jie skirti vartotojams ar profesionaliesiems naudotojams, ar gali būti jų naudojami; Šis pasiūlymas turės poveikį ekonominės veiklos vykdytojams ir nacionalinėms institucijoms, kurie bus geriau informuoti apie savo prievoles imtis rinkos priežiūros veiksmų. Pasiūlymu, kuris leis veiksmingiau prižiūrėti su gaminiais susijusių reikalavimų laikymąsi, bus sustiprinta gaminių vartotojų ir kitų naudotojų apsauga.
1.4.4.     Rezultatų ir poveikio
rodikliai
Nurodyti
pasiūlymo (iniciatyvos) įgyvendinimo stebėjimo rodiklius.
-
pranešimų apie nesaugius gaminius GRAS-RAPEX informacijos sistemoje
skaičius,
-
pranešimų RAPEX sistemoje, sukėlusių bent vieną
atsakomąjį (kitų valstybių narių) veiksmą,
procentas,
-
atsakomųjų veiksmų ir pranešimų apie įvykį
santykis (didelė rizika),
-
duomenų, kuriais pasikeista bendrojoje informacijos rėmimo sistemoje
ICSMS, apimtis ir kokybė,
-
bendrų rinkos priežiūros veiksmų skaičius ir rezultatai,
-
dalijimasis darbais ir ištekliais,
-
gaminių saugos reikalavimų vykdymo užtikrinimo rodikliai (biudžetas,
patikros, laboratoriniai tyrimai, taikytos priemonės ir t. t.).
1.5.        Pasiūlymo pagrindas
1.5.1.     Trumpalaikiai arba ilgalaikiai
poreikiai
Bendrasis
tikslas, kurio siekiama šia iniciatyva, – sumažinti nesaugių ar
reikalavimų neatitinkančių gaminių skaičių ir
taip pagerinti bendrosios rinkos veikimą ir užtikrinti aukštą
vartotojų ir kitų naudotojų bei kitų viešųjų interesų
apsaugos lygį.
1.5.2.     Papildoma ES dalyvavimo nauda
Nors
veikia Europos bendroji rinka, už gaminių saugos reikalavimų vykdymo
užtikrinimą atsakingos valstybės narės. Kadangi valstybėse
narėse rinkos priežiūra organizuota nevienodai, o nacionalinės
rinkos priežiūros institucijos tarpusavyje susijusios, kyla problemų.
ES turi teisę pagal SESV 114 straipsnį imtis veiksmų, kad
užtikrintų tinkamą vartotojų gaminių bendrosios rinkos
veikimą ir padidintų tarpvalstybinės rinkos priežiūros
veiksmingumą. Teisę imtis veiksmų papildo SESV 169 straipsnio 1
dalis. Joje numatyta, kad siekdama remti vartotojų interesus ir užtikrinti
vartotojų aukšto lygio apsaugą, Sąjunga, be kita ko, padeda
užtikrinti vartotojų sveikatą, saugą ir ekonominius interesus.
Tačiau siekiant laikytis subsidiarumo principo šis pasiūlymas nedaro
įtakos valstybių narių kompetencijai imtis procedūrų
ir veiksmų dėl konkrečių riziką keliančių
gaminių.
1.5.3.     Panašios patirties išvados
ES
veikia bendroji rinka, o laisvas prekių judėjimas yra labiausiai
išvystyta ir geriausiai įtvirtinta iš keturių pagrindinių vidaus
rinką kuriančių laisvių, tačiau dar ne viskas
pasiekta. Prekiautojai, nesilaikantys įstatymų ir tiekiantys rinkai
riziką keliančius gaminius, gali kelti pavojų visuomenės
sveikatai ir saugai darbe, vartotojų apsaugai, aplinkos apsaugai ir
kitiems viešiesiems interesams. Visas šias problemas turėtų
padėti išspręsti rinkos priežiūra. Tačiau rinkos
priežiūra nebėra priderinta prie Sąjungos reglamentavimo
sistemos naujovių. Ji turi būti vykdoma labai koordinuotai ir taip,
kad būtų greitai reaguojama visoje ES. Iš tiesų
įgyvendinant Bendrąją produktų saugos direktyvą ir
Reglamentą (EB) Nr. 765/2008 pasiekta pažangos, bet rinkos
priežiūros taisyklių pasklidimas po įvairius ES teisės
aktus (Bendrąją produktų saugos direktyvą, Reglamentą
(EB) Nr. 765/2008 ir daug konkrečius sektorius
reglamentuojančių direktyvų) sukėlė ir ekonominės
veiklos vykdytojų, ir nacionalinių institucijų sumaištį bei
sumažino rinkos priežiūros veiksmų veiksmingumą Sąjungoje.
Todėl vieno atskiro rinkos priežiūros reglamento pasiūlymas
padės iš esmės spręsti šias problemas.
1.5.4.     Suderinamumas ir galima
sąveika su kitomis atitinkamomis priemonėmis
Ši
iniciatyva visiškai atitinka laisvo prekių judėjimo acquis,
konkrečiai 2009 m. birželio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos
direktyvą 2009/48/EB dėl žaislų saugos, 2011 m. birželio 8 d.
Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2011/65/ES dėl tam tikrų
pavojingų medžiagų naudojimo elektros ir elektroninėje
įrangoje apribojimo, 2003 m. sausio 27 d. Europos Parlamento ir
Tarybos direktyvą 2002/96/EB dėl elektros ir elektroninės
įrangos atliekų (EEĮA), 2012 m. liepos 4 d. Europos
Parlamento ir Tarybos direktyvą 2012/19/ES dėl elektros ir
elektroninės įrangos atliekų (EEĮA), 2006 m. gruodžio 12 d.
Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/95/EB dėl valstybių
narių įstatymų, susijusių su elektrotechniniais gaminiais,
skirtais naudoti tam tikrose įtampos ribose, suderinimo, 2009 m.
lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/142/EB,
susijusią su dujas deginančiais prietaisais[43].
Šis
pasiūlymas taip pat atitinka pridedamą reglamento dėl vartojimo
gaminių saugos pasiūlymą, pakeisiantį Direktyvą 2001/95/EB
dėl bendrosios produktų saugos.
Pasiūlymu
sukuriama sektorių teisės aktais reglamentuojamų pranešimo apie
nesaugius gaminius ir apsaugos priemones veiksmų sąveika; ateityje
apie juos reikės pranešti tik vieną kartą naudojantis
peržiūrėta RAPEX sistema.
1.6.        Trukmė ir finansinis
poveikis
Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė neribota
1.7.        Numatytas (-i) valdymo
būdas (-ai)
X Komisijos vykdomas tiesioginis centralizuotas
valdymas
X Netiesioginis centralizuotas valdymas,
vykdymo užduotis perduodant:
·
X:         vykdomosioms įstaigoms
·
¨         Bendrijų įsteigtoms
įstaigoms[44]
·
¨         nacionalinėms viešojo sektoriaus
arba viešąsias paslaugas teikiančioms įstaigoms
¨      asmenims, atsakingiems už konkrečių veiksmų
vykdymą pagal Europos Sąjungos sutarties V antraštinę dalį
ir nurodytiems atitinkamame pagrindiniame teisės akte, apibrėžtame
Finansinio reglamento 49 straipsnyje
¨ Pasidalijamasis valdymas kartu su valstybėmis narėmis
¨ Decentralizuotas valdymas kartu su trečiosiomis šalimis
¨ Jungtinis valdymas kartu su tarptautinėmis organizacijomis (nurodyti)
Jei nurodomas daugiau
kaip vienas valdymo būdas, išsamią informaciją pateikti šio
punkto pastabų skiltyje.
Pastabos
Šiai
iniciatyvai nereikia naujų biudžeto išteklių, ji bus finansuojama
perskirstant esamus išteklius. Dalį veiklos valdys Sveikatos ir
vartotojų reikalų vykdomoji agentūra (SVRVA). Pagal 2002 m.
gruodžio 19 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 58/2003,
nustatantį vykdomųjų įstaigų, kurioms pavedamos tam
tikros Bendrijos programų[45]
valdymo užduotys, įstatus Komisija patikėjo[46]
Sveikatos ir vartotojų reikalų vykdomajai agentūrai užduotį
įgyvendinti 2007–2013 m. Bendrijos veiksmų programos
vartotojų politikos srityje valdymo tikslus. Todėl Komisija gali
nuspręsti patikėti Sveikatos ir vartotojų reikalų
vykdomajai agentūrai užduotį įgyvendinti ir 2014–2020 m.
Vartotojų programos tikslus; priėmus šią programą, ji taps
teisiniu gaminių saugos srities viešųjų pirkimų ir
dotacijų pagrindu. Numatomu programos perdavimu bus išplėstos
užduotys, jau dabar perduotos vykdyti SVRVA.
Be
to, šiai iniciatyvai nereikia papildomų biudžeto išteklių su valdymu,
priežiūra ir abiejų IT sistemų, t. y. GRAS-RAPEX ir ICSMS,
pritaikymo susijusioms išlaidoms padengti, atsižvelgiant į išlaidas, jau
įtrauktas į GD SANCO ir GD ENTR daugiametei finansinei programai
siūlomus 2014–2020 m. einamosios veiklos biudžetus.
2.           VALDYMO PRIEMONĖS
2.1.        Priežiūros ir
atskaitomybės taisyklės
Nurodyti dažnumą
ir sąlygas.
Būsimasis
Europos rinkos priežiūros forumas (ERPF) taps diskusijų apie
tinkamą būsimo reglamento nuostatų įgyvendinimą
platforma.
Galutinėje
nuostatoje siūloma Komisijai po penkerių nuostatų galiojimo
metų atlikti nuostatų įgyvendinimo įvertinimą ir
pateikti ataskaitos projektą. Joje turėtų būti išryškintos
galimos Reglamento problemos ir trūkumai; taip būtų pradėti
tolesni veiksmai, įskaitant galimą dalinio pakeitimo
pasiūlymą, kuriais siekiama tobulinti rinkos priežiūros
sistemą.
2.2.        Valdymo ir kontrolės
sistema
2.2.1.     Nustatyta rizika
Rizika,
susijusi su tinkamu sistemos RAPEX veikimu (pvz. pranešimų apie
įvykius pagausėjimas nukreiptų dėmesį nuo tikrai
pavojingų gaminių arba sumažintų pranešimų patikimumą;
su IT susijusios problemos, kaip antai sistemos gedimai, konfidencialumo
klausimai).
Rizika,
susijusi su ICSMS, daugiausia susijusi su IT problemomis, kaip antai galimi
sistemos gedimai ir konfidencialumo klausimai.
2.2.2.     Numatomas (-i) kontrolės
metodas (-ai)
Numatomi
kontrolės metodai išdėstyti Finansiniame reglamente ir taikymo
taisyklėse.
2.3.        Sukčiavimo ir
pažeidimų prevencijos priemonės
Nurodyti dabartines
arba numatytas prevencijos ir apsaugos priemones.
Komisija
turi užtikrinti, kad įgyvendinant pagal Reglamentą (EB, Euratomas)
Nr. 2988/95, Reglamentą (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 ir
Reglamentą (EB) Nr. 1073/1999 finansuojamus veiksmus būtų
saugomi Sąjungos finansiniai interesai taikant prevencines priemones prieš
sukčiavimą, korupciją ir bet kokią kitą
neteisėtą veiklą, atliekant veiksmingus patikrinimus ir, jei
nustatomi pažeidimai, išieškant neteisingai išmokėtas sumas ir, kai
tikslinga, taikant veiksmingas, proporcingas ir atgrasomas sankcijas. Be to,
kad bus taikomi visi teisės aktais nustatyti kontrolės mechanizmai,
kompetentingos Komisijos tarnybos sukurs kovos su sukčiavimu
strategiją, derančią su nauja Komisijos kovos su sukčiavimu
strategija (CAFS, priimta 2011 m. birželio 24 d.) siekiant, inter
alia, užtikrinti, kad kovai su sukčiavimu skirtos vidaus
priemonės visiškai atitiktų CAFS ir kad sukčiavimo rizikos
valdymo metodai padės nustatyti sukčiavimo rizikos sritis bei leis
tinkamai į jas reaguoti. Kur reikia, bus sukurtos ryšių palaikymo
grupės ir tinkamos IT priemonės, skirtos analizuoti su vartotojų
programa susijusius sukčiavimo atvejus. Bus įgyvendinamos
konkrečios priemonės, kaip antai:
·
sprendimuose, susitarimuose ir sutartyse,
sudaromose įgyvendinant vartotojų programą, Komisijai, Audito
Rūmams ir OLAF bus aiškiai suteikiami įgaliojimai atlikti
auditą, patikrinimus vietoje ir inspektavimą;
·
kai atliekamas konkurso paraiškų ir
pasiūlymų vertinimas, pareiškėjai ir konkurso dalyviai bus
tikrinami remiantis paskelbtais atmetimo kriterijais ir deklaracijomis, taikant
Išankstinio perspėjimo sistemą (angl. EWS);
·
išlaidų tinkamumą finansuoti
reglamentuojančios taisyklės bus supaprastintos pagal Finansinio
reglamento nuostatas;
·
visiems darbuotojams, susijusiems su
sutarčių valdymu, o taip pat auditoriams ir tikrintojams, vietoje
tikrinantiems naudos gavėjų deklaracijas, bus reguliariai rengiami
sukčiavimo ir pažeidimų nustatymo mokymai.
3.           NUMATOMAS PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
FINANSINIS POVEIKIS
3.1.        Atitinkama (-os)
daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija (-os) ir
biudžeto išlaidų eilutė(-s)
Dabartinės biudžeto išlaidų eilutės
Daugiametės finansinės programos
išlaidų kategorijas ir biudžeto eilutes nurodyti eilės tvarka.
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija || Biudžeto eilutė || Išlaidų rūšis || Įnašas
 Numeris [Aprašymas………………………………] || DA / NDA ([47]) || ELPA[48] šalių || šalių kandidačių[49] || trečiųjų šalių || pagal Finansinio reglamento 18 straipsnio 1 dalies aa punktą
 Nr. 1 Prekių vidaus rinka ir sektorių politika || 02.03.01.   || DA || TAIP || NE || NE || NE
 Nr. 3 Saugumas ir pilietybė || 17.01.04.01 2014–2020 m. Vartotojų programos administravimui skirtos išlaidos || NDA || TAIP || NE || NE || NE
Prašomos sukurti naujos biudžeto eilutės
Daugiametės
finansinės programos išlaidų kategorijas ir biudžeto eilutes nurodyti
eilės tvarka.
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija || Biudžeto eilutė || Išlaidų rūšis || Įnašas
 Numeris [Išlaidų kategorija…………………………] || DA / NDA || ELPA šalių || šalių kandidačių || trečiųjų šalių || pagal Finansinio reglamento 18 straipsnio 1 dalies aa punktą
 Nr. 3 Saugumas ir pilietybė || 17 02 01 2014–2020 m. Vartotojų programa || DA || TAIP || TAIP || NE || NE
3.2.        Numatomas poveikis išlaidoms
3.2.1.     Numatomo poveikio išlaidoms
suvestinė[50]
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija: || 1 || Prekių vidaus rinka ir sektorių politika
 ENTR GD ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO
  Veiklos asignavimai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Biudžeto eilutės numeris 02.03.01 || Įsipareigojimai || (1) || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Mokėjimai || (2) || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Administracinio pobūdžio asignavimai, finansuojami  konkrečių programų rinkinio lėšomis[51] || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Biudžeto eilutės numeris || Įsipareigojimai || ≥ 1a || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Mokėjimai || ≥ 2a || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO asignavimų ENTR GD || Įsipareigojimai || 1+1a || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Mokėjimai || 1+1a || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
  IŠ VISO veiklos asignavimų || Įsipareigojimai || (3) || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Mokėjimai || (4) || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
  IŠ VISO administracinio pobūdžio asignavimų, finansuojamų konkrečių programų rinkinio lėšomis || (5) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos išlaidų 2 kategoriją || Įsipareigojimai || =3+ 5 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Mokėjimai || =4+ 5 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija: || 3 || Saugumas ir pilietybė
 SANCO GD ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO
  Veiklos asignavimai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Biudžeto eilutės numeris 17.02.01 || Įsipareigojimai || (1) || 3,000 || 3,060 || 3,121 || 3,184 || 3,247 || 3,312 || 18,924
 Mokėjimai || (2) || 1,500 || 3,030 || 3,091 || 3,152 || 3,215 || 4,936 || 18,924
 Administracinio pobūdžio asignavimai, finansuojami  konkrečių veiklos programų paketo lėšomis[52]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Biudžeto eilutės numeris 17.01.04.01 || Įsipareigojimai || ≥ 1a || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
 Mokėjimai || ≥ 2a || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO asignavimų SANCO GD || Įsipareigojimai || 1+1a || 3,100 || 3,160 || 3,221 || 3,284 || 3,347 || 3,412 || 19,524
 Mokėjimai || 1+1a || 1,600 || 3,130 || 3,191 || 3,252 || 3,315 || 5,036 || 19,524
  IŠ VISO veiklos asignavimų || Įsipareigojimai || (3) || 3,000 || 3,060 || 3,121 || 3,184 || 3,247 || 3,312 || 18,924
 Mokėjimai || (4) || 1,500 || 3,030 || 3,091 || 3,152 || 3,215 || 4,936 || 18,924
 IŠ VISO administracinio pobūdžio asignavimų, finansuojamų konkrečių programų rinkinio lėšomis || (5) || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos išlaidų 3 kategoriją || Įsipareigojimai || =3+ 5 || 3,100 || 3,160 || 3,221 || 3,284 || 3,347 || 3,412 || 19,524
 Mokėjimai || =4+ 5 || 1,600 || 3,130 || 3,191 || 3,252 || 3,315 || 5,036 || 19,524
Jei pasiūlymas (iniciatyva) daro poveikį
kelioms išlaidų kategorijoms:
  IŠ VISO veiklos asignavimų || Įsipareigojimai || (6) || 4,300 || 4,360 || 4,421 || 4,484 || 4,547 || 4,612 || 26,724
 Mokėjimai || (7) || 2,800 || 4,330 || 4,391 || 4,452 || 4,515 || 6,236 || 26,724
  IŠ VISO administracinio pobūdžio asignavimų, finansuojamų konkrečių programų rinkinio lėšomis || (8) || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos išlaidų 1–4 kategoriją (Orientacinė suma) || Įsipareigojimai || =6+ 8 || 4,400 || 4,460 || 4,521 || 4,584 || 4,647 || 4,712 || 27,324
 Mokėjimai || =7+ 8 || 2,900 || 4,430 || 4,491 || 4,552 || 4,615 || 6,336 || 27,324
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija: || 5 || „Administracinės išlaidos
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
   ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO
 ENTR GD ||   ||   ||
  Žmogiškieji ištekliai || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 4,716
  Kitos administracinės išlaidos || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,474
 SANCO GD ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Žmogiškieji ištekliai || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 6,288
  Kitos administracinės išlaidos (misijos, susirinkimai) || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,474
 IŠ VISO || Asignavimai || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 11,952
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos išlaidų 5 kategoriją || Iš viso įsipareigojimų = Iš viso mokėjimų) || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 11,952
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
   ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos išlaidų 1–5 kategoriją || Įsipareigojimai || 6,392 || 6,452 || 6,513 || 6,576 || 6,639 || 6,704 || 39,276
 Mokėjimai || 4,892 || 6,422 || 6,483 || 6,544 || 6,607 || 8,328 || 39,276
3.2.2.     Numatomas poveikis veiklos
asignavimams
Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti
veiklos asignavimai naudojami taip:
Įsipareigojimų asignavimai mln. EUR
dabartinėmis kainomis (tūkstantųjų tikslumu)
 Nurodyti tikslus ir rezultatus   ò ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO
   ||
 Rezultato rūšis[53] || Vidutinės rezultato išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Bendras rezultatų skaičius || Iš viso išlaidų
 Konkretus tikslas[54] Reguliariai peržiūrėti galiojantį vidaus rinkos acquis ir prireikus siūlyti naujus norminius ar nenorminius veiksmus.   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Gairės ir lyginamoji veikla ||   || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0,050 || 6 || 0.300 ||
 Techninė ir administracinė pagalba ||   || 0.600 || 1 || 0.600 || 1 || 0.600 || 1 || 0.600 || 1 || 0.600 || 1 || 0.600 || 1 || 0,600 || 6 || 3.600 ||
 Europos rinkos priežiūros politikos skatinimas   ||   || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 6 || 0.300
 Bendradarbiavimas su trečiosiomis šalimis ||   || 0.100 || 1 || 0.100 || 1 || 0.100 || 1 || 0.100 || 1 || 0.100 || 1 || 0.100 || 1 || 0.100 || 6 || 0.600
 Parama rinkos priežiūros institucijoms (įskaitant ICSMS) ||   || 0.500 || 2 || 0.500 || 2 || 0.500 || 2 || 0.500 || 2 || 0.500 || 2 || 0.500 || 2 || 0.500 || 12 || 3.000
 1 ENTR konkretaus tikslo tarpinė suma || 6 || 1.300 || 6 || 1.300 || 6 || 1.300 || 6 || 1.300 || 6 || 1.300 || 6 || 1.300 || 36 || 7.800
 KONKRETUS TIKSLAS SANCO ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rezultatas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rinkos priežiūros ir jos vykdymo užtikrinimo veiksmai(bendri veiksmai, pareigūnų mainai, rinkos priežiūros forumo sekretoriato finansavimas) ||   || 2,357 || 3 || 2,242 || 3 || 2,287 || 3 || 2,333 || 3 || 2,380 || 3 || 2,427 || 3 || 2,425 || 18 || 14,144
 Tolesnis RAPEX (ypač IT sistemų) vystymas ir valdymas ||   || 0,797 || 1 || 0,758 || 1 || 0,773 || 1 || 0,788 || 1 || 0,804 || 1 || 0,820 || 1 || 0,837 || 6 || 4,780
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 1 SANCO konkretaus tikslo tarpinė suma || 4 || 3,000 || 4 || 3,060 || 4 || 3,121 || 4 || 3,184 || 4 || 3,247 || 4 || 3,312 || 24 || 18,924
 IŠ VISO IŠLAIDŲ ||   || 4,300 ||   || 4,360 ||   || 4,421 ||   || 4,484 ||   || 4,547 ||   || 4,612 ||   || 26,724
3.2.3.     Numatomas poveikis administracinio
pobūdžio asignavimams
3.2.3.1.  Suvestinė
Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti
administraciniai asignavimai naudojami taip:
mln. EUR
(tūkstantųjų tikslumu)
   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO
 Daugiametės finansinės programos KATEGORIJA ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ENTR žmogiškieji ištekliai || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 4,716
 SANCO žmogiškieji ištekliai (vidutinės išlaidos FTE: 131 000 €) || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 6,288
 Kitos ENTR administracinės išlaidos || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,474
 Kitos SANCO administracinės išlaidos || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,474
 Daugiametės finansinės programos 5 išlaidų KATEGORIJOS tarpinė suma || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 11,952
 Neįtraukta į daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ[55]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Žmogiškieji ištekliai || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
 Kitos SANCO administracinio pobūdžio išlaidos || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
 Neįtraukta į daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJOS tarpinę sumą || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
 IŠ VISO || 2,092 || 2,092 || 2,092 || 2,092 || 2,092 || 2,092 || 12,552
3.2.3.2.  Numatomi žmogiškųjų
išteklių poreikiai
Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti
žmogiškieji ištekliai naudojami taip:
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
 ENTR – 01 01 01 (Komisijos būstinė ir atstovybės) || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786
 SANCO – 01 01 01 (Komisijos būstinė ir atstovybės), (Vidutinės išlaidos FTE: 131 000 €) || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048
 XX 01 01 02 (Delegacijos) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 XX 01 05 01 (Netiesioginiai moksliniai tyrimai) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 10 01 05 01 (Tiesioginiai moksliniai tyrimai) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 XX 01 02 01 (CA, INT, SNE finansuojami iš bendrojo biudžeto) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA ir SNE delegacijose) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 XX 01 04 yy[56] || būstinėje[57] || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 delegacijose || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 XX 01 05 02 (CA, INT, SNE — netiesioginiai moksliniai tyrimai) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 10 01 05 02 (CA, INT, SNE — tiesioginiai moksliniai tyrimai) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Kitos biudžeto eilutės (nurodyti) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 IŠ VISO (ENTR, SANCO) || 1,834 || 1,834 || 1,834 || 1,834 || 1,834 || 1,834
XX yra atitinkama
politikos sritis arba biudžeto antraštinė dalis.
Žmogiškųjų išteklių poreikiai bus
tenkinami panaudojant GD darbuotojus, jau paskirtus priemonei valdyti ir (arba)
perskirstytus generaliniame direktorate, ir prireikus finansuojami iš
papildomų lėšų, kurios atsakingam GD gali būti skiriamos
pagal metinę asignavimų skyrimo procedūrą ir atsižvelgiant
į biudžeto apribojimus. Reikalingi ištekliai nurodyti neatsižvelgiant
į užduotis, kurias atliks vykdomoji agentūra. Dėl pasiūlymo
nebus didinami vykdomajai agentūrai jau paskirti ištekliai.
Vykdytinų
užduočių aprašymas:
 Pareigūnai ir laikinieji darbuotojai   || Administratoriai: užtikrina tinkamą ES rinkos priežiūros politikos priemonių įgyvendinimą, stebi ir teikia ataskaitas; padeda kurti priemones ir atlieka valstybių narių rinkos priežiūros reglamento vykdymo užtikrinimo lyginamąją analizę; prisideda prie sistemos RAPEX veikimo, įskaitant pranešimų apie įvykį ir reakcijų vertinimą; valdo ir tobulina ICSMS platformą ir atitinkamas gaires; seka rinkos priežiūros srities politikos raidą ir valstybių narių keitimąsi informacija; dalyvauja su rinkos priežiūra susijusiose ekspertų grupėse, jose atstovauja Komisijai; kuria naujas veiklos formas ar plėtoja esamas, apmąsto veiklos koncepciją; tobulina ir užtikrina valstybių narių rinkos priežiūros koordinavimą ir bendrus veiksmus; prisideda vystant, priimant ir vėliau įgyvendinant peržiūrėtas RAPEX gaires ir peržiūrėtas rizikos vertinimo gaires. Asistentai: kaip RAPEX vidaus komandos nariai teikia administracinę pagalbą RAPEX veikimui; įspėja apie galimus pranešimų apie įvykį nesutapimus ar dubliavimąsi, teikia pagalbą RAPEX kontaktinių centrų susitikimuose; tais atvejais, jei oficialiai nepaklūstama RAPEX pranešimui apie įvykį, prižiūrimi atsakingo administratoriaus padeda sekti tolesnę įvykių eigą; padeda rengti savaitines patvirtintų pranešimų ataskaitas; naudodamiesi sistema Poetry koordinuoja ir pateikia vertimo užsakymus; padeda įdiegti vidaus kontrolės standartus ir jų laikytis, visų pirma užtikrina RAPEX įspėjimo grupės koordinatoriaus ir vadovo veiklos tęstinumą, kilus jiems svarbiems klausimams; koordinuoja pranešimų patvirtinimo ir RAPEX atsakymų informaciją ir dokumentų valdymą; analizuoja ir valdo su sistema RAPEX susijusius statistikos duomenis; analizuoja su GRAS RAPEX valdymu susijusias vidaus procedūras ir padeda rengti atitinkamus vartotojų vadovus.
 Išorės personalas ||
3.2.4.     Suderinamumas su dabartine
daugiamete finansine programa
Pasiūlymas suderinamas su Komisijos
pasiūlyta 2014–2020 m. daugiamete finansine programa.
3.2.5.     Trečiųjų
šalių įnašai
Pasiūlyme nenumatyta bendro su
trečiosiomis šalimis finansavimo.
3.3.        Numatomas poveikis
įplaukoms
Pasiūlymas neturi finansinio poveikio
įplaukoms.
[1]               Derinimo
taisyklėmis siekiama užtikrinti laisvą gaminių
judėjimą ir aukštu lygiu apsaugoti viešąjį interesą,
kuriuo valstybės narės kitaip galėtų remtis gaminių
prekybos apribojimams pateisinti.
[2]               Pagal
tarptautinius ES susitarimus su ELPA Šalimis ir Turkija.
[3]               OL L 11, 2002 1 15, p. 4.
[4]               OL L 218, 2008 8 13, p. 30.
[5]               COM(2011) 206 galutinis.
[6]               COM(2012) 573 final.
[7]               OL C , ,
p. .
[8]               OL L 218,
2008 8 13, p. 30.
[9]               OL L 11, 2002
1 15, p. 4.
[10]             2010/2085(INI).
[11]             OL L 165, 2004
4 30, p. 1.
[12]             OL L 165, 2010
6 30, p.1.
[13]             OL L 218, 2008
8 13, p. 82.
[14]             OL L 145, 2001
5 31, p. 43.
[15]             OL L 281, 1995
11 23, p. 31.
[16]             OL L 8, 2001
1 12, p. 1.
[17]             OL L 298, 2012
10 26, p. 1.
[18]             OL L 55, 2011
2 28, p. 11.
[19]             OL L 399, 1989
12 30, p. 18.
[20]             OL L 121, 1993
5 15, p. 20.
[21]             OL L 100, 1994
4 19, p. 1.
[22]             OL L 164, 1994
6 30, p. 15.
[23]             OL L 213, 1995
9 7, p. 1.
[24]             OL L 181, 1997
7 9, p. 1.
[25]             OL L 91, 1999
4 7, p. 10.
[26]             OL L 106, 2000
5 3, p. 21.
[27]             OL L 162, 2000
7 3, p. 1.
[28]             OL L 390, 2004
12 31, p. 24.
[29]             OL L 157, 2006
6 9, p. 24.
[30]             OL L 374, 2006
12 27, p. 10.
[31]             OL L 154, 2007
6 14, p. 1.
[32]             OL L 191, 2008
7 18, p. 1.
[33]             OL L 170, 2009
6 30, p. 1.
[34]             OL L 264, 2009
10 8, p. 12.
[35]             OL L 330, 2009
12 16, p. 10.
[36]             OL L 174, 2011
7 1, p. 88.
[37]             OL L 88, 2011
4 4, p. 5.
[38]             OL L 218, 2008
8 13, p. 21.
[39]             OL L 302, 1992
10 19, p. 1.
[40]             OL L 316, 2012
11 14, p. 12.
[41]             OL L 292, 1996
11 14, p. 2.
[42]             VBS –
veikla grind˛iamas valdymas, VGB – veikla grind˛iamas biud˛eto
sudarymas.
[43]             Visas
sektorių teisės aktų sąrašas pateikiamas šio reglamento
priede.
[44]             Kaip
nurodyta Finansinio reglamento 185 straipsnyje.
[45]             OL L 11, 2003
1 16, p. 1.
[46]             2008 m.
rugsėjo 9 d. Komisijos sprendimas K (2008)4943.
[47]             DA –
diferencijuotieji asignavimai / NDA – nediferencijuotieji asignavimai.
[48]             ELPA –
Europos laisvosios prekybos asociacija.
[49]             Šalių
kandidačių ir, kai taikoma, Vakarų Balkanų potencialių
šalių kandidačių.
[50]             Suma
priklauso nuo Komisijos pateikto naujos 2014–2020 m. daugiametės
finansinės programos pasiūlymo rezultatų.
[51]             Techninė
ir (arba) administracinė pagalba bei išlaidos ES programų ir (arba)
veiksmų įgyvendinimui remti (buvusios BA eilutės),
netiesioginiai moksliniai tyrimai, tiesioginiai moksliniai tyrimai.
[52]             Techninė
ir (arba) administracinė pagalba bei išlaidos ES programų ir (arba)
veiksmų įgyvendinimui remti (buvusios BA eilutės),
netiesioginiai moksliniai tyrimai, tiesioginiai moksliniai tyrimai.
[53]             Rezultatai yra tiektini gaminiai ir paslaugos (pvz., kiek finansuota
studentų mainų, kiek km kelių nutiesta ir t. t.)
[54]             Kaip
apibūdinta 1.4.2 skirsnyje „Konkretus (-ūs) tikslas (-ai)...“
[55]             Techninė
ir (arba) administracinė pagalba bei išlaidos ES programų ir (arba)
veiksmų įgyvendinimui remti (buvusios BA eilutės),
netiesioginiai moksliniai tyrimai, tiesioginiai moksliniai tyrimai.
[56]             Neviršijant
viršutinės ribos, nustatytos išorės personalui, finansuojamam iš
veiklos asignavimų (buvusių BA eilučių).
[57]             Būtina
struktūriniams fondams, Europos žemės ūkio fondui kaimo
plėtrai (EŽŪFKP) ir Europos žuvininkystės fondui (EŽF).