				|

		52013PC0534

			Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS dėl Europos prokuratūros įsteigimo /* COM/2013/0534 final - 2013/0255 (APP) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
Baudžiamasis persekiojimas už nusikaltimus ES
biudžetui dabar priklauso išimtinei valstybių narių kompetencijai,
šioje srityje Sąjunga neturi įgaliojimų. Nors šių
nusikaltimų galima žala labai didelė, atitinkamos nacionalinės
valdžios institucijos ne visada juos tiria ir patraukia už juos
atsakomybėn, nes teisėsaugos ištekliai yra riboti. Todėl šioje
srityje nacionalinės teisėsaugos institucijų pastangos neretai
tebėra fragmentiškos, o į tarpvalstybinį nusikaltimų
mastą jos paprastai neatkreipia dėmesio.
Kovojant su tarpvalstybiniu sukčiavimu
Europos lygmeniu reikėtų atlikti glaudžiai koordinuojamus ir
veiksmingus tyrimus ir vykdyti baudžiamąjį persekiojimą,
tačiau esamas informacijos mainų ir koordinavimo lygmuo, nors tokios
Sąjungos įstaigos kaip Eurojustas, Europolas ir Europos kovos su
sukčiavimu tarnyba (OLAF) aktyviau deda pastangas, yra nepakankamas šiam
tikslui pasiekti. Koordinavimas, bendradarbiavimas ir informacijos mainai susiję
su įvairiomis problemomis ir apribojimais, nes skirtingoms
teritorinėms ir funkcinėms jurisdikcijoms priklausančios
institucijos yra pasidalijusios atsakomybės sritis. Kasdien įvairiais
lygmenimis tarp įvairių institucijų atsiranda teisminių
kovos su sukčiavimu veiksmų trūkumų, smarkiai
kliudančių veiksmingai tirti poveikį Sąjungos finansiniams
interesams turinčius nusikaltimus ir vykdyti jų baudžiamąjį
persekiojimą.
Eurojustas ir Europolas yra bendrai
įgalioti padėti keistis informacija ir koordinuoti nacionalinius
nusikaltimų tyrimus ir baudžiamąjį persekiojimą,
tačiau jie neturi įgaliojimų patys atlikti tyrimo ar baudžiamojo
persekiojimo veiksmų. Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) yra
įgaliota tirti sukčiavimą ir neteisėtą veiklą,
turinčius poveikį ES, tačiau ji gali atlikti tik
administracinius tyrimus. Nacionalinės teisminės institucijos dažnai
veikia lėtai, paprastai baudžiamojon atsakomybėn patraukiama retai, o
skirtingose Sąjungos valstybėse narėse gauti rezultatai išvis yra
nevienodi. Remiantis tokiais duomenimis, valstybių narių
teisminių kovos su sukčiavimu veiksmų dabar negalima laikyti
veiksmingais, lygiaverčiais ir atgrasančiais, kaip to reikalaujama
pagal Sutartį.
Kadangi valstybių narių
nusikaltimų tyrimo ir baudžiamojo persekiojimo institucijos šiuo metu
negali užtikrinti lygiaverčio apsaugos ir priverstinio vykdymo lygio,
Sąjunga turi ne tik kompetenciją, bet ir pareigą veikti.
Teisiniu požiūriu to reikalaujama Sutarties 325 straipsnyje,
tačiau, atsižvelgiant į šioje srityje taikomas konkrečias
Sąjungos taisykles, Sąjunga taip pat gali geriausiai apsaugoti savo
pačios finansinius interesus, net ir patraukdama atsakomybėn už
nusikaltimus šiems interesams. Sutarties 86 straipsnyje numatytas
būtinas tokios naujos Sąjungos lygmens baudžiamojo persekiojimo
sistemos teisinis pagrindas, kai šios sistemos tikslas – ištaisyti esamos
teisėsaugos sistemos, grindžiamos vien nacionalinėmis pastangomis,
trūkumus ir suteikti šiems siekiams daugiau nuoseklumo ir koordinavimo.
Šiuo pasiūlymu siekiama įsteigti
Europos prokuratūrą, apibrėžti jos kompetencijos sritis ir
veiklos procedūras. Juo papildomas ankstesnis teisės akto
pasiūlymas[1],
kuriame apibrėžiami nusikaltimai ir taikytinos sankcijos.
Šis pasiūlymas – tai teisės
aktų rinkinio dalis, nes kartu su juo bus pateiktas pasiūlymas
dėl Eurojusto reformos.
2.           KONSULTACIJŲ SU
SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Rengdama šį reglamentą, Komisija ne
kartą plačiai konsultavosi su suinteresuotaisiais subjektais, taip
pat rėmėsi ankstesnėmis ilgiau nei dešimtmetį vykusiomis
diskusijomis, susijusiomis su Europos prokuratūra[2]. Parengiamosios konsultacijos
dėl šio pasiūlymo apėmė svarbiausius į šį
reglamentą įtrauktus klausimus, įskaitant įvairias
galimybes, susijusias su Europos atitinkamų nusikaltimų tyrimų
ir baudžiamojo persekiojimo sistemos institucine, teisine, organizacine ir
operatyvine struktūra.
Dar 2012 m. internete buvo paskelbti ir
išplatinti du klausimynai, vienas iš jų skirtas teisingumo srities
specialistams, o kitas – plačiajai visuomenei. Apskritai atsakymuose
teigiamai įvertinti nauji veiksmai materialinei ir procesinei sistemai
stiprinti, kad būtų kovojama su ES finansiniams interesams
kenkiančiais nusikaltimais, ir dauguma taip pat palaikė mintį
įsteigti Europos prokuratūrą. Taip pat buvo pateikta
įvairių išsamesnių siūlymų, atkreiptas dėmesys
į rūpestį keliančius dalykus ir iškelti klausimai,
visų pirma susiję su Europos prokuratūros ir nacionalinių
prokuratūrų santykiu, Europos prokuratūros kompetencija
vadovauti nacionalinio lygmens tyrimams ir juos koordinuoti ar galimi sunkumai,
susiję su suderintomis Europos darbo tvarkos taisyklėmis, taikomomis
Europos prokuratūros bylose. Atliekant išorinį tyrimą, tuo pat
metu įvairiose valstybėse narėse buvo atliekami vietos tyrimai.
Be to, per visus 2012 m. ir 2013 m. pradžioje Europos lygmeniu vyko
įvairios diskusijos ir susitikimai:
·
prokuratūrų arba lygiaverčių
institucijų prie valstybių narių aukščiausiųjų
teismų tinklas, Budapeštas, 2012 m. gegužės 25–26 d.;
·
konferencija „Europos prokuratūros
projektas?“, Liuksemburgas, 2012 m. birželio 13–15 d. Konferencijoje
dalyvavo mokslo įstaigų, ES institucijų ir valstybių
narių ekspertai bei aukšto lygio atstovai;
·
Komisijos pirmininko pavaduotojos V. Reding
konsultacinis susitikimas su valstybių narių generaliniais
prokurorais ir prokuratūrų vadovais, Briuselis, 2012 m. birželio
26 d. Susitikime buvo galima atvirai diskutuoti konkrečiais
klausimais, susijusiais su Sąjungos finansinių interesų apsauga;

·
2012 m. spalio 18 d. Komisija
surengė konsultacinį susitikimą su galima Eurojusto reforma
susijusiais klausimais, jame su valstybių narių atstovais taip pat
buvo aptarti Europos prokuratūros įsteigimo klausimai. Susitikime
apskritai pritarta glaudaus Eurojusto ir Europos prokuratūros ryšio
nustatymui;
·
10-ojoje OLAF sukčiavimo srityje
dirbančių prokurorų konferencijoje, kuri vyko 2012 m.
lapkričio 8–9 d. Berlyne, buvo galima panagrinėti, kaip
nacionalinės prokuratūros sąveikautų su Europos
prokuratūra, jeigu ji būtų įsteigta;
·
2012 m. lapkričio 26 d. surengtoje
neoficialioje konsultacijoje su gynybos advokatais (CCBE ir ECBA) buvo
apžvelgtos procesinės įtariamųjų garantijos ir šiuo
atžvilgiu pateiktos naudingos rekomendacijos;
·
Europos teisės akademijos (ERA) seminaras
„Siekis įsteigti Europos prokuratūrą“, 2013 m. sausio 17 ir
18 d.;
·
Komisijos Europos baudžiamosios politikos
ekspertų grupės susitikimas, Briuselis, 2013 m. sausio 23 d.;
·
papildomas konsultacinis susitikimas su ECBA ir
CCBE, Briuselis, 2013 m. balandžio 9 d.
Be to, antrąjį 2012 m.
pusmetį ir 2013 m. pradžioje vyko įvairūs dvišaliai
konsultaciniai susitikimai su valstybių narių valdžios
institucijomis.
Komisija atliko politikos galimybių
poveikio vertinimą, atsižvelgdama, be kitų dalykų, į
išorės tyrimą (sutartis Nr. JUST/2011/JPEN/FW/0030.A4), kuriame
nagrinėtos įvairios galimybės, susijusios su Europos
prokuratūros įsteigimu. Remiantis poveikio vertinimo analize,
įsteigus Europos prokuratūrą kaip decentralizuotą
integruotą Sąjungos įstaigą, paremtą
nacionalinėmis teismų sistemomis, būtų gauta daugiausia
naudos ir patirta mažiausiai išlaidų.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO
ASPEKTAI
3.1.        Teisinis pagrindas
Pasiūlymo teisinis pagrindas yra
Sutarties 86 straipsnis. Remiantis to straipsnio 1 dalimi, „siekiant
kovoti su Sąjungos finansiniams interesams kenkiančiais
nusikaltimais, Taryba, pagal specialią teisėkūros
procedūrą priimdama reglamentus, Eurojust pagrindu gali
įkurti Europos prokuratūrą. Taryba, gavusi Europos Parlamento
pritarimą, sprendžia vieningai“. Minėto straipsnio 2 dalyje taip
apibrėžiama Europos prokuratūros atsakomybės sritis: „Europos
prokuratūros kompetencijai, prireikus veikiant kartu su Europolu,
priklauso Sąjungos finansinių interesų pažeidimų tyrimas,
jų vykdytojų ir bendrininkų baudžiamasis persekiojimas bei
kaltinimo palaikymas teisme, kaip nustatyta šio straipsnio 1 dalyje
nurodytame reglamente. Tokių pažeidimų atžvilgiu valstybių
narių kompetentinguose teismuose ji vykdo prokuroro funkcijas.“ Galiausiai
86 straipsnio 3 dalyje apibrėžiama dalykinė pagal jį
priimtinų reglamentų taikymo sritis: „1 dalyje nurodytuose
reglamentuose apibrėžiamos Europos prokuratūrai taikytinos bendrosios
taisyklės, jos funkcijų vykdymą reglamentuojančios
sąlygos, jos veiklai taikytinos procesinės normos, taip pat įrodymų
leistinumą reglamentuojančios taisyklės ir vykdant funkcijas
naudojamų procesinių priemonių teisminei priežiūrai
taikytinos normos.“
3.2.        Subsidiarumas ir
propocingumas
Sajungai reikia imtis veiksmų, nes
numatomi veiksmai yra neatsiejami nuo Sąjungos. Tai reiškia, kad
Sąjungos lygmeniu bus vadovaujama tyrimams ir patraukimui atsakomybėn
už nusikaltimus, kenkiančius jos pačios finansiniams interesams,
kurių apsauga pagal SESV 310 straipsnio 6 dalį ir 325
straipsnį privalo rūpintis ir Sąjunga, ir valstybės
narės, ir jie bus taip koordinuojami. Pagal subsidiarumo principą šis
tikslas dėl savo masto ir padarinių gali būti pasiektas tik
Sąjungos lygmeniu. Kaip nurodyta pirmiau, dabartinė padėtis, kai
patraukti atsakomybėn už nusikaltimus Sąjungos finansiniams
interesams priklauso tik valstybių narių institucijų
kompetencijai, netenkina ir esant tokiai padėčiai nepakankamai
pasiekiamas tikslas veiksmingai kovoti su poveikį Sąjungos biudžetui
turinčiais nusikaltimais.
Pagal proporcingumo principą šiuo
reglamentu neviršijama tai, kas yra būtina šiam tikslui pasiekti. Visame
siūlomame tekste pateiktomis galimybėmis mažiausiai kišamasi į
valstybių narių teisinę tvarką ir institucinę
struktūrą. Svarbiausi pasiūlymo aspektai, kaip antai tyrimo
priemonėms taikomos teisės pasirinkimas, deleguotųjų
prokurorų pareigybės, decentralizuotas Europos prokuratūros
pobūdis ir teisminės kontrolės sistema sukurta siekiant
neviršyti to, kas buvo būtina svarbiausiems pasiūlymo tikslams
pasiekti.
Sąjungos kompetencija kovoti su
sukčiavimu ir kitais jos finansiniams interesams kenkiančiais
nusikaltimais vienareikšmiškai įtvirtinta Sutarties 86 ir
325 straipsniuose. Kadangi Sąjungos kompetencija nepapildo
valstybių narių kompetencijos ir ją įgyvendinti tapo
būtina siekiant veiksmingiau apsaugoti Sąjungos finansinius
interesus, siūlomas teisės aktų rinkinys atitinka subsidiarumo
reikalavimą.
3.3.        Pasiūlymo paaiškinimas
pagal skyrius
Pagrindiniai pasiūlymo tikslai:
·
padėti stiprinti Sąjungos finansinių
interesų apsaugą ir toliau plėtoti teisingumo erdvę, taip
pat didinti ES įmonių ir piliečių pasitikėjimą ES
institucijomis, kartu paisant visų Europos Sąjungos pagrindinių
teisių chartijoje įtvirtintų pagrindinių teisių;
·
sukurti darnią Sąjungos finansiniams
interesams kenkiančių nusikaltimų tyrimo ir patraukimo
atsakomybėn už juos Europos sistemą;
·
užtikrinti veiksmingesnį ir
rezultatyvesnį Sąjungos finansiniams interesams kenkiančių
nusikaltimų tyrimą ir patraukimą atsakomybėn už juos;
·
vykdyti daugiau baudžiamųjų
persekiojimų, kad būtų nuteista daugiau asmenų ir daugiau
susigrąžinta nesąžiningai gautų Sąjungos lėšų;
·
užtikrinti glaudų Europos ir nacionalinių
kompetentingų institucijų bendradarbiavimą ir veiksmingus
informacijos mainus;
·
labiau atgrasyti nuo Sąjungos finansiniams
interesams kenkiančių nusikaltimų darymo.
3.3.1.     I skyrius. Dalykas ir
sąvokų apibrėžtys
Šiame skyriuje aprašomas reglamento dalykas –
Europos prokuratūros įsteigimas. Be to, jame apibrėžiamos kai
kurios tekste vartojamos sąvokos, pvz., „Sąjungos finansiniai
interesai“.
3.3.2.     II skyrius. Bendrosios
nuostatos
Šiame skyriuje reglamentuojamos svarbiausios
Europos prokuratūros ypatybės, jos, kaip naujos Sąjungos
tarnybos, kuriai suteiktos tyrimo ir baudžiamojo persekiojimo funkcijos,
statusas ir struktūra. Taip nustatomos konkrečios Europos prokuroro
ir jo atstovų skyrimo ir atleidimo taisyklės. Be to, nustatomi
pagrindiniai jos veiklos principai.
1 skirsnyje (Europos prokuratūros
statusas, veiklos organizavimas ir struktūra) paaiškinama, kaip yra
sudaryta Europos prokuratūra ir kokios funkcijos bus jai patikėtos.
Jame numatyta, kad ji bus įsteigta kaip nauja Sąjungos įstaiga,
turinti teisinį subjektiškumą, ir reglamentuojami jos santykiai su
Eurojustu. Iš svarbiausių Europos prokuratūros ypatybių tekste
nurodyti nepriklausomumas ir atskaitingumas, kurie turėtų užtikrinti
Europos prokuratūros gebėjimą vykdyti savo funkcijas ir naudotis
savo įgaliojimais taip, kad ji būtų atspari bet kokiai
netinkamai įtakai. Šiame skirsnyje taip pat apibūdintos svarbiausios
Europos prokuratūros struktūros ypatybės.
2 skirsnyje (Europos prokuratūros
narių skyrimas ir atleidimas) numatytos Europos prokuroro, jo
pavaduotojų ir darbuotojų skyrimui ir atleidimui taikytinos
taisyklės. Europos prokuroro skyrimo procedūra sukurta taip, kad
būtų užtikrintas jo nepriklausomumas ir atskaitingumas Sąjungos
institucijoms, o vykdyti jo atleidimo procedūrą patikėta Europos
Sąjungos Teisingumo Teismui. Europos deleguotiesiems prokurorams, kuriuos
skirs ir atleis Europos prokuroras, taikoma procedūra užtikrinamas jų
įtraukimas į nacionalines prokuratūrų sistemas.
3 skirsnyje (Pagrindiniai principai) aprašyti
svarbiausi teisiniai principai, reglamentuosiantys Europos prokuratūros
veiklą, įskaitant atitiktį Europos Sąjungos
pagrindinių teisių chartijai, proporcingumą, reglamento
įgyvendinimą taikant nacionalinę teisę, procesinį
neutralumą, tyrimų teisėtumą ir spartumą,
valstybių narių pareigą padėti Europos prokuratūrai
atlikti tyrimus ir vykdyti baudžiamąjį persekiojimą.
4 skirsnyje (Europos prokuratūros
kompetencija) patikslinti nusikaltimai, priklausantys dalykinei Europos
prokuratūros kompetencijai. Šie nusikaltimai turės būti
apibrėžiami pagal nacionalinę teisę, kuria įgyvendinama
Sąjungos teisė (Direktyva 2013/xx/ES). Tekste skiriamos dvi
nusikaltimų kategorijos: pirmoji savaime priklauso Europos prokuroro
kompetencijai (12 straipsnis), o kompetenciją dėl antrosios
kategorijos (13 straipsnis) reikia nustatyti esant tam tikram ryšiui su
pirmosios kategorijos nusikaltimais. Šiame skirsnyje taip pat aprašoma, kaip
Europos prokuroras įgyvendins savo kompetenciją šių
nusikaltimų srityje.
3.3.3.     III skyrius. Tyrimams,
baudžiamajam persekiojimui ir nagrinėjimui teisme taikomos proceso
taisyklės
Šiame skyriuje nurodytos svarbiausios Europos
prokuratūros tyrimų ir baudžiamojo persekiojimo ypatybės,
įskaitant nuostatas dėl to, kaip nacionaliniai teismai
turėtų juos kontroliuoti, kokius sprendimus Europos prokuratūra
galėtų priimti tyrimui pasibaigus, kaip ji vykdytų savo
baudžiamojo persekiojimo funkcijas ir kaip surinkti įrodymai
būtų naudojami teismuose.
1 skirsnyje (Tyrimo atlikimas) numatytos
bendros taisyklės, taikomos Europos prokuratūros atliekamiems
tyrimams, įskaitant naudojamus informacijos šaltinius, kaip tyrimai
pradedami ir atliekami ir kaip Europos prokuratūra gali gauti papildomą
informaciją iš duomenų bazių ar jos prašymu surinktų
duomenų.
2 skirsnyje (Informacijos tvarkymas)
paaiškinama, kaip veikia bylų valdymo sistema.
3 skirsnyje (Tyrimo priemonės) nurodomos
atskirų tyrimo priemonių, kurias galės taikyti Europos
prokuratūra, rūšys ir sąlygos. Tekste kiekviena tokia
priemonė išsamiai nereglamentuota, tačiau reikalaujama taikyti
nacionalinę teisę.
4 skirsnyje (Tyrimo nutraukimas ir baudžiamojo
persekiojimo įgaliojimai) nurodomi įvairūs sprendimai, kuriuos
tyrimo pabaigoje gali priimti Europos prokuratūra, įskaitant
kaltinimų pareiškimą ir bylos nutraukimą.
5 skirsnyje (Įrodymų priimtinumas)
reglamentuojamas Europos prokuratūros surinktų ir teismuose
pateiktų įrodymų priimtinumas.
6 skirsnyje (Konfiskacija) reglamentuojamas
disponavimas po Europos prokuratūros vykdyto baudžiamojo persekiojimo
nacionalinių teismų konfiskuotu turtu.
3.3.4.     IV skyrius. Procesinės
garantijos
Šio skyriaus normose numatytos garantijos
įtariamiesiems ir kitiems asmenims, dalyvaujantiems Europos
prokuratūros byloje, kurios turės atitikti reikiamus standartus,
visų pirma Europos Sąjungos pagrindinių teisių
chartiją. Šiose normose nurodyti Sąjungos teisės aktai
(direktyvos dėl įvairių procesinių teisių baudžiamojoje
byloje), susiję su konkrečiomis teisėmis, tačiau
savarankiškai apibrėžiamos ir kitos teisės, kurios Sąjungos
teisės aktais dar nereglamentuotos. Šiose taisyklėse numatyta
papildoma apsauga, palyginti su nacionaline teise, kad įtariamieji ir kiti
asmenys galėtų tiesiogiai pasinaudoti Sąjungos lygmeniu teikiama
apsauga.
3.3.5.     V skyrius. Teismų
kontrolė
Sutarties 86 straipsnio 3 dalyje
nurodyta, kad Sąjungos teisės aktų leidėjas nustatytų
procesinių priemonių, kurių, vykdydama savo funkcijas,
ėmėsi Europos prokuratūra, teisminei kontrolei taikytinas
taisykles. Ši galimybė atspindi specifinį Europos prokuratūros
pobūdį, kuris yra kitoks nei visų kitų Sąjungos
įstaigų ir agentūrų ir kuriam būtina taikyti
specialias taisykles, susijusias su teismine kontrole.
Sutarties 86 straipsnio 2 dalyje reikalaujama,
kad Europos prokuratūra kompetentinguose valstybių narių
teismuose vykdytų prokuroro funkcijas. Be to, Europos prokuratūros
tyrimo veiksmai glaudžiai susiję su galimu baudžiamuoju persekiojimu ir
daugiausia sukurs pasekmes pagal valstybių narių teisines sistemas.
Daugeliu atvejų juos taip pat atliks nacionalinės teisėsaugos
institucijos, veikdamos pagal Europos prokuratūros nurodymus, o kartais –
gavusios ir nacionalinio teismo leidimą. Todėl Europos
prokuratūra yra Sąjungos įstaiga, kurios veiksmai daugiausia bus
reikšmingi nacionalinėse teisinėse sistemose. Vadinasi, Europos
prokuratūros tyrimo ir baudžiamojo persekiojimo veiksmų
teisminės kontrolės požiūriu ją reikėtų laikyti
nacionaline institucija. Taigi nacionaliniams teismams reikėtų
patikėti visų Europos prokuratūros tyrimo ir baudžiamojo
persekiojimo veiksmų, kuriuos galima ginčyti, teisminę
kontrolę, o Sąjungos teismai neturėtų būti tiesiogiai
kompetentingi nagrinėti šiuos veiksmus pagal Sutarties 263, 265 ir
268 straipsnius, nes teisminės kontrolės požiūriu šių
veiksmų nereikėtų laikyti Sąjungos tarnybos veiksmais.
Pagal Sutarties 267 straipsnį
nacionaliniai teismai gali, o tam tikromis aplinkybėmis privalo, pateikti
Teisingumo Teismui prejudicinius klausimus dėl Sąjungos teisės
nuostatų išaiškinimo ar galiojimo, jeigu jos yra svarbios Europos
prokuratūros tyrimo ir baudžiamojo persekiojimo veiksmų teisminei
kontrolei. Tarp šių klausimų gali būti šio reglamento
išaiškinimo klausimai. Kadangi Europos prokuratūra teisminės kontrolės
požiūriu bus laikoma nacionaline institucija, nacionaliniai teismai
galės teikti Teisingumo Teismui klausimus tik dėl jos veiksmų
išaiškinimo. Taigi prejudicinio sprendimo procedūra bus užtikrintas
vienodas šio reglamento taikymas Sąjungoje, o Europos prokuratūros
veiksmų galiojimą bus galima ginčyti nacionaliniuose teismuose
pagal nacionalinę teisę.
3.3.6.     VI skyrius. Duomenų
apsauga
Šiame skyriuje numatytos duomenų apsaugos
sistemai taikomos taisyklės, kuriomis konkrečiomis Europos
prokuratūros aplinkybėmis sukonkretinami ir papildomi Sąjungos
teisės aktai, taikomi ES įstaigų atliekamam asmens duomenų
tvarkymui (visų pirma 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento
ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos
Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo
tokių duomenų judėjimo). Viso asmens duomenų tvarkymo
priežiūra Europos prokuratūrai vykdant veiklą patikėta
Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui (EDAPP).
3.3.7.     VII skyrius. Finansinės
ir personalo nuostatos
Šio skyriaus normomis reglamentuojama, kaip
Europos prokuratūra tvarkys savo biudžetą ir personalą. Jos
grindžiamos taikytinais Sąjungos teisės aktais, t. y. biudžeto
klausimais – 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu
(ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui
taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos
reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002, o personalui – Reglamentu
Nr. 31 (EEB) su pakeitimais.
3.3.8.     VIII skyrius. Nuostatos
dėl Europos prokuratūros santykių
Šiame skyriuje reglamentuojami Europos
prokuratūros santykiai su Sąjungos institucijomis ar kitomis
įstaigomis, taip pat ne Sąjungos subjektais. Specialios
taisyklės taikomos Europos prokuratūros santykiams su Eurojustu,
atsižvelgiant į operatyvinės veiklos, administravimo ir valdymo
srityje juos siejančius ypatingus ryšius.
3.3.9.     IX skyrius. Bendrosios
nuostatos
Šiomis nuostatomis reglamentuojami
instituciniai klausimai, kylantys steigiant bet kokią naują
Sąjungos tarnybą ar agentūrą. Jie daugiausia paremti
„Bendru požiūriu dėl decentralizuotų agentūrų“,
tačiau jais atsižvelgiama į konkretų (teisminį) Europos
prokuratūros pobūdį. Šio skyriaus nuostatos apima tokius
klausimus kaip teisinė padėtis, veiklos sąlygos, kalbos sistema,
skaidrumo reikalavimai, sukčiavimo prevencijos taisyklės,
įslaptintos informacijos tvarkymas, administracinės užklausos ir
atsakomybės taisyklės.
3.3.10.   X skyrius. Baigiamosios
nuostatos
Šios nuostatos skirtos reglamentui
įgyvendinti ir jose numatyta priimti įgyvendinimo nuostatas,
pereinamojo laikotarpio nuostatas, administracines taisykles, taip pat
reglamentuojamas įsigaliojimas.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Siekta, kad sąnaudų požiūriu
pasiūlymas ES biudžetui būtų efektyvus: Europos
prokuratūros centrinei būstinei įsteigti bus panaudota
esamų OLAF išteklių dalis, o pati būstinė naudosis
Eurojusto administracine pagalba.
Bus patirta nedaug papildomų
išlaidų, susijusių su Europos deleguotųjų prokurorų
pareigomis – šie prokurorai dirbs valstybėse narėse ir bus sudedamoji
Europos prokuratūros dalis. Dėl dvejopo – Sąjungos ir
nacionalinių prokurorų – statuso jie gaus atlyginimą iš ES
biudžeto ir jiems bus taikomi Tarnybos nuostatai.
Kadangi Europos prokuratūros steigimo
etapas tikriausiai užtruks kelerius metus, darbuotojai bus laipsniškai
perkeliami iš OLAF į Europos prokuratūrą. OLAF steigimo plane ir
biudžete bus atitinkamai sumažinta perkeltų darbuotojų ir
lėšų šiems darbuotojams finansuoti. Europos prokuratūros darbas
nusistovės pradėjus dirbti visiems darbuotojams. Visi darbuotojai –
jų bus 235 – prokuratūroje dirbs 2023 m., iš jų 180 bus
vidaus ir 55 – išorės darbuotojai. Skaičiuojama, kad 2023 m.
esant tokiam darbuotojų skaičiui sąnaudos sudarys maždaug
35 mln. EUR.
2013/0255 (APP)
Pasiūlymas
TARYBOS REGLAMENTAS
dėl Europos prokuratūros
įsteigimo
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 86 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo
akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdama į Europos Parlamento
pritarimą,
pasikonsultavusi su Europos duomenų
apsaugos priežūros pareigūnu,
laikydamasi specialios teisėkūros
procedūros,
kadangi:
(1)       ir Sąjunga, ir
valstybės narės turi pareigą apsaugoti Sąjungos finansinius
interesus nuo nusikaltimų, dėl kurių kasmet patiriami dideli
finansiniai nuostoliai. Vis dėlto šiuo metu atitinkamos nacionalinės
institucijos nepakankamai tiria šiuos nusikaltimus ir vykdo
baudžiamąjį persekiojimą dėl jų;
(2)       įsteigti Europos
prokuratūrą laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės kontekste
numatyta Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV);
(3)       Sutartyje aiškiai
reikalaujama Europos prokuratūrą įsteigti Eurojusto pagrindu, o
tai reiškia, kad šiuo reglamentu reikėtų nustatyti jų tarpusavio
ryšius;
(4)       Sutartyje numatyta, kad Europos
prokuratūra yra įgaliota kovoti su Sąjungos finansiniams
interesams kenkiančiais nusikaltimais;
(5)       pagal subsidiarumo
principą kova su Sąjungos finansiniams interesams kenkiančiais
nusikaltimais dėl savo masto ir poveikio gali būti
sėkmingesnė Sąjungos lygmeniu. Esant dabartinei
padėčiai, kai baudžiamasis persekiojimas už nusikaltimus
Sąjungos finansiniams interesams priklauso tik valstybių narių
institucijų kompetencijai, šis tikslas nėra pakankamai pasiekiamas.
Valstybės narės negali pasiekti šio reglamento tikslo įsteigti
Europos prokuratūrą, nes nacionalinės prokuratūros
nusikaltimų Sąjungos finansiniams interesams srityje yra
susiskaldžiusios, todėl, atsižvelgiant į tai, kad Europos
prokuratūra turėtų išimtinę kompetenciją vykdyti
tokių nusikaltimų baudžiamąjį persekiojimą, jį
galima geriau pasiekti Sąjungos lygmeniu, pagal Europos Sąjungos
sutarties 5 straipsnyje įtvirtintą subsidiarumo principą
Sąjunga gali imtis priemonių;
(6)       pagal Europos Sąjungos
sutarties 5 straipsnyje įtvirtintą proporcingumo principą šis
reglamentas neapima daugiau nei būtina šiems tikslams pasiekti ir
užtikrina, kad jo poveikis valstybių narių teisinėms sistemoms
ir institucinei struktūrai būtų kuo mažesnis;
(7)       Europos prokuratūra
turėtų būti įgaliota tirti Sąjungos finansiniams
interesams kenkiančius nusikaltimus, patraukti už juos atsakomybėn ir
perduoti teismui nusikaltimų Sąjungos finansiniams interesams
vykdytojus. Tam reikalingi savarankiški tyrimo ir baudžiamojo persekiojimo
įgaliojimai, įskaitant galimybę atlikti tyrimus
tarpvalstybinėse ar sudėtingose bylose;
(8)       Europos prokuratūros
organizacinė struktūra taip pat turėtų leisti greitai ir
rezultatyviai priimti sprendimus atliekant baudžiamuosius tyrimus ir vykdant
baudžiamąjį persekiojimą, nepaisant to, ar jie būtų
susiję su viena, ar su keliomis valstybėmis narėmis;
(9)       paprastai Europos
prokuratūros tyrimus valstybėse narėse turėtų atlikti
Europos deleguotieji prokurorai. Jeigu bylos apimtų kelias valstybes nares
arba būtų ypač sudėtingos, siekiant rezultatyvaus tyrimo ir
baudžiamojo persekiojimo Europos prokuratūrai gali prireikti
įgyvendinti savo įgaliojimus ir duodant nurodymus nacionalinėms
teisėsaugos institucijoms;
(10)     kadangi Europos
prokuratūrai numatoma suteikti tyrimo ir baudžiamojo persekiojimo
įgaliojimus, reikėtų nustatyti institucines garantijas jos
nepriklausomumui ir atskaitingumui Sąjungos institucijoms užtikrinti;
(11)     griežtas atskaitingumas
papildo Europos prokuratūrai šiuo reglamentu suteikiamą
nepriklausomumą ir įgaliojimus. Europos prokuroras yra visiškai
atskaitingas už savo, kaip Europos prokuratūros vadovo, pareigų
vykdymą ir yra bendrai instituciškai atskaitingas Sąjungos
institucijoms už savo bendrą veiklą. Todėl bet kuri
Sąjungos institucija gali kreiptis į Europos Sąjungos Teisingumo
Teismą ir prašyti tam tikromis aplinkybėmis, įskaitant
šiurkštaus nusižengimo atvejus, nušalinti Europos prokurorą nuo
pareigų. Šis atskaitingumas turėtų derėti su griežta
teisminės kontrolės tvarka, kad Europos prokuratūra tyrimo
prievartos priemones galėtų naudoti tik iš anksto gavusi teismo
leidimą, o teismas, gavęs įrodymus, turėtų patikrinti,
ar jie atitinka Europos Sąjungos pagrindinių teisių
chartiją;
(12)     kad būtų užtikrintas
Europos prokuratūros veiksmų nuoseklumas, taigi ir lygiavertė
Sąjungos finansinių interesų apsauga, Europos prokuratūros
organizacinė struktūra turėtų būti tokia, kad
būtų įmanoma pagal kompetenciją centralizuotai koordinuoti
visus tyrimus ir baudžiamąjį persekiojimą ir jiems vadovauti.
Todėl Europos prokurorui priimant sprendimus Europos prokuratūros
struktūra turėtų būti centrinė;
(13)     kad kuo labiau padidintų
rezultatyvumą ir sumažintų sąnaudas, Europos prokuratūra
turėtų laikytis decentralizacijos principo, pagal kurį tyrimams
atlikti ir baudžiamajam persekiojimui vykdyti ji turėtų iš esmės
pasitelkti valstybėse narėse veikiančius Europos deleguotuosius
prokurorus. Europos prokuratūra turėtų kliautis
nacionalinėmis institucijomis, įskaitant policijos įstaigas, visų
pirma vykdant prievartos priemones. Pagal lojalaus bendradarbiavimo
principą visos nacionalinės institucijos ir atitinkamos Sąjungos
įstaigos, įskaitant Europolą, Eurojustą ir OLAF, privalo
aktyviai padėti Europos porkuratūrai atlikti tyrimus ir vykdyti
baudžiamąjį persekiojimą ir kuo labiau su ja bendradarbiauti;
(14)     Europos prokuratūros
operatyvinę veiklą pagal Europos prokuroro nurodymus ir jo vardu
turėtų vykdyti Europos deleguotieji prokurorai arba valstybėse
narėse esantis jų nacionalinis personalas. Europos prokuroras ir jo
pavaduotojai turėtų turėti darbuotojus, reikalingus savo
funkcijoms pagal šį reglamentą atlikti. Europos prokuratūrą
reikėtų laikyti nedaloma;
(15)     Europos prokuroro skyrimo
procedūra reikėtų užtikrinti jo nepriklausomumą, o jo
legitimumas turėtų būti kildinamas iš Sąjungos
institucijų. Europos prokuroro pavaduotojai turėtų būti
skiriami ta pačia tvarka;
(16)     Europos deleguotųjų
prokurorų skyrimo procedūra reikėtų užtikrinti, kad jie
būtų sudedamoji Europos prokuratūros dalis ir veiklos bei
funkciniu lygmeniu būtų įtraukti į nacionalines teisines
sistemas ir baudžiamojo persekiojimo struktūras;
(17)     Europos Sąjungos
pagrindinių teisių chartija yra bendras baudžiamosiose bylose
įtariamų asmenų teisių apsaugos pagrindas
ikiteisminėje ir teisminėje stadijoje. Europos prokuratūros
veikla visada turėtų būti vykdoma visiškai laikantis šių
teisių;
(18)     Europos prokuratūros
tyrimai ir baudžiamasis persekiojimas turėtų būti vykdomi
laikantis proporcingumo, nešališkumo ir sąžiningumo įtariamojo
atžvilgiu principų. Tai apima pareigą ieškoti visų
rūšių įrodymų (ir apkaltinamųjų, ir
išteisinamųjų);
(19)     būtina nustatyti Europos
prokuratūros veiklai taikytinas procedūros taisykles. Kadangi
būtų neproporcinga įtvirtinti išsamias nuostatas dėl
Europos prokuratūros tyrimų atlikimo ir baudžiamojo persekiojimo vykdymo,
šiame reglamente reikėtų tiesiog išvardyti tyrimo priemones,
kurių Europos prokuratūrai gali prireikti, o kitus dalykus, visų
pirma su šių priemonių vykdymu susijusias taisykles, palikti
nacionalinei teisei;
(20)     siekiant užtikrinti
teisinį tikrumą ir visišką Sąjungos finansiniams interesams
kenkiančių nusikaltimų netoleravimą, Europos
prokuratūros tyrimų ir baudžiamojo persekiojimo veikla
turėtų būti grindžiama privalomojo baudžiamojo persekiojimo
principu, pagal kurį ji turėtų pradėti tyrimus ir, laikydamasi
kitų sąlygų, patraukti atsakomybėn už kiekvieną jos
kompetencijai priklausantį nusikaltimą;
(21)     į Europos
prokuratūros dalykinės kompetencijos sritį turėtų
patekti tik Sąjungos interesams kenkiantys baudžiamieji nusiktaltimai.
Norint ją išplėsti sunkiems nusikaltimams, turintiems
tarpvalstybinį aspektą, reikėtų vienbalsio Europos
Vadovų Tarybos sprendimo;
(22)     nusikaltimai Sąjungos
finansiniams interesamas dažnai yra glaudžiai susiję su kitais
nusikaltimais. Proceso ekonomiškumo sumetimais ir siekiant išvengti galimo
principo ne bis in dem pažeidimo, Europos prokuratūros kompetencija
taip pat turėtų apimti nusikaltimus, kurie nacionalinėje
teisėje nėra techniškai apibrėžti kaip Sąjungos interesams
kenkiantys nusikaltimai, jeigu jų sudedamosios faktinės
aplinkybės yra tapačios ir neatsiejamos nuo Sąjungos interesams
kenkiančių nusikaltimų faktinių aplinkybių. Tokiais
mišriais atvejais, kai vyrauja Sąjungos finansiniams interesams kenkiantis
nusikaltimas, Europos prokuratūros kompetencija turėtų būti
įgyvendinama pasikonsultavus su kompetentingomis atitinkamos
valstybės narės institucijomis. Vyravimą reikėtų
nustatyti remiantis tokiais kriterijais kaip finansinis nusikaltimų
poveikis Sąjungai, nacionaliniams biudžetams,
nukentėjusiųjų skaičius ar kitos aplinkybės,
susijusios su nusikaltimo sunkumu, arba taikytinos sankcijos;
(23)     pirmenybė
turėtų būti teikiama Europos prokuratūros kompetencijai,
susijusiai su Sąjungos finansiniams interesams kenkiančiais
nusikaltimais, o ne nacionaliniams reikalavimams dėl jurisdikcijos, kad ji
galėtų užtikrinti nuoseklumą ir vadovavimą tyrimams bei
baudžiamajam persekiojimui Sąjungos lygmeniu. Šių nusikaltimų
atžvilgiu valstybių narių institucijos turėtų imtis
veiksmų tik Europos prokuratūros prašymu, nebent būtų reikalingos
skubios priemonės;
(24)     kadangi Europos
prokuratūra turėtų perduoti kaltinamuosius nacionaliniams
teismams, jos kompetencija turėtų būti apibrėžta
atsižvelgiant į valstybių narių baudžiamąją
teisę, pagal kurią kriminalizuojami Sąjungos finansiniams
interesams kenkiantys veiksmai ar neveikimas ir nacionalinėse
teisinėse sistemose įgyvendinant atitinkamus Sąjungos
teisės aktus, visų pirma [Direktyvą 2013/xx/ES[3]], nustatomos taikytinos
sankcijos;
(25)     Europos prokuratūra
turėtų kuo plačiausiai įgyvendinti savo kompetenciją,
kad jos tyrimai ir baudžiamasis persekiojimas galėtų apimti
nusikaltimus, padarytus už valstybių narių teritorijos ribų.
Todėl jos kompetencijos įgyvendinimas turėtų būti suderintas
su taisyklėmis pagal [Direktyvą 2013/xx/ES];
(26)     kadangi Europos
prokuratūra turi išimtinę kompetenciją tirti Sąjungos
finansiniams interesams kenkiančius nusikaltimus, valstybių
narių teritorijoje jos atliekamiems tyrimams nuo to momento, kai apie
įtariamą nusikaltimą pranešama Europos prokuratūrai, iki
tol, kol ji nusprendžia, ar patraukti už jį baudžiamojon atsakomybėn,
ar kitaip užbaigti bylą, turėtų padėti kompetentingos
nacionalinės institucijos ir atitinkamos Sąjungos įstaigos,
įskaitant Eurojustą, Europolą ir OLAF;
(27)     kad nacionalinės
valstybių narių valdžios institucijos visiškai laikytųsi savo
pareigos pranešti Europos prokuratūrai apie įtariamą jos
kompetencijai priklausantį nusikaltimą, jos ir visos Sąjungos
institucijos, įstaigos, tarnybos ir agentūros turėtų
laikytis esamų pranešimo procedūrų ir įgyvendinti
veiksmingus pirminio jiems praneštų įtarimų vertinimo
mechanizmus. Sąjungos institucijos, įstaigos, tarnybos ir
agentūros šiuo tikslu gali pasitelkti OLAF;
(28)     kad Europos prokuratūra
veiksmingai tirtų Sąjungos finansiniams interesams kenkiančius
nusikaltimus ir patrauktų už juos baudžiamojon atsakomybėn, labai
svarbu, kad ji galėtų rinkti įrodymus visoje Sąjungoje
taikydama išsamų priemonių rinkinį, kartu atsižvelgdama į
proporcingumo principą ir būtinybę tam tikroms tyrimo
priemonėms gauti teismo leidimą. Šios priemonės turėtų
būti prieinamos nusikaltimų, priklausančių Europos
prokuratūros kompetencijai, tyrimams atlikti ir baudžiamajam persekiojimui
vykdyti. Jeigu taip nusprendžia Europos prokuratūra arba jos prašymu –
kompetentinga teisminė institucija, jos turėtų būti
vykdomos pagal nacionalinę teisę. Be to, Europos prokuratūra
turėtų turėti prieigą prie visų reikiamų
duomenų šaltinių, įskaitant viešuosius ir privačiuosius
registrus;
(29)     taikant šiame reglamente
numatytas tyrimo priemones reikėtų laikytis jame nustatytų
sąlygų, įskaitant būtinybę kai kurioms tyrimo
prievartos priemonėms gauti teismo leidimą. Kitoms tyrimo
priemonėms teismo leidimo gali reikėti, jeigu to reikalaujama pagal
valstybės narės, kurioje numatoma vykdyti priemonę,
nacionalinę teisę. Europos prokuratūros nurodymui taikyti
priemonę ir kompetentingai nacionalinei teisminei institucijai pagal
šį reglamentą išduodant joms leidimą taikomi bendrieji
proporcingumo ir būtinumo reikalavimai;
(30)     Sutarties 86 straipsnyje
reikalaujama, kad Europos prokuratūra vykdytų kaltintojo funkcijas,
apimančias sprendimų priėmimą dėl kaltinimų
pareiškimo įtariamajam ir jurisdikcijos pasirinkimo. Europos
prokuratūra turėtų priimti sprendimą, ar pareikšti
kaltinimus įtariamajam, kad būtų vykdoma bendra baudžiamojo
persekiojimo politika. Europos prokuratūra turėtų pasirinkti
teismo proceso jurisdikciją remdamasi skaidriais kriterijais;
(31)     atsižvelgiant į privalomo
baudžiamojo persekiojimo principą, Europos prokuratūros tyrimai
paprastai turėtų baigtis patraukimu baudžiamojon atsakomybėn
kompetentinguose nacionaliniuose teismuose tais atvejais, kai yra patikimų
įrodymų ir nėra teisinių kliūčių
baudžiamajam persekiojimui. Nesant tokių įrodymų ir jeigu
nėra didelės tikimybės, kad būtini įrodymai gali
būti pateikti teismui, bylą galima nutraukti. Be to, Europos
prokuratūra turėtų galėti nutraukti bylą, jeigu
pažeidimas yra mažareikšmis. Jeigu byla šiais pagrindais nenutraukiama,
tačiau baudžiamasis persekiojimas nėra pagrįstas, Europos prokuratūra
turėtų galėti siūlyti įtariamajam susitarti, jeigu tai
atitiktų interesus tinkamai vykdyti teisingumą. Susitarimui ir
skirtinų baudų apskaičiavimui taikytinos taisyklės
turėtų būti sukonkretintos Europos prokuratūros
administracinėse taisyklėse. Bylos užbaigimas šalių susitarimu
pagal šį reglamentą neturėtų daryti poveikio
kompetentingų institucijų administracinių priemonių
taikymui, jeigu šios priemonės nesusijusios su sankcijomis, kurias
būtų galima prilyginti baudžiamosioms sankcijoms;
(32)     bylą
nagrinėjančiam teismui Europos prokuratūros pateikti
įrodymai turėtų būti pripažįstami priimtinais, taigi
turėtų būti daroma prielaida, kad jie atitinka visus reikiamus
įrodymo reikalavimus, taikomus pagal bylą nagrinėjančio
teismo vietos valstybės narės nacionalinę teisę, jeigu tik
bylą nagrinėjantis teismas mano, kad jais nepažeidžiamas proceso
sąžiningumas ir įtariamojo teisė į gynybą pagal
Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją. Bylą
nagrinėjantis teismas negali atmesti Europos prokuratūros pateiktų
įrodymų remdamasis tuo, kad pagal jam taikomą nacionalinę
teisę skiriasi šios rūšies įrodymų rinkimui taikomos
taisyklės ir reikalavimai;
(33)     šiame reglamente paisoma
pagrindinių teisių ir laikomasi Europos Sąjungos
pagrindinių teisių chartijoje pripažintų principų. Jame
visų pirma reikalaujama, kad Europos prokuratūra laikytųsi
teisės į teisingą bylos nagrinėjimą, teisės
į gynybą ir nekaltumo prezumpcijos, įtvirtintų Chartijos 47
ir 48 straipsniuose. Chartijos 50 straipsnyje, kuriame ginama teisė
baudžiamajame procese nebūti teisiamam ar baudžiamam du kartus už tą
patį nusikaltimą (ne bis in idem), užtikrinama, kad dėl
Europos prokuratūros pradėto baudžiamojo persekiojimo asmeniui
nebūtų pakenkta dvigubai. Todėl Europos prokuratūros veikla
turėtų būti vykdoma visiškai laikantis šių teisių, o
reglamentas turėtų būti atitinkamai taikomas ir aiškinamas;
(34)     Sutarties 82 straipsnio 2
dalyje Sąjungai leidžiama nustatyti būtinąsias asmenų
teisių baudžiamajame procese taisykles, siekiant užtikrinti, kad
būtų paisoma teisės į gynybą ir proceso
sąžiningumo. Nors Sąjunga jau turi reikšmingą acquis, kai
kurios teisės pagal Sąjungos teisę dar nėra suderintos.
Šių teisių atžvilgiu šiame reglamente reikėtų nustatyti
taisykles, kurios būtų taikomos tik šiam reglamentui;
(35)     Europos prokuratūros
veiklai turėtų būti taikoma teisė į gynybą, jau
numatyta atitinkamuose Sąjungos teisės aktuose, pvz., 2010 m.
spalio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2010/64/ES dėl
teisės į vertimo žodžiu ir raštu paslaugas baudžiamajame procese[4], 2012 m. gegužės 22 d.
Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2012/13/ES dėl teisės
į informaciją baudžiamajame procese[5]
ir [.... ... ... Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2013/xx/ES
dėl teisės turėti advokatą vykstant baudžiamajam procesui
ir teisės susisiekti po sulaikymo], įgyvendintuose
nacionalinėje teisėje. Šiomis teisėmis turėtų naudotis
bet kuris įtariamasis, dėl kurio Europos prokuratūra pradeda
tyrimą;
(36)     Sutarties 86 straipsnio 3
dalyje Sąjungos teisės aktų leidėjui leidžiama nustatyti
taisykles, taikytinas procesinių priemonių, kurių, vykdydama
savo funkcijas, ėmėsi Europos prokuratūra, teisminei kontrolei.
Ši teisės aktų leidėjui suteikta kompetencija atspindi specifinį
Europos prokuratūros pobūdį, kuris yra kitoks nei visų
kitų Sąjungos įstaigų ir agentūrų ir kuriam
būtina taikyti specialias taisykles, susijusias su teismine kontrole;
(37)     Sutarties 86 straipsnio 2
dalyje reikalaujama, kad Europos prokuratūra kompetentinguose
valstybių narių teismuose vykdytų kaltintojo funkcijas.
Veiksmai, kurių Europos prokuratūra imasi atlikdama tyrimus,
glaudžiai susiję su baudžiamuoju persekiojimu, kuris dėl šių
veiksmų gali būti taikomas, ir sukuria pasekmes pagal valstybių
narių teisines sistemas. Daugumoje atvejų juos atliks nacionalinės
teisėsaugos institucijos, veikdamos pagal Europos prokuratūros
nurodymus, kartais – gavusios nacionalinio teismo leidimą. Todėl
Europos prokuratūros tyrimo ir baudžiamojo persekiojimo veiksmų
teisminės kontrolės tikslais Europos prokuratūrą reikėtų
laikyti nacionaline institucija. Todėl nacionaliniams teismams
reikėtų patikėti visų Europos prokuratūros tyrimo ir
baudžiamojo persekiojimo veiksmų teisminę kontrolę, o Europos
Sąjungos Teisingumo Teismas neturėtų būti tiesiogiai
kompetentingas nagrinėti šių veiksmų pagal Sutarties 263, 265 ir
268 straipsnius, nes teisminės kontrolės požiūriu jų
nereikėtų laikyti Sąjungos tarnybos veiksmais;
(38)     pagal Sutarties 267
straipsnį nacionaliniai teismai gali, o tam tikromis aplinkybėmis
privalo, pateikti Teisingumo Teismui prejudicinius klausimus dėl
Sąjungos teisės, įskaitant šį reglamentą,
nuostatų išaiškinimo ar galiojimo, jeigu jos yra svarbios Europos
prokuratūros tyrimo ir baudžiamojo persekiojimo veiksmų teisminei
kontrolei. Nacionaliniai teismai neturėtų galėti teikti
Teisingumo Teismui klausimų dėl Europos prokuratūros
veiksmų galiojimo, nes teisminės kontrolės požiūriu
šių veiksmų nederėtų laikyti Sąjungos įstaigos veiksmais;
(39)     be to, reikėtų
patikslinti, kad klausimus, susijusius su nacionalinės teisės
nuostatų, kurios taikomos dėl šio reglamento, išaiškinimu
turėtų nagrinėti tik nacionaliniai teismai. Todėl šie
teismai negali teikti Teisingumo Teismui klausimų, susijusių su
nacionaline teise, į kurią šiame reglamente daroma nuoroda;
(40)     kadangi
Sutartyje nustatyta, jog Europos prokuratūrą numatoma sudaryti iš
Eurojusto, šios įstaigos turėtų veiklos ir administraciniu
lygmeniu iš esmės funkcionuoti bendrai, bendradarbiauti ir viena kitą
papildyti;
(41)     be to,
Europos prokuratūra turėtų glaudžiai dirbti su kitomis
Sąjungos įstaigomis ir agentūromis, kad jai būtų
lengviau vykdyti šiame reglamente numatytas savo funkcijas, o prireikus ji taip
pat turėtų nustatyti oficialią tvarką, taikomą
išsamioms taisyklėms, susijusioms su informacijos mainais ir bendradarbiavimu.
Bendradarbiavimas su Europolu ir OLAF turėtų būti ypač
svarbus vengiant dubliavimo ir tam, kad Europos prokuratūra
galėtų gauti atitinkamą jų turimą informaciją ir
atlikdama konkrečius tyrimus remtis jų atlikta analize;
(42)     Europos prokuratūros
atliekamam asmens duomenų tvarkymui taikomas 2000 m. gruodžio 18 d.
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl
asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens
duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo[6]. Tai susiję su asmens
duomenų tvarkymu siekiant įgyvendinti Europos prokuratūros
tikslus ir uždavinius, su darbuotojais susijusių asmens duomenų
tvarkymu ir jos turimais administraciniais asmens duomenimis. Europos
duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas turėtų
stebėti Europos prokuratūros atliekamą asmens duomenų
tvarkymą. Prireikus reikėtų patikslinti ir papildyti Reglamente
(EB) Nr. 45/2001 nustatytus principus, susijusius su Europos
prokuratūros atliekamu operatyvinių asmens duomenų tvarkymu.
Jeigu Europos prokuratūra pagal tarptautinį susitarimą,
sudarytą remiantis Sutarties 218 straipsniu, perduoda operatyvinius asmens
duomenis trečiosios šalies institucijai, tarptautinei organizacijai ar
Interpolui, taikant tinkamas asmenų privatumo, pagrindinių
teisių ir laisvių apsaugos garantijas reikėtų užtikrinti
šiame reglamente įtvirtintų duomenų apsaugos nuostatų
laikymąsi;
(43)     [Direktyva 2013/xx/ES
dėl teisės turėti advokatą vykstant baudžiamajam procesui
ir teisės susisiekti po sulaikymo] taikoma valstybių narių kompetentingų
institucijų atliekamam asmens duomenų tvarkymui nusikaltimų
prevencijos, tyrimo, atskleidimo ar patraukimo baudžiamojon atsakomybėn už
juos arba bausmių vykdymo tikslais;
(44)     Europos prokuratūros
duomenų tvarkymo sistema turėtų būti grindžiama Eurojusto
bylų valdymo sistema, tačiau jos laikinąsias darbo rinkmenas nuo
tyrimo pradžios reikėtų laikyti bylos medžiaga;
(45)     Europos
prokuratūros finansinė, biudžeto ir personalo sistema
turėtų atitikti atitinkamus Sąjungos standartus, taikomus Europos
Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, EURATOMAS)
Nr. 966/2012[7] 208 straipsnyje nurodytoms įstaigoms, tačiau
reikėtų tinkamai atsižvelgti į tai, kad Europos
prokuratūros kompetencija atlikti tyrimus ir vykdyti baudžiamąjį
persekiojimą Sąjungos lygmeniu neturi analogų. Europos
prokuratūrai turėtų būti taikoma pareiga kasmet pateikti
ataskaitą;
(46)     Europos prokuratūrai taip
pat turėtų būti taikomos Sąjungos agentūroms
galiojančios bendrosios skaidrumo taisyklės, tačiau tik jos
administracinėms funkcijoms, kad nebūtų kaip nors pakenkta jos
operatyvinio darbo konfidencialumo reikalavimui. Kartu, Europos ombudsmenui
atliekant administracinius tyrimus, reikėtų paisyti Europos
prokuratūros konfidencialumo reikalavimo;
(47)     pagal Protokolo Nr. 21
dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl
laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės, pridėto prie Europos
Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo, 3
straipsnį minėtos valstybės narės pranešė apie savo
pageidavimą [ne] [dalyvauti] priimant ir taikant šį reglamentą;
(48)     pagal Protokolo (Nr. 22)
dėl Danijos pozicijos, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties
ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo, 1 ir 2 straipsnius Danija
nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jai nėra privalomas jo
taikymas, ji nėra šio reglamento įpareigota,
(49)     2003 m. gruodžio 13 d.
Briuselyje valstybių ar vyriausybių vadovų lygmeniu
susitikę valstybių narių atstovai nustatė Europos
prokuratūros būstinę,
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
DALYKAS IR SĄVOKŲ APIBRĖŽTYS
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu
įsteigiama Europos prokuratūra ir nustatomos su jos veikimu
susijusios taisyklės.
2 straipsnis
Sąvokų
apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamos
tokios sąvokos:
a)           „asmuo“ – bet kuris fizinis ar
juridinis asmuo;
b)           „Sąjungos finansiniams
interesams kenkiantys nusikaltimai“ – nusikaltimai, numatyti nacionalinėje
teisėje įgyvendintoje Direktyvoje 2013/xx/ES;
c)           „Sąjungos finansiniai
interesai“ – visos į Sąjungos biudžetą, pagal Sutartis
įsteigtų institucijų, įstaigų, tarnybų ir
agentūrų biudžetą ir jų valdomą bei
kontroliuojamą biudžetą patenkančios, per tokį
biudžetą įgytos arba į jį mokėtinos visos pajamos,
išlaidos ir turtas;
d)           „administraciniai asmens duomenys“ –
visi Europos prokuratūros tvarkomi asmens duomenys, išskyrus operatyvinius
asmens duomenis;
e)           „operatyviniai asmens duomenys“ –
visi siekiant 37 straipsnyje nustatytų tikslų Europos
prokuratūros tvarkomi asmens duomenys.
II SKYRIUS
BENDROSIOS TAISYKLĖS
1 skirsnis
Europos prokuratūros statusas, veiklos organizavimas ir struktūra
3 straipsnis
Įsteigimas
1.           Europos prokuratūra
įsteigiama kaip decentralizuotos struktūros Sąjungos
įstaiga.
2.           Europos prokuratūra turi
teisinį subjektiškumą.
3.           Europos prokuratūra pagal 57
straipsnį bendradarbiauja su Eurojustu ir pasikliauja jo administracine
parama.
4 straipsnis
Uždaviniai
1.           Europos prokuratūros uždavinys
– kovoti su Sąjungos finansiniams interesams kenkiančiais
nusikaltimais.
2.           Europos prokuratūra atsakinga
už šio straipsnio 1 dalyje nurodytų nusikaltimų tyrimą,
šių nusikaltimų vykdytojų ir jų bendrininkų
patraukimą baudžiamojon atsakomybėn ir perdavimą teismui. Šiuo
atžvilgiu Europos prokuratūra vadovauja tyrimams ir juos prižiūri,
taip pat atlieka baudžiamojo persekiojimo veiksmus, įskaitant bylos
nutraukimą.
3.           Europos prokuratūra vykdo
kaltintojo funkcijas kompetentinguose valstybių narių teismuose
dėl šio straipsnio 1 dalyje nurodytų nusikaltimų, įskaitant
kaltinimo ir bet kokių skundų pateikimą iki galutinio bylos
išnagrinėjimo.
5 straipsnis
Nepriklausomumas ir
atskaitingumas
1.           Europos prokuratūra yra
nepriklausoma.
2.           Europos prokuratūra,
įskaitant Europos prokurorą, jo pavaduotojus ir personalą,
Europos deleguotuosius prokurorus ir jų nacionalinį personalą,
vykdydami savo pareigas, nesiekia gauti ir nepriima jokių jokio asmens,
valstybės narės, Sąjungos institucijos, įstaigos, tarnybos
ar agentūros nurodymų. Sąjungos institucijos, įstaigos,
organizacijos arba agentūros ir valstybės narės gerbia Europos
prokuratūros nepriklausomumą ir jai vykdant savo funkcijas nesiekia
jos paveikti.
3.           Europos prokuroras yra atskaitingas
Europos Parlamentui, Tarybai ir Europos Komisijai už bendrą Europos
prokuratūros veiklą, visų pirma pagal 70 straipsnį
teikia jiems metinę ataskaitą.
6 straipsnis
Europos prokuratūros
struktūra ir veiklos organizavimas
1.           Europos prokuratūrą sudaro
Europos prokuroras, jo pavaduotojai, vykdyti šiame reglamente numatytas
užduotis jiems padedantys darbuotojai, taip pat valstybėse narėse
įsikūrę Europos deleguotieji prokurorai.
2.           Europos prokuratūrai vadovauja
Europos prokuroras, kuris vadovauja jos veiklai ir organizuoja jos darbą.
Europos prokurorui padeda keturi pavaduotojai.
3.           Pavaduotojai padeda Europos
prokurorui vykdyti visas pareigas ir pavaduoja Europos prokurorą jam
nesant arba jam negalint vykdyti savo pareigų remiantis taisyklėmis,
priimtomis pagal 72 straipsnio d punktą. Vienas iš pavaduotojų
atsako už biudžeto vykdymą.
4.           Europos prokuratūros tyrimus ir
baudžiamąjį persekiojimą Europos deleguotieji prokurorai vykdo
vadovaujant ir prižiūrint Europos prokurorui. Jeigu manoma, kad tai yra
būtina dėl tyrimo ar baudžiamojo persekiojimo, Europos prokuroras
taip pat gali įgyvendinti savo įgaliojimus tiesiogiai pagal 18
straipsnio 5 dalį.
5.           Kiekvienoje valstybėje
narėje turi būti bent vienas Europos deleguotasis prokuroras, kuris
yra sudedamoji Europos prokuratūros dalis. Europos deleguotieji
prokurorai, atlikdami jiems pavestus tyrimus ir vykdydami baudžiamąjį
persekiojimą, veikia vadovaujami tik Europos prokuroro ir laikosi tik jo
nurodymų, gairių ir sprendimų. Veikdami pagal šiuo reglamentu
jiems suteiktus įgaliojimus jie turi būti visiškai nepriklausomi nuo
nacionalinių baudžiamojo persekiojimo įstaigų ir neturi
būti joms įsipareigoję.
6.           Europos deleguotieji prokurorai gali
vykdyti savo funkcijas ir kaip nacionaliniai prokurorai. Jeigu jų užduotys
tarpusavyje nesuderinamos, Europos deleguotieji prokurorai apie tai praneša
Europos prokurorui, kuris, pasikonsultavęs su kompetentingomis
nacionalinėmis baudžiamojo persekiojimo institucijomis, gali jiems
nurodyti Europos prokuratūros atliekamų tyrimų ir vykdomo
baudžiamojo persekiojimo interesais pirmenybę suteikti pagal šį
reglamentą atsirandančioms savo funkcijoms. Tokiais atvejais Europos
prokuroras nedelsdamas apie tai praneša kompetentingoms nacionalinėms
baudžiamojo persekiojimo institucijoms.
7.           Europos prokuroro, Europos
deleguotųjų prokurorų, bet kurio Europos prokuratūros
darbuotojo ar bet kurio jo vardu veikiančio asmens veiksmai, vykdomi
atliekant savo pareigas, priskiriami Europos prokuratūrai. Europos
prokuroras atstovauja Europos prokuratūrai Sąjungos institucijose,
valstybėse narėse ir trečiųjų asmenų atžvilgiu.
8.           Jeigu to reikia dėl tyrimo ar
baudžiamojo persekiojimo, Europos prokuroras gali laikinai paskirstyti
išteklius ir personalą Europos deleguotiesiems prokurorams.
7 straipsnis
Europos prokuratūros
vidaus tvarkos taisyklės
1.           Europos prokuratūros vidaus
tvarkos taisyklės priimamos Europos prokuroro, keturių jo
pavaduotojų ir penkių Europos deleguotųjų prokurorų,
kuriuos Europos prokuroras pasirenka pagal griežtai lygiateisės rotacijos
sistemą, kuria atsižvelgiama į demografinę ir geografinę
visų valstybių narių įvairovę, sprendimu.
Sprendimą priima visi nariai, kiekvienas iš jų turi po vieną
balsą. Jeigu balsai pasiskirsto po lygiai, Europos prokuroro balsas yra
lemiamas.
2.           Vidaus tvarkos taisyklėmis
reglamentuojamas Europos prokuratūros darbo organizavimas ir jose
pateikiamos bendrosios bylų paskirstymo taisyklės.
2 skirsnis
Europos prokuratūros narių skyrimas ir atleidimas
8 straipsnis
Europos prokuroro skyrimas ir
atleidimas
1.           Europos prokurorą Europos
Parlamento sutikimu vienai aštuonerių metų kadencijai, kuri negali
būti pratęsta, skiria Taryba. Taryba sprendimą priima paprasta
balsų dauguma.
2.           Europos prokuroras renkamas iš asmenų,
kurių nepriklausomumas nekelia jokių abejonių ir kuris turi
aukštoms teisėjo pareigoms eiti būtiną kvalifikaciją bei
atitinkamą darbo baudžiamojo persekiojimo srityje patirtį.
3.           Atranka grindžiama atviru kvietimu
kandidatams, skelbiamu Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, po
jo Komisija sudaro ir pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai atrinktų
kandidatų sąrašą. Prieš pateikdama tokį sąrašą
Komisija turi gauti darbo grupės, sudarytos iš septynių asmenų,
pasirinktų iš buvusių Teisingumo Teismo narių, nacionalinių
aukščiausiųjų teismų narių, nacionalinių
prokuratūros tarnybų narių ir (arba) pripažintos kompetencijos
teisininkų, kurių vieną pasiūlo Europos Parlamentas, taip
pat Eurojusto pirmininko kaip stebėtojo, nuomonę.
4.           Jeigu Europos prokuroras
nebeatitinka savo pareigoms eiti keliamų sąlygų arba jeigu jis
yra pripažintas kaltu dėl sunkaus nusižengimo, Europos Sąjungos
Teisingumo Teismas Europos Parlamento, Tarybos arba Komisijos prašymu gali
jį atleisti.
9 straipsnis
Europos prokuroro pavaduotojų
skyrimas ir atleidimas
1.           Europos prokuroro pavaduotojai
skiriami pagal 8 straipsnio 1 dalyje išdėstytas taisykles.
2.           Europos prokuroro pavaduotojai
pasirenkami iš asmenų, kurių nepriklausomumas nekelia jokių
abejonių ir kurie turi aukštoms teisėjo pareigoms eiti
būtiną kvalifikaciją bei atitinkamą darbo baudžiamojo
persekiojimo srityje patirtį.
3.           Europos prokuroro pavaduotojų
atranka grindžiama atviru kvietimu kandidatams, skelbiamu Europos
Sąjungos oficialiajame leidinyje, po jo Europos Komisija sudaro ir,
suderinusi su Europos prokuroru, pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai
atrinktų kandidatų sąrašą, atsižvelgdama į
demografinę pusiausvyrą ir valstybių narių geografinę
įvairovę.
4.           Pavaduotojai gali būti
atleidžiami Europos prokuroro iniciatyva pagal 8 straipsnio 4 dalyje
išdėstytas taisykles.
10 straipsnis
Europos deleguotųjų
prokurorų skyrimas ir atleidimas
1.           Europos deleguotuosius prokurorus iš
atitikamos (-ų) valstybės (-ių) narės (-ių) pateikto
bent trijų kandidatų, atitinkančių šio straipsnio 2 dalyje
nurodytus reikalavimus, sąrašo skiria Europos prokuroras. Jie skiriami
penkerių metų kadencijai, kuri gali būti pratęsta.
2.           Europos deleguotieji prokurorai turi
turėti aukštoms teisminėms pareigoms eiti būtiną
kvalifikaciją ir atitinkamą darbo baudžiamojo persekiojimo srityje
patirtį. Jų nepriklausomumas neturi kelti jokių abejonių.
Valstybės narės Europos deleguotąjį prokurorą skiria
prokuroru pagal nacionalinę teisę, jeigu jo paskyrimo Europos
deleguotuoju prokuroru metu jis dar neturėjo šio statuso.
3.           Europos prokuroras gali atleisti
deleguotuosius prokurorus iš pareigų, jeigu jie nebeatitinka šio
straipsnio 2 dalies reikalavimų arba jų pareigų vykdymui
taikomų kriterijų, arba jeigu jie pripažįstami kaltais dėl šiurkštaus
nusižengimo. Nacionalinės institucijos negali atleisti Europos
deleguotųjų prokurorų iš jų einamų nacionalinio
prokuroro pareigų be Europos prokuroro sutikimo, jiems vykdant savo
funkcijas Europos prokuratūros vardu.
3 skirsnis
Pagrindiniai principai
11 straipsnis
Pagrindiniai Europos
prokuratūros veiklos principai
1.           Europos prokuratūra užtikrina,
kad jos veikloje būtų paisoma Europos Sąjungos pagrindinių
teisių chartijoje įtvirtintų teisių.
2.           Europos prokuratūra, vykdydama
savo veiksmus, vadovaujasi 26 straipsnio 3 dalyje nurodytu proporcingumo
principu.
3.           Europos prokuratūros tyrimai ir
baudžiamasis persekiojimas reglamentuojami šiuo reglamentu. Nacionalinė
teisė taikoma tiek, kiek klausimas nereglamentuojamas šiuo reglamentu.
Taikytina teisė – tyrimą atliekančios ar baudžiamąjį
persekiojimą vykdančios valstybės narės teisė. Jeigu
klausimas reglamentuojamas pagal nacionalinę teisę ir šiuo
reglamentu, pirmenybė teikiama šiam reglamentui.
4.           Europos prokuratūra turi
išimtinę kompetenciją tirti ir vykdyti baudžiamąjį persekiojimą
už nusikaltimus Sąjungos finansiniams interesams.
5.           Europos prokuratūra tyrimus
atlieka nešališkai ir siekia surinkti visus reikiamus įrodymus – tiek
apkaltinamuosius, tiek išteisinamuosius.
6.           Europos prokuratūra pradeda
tyrimus be reikalo nedelsdama ir užtikrina, kad tyrimai būtų
atliekami ir baudžiamasis persekiojimas būtų vykdomas sparčiai.
7.           Valstybių narių
kompetentingos institucijos, Europos prokuratūrai paprašius, aktyviai
padeda jai atlikti tyrimus ir vykdyti baudžiamąjį persekiojimą,
teikia pagalbą ir susilaiko nuo bet kokių veiksmų, politikos ar
procedūros, dėl kurių šių tyrimų ar baudžiamojo
persekiojimo eiga galėtų sulėtėti.
4 skirsnis
Europos prokuratūros kompetencija
12 straipsnis
Europos prokuratūros
kompetencijai priklausantys nusikaltimai
Europos prokuratūra yra kompetentinga
tirti nusikaltimus, kenkiančius Sąjungos finansiniams interesams,
kaip tai numatyta Direktyvoje 2013/xx/ES ir įgyvendinta nacionalinėje
teisėje.
13 straipsnis
Papildoma kompetencija
1.           Jeigu 12 straipsnyje nurodyti
nusikaltimai yra neatsiejami nuo kitų nei nurodytieji 12 straipsnyje
nusikaltimų, o jų bendras tyrimas ir baudžiamasis persekiojimas
atitinka gero teisingumo vykdymo interesus, Europos prokuratūra taip pat
yra kompetentinga tirti ir vykdyti baudžiamąjį persekiojimą už
tuos kitus nusikaltimus, jei 12 straipsnyje nurodytiems nusikaltimams teikiama
pirmenybė, o kiti nusikaltimai grindžiami tapačiomis faktinėmis
aplinkybėmis.
              Jeigu šios sąlygos nėra
įvykdomos, kitų nusikaltimų atžvilgiu kompetentinga
valstybė narė yra kompetentinga ir 12 straipsnyje nurodytų
nusikaltimų atžvilgiu.
2.           Europos prokuratūra ir
nacionalinės prokuratūros institucijos konsultuojasi tarpusavyje, kad
nustatytų, kuri institucija pagal šio straipsnio 1 dalį turi
kompetenciją. Jei taikytina, norint padėti nustatyti tokią
kompetenciją, pagal 57 straipsnį veiklą galima susieti su
Eurojustu.
3.           Jeigu Europos prokuratūra ir
nacionalinės prokuratūros institucijos nesutaria dėl šio
straipsnio 1 dalyje nurodytos kompetencijos, sprendimą dėl papildomos
kompetencijos priima nacionalinė teismo institucija, kompetentinga priimti
sprendimą dėl baudžiamojo persekiojimo kompetencijos priskyrimo
nacionaliniu lygmeniu.
4.           Sprendimas dėl kompetencijos
pagal šį straipsnį yra neskundžiamas.
14 straipsnis
Europos prokuratūros
kompetencijos įgyvendinimas
Europos prokuratūra įgyvendina savo
išimtinę kompetenciją tirti ir vykdyti baudžiamąjį
persekiojimą už 12 ir 13 straipsniuose nurodytus nusikaltimus, jeigu visas
nusikaltimas arba jo dalis padaryta:
a)           vienos arba kelių
valstybių narių teritorijoje arba
b)           vieno iš valstybės narės
piliečių, Sąjungos tarnautojų arba institucijų
narių.
III SKYRIUS
TYRIMŲ, BAUDŽIAMOJO PERSEKIOJIMO IR NAGRINĖJIMO TEISME PROCESO
TAISYKLĖS
1 skirsnis
Tyrimų atlikimas
15 straipsnis
Tyrimo šaltiniai
1.           Visos valstybių narių
nacionalinės institucijos ir visos Sąjungos institucijos,
įstaigos, tarnybos ir agentūros nedelsdamos praneša Europos
prokuratūrai apie bet kokį elgesį, kuris gali sudaryti jos
kompetencijai priklausantį nusikaltimą.
2.           Jeigu Europos deleguotieji
prokurorai sužino apie bet kokį elgesį, kuris gali sudaryti Europos
prokuratūros kompetencijai priklausantį nusikaltimą, jie
nedelsdami apie tai praneša Europos prokurorui.
3.           Europos prokuratūra gali rinkti
arba gauti informaciją iš bet kurio asmens apie elgesį, kuris gali
sudaryti jos kompetencijai priklausantį nusikaltimą.
4.           Europos prokuroras arba Europos
deleguotieji prokurorai registruoja ir tikrina visą informaciją,
į kurią atkreipiamas Europos prokuratūros dėmesys. Jeigu
patikrinę informaciją jie nusprendžia nepradėti tyrimo, jie
užbaigia bylą ir bylų valdymo sistemoje nurodo to priežastis. Jie
apie tai praneša informaciją pateikusiai nacionalinei institucijai,
Sąjungos institucijai, įstaigai, tarnybai ar agentūrai, o tam
tikrais atvejais, kai prašo informaciją pateikę asmenys – ir jiems.
16 straipsnis
Tyrimų pradėjimas
1.           Europos prokuroras arba jo vardu –
Europos deleguotieji prokurorai pradeda tyrimą rašytiniu sprendimu, jeigu
yra pagrįstų priežasčių manyti, kad yra daromas arba buvo
padarytas Europos prokuratūros kompetencijai priklausantis nusikaltimas.
2.           Jeigu tyrimą pradeda Europos
prokuroras, jis paskiria bylą Europos deleguotajam prokurorui, nebent jis
nori pats atlikti tyrimą pagal 18 straipsnio 5 dalyje nustatytus
kriterijus. Jeigu tyrimą pradeda Europos deleguotasis prokuroras, jis apie
tai nedelsdamas praneša Europos prokurorui. Gavęs tokį
pranešimą, Europos prokuroras patikrina, ar jis arba kitas Europos
deleguotasis prokuroras dar nėra pradėjęs tyrimo. Tyrimo
efektyvumo sumetimais Europos prokuroras gali paskirti bylą kitam Europos
deleguotajam prokurorui arba nuspręsti pats perimti bylą pagal 18
straipsnio 5 dalyje nurodytus kriterijus.

17 straipsnis
Skubios priemonės ir
kreipimaisi
1.           Jeigu dėl nusikaltimo,
priklausančio Europos prokuroro kompetencijai, reikia imtis skubių
veiksmų, nacionalinės institucijos imasi visų būtinų
skubių priemonių, kad užtikrintų veiksmingą tyrimą ir
baudžiamąjį persekiojimą. Nacionalinės institucijos paskui
nedelsdamos perduoda bylą Europos prokuratūrai. Tokiu atveju Europos
prokuratūra, jeigu įmanoma – per 48 valandas nuo savo tyrimo
pradžios, patvirtina nacionalinių institucijų taikytas priemones, net
jei jų imtasi ir jos įvykdytos pagal kitas taisykles nei išdėstytosios
šiame reglamente.
2.           Bet kurioje tyrimo stadijoje, jeigu
byloje kyla abejonių dėl Europos prokuratūros kompetencijos, ji
gali pasitarti su nacionalinėmis baudžiamojo persekiojimo institucijomis,
kad nustatytų, kuri institucija yra kompetentinga. Kol nepriimtas
sprendimas dėl kompetencijos, Europos prokuratūra imasi visų
skubių priemonių, kurios yra būtinos veiksmingam bylos tyrimui
ir baudžiamajam persekiojimui užtikrinti. Jeigu nustatoma nacionalinės
institucijos kompetencija, nacionalinė institucija per 48 valandas nuo
nacionalinio tyrimo pradžios patvirtina skubias priemones, kurių
ėmėsi Europos prokuratūra.
3.           Jeigu Europos prokuratūrai
pradėjus tyrimą paaiškėja, kad tirtinas elgesys sudaro
nusikaltimą, kuris nepriklauso jos kompetencijai, Europos prokuratūra
nedelsdama perduoda bylą kompetentingoms nacionalinėms
teisėsaugos ir teismo institucijoms.
4.           Jeigu nacionalinėms
institucijoms pradėjus tyrimą vėliau paaiškėja, kad elgesys
sudaro Europos prokuratūros kompetencijai priklausantį
nusikaltimą, nacionalinės institucijos nedelsdamos perduoda bylą
Europos prokuratūrai. Tokiu atveju Europos prokuratūra, jeigu
įmanoma – per 48 valandas nuo tyrimo pradžios, patvirtina priemones,
kurių ėmėsi nacionalinės institucijos, net jeigu jų
imtasi ir jos vykdytos pagal kitokias taisykles nei nustatytosios šiame
reglamente.
18 straipsnis
Tyrimo atlikimas
1.           Paskirtasis Europos deleguotasis
prokuroras vadovauja tyrimui Europos prokuroro vardu ir pagal jo nurodymus.
Paskirtasis Europos deleguotasis prokuroras gali pats imtis tyrimo
priemonių arba pavesti tai daryti valstybės narės, kurioje jis
yra įsikūręs, kompetentingoms teisėsaugos institucijoms.
Šios institucijos turi laikytis Europos deleguotojo prokuroro nurodymų ir
vykdyti jiems pavestas tyrimo priemones.
2.           Jeigu tarpvalstybinėse bylose
tyrimo priemones reikia vykdyti kitoje valstybėje narėje nei ta,
kurioje pradėtas tyrimas, jį pradėjęs Europos deleguotasis
prokuroras arba Europos deleguotasis prokuroras, kuriam Europos prokuroras
paskyrė bylą, veikia glaudžiai bendradarbiaudamas su Europos
deleguotuoju prokuroru ten, kur reikia įvykdyti tyrimo priemonę.
Europos deleguotasis prokuroras pats imasi tyrimo priemonių arba paveda
jas įvykdyti kompetentingoms nacionalinėms institucijoms.
3.           Tarpvalstybinėse bylose Europos
prokuroras gali nurodyti vieną tyrimą atlikti keliems Europos
deleguotiesiems prokurorams ir sudaryti jungtines grupes. Jis gali nurodyti bet
kuriam Europos deleguotajam prokurorui rinkti atitinkamą informaciją
arba jo vardu imtis konkrečių tyrimo priemonių.
4.           Europos prokuroras stebi Europos
deleguotųjų prokurorų atliekamus tyrimus ir užtikrina jų
koordinavimą. Prireikus jis duoda jiems nurodymus.
5.           Europos prokuroras gali iš naujo
paskirti bylą kitam Europos deleguotajam prokurorui arba pats vadovauti
tyrimui, jeigu pagal vieną ar kelis iš toliau nurodytų kriterijų
paaiškėja, kad to reikia tyrimo arba baudžiamojo persekiojimo
rezultatyvumo sumetimais:
a)      nusikaltimo sunkumas;
b)      konkrečios aplinkybės,
susijusios su įtariamo nusikaltėlio padėtimi;
c)      konkrečios aplinkybės,
susijusios su tarpvalstybiniu tyrimo aspektu;
d)      nacionalinių tyrimo institucijų
neprieinamumas arba
e)      atitinkamos valstybės narės
kompetentingų institucijų prašymas.
6.           Jeigu atlikti tyrimą imasi
tiesiogiai Europos prokuroras, jis apie tai praneša valstybės narės,
kurioje reikia vykdyti tyrimo priemones, Europos deleguotajam prokurorui.
Įgyvendinant bet kokią Europos prokuroro vykdomą tyrimo
priemonę turi būti palaikomas ryšys su valstybės narės
teritorijos, su kuria ši priemonė yra susijusi, institucijomis. Prievartos
priemones vykdo kompetentingos nacionalinės institucijos.
7.           Pagal Europos prokuratūros
įgaliojimus atliekami tyrimai saugomi pagal taisykles, susijusias su
profesine paslaptimi, laikantis taikytinų Sąjungos teisės
aktų. Europos prokuratūros atliekamuose tyrimuose dalyvaujančios
institucijos taip pat privalo laikytis taikytinoje nacionalinėje
teisėje numatytų profesinės paslapties reikalavimų.
19 straipsnis
Privilegijų arba
imunitetų atsisakymas
1.           Jeigu asmenys, su kuriais
susiję Europos prokuratūros atliekami tyrimai, yra saugomi pagal
nacionalinę teisę teikiamų privilegijų ir imunitetų ir
tokios privilegijos ar imunitetai kliudo atlikti konkretų tyrimą,
Europos prokuratūra, laikydamasi toje nacionalinėje teisėje
nustatytų procedūrų, pateikia motyvuotą rašytinį
prašymą panaikinti tą privilegiją ar imunitetą.
2.           Jeigu Europos prokuratūros
atliekami tyrimai susiję su asmenims, kuriems privilegijos ar imunitetai
taikomi pagal Sąjungos teisę, visų pirma Protokolą dėl
Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų, ir tokia privilegija
ar imunitetas kliudo atlikti konkretų tyrimą, Europos
prokuratūra, laikydamasi Sąjungos teisėje nustatytų
procedūrų, pateikia motyvuotą rašytinį prašymą
panaikinti tą privilegiją ar imunitetą.
2 skirsnis
Informacijos tvarkymas
20 straipsnis
Europos prokuratūros
galimybė gauti informaciją
Nuo
bylos užregistravimo momento Europos prokuratūra gali gauti visą
reikalingą informaciją, saugomą nacionalinėse
nusikaltimų tyrimo ir teisėsaugos duomenų bazėse, taip pat
kituose atitinkamuose valdžios institucijų registruose, arba turėti
prieigą prie šios informacijos per Europos deleguotuosius prokurorus.
21 straipsnis
Informacijos rinkimas
1.           Jeigu to reikia tyrimams atlikti,
Europos prokuratūra paprašiusi iš Eurojusto arba Europolo gauna visą
reikiamą informaciją, susijusią su jos kompetencijai
priklausančiu nusikaltimu, be to, ji gali prašyti Europolo teikti
analitinę paramą konkrečiam Europos prokuratūros atliekamam
tyrimui.
2.           Sąjungos institucijos,
įstaigos, tarnybos ir agentūros ir valstybių narių
institucijos Europos prokuratūrai teikia būtiną pagalbą ir
informaciją, šiai to paprašius.
22 straipsnis
Bylų valdymo sistema,
rodyklė ir laikinosios darbo bylos
1.           Europos prokuratūra sukuria
bylų valdymo sistemą, kurią sudaro laikinosios darbo bylos ir
rodyklė, kurioje pateikti priede nurodyti asmens duomenys ir ne asmens
duomenys.
2.           Bylų valdymo sistemos
paskirtis:
a)      padėti valdyti Europos
prokuratūros atliekamus tyrimus ir vykdomą baudžiamąjį
persekiojimą, visų pirma pateikiant kryžmines informacijos nuorodas;
b)      padėti gauti informaciją apie
atliekamus tyrimus ir vykdomą baudžiamąjį persekiojimą;
c)      padėti kontroliuoti
teisėtumą ir šio reglamento nuostatų, susijusių su asmens
duomenų tvarkymu, laikymąsi.
3.           Bylų valdymo sistema gali
būti susieta su saugiu telekomunikacijų ryšiu, nurodytu Sprendimo
2008/976/TVR 9 straipsnyje[8].
4.           Rodyklėje pateikiamos nuorodos
į laikinąsias darbo bylas, tvarkomas Europos prokuratūrai
atliekant savo darbą, ir joje negali būti asmens duomenų,
išskyrus nurodytuosius priedo 1 punkto a–i, k ir m papunkčiuose bei
2 punkte.
5.           Vykdydama savo pareigas pagal
šį reglamentą, Europos prokuratūra gali tvarkyti atskirų
bylų, su kuriomis ji dirba, laikinojoje darbo byloje esančius duomenis.
Europos prokuratūra leidžia 41 straipsnyje nurodytam duomenų apsaugos
pareigūnui susipažinti su laikinąja darbo byla. Europos
prokuratūra praneša duomenų apsaugos pareigūnui apie visus
naujos laikinosios darbo bylos su asmens duomenimis atidarymo atvejus.
6.           Su byla susijusių asmens
duomenų tvarkymui Europos prokuratūra negali sudaryti jokių
kitų automatizuotų duomenų rinkmenų, išskyrus bylų
valdymo sistemą arba laikinąją darbo bylą.
23 straipsnis
Laikinųjų darbo
bylų ir rodyklės veikimas
1.           Europos prokuratūra kiekvienai
bylai, dėl kurios jai yra perduodama informacija, pradeda
laikinąją darbo bylą, jeigu šis perdavimas atitinka šį
reglamentą ar kitus taikytinus teisės aktus. Europos prokuratūra
atsako už savo pradėtų laikinųjų darbo bylų
tvarkymą.
2.           Europos prokuratūra,
atsižvelgdama į kiekvieną konkretų atvejį, nusprendžia, ar
palikti prieigą prie laikinosios darbo bylos ribotą, ar suteikti
galimybę savo darbuotojams susipažinti su ja visa ar jos dalimis, kad
prireikus šie darbuotojai galėtų vykdyti savo užduotis.
3.           Europos prokuratūra priima
sprendimą dėl to, kurią su laikinąja darbo byla
susijusią informaciją įtraukti į rodyklę. Jeigu
Europos prokuroras nenusprendžia kitaip, pagal 15 straipsnio 4 dalį
užregistruota ir tikrintina informacija į rodyklę neįtraukiama.
24 straipsnis
Prieiga prie bylų
valdymo sistemos
Europos deleguotieji prokurorai ir jų
darbuotojai, jeigu yra prijungti prie bylų valdymo sistemos, gali
susipažinti tik su:
a)           rodykle, nebent tokia prieiga
aiškiai neleista;
b)           Europos prokuratūros
pradėtomis laikinosiomis darbo bylomis, susijusiomis su jų
valstybėje narėje atliekamais tyrimais ar vykdomu baudžiamuoju
persekiojimu;
c)           Europos prokuratūros
pradėtomis laikinosiomis darbo bylomis, susijusiomis su kitoje
valstybėje narėje atliekamais tyrimais ar vykdomu baudžiamuoju
persekiojimu, jeigu jie yra susiję su jų valstybėje narėje
atliekamais tyrimais ar vykdomu baudžiamuoju persekiojimu.
3 skyrius
Tyrimo priemonės
25 straipsnis
Europos prokuratūros
įgaliojimai atlikti tyrimą
1.           Europos prokuratūros
atliekamų tyrimų ir vykdomo baudžiamojo persekiojimo sumetimais
Sąjungos valstybių narių teritorija laikoma viena teisine erdve,
kurioje Europos prokuratūra gali įgyvendinti savo kompetenciją.
2.           Jeigu Europos prokuratūra
nusprendžia įgyvendinti savo kompetenciją dėl nusikaltimo, kurio
dalį arba kurį visą vienas iš valstybės narės
piliečių, Sąjungos tarnautojų ar institucijų
narių padarė ne valstybių narių teritorijoje, ji turi
prašyti pagalbos, kad taikant 59 straipsnyje numatytas priemones ir
procedūras atitinkama trečioji šalis pradėtų
bendradarbiauti su ja.
26 straipsnis
Tyrimo priemonės
1.           Europos prokuratūra,
įgyvendindama savo kompetenciją, yra įgaliota prašyti arba
nurodyti imtis tokių tyrimo priemonių:
a)      apieškoti bet kokias patalpas, žemę,
transporto priemones, privatų būstą, drabužius ar kitą
asmeninę nuosavybę arba kompiuterių sistemą;
b)      pareikalauti, kad būtų
pateiktas bet kuris atitinkamas daiktas ar dokumentas arba saugomi
kompiuterių duomenys, įskaitant duomenų srautą ir banko
sąskaitų duomenis (užšifruotus arba iššifruotus), originalia arba
kuria nors kita nurodyta forma;
c)      užplombuoti patalpas ir transporto
priemones, įšaldyti duomenis siekiant išsaugoti jų
neliečiamumą, išvengti įrodymų praradimo ar sugadinimo arba
užtikrinti konfiskavimo galimybę;
d)      įšaldyti nusikaltimo priemones ar
pajamas, įskaitant turto įšaldymą, jeigu tikimasi, kad bylą
nagrinėsiantis teismas jas konfiskuos ir yra pagrindas manyti, kad
savininkas, valdytojas ar turėtojas sieks sukliudyti įgyvendinti
sprendimą dėl konfiskavimo;
e)      perimti telekomunikacijas, įskaitant
įtariamajam ir jo siunčiamus e. laiškus, per bet kurį
telekomunikacijų ryšį, kuriuo naudojasi įtariamasis;
f)       tikruoju laiku stebėti
telekomunikacijas, nurodžius iš karto perduoti telekomunikacijų srauto
duomenis siekiant nustatyti įtariamojo buvimo vietą ir nustatyti
asmenų, kurie su juo konkrečiu momentu palaikė ryšį,
tapatybę;
g)      stebėti finansinius sandorius,
nurodžius finansų arba kredito įstaigai tikruoju laiku pranešti
Europos prokuratūrai apie visus sandorius, atliktus naudojant
konkrečią įtariamojo turimą ar kontroliuojamą
sąskaitą ar kitas sąskaitas, kurios, kaip pagrįstai manoma,
yra naudojamos nusikaltimo sumetimais;
h)      įšaldyti būsimus finansinius
sandorius, nurodžius jokiai finansų ar kredito įstaigai neatlikti
jokio finansinio sandorio, susijusio su bet kuria konkrečia
įtariamojo turima sąskaita arba sąskaitomis;
i)       imtis sekimo priemonių ne
viešosiose vietose, nurodžius taikyti paslėptą vaizdo ir garso
stebėjimą ne viešosiose vietose, išskyrus slaptą vaizdo
stebėjimą privačiame būste ir jo rezultatų
įrašymą;
j)       atlikti slaptus tyrimus, nurodžius
pareigūnui veikti slapta arba prisidengus kito asmens tapatybe;
k)      šaukti įtariamuosius ir liudytojus,
esant pagrįstų priežasčių manyti, kad jie gali pateikti
tyrimui naudingą informaciją;
l)       imtis identifikavimo priemonių,
nurodžius daryti asmenų nuotraukas, vaizdo įrašus ir fiksuoti asmens
biometrines savybes;
m)     paimti daiktus, kurie yra būtini kaip
įrodymai;
n)      patekti į patalpas ir paimti
daiktų pavyzdžius;
o)      tikrinti transporto priemones, jeigu yra
pagrįstų priežasčių manyti, kad yra gabenami su tyrimu
susiję daiktai;
p)      imtis priemonių sekti ir
kontroliuoti asmenis siekiant nustatyti asmens buvimo vietą;
q)      techninėmis priemonėmis atsekti
ir sekti bet kurį objektą, įskaitant kontroliuojamą
prekių tiekimą ir kontroliuojamus finansinius sandorius;
r)       imtis tikslinio įtariamojo ir
trečiųjų asmenų stebėjimo viešosiose vietose;
s)       gauti prieigą prie
nacionalinių arba Europos viešųjų registrų ir
privačiųjų asmenų viešaisiais interesais tvarkomų
registrų;
t)       apklausti įtariamąjį ir
liudytojus;
u)      paskirti ekspertus ex officio arba
įtariamojo prašymu, jeigu yra reikalingos specialiosios žinios.
2.           Valstybės narės užtikrina,
kad šio straipsnio 1 dalyje nurodytos priemonės galėtų būti
taikomos Europos prokuratūrai atliekant tyrimus ir vykdant
baudžiamąjį persekiojimą. Šioms priemonėms taikomos šiame
straipsnyje ir nacionalinėje teisėje nurodytos sąlygos. Europos
prokuratūra gali prašyti arba įpareigoti taikyti kitas tyrimo
priemones nei nurodytosios šio straipsnio 1 dalyje tik jeigu jos yra
prieinamos pagal valstybės narės, kurioje priemonė turi
būti vykdoma, nacionalinę teisę.
3.           Šio straipsnio 1 dalyje
nurodytų atskirų tyrimo priemonių neįpareigojama imtis
nesant pagrįstų priežasčių ir jeigu tą patį
tikslą galima pasiekti ne tokiomis intervencinėmis priemonėmis.
4.           Valstybės narės užtikrina,
kad šio straipsnio 1 dalies a–j punktuose nurodytoms tyrimo priemonėms
būtų išduotas valstybės narės, kurioje jas numatoma
vykdyti, kompetentingos teisminės institucijos leidimas.
5.           Šio straipsnio 1 dalies k–u
punktuose nurodytoms tyrimo priemonėms turi būti išduodamas teismo
leidimas, jeigu jo reikalaujama pagal valstybės narės, kurioje tyrimo
priemonę numatoma vykdyti, nacionalinę teisę.
6.           Jeigu yra įvykdomos šiame
straipsnyje nurodytos ir pagal nacionalinę teisę, pagal kurią
yra išduodamas leidimas taikyti prašomą priemonę, taikytinos
sąlygos, leidimas išduodamas per 48 valandas rašytiniu ir motyvuotu
kompetentingos teisminės institucijos sprendimu.
7.           Europos prokuratūra gali
prašyti kompetentingos teisminės institucijos pagal nacionalinę
teisę suimti arba iki teismo sulaikyti įtariamąjį.
4 skirsnis
Tyrimo pabaiga ir baudžiamojo persekiojimo įgaliojimai
27 straipsnis
Baudžiamasis persekiojimas
nacionaliniuose teismuose
1.           Europos prokuroras ir Europos
deleguotieji prokurorai baudžiamojo persekiojimo ir bylos perdavimo teismui
srityje turi tokius pat įgaliojimus, kaip ir nacionaliniai prokurorai,
visų pirma tai taikoma įgaliojimams daryti teisme pareiškimus,
dalyvauti renkant įrodymus ir įgyvendinti prieinamas teisių
gynimo priemones.
2.           Kai kompetentingas Europos
deleguotasis prokuroras mano, kad tyrimas baigtas, jis bylos santrauką
kartu su kaltinamojo akto projektu ir įrodymų sąrašu perduoda
Europos prokurorui patikrinti. Jeigu Europos prokuroras pagal 28 straipsnį
nenurodo bylos nutraukti, jis paveda Europos deleguotajam prokurorui perduoti
bylą kompetentingam nacionaliniam teismui kartu su kaltinamuoju aktu arba
grąžinti bylą papildomam tyrimui. Europos prokuroras gali ir pats
perduoti bylą kompetentingam nacionaliniam teismui.
3.           Kompetentingam nacionaliniam teismui
pateiktoje kaltinamajame akte surašomi visi įrodymai, kuriuos numatoma
pateikti teisme.
4.           Europos prokuroras, glaudžiai
konsultuodamasis su teismui bylą perduodančiu Europos deleguotoju
prokuroru ir atsižvelgdamas į tinkamą teisingumo vykdymą,
pasirenka teisminio nagrinėjimo jurisdikciją ir nustato kompetentingą
nacionalinį teismą taikydamas tokius kriterijus:
a)      nusikaltimo arba daugumos
nusikaltimų, jeigu padaryti keli nusikaltimai, padarymo vietą;
b)      kaltinamojo įprastinę
gyvenamąją vietą;
c)      įrodymų buvimo vietą;
d)      tiesioginių
nukentėjusiųjų įprastinę gyvenamąją
vietą.
5.           Jeigu to reikia išieškojimo,
administracinio įgyvendinimo ar stebėjimo tikslais, Europos
prokuroras apie kaltinamąjį aktą praneša kompetentingoms
nacionalinėms institucijoms, suinteresuotiesiems asmenims ir atitinkamoms
Sąjungos institucijoms, įstaigoms ir agentūroms.
28 straipsnis
Bylos nutraukimas
1.           Europos prokuroras nutraukia
bylą, jeigu baudžiamasis persekiojimas tapo neįmanomas dėl
kurios nors iš toliau nurodytų priežasčių:
a)      įtariamojo mirties;
b)      tiriamas elgesys nesudaro nusikaltimo;
c)      įtariamajam suteikiama amnestija
arba imunitetas;
d)      pasibaigia nacionalinėje
teisėje nustatytas patraukimo baudžiamojon atsakomybėn senaties
terminas;
e)      įtariamasis Sąjungoje jau yra
galutinai išteisintas arba nuteistas už tas pačias faktines aplinkybes
arba byla išnagrinėta pagal 29 straipsnį.
2.           Europos prokuroras gali nutraukti
bylą dėl bet kurios iš toliau nurodytų priežasčių:
a)      nusikaltimas pagal nacionalinį
įstatymą, kuriuo įgyvendinama Direktyva 2013/XX/ES dėl
baudžiamosios teisės priemonių kovai su Sąjungos finansiniams
interesams kenkiančiu sukčiavimu, yra mažareikšmis;
b)      trūksta reikiamų
įrodymų.
3.           Europos prokuratūra gali savo
nutrauktas bylas perduoti OLAF arba kompetentingoms nacionalinėms
administracinėms arba teisminėms institucijoms iš naujo nagrinėti,
kitokioms administracinėms priemonėms ar stebėjimui taikyti.
4.           Jeigu tyrimas pradėtas
remiantis nukentėjusiojo pateikta informacija, Europos prokuratūra
apie tai praneša nukentėjusiajam.
29
straipsnis
Šalių
susitarimas
1.           Jeigu byla nenutraukiama ir to
reikėtų tinkamo teisingumo vykdymo sumetimais, Europos
prokuratūra, atlyginus žalą, gali siūlyti įtariamajam
sumokėti vienkartinę baudą, kurią sumokėjus byla
būtų nutraukta (šalių susitarimu). Jeigu įtariamasis
sutinka, jis sumoka Sąjungai vienkartinę baudą.
2.           Europos prokuratūra
prižiūri su šalių susitarimu susijusio finansinio mokėjimo
surinkimą.
3.           Jeigu šalių susitarimas
sudaromas ir įtariamasis sumoka baudą, Europos prokuroras galutinai
nutraukia bylą ir oficialiai praneša apie tai kompetentingoms
nacionalinėms teisėsaugos bei teisminėms institucijoms ir
atitinkamoms Sąjungos institucijoms, įstaigoms ir agentūroms.
4.           Šio straipsnio 3 dalyje nurodytas
sprendimas nutraukti bylą teismui neskundžiamas.
5 skirsnis
ĮRODYMŲ PRIIMTINUMAS
30 straipsnis
Įrodymų
priimtinumas
1.           Jeigu bylą pirmąja
instancija nagrinėjantis teismas mano, kad priėmus Europos
prokuratūros teismui pateiktus įrodymus nebūtų neigiamai
paveiktas proceso teisingumas arba Europos Sąjungos pagrindinių teisių
chartijos 47 ir 48 straipsnyje įtvirtinta teisė į gynybą,
jie priimami teisme be jokio patvirtinimo ar panašaus teisinio proceso, net
jeigu teismo vietos valstybės narės nacionalinėje teisėje
numatytos kitokios tokių įrodymų rinkimo arba pateikimo
taisyklės.
2.           Priėmus įrodymus nėra
daromas poveikis nacionalinių teismų kompetencijai laisvai vertinti
teismui Europos prokuratūros pateiktus įrodymus.
6 skirsnis
Konfiskavimas
31 straipsnis
Disponavimas konfiskuotu
turtu
Jeigu Europos prokuratūros prašymu
kompetentingas nacionalinis teismas galutiniu sprendimu nutarė konfiskuoti
bet kokį turtą, susijusį su Europos prokuratūros
kompetencijai priklausančiu nusikaltimu, arba iš jo gautas pajamas,
piniginė tokio turto arba pajamų vertė pervedama į
Sąjungos biudžetą, kiek tai yra būtina Sąjungai padarytai
žalai kompensuoti.
IV SKYRIUS
PROCESINĖS GARANTIJOS
32 straipsnis
Įtariamųjų,
kaltinamųjų ir kitų dalyvaujančiųjų asmenų
teisių aprėptis
1.           Europos prokuratūros veikla
vykdoma visiškai laikantis įtariamųjų teisių,
įtvirtintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių
chartijoje, įskaitant teisę į teisingą bylos
nagrinėjimą ir teisę į gynybą.
2.           Bet kuris Europos prokuratūros
byloje dalyvaujantis įtariamasis ir kaltinamasis turi turėti bent
tokias toliau nurodytas procesines teises, numatytas Sąjungos teisės
aktuose ir nacionalinėje valstybės narės teisėje:
(a)
teisę į vertimą raštu ir žodžiu,
kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2010/64/ES;
(b)
teisę į informaciją ir galimybę
susipažinti su bylos medžiaga, kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos
direktyvoje 2012/13/ES;
(c)
teisę turėti advokatą, teisę
bendrauti su trečiaisiais asmenimis bei kad jiems būtų pranešta
apie suėmimą, kaip numatyta [2013 m. xxxxx xx d. Europos
Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2013/xx/ES xx xxxx 2013 dėl teisės
turėti advokatą vykstant baudžiamajam procesui ir teisės
susisiekti po sulaikymo];
(d)
teisę neduoti parodymų ir teisę
į nekaltumo prezumpciją;
(e)
teisę į teisinę pagalbą;
(f)
teisę teikti įrodymus, skirti ekspertus
ir išklausyti liudytojus.
3.           Įtariamieji ir kaltinamieji šio
straipsnio 2 dalyje nurodytas teises įgyja nuo to tada, kai yra
įtariami padarę nusikaltimą. Kompetentingam nacionaliniam
teismui pripažinus kaltinamąjį aktą, įtariamojo ir
kaltinamojo procesinės teisės grindžiamos atitinkamoje byloje taikomu
nacionaliniu režimu.
4.           Šio straipsnio 2 dalyje
nurodytos teisės taip pat taikomos bet kuriam kitam asmeniui nei
įtariamasis ar kaltinamasis, išklausomam Europos prokuratūros, jeigu
per apklausą ar posėdį jis tampa įtariamas padaręs
nusikaltimą.
5.           Nepažeidžiant šiame skyriuje
numatytų teisių, įtariamieji ir kaltinamieji, taip pat kiti
Europos prokuratūros byloje dalyvaujantys asmenys turi visas jiems pagal
taikytiną nacionalinę teisę prieinamas procesines teises.
33 straipsnis
Teisė neduoti
parodymų ir teisė į nekaltumo prezumpciją
1.           Europos prokuratūros byloje
dalyvaujantis įtariamasis ir kaltinamasis pagal nacionalinę
teisę turi teisę neduoti parodymų per apklausą dėl
nusikaltimo, kurio padarymu jis yra įtariamas, ir jam turi būti
pranešta, kad jis neprivalo duoti parodymų prieš save.
2.           Įtariamasis ir kaltinamasis
laikomi nekaltais, kol pagal nacionalinę teisę jų kaltė
neįrodyta.
34 straipsnis
Teisė į
teisinę pagalbą
Bet kuris asmuo, įtariamas ar kaltinamas
padaręs nusikaltimą, priklausantį Europos prokuratūros
kompetencijai, pagal nacionalinę teisę turi teisę į
nemokamą ar iš dalies mokamą nacionalinių institucijų
teisinę pagalbą, jeigu neturi pakankamai lėšų už ją
sumokėti.
35 straipsnis
Su įrodymais susijusios
teisės
1.            Įtariamasis
ir kaltinamasis pagal nacionalinę teisę turi teisę pateikti
Europos prokuratūrai įrodymus.
2.            Įtariamasis
ir kaltinamasis pagal nacionalinę teisę turi teisę prašyti
Europos prokuratūros rinkti visus tyrimui svarbius įrodymus,
įskaitant ekspertų paskyrimą ir liudytojų apklausą.
V SKYRIUS
TEISMINĖ KONTROLĖ
36 straipsnis
Teisminė kontrolė
1.           Taikydama procesines priemones savo
funkcijoms atlikti, Europos prokuratūra teisminės kontrolės tikslais
laikoma nacionaline institucija.
2.           Jeigu dėl šio reglamento yra
taikomos nacionalinės teisės nuostatos, tokios nuostatos pagal
Sutarties 267 straipsnį nelaikomos Sąjungos teisės
nuostatomis.
VI SKYRIUS
DUOMENŲ APSAUGA
37 straipsnis
Asmens duomenų tvarkymas
1.           Europos prokuratūra pagal
šį reglamentą gali automatinėmis priemonėmis arba
susistemintose rankinėse rinkmenose tvarkyti tik priedo 1 punkte
nurodytus asmens duomenis, susijusius su asmenimis, kurie pagal atitinkamų
valstybių narių nacionalinės teisės aktus įtariami
padarę arba dalyvavę darant Europos prokuratūros kompetencijai
priklausančią nusikalstamą veiką arba kurie yra nuteisti už
tokios veikos padarymą, tokiais tikslais:
–
nusikaltimų tyrimų ir baudžiamojo
persekiojimo, vykdomo pagal šį reglamentą;
–
informacijos mainams su kompetentingomis
valstybių narių institucijomis ir kitomis Sąjungos
įstaigomis pagal šį reglamentą;
–
bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis pagal
šį reglamentą.
2.           Europos prokuratūra gali
tvarkyti tik priedo 2 punkte išvardytus asmens duomenis, susijusius su
asmenimis, kurie pagal atitinkamų valstybių narių
nacionalinės teisės aktus yra laikomi atliekamo nusikaltimo tyrimo
arba vykdomo baudžiamojo persekiojimo dėl vienos arba kelių Europos
prokuratūros kompetencijai priklausančių nusikaltimų
rūšių liudytojais ar nukentėjusiaisiais arba nėra
sulaukę 18 metų. Tokie asmens duomenys gali būti tvarkomi tik
tuo atveju, jei tai griežtai būtina šio straipsnio 1 dalyje nurodytais
tikslais.
3.           Išimtiniais atvejais Europos
prokuratūra ribotą laiką, neviršijantį laikotarpio,
reikalingo užbaigti bylai, su kuria yra susiję asmens duomenys, taip pat
gali tvarkyti kitus nei nurodytieji šio straipsnio 1 ir 2 dalyse su nusikaltimo
aplinkybėmis susijusius asmens duomenis, jeigu jie turi tiesioginę
reikšmę Europos prokuratūros atliekamiems tyrimams ir yra jų
dalis ir jeigu juos tvarkyti yra griežtai būtina šio straipsnio 1 dalyje
nurodytais tikslais, su sąlyga, kad šie konkretūs duomenys tvarkomi
pagal šį reglamentą. 41 straipsnyje nurodytas duomenų apsaugos
pareigūnas nedelsiant informuojamas apie šios dalies taikymą.
4.           Automatinėmis arba kitomis
priemonėmis tvarkomus asmens duomenis, atskleidžiančius rasinę
arba etninę kilmę, politines pažiūras, religinius arba
filosofinius įsitikinimus, narystę profesinėse sąjungose ir
duomenis apie sveikatą arba lytinį gyvenimą Europos
prokuratūra gali tvarkyti tik jeigu šie duomenys yra griežtai būtini
jos tyrimams atlikti ir jeigu jais papildomi kiti jau tvarkomi asmens duomenys.
Duomenų apsaugos pareigūnas nedelsiant informuojamas apie šios dalies
taikymą. Tokie duomenys negali būti tvarkomi 22 straipsnio 4 dalyje
nurodytoje rodyklėje. Kai tokie kiti duomenys yra susiję su šio
straipsnio 2 dalyje nurodytais liudytojais arba nukentėjusiaisiais,
sprendimą juos tvarkyti priima Europos prokuroras.
5.           Vykdydama savo veiklą, Europos
prokuratūra asmens duomenis tvarko laikydamasi Reglamento (EB)
Nr. 45/2001. Šiuo reglamentu Reglamentas (EB) Nr. 45/2001
patikslinamas ir papildomas, kiek tai yra susiję su operatyviniais asmens
duomenimis.
38 straipsnis
Asmens duomenų saugojimo
terminai
1.           Europos prokuratūros tvarkomi
asmens duomenys negali būti saugomi ilgiau nei iki pirmosios taikytinos
dienos iš toliau nurodytų:
a)      dienos, kurią baudžiamasis
persekiojimas yra negalimas pagal visų su tyrimu ir baudžiamuoju
persekiojimu susijusių valstybių narių senaties terminą
reglamentuojančius įstatymus;
b)      dienos, kai asmuo buvo išteisintas, o
teismo sprendimas tapo galutinis;
c)      praėjus trejiems metams nuo dienos,
kurią paskutinės su tyrimu ar baudžiamuoju persekiojimu susijusios
valstybės narės teismo sprendimas tapo galutinis;
d)      dienos, kurią Europos
prokuratūra nustatė, kad jai nebebūtina tęsti tyrimo ar
baudžiamojo persekiojimo.
2.           Šio straipsnio 1 dalyje
nurodytų saugojimo terminų laikymasis nuolat tikrinamas taikant
atitinkamą automatizuotą tvarkymą. Nepaisant to, poreikis
saugoti duomenis tikrinamas kas trejus metus po duomenų įvedimo. Jei
su priede nurodytais asmenimis susiję duomenys saugomi ilgiau nei
penkerius metus, Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas
atitinkamai informuojamas apie tai.
3.           Pasibaigus vienam iš 1 dalyje
nurodytų saugojimo terminų, Europos prokuratūra persvarsto
poreikį saugoti duomenis ilgiau, kad ji galėtų vykdyti savo
uždavinius, ir, taikydama išimtį, Europos prokuratūra gali
nuspręsti saugoti šiuos duomenis iki kitos patikros. Tolesnio duomenų
saugojimo priežastys turi būti pagrįstos ir užregistruotos. Jeigu
sprendimas dėl tolesnio asmens duomenų saugojimo nepriimamas, šie
duomenys po trejų metų automatiškai ištrinami.
4.           Jei pagal šio straipsnio 3 dalį
duomenys saugomi ilgiau nei nurodyta 1 dalyje, poreikio saugoti šiuos duomenis
patikrą kas trejus metus atlieka Europos duomenų apsaugos
priežiūros pareigūnas.
5.           Jeigu byloje yra neautomatizuotų
arba nesusistemintų duomenų, pasibaigus paskutinio bylos
automatizuotų duomenų objekto saugojimo terminui visi byloje esantys
dokumentai ir jų kopijos sunaikinamos.
39 straipsnis
Įrašų registravimas
ir dokumentavimas
1.           Duomenų tvarkymo teisėtumo
kontrolės, vidaus stebėsenos ir duomenų vientisumo bei saugumo
užtikrinimo tikslais Europos prokuratūra registruoja įrašus apie
operatyviniais tikslais naudojamų asmens duomenų rinkimą,
keitimą, prieigą, atskleidimą, sujungimą ar ištrynimą.
Tokie įrašai arba dokumentai ištrinami po 18 mėnesių, išskyrus
atvejus, kai duomenys toliau reikalingi nuolatinei kontrolei vykdyti.
2.           Pagal 1 dalį padaryti
įrašai ar parengti dokumentai paprašius pateikiami Europos duomenų
apsaugos priežiūros pareigūnui. Šią informaciją Europos
duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas naudoja tik siekdamas
užtikrinti duomenų apsaugos kontrolę, tinkamą duomenų
tvarkymą ir duomenų vientisumą ir saugumą.
40 straipsnis
Sankcionuota prieiga prie
asmens duomenų
Prieiga prie
asmens duomenų, kuriuos Europos prokuratūra tvarko vykdydama savo
operatyvines užduotis, pagal šiame reglamente nustatytus apribojimus suteikiama
tik Europos prokurorui, Europos deleguotiesiems prokurorams ir
įgaliotiesiems jų darbuotojams, kad jie vykdytų savo užduotis.
41 straipsnis
Duomenų apsaugos
pareigūnas
1.           Vadovaudamasis Reglamento (EB)
Nr. 45/2001 24 straipsniu, Europos prokuroras skiria duomenų apsaugos
pareigūną.
2.           Laikydamasis Reglamento (EB)
Nr. 45/2001 24 straipsnyje nustatytų pareigų, duomenų
apsaugos pareigūnas:
a)      užtikrina, kad būtų saugomi
įrašai apie asmens duomenų perdavimą;
b)      bendradarbiauja su Europos
prokuratūros darbuotojais, atsakingais už duomenų tvarkymo
procedūras, mokymą ir konsultavimą duomenų tvarkymo
klausimais;
c)      rengia metinę ataskaitą ir
teikia ją Europos prokurorui bei Europos duomenų apsaugos
priežiūros pareigūnui.
3.           Eidamas savo pareigas, duomenų
apsaugos pareigūnas gali susipažinti su visais Europos prokuratūros
tvarkomais duomenimis ir patekti į visas Europos prokuratūros
patalpas.
4.           Europos prokuratūros
darbuotojai, padedantys duomenų apsaugos pareigūnui vykdyti savo
pareigas, gali susipažinti su visais Europos
prokuratūros tvarkomais duomenimis ir patekti į jos patalpas, kiek
tai yra būtina jų uždaviniams vykdyti.
5.           Jeigu duomenų apsaugos
pareigūnas mano, kad nesilaikoma Reglamento (EB) Nr. 45/2001 arba šio
reglamento nuostatų, susijusių su asmens duomenų tvarkymu, jis
apie tai informuoja Europos prokurorą ir pareikalauja per nustatytą terminą
pašalinti pažeidimą. Europos prokurorui per nustatytą terminą
duomenų tvarkymo pažeidimo nepašalinus, duomenų apsaugos
pareigūnas perduoda šį klausimą Europos duomenų apsaugos
priežiūros pareigūnui.
6.           Europos prokuroras priima Reglamento
(EB) Nr. 45/2001 24 straipsnio 8 dalyje nurodytas įgyvendinimo
taisykles.
42 straipsnis
Teisės susipažinti su
duomenimis įgyvendinimo būdai
1.           Bet kuris duomenų subjektas
gali įgyvendinti teisę susipažinti su asmens duomenimis pagal
Reglamentą (EB) Nr. 45/2001 ir visų pirma jo 13 straipsnį.
2.           Jeigu galimybė susipažinti su
duomenimis pagal Reglamento (EB) Nr. 45/2001 20 straipsnio 1
dalį ribojama, Europos prokuratūra pagal minėto reglamento 20
straipsnio 3 dalį atitinkamai raštu informuoja duomenų subjektą.
Informacijos apie pagrindines apribojimo taikymo priežastis galima neatskleisti, jeigu pateikus tokią informaciją
apribojimas netektų savo poveikio. Duomenų subjektas informuojamas
bent apie tai, kad Europos duomenų apsaugos priežiūros
pareigūnas atliko visas būtinas patikras.
3.           Europos prokuratūra dokumentais
užfiksuoja, kuo remiantis atsisakyta atskleisti pagrindines šio straipsnio 2
dalyje nurodyto apribojimo priežastis.
4.           Pagal Reglamento (EB)
Nr. 45/2001 46 ir 47 straipsnius Europos duomenų apsaugos
priežiūros pareigūnas, tikrindamas Europos prokuratūros
atliekamo duomenų tvarkymo teisėtumą, duomenų subjektą
informuoja bent apie tai, kad Europos duomenų apsaugos priežiūros
pareigūnas atliko visas būtinas patikras.
43 straipsnis
Teisė ištaisyti,
ištrinti duomenis ir riboti jų tvarkymą
1.           Jeigu pagal Reglamento (EB)
Nr. 45/2001 14, 15 arba 16 straipsnį Europos prokuratūros
tvarkomus asmens duomenis reikia ištaisyti, ištrinti arba jeigu jų
tvarkymas turi būti ribojamas, Europos prokuratūra ištaiso, ištrina
tokius duomenis arba riboja jų tvarkymą.
2.           Reglamento (EB) Nr. 45/2001 14,
15 arba 16 straipsnyje nurodytais atvejais visiems tokių duomenų
gavėjams pagal Reglamento (EB) Nr. 45/2001 17 straipsnį
nedelsiant apie tai pranešama. Gavėjai, vadovaudamiesi jiems taikomomis
taisyklėmis, tuomet savo sistemose ištaiso, ištrina šiuos duomenis arba
riboja jų tvarkymą.
3.           Be reikalo nedelsdama ir bet kuriuo
atveju ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo prašymo gavimo Europos
prokuratūra duomenų subjektą raštu informuoja, kad jo duomenys
ištaisyti, ištrinti arba jų tvarkymas apribotas.
4.           Europos prokuratūra raštu
informuoja duomenų subjektą apie atsisakymą ištaisyti, ištrinti
duomenis arba apriboti jų tvarkymą ir apie galimybę pateikti
skundą Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui ir
ginti savo teises teisme.
44 straipsnis
Atsakomybė už
duomenų apsaugą
1.           Europos prokuratūra tvarko
asmens duomenis taip, kad būtų galima nustatyti duomenis
pateikusią instituciją arba šaltinį, iš kurio buvo gauti asmens
duomenys.
2.           Atsakomybė už Reglamento (EB)
Nr. 45/2001 ir šio reglamento laikymąsi tenka Europos prokurorui.
Atsakomybė už Europos prokuratūrai pateiktų asmens duomenų
perdavimo teisėtumą tenka asmens duomenų teikėjui, o
Europos prokuratūrai – už valstybėms narėms, Sąjungos
įstaigoms ir trečiosioms šalims ar organizacijoms pateiktus asmens
duomenis.
3.           Atsižvelgiant į kitas šio
reglamento nuostatas, Europos prokuratūra atsako už visus savo tvarkomus
duomenis.
45 straipsnis
Europos duomenų apsaugos
priežiūros pareigūno ir nacionalinių duomenų apsaugos
institucijų bendradarbiavimas
1.           Iškilus konkretiems klausimams,
kuriuos sprendžiant turi dalyvauti valstybės narės, Europos
duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas veikia glaudžiai
bendradarbiaudamas su nacionalinėmis duomenų apsaugos priežiūros
srityje kompetentingomis institucijomis, ypač jeigu Europos duomenų
apsaugos priežiūros pareigūnas arba nacionalinė duomenų
apsaugos priežiūros srityje kompetentinga institucija nustato didelių
skirtumų tarp valstybių narių praktikos, galimą
neteisėtą duomenų perdavimą naudojant Europos
prokuratūros ryšių palaikymo kanalus arba vienai ar kelioms
nacionalinėms priežiūros institucijoms pateikus klausimų
dėl šio reglamento įgyvendinimo ir aiškinimo.
2.           Šio straipsnio 1 dalyje nurodytais
atvejais Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas ir
nacionalinės duomenų apsaugos priežiūros srityje kompetentingos
institucijos, neviršydami savo atitinkamos kompetencijos, prireikus gali
keistis atitinkama informacija, padėti viena kitai atlikti auditą ir
patikras, nagrinėti šio reglamento aiškinimo ar taikymo sunkumus, tirti
nepriklausomos priežiūros vykdymo ar duomenų subjektų
teisių įgyvendinimo problemas, rengti suderintus bendro problemų
sprendimo pasiūlymus ir didinti informuotumą apie duomenų
apsaugos teises.
3.           Prireikus nacionalinės priežiūros
institucijos ir Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas,
siekdami šiame straipsnyje nurodytų tikslų, rengia posėdžius.
Tokių posėdžių išlaidas apmoka ir juos organizuoja Europos
duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas. Darbo tvarkos
taisyklės priimamos pirmame posėdyje. Prireikus bendru sutarimu
nustatomi kiti darbo metodai.
46 straipsnis
Teisė pateikti
skundą Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui
1.           Jeigu duomenų subjekto pagal
Reglamento (EB) Nr. 45/2001 32 straipsnio 2 dalį pateiktas skundas
yra susijęs su 43 straipsnyje nurodytu sprendimu, Europos duomenų
apsaugos priežiūros pareigūnas konsultuojasi su duomenis pateikusios
arba tiesiogiai susijusios valstybės narės nacionalinėmis
priežiūros įstaigomis arba kompetentinga teismine įstaiga.
Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno sprendimas, kuriuo
gali būti atsisakoma suteikti kokią nors informaciją, priimamas
glaudžiai bendradarbiaujant su nacionaline priežiūros įstaiga arba
kompetentinga teismo įstaiga.
2.           Jeigu skundas susijęs su
Sąjungos įstaigų, trečiųjų šalių ar
organizacijų arba privačių asmenų Europos prokuratūrai
pateiktų duomenų tvarkymu, Europos duomenų apsaugos
priežiūros pareigūnas užtikrina, kad Europos prokuratūra
būtų atlikusi visas būtinas patikras.
47 straipsnis
Atsakomybė už
nesankcionuotą arba neteisingą duomenų tvarkymą
1.           Europos prokuratūra pagal
Sutarties 340 straipsnį atsako už bet kokią žalą asmeniui
dėl nesankcionuoto arba neteisingo duomenų tvarkymo.
2.           Skundus dėl Europos
prokuratūros, susijusius su šio straipsnio 1 dalyje nurodyta atsakomybe,
pagal Sutarties 268 straipsnį nagrinėja Teisingumo Teismas.
VII SKYRIUS
FINANSINĖS IR PERSONALO NUOSTATOS
1 Skirsnis
Finansinės nuostatos
48 straipsnis
Finansiniai dalyviai
1.           Europos prokuroras atsako už sprendimų
finansų ir biudžeto klausimais priėmimą.
2.           Pagal 6 straipsnio 3 dalį
Europos prokuroro paskirtas pavaduotojas atsako už Europos prokuratūros
biudžeto vykdymą kaip įgaliojimus suteikiantis pareigūnas.
49 straipsnis
Biudžetas
1.           Visų Europos prokuratūros
pajamų ir išlaidų sąmata rengiama kiekvienais finansiniais
metais, kurie sutampa su kalendoriniais metais, ir pateikiama Europos
prokuratūros biudžete.
2.           Europos prokuratūros biudžeto
pajamos ir išlaidos turi būti subalansuotos.
3.           Neatmetant kitų išteklių
galimybės, Europos prokuratūros pajamas sudaro:
a)      į Europos Sąjungos
bendrąjį biudžetą įtrauktas Sąjungos įnašas;
b)      rinkliavos už leidinius ir visas Europos
prokuratūros teikiamas paslaugas.
4.           Europos prokuratūros išlaidas
sudaro darbuotojų darbo užmokestis, administracinės ir
infrastruktūros išlaidos bei veiklos išlaidos.
5.           Jeigu Europos deleguotieji
prokurorai veikia vykdydami Europos prokuratūros uždavinius, atitinkamos
su šia veikla susijusios išlaidos laikomos veiklos išlaidomis.
50 straipsnis
Biudžeto sudarymas
1.           48 straipsnyje nurodytas Europos
prokuroro pavaduotojas kasmet parengia preliminarų Europos
prokuratūros kitų finansinių metų pajamų ir
išlaidų sąmatos projektą. Remdamasis šiuo projektu, Europos
prokuroras sudaro preliminarų kitų finansinių metų Europos
prokuratūros pajamų ir išlaidų projektą.
2.           Preliminarus Europos
prokuratūros pajamų ir išlaidų sąmatos projektas
kiekvienais metais ne vėliau kaip iki kitų metų sausio
31 d. išsiunčiamas Europos Komisijai. Iki kovo 31 d. Europos prokuroras
išsiunčia Komisijai galutinį sąmatos projektą, kuriame taip
pat pateikiamas etatų plano projektas.
3.           Sąmatą kartu su
Sąjungos bendrojo biudžeto projektu Komisija išsiunčia Europos
Parlamentui ir Tarybai (biudžeto valdymo institucijai).
4.           Remdamasi šia sąmata, Komisija
į Sąjungos bendrojo biudžeto projektą, kurį pagal Sutarties
313 ir 314 straipsnius pateikia biudžeto valdymo institucijai, įtraukia
sąmatas, reikalingas etatų planui, ir įnašo, kuris bus mokamas
iš bendrojo biudžeto, sumą.
5.           Biudžeto valdymo institucija
patvirtina asignavimus Europos prokuratūrai skirtam įnašui.
6.           Biudžeto valdymo institucija
tvirtina Europos prokuratūros etatų planą.
7.           Europos prokuroras tvirtina Europos
prokuratūros biudžetą. Jis tampa galutinis galutinai priėmus
Sąjungos bendrąjį biudžetą. Prireikus jis atitinkamai
patikslinamas.
8.           Apie visus statybos projektus, kurie
gali turėti didelį poveikį biudžetui, Europos prokuratūra
pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 203 straipsnį kuo
anksčiau informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą.
9.           Išskyrus Reglamento (ES, Euratomas)
Nr. 966/2012 203 straipsnyje nurodytus nenugalimos jėgos atvejus,
Europos Parlamentas ir Taryba sprendimą dėl statybos projekto priima
per keturias savaites nuo tada, kai abi institucijos projektą gavo.
Laikoma, kad pasibaigus šiam keturių savaičių laikotarpiui
statybos projektas buvo patvirtintas, jei Europos Parlamentas arba Taryba per
tą laikotarpį nepriima sprendimo, kuriuo prieštaraujama
pasiūlymui. Jei Europos Parlamentas arba Taryba per keturių
savaičių laikotarpį išreiškia tinkamai pagrįstą
susirūpinimą, tas laikotarpis vieną kartą pratęsiamas
dviem savaitėms. Jei Europos Parlamentas arba Taryba priima
sprendimą, kuriuo prieštaraujama statybos projektui, Europos
prokuratūra atsiima savo pasiūlymą ir gali teikti naują
pasiūlymą.
10.         Europos prokuratūra, iš anksto
gavusi biudžeto valdymo institucijos patvirtinimą ir vadovaudamasi
Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 203 straipsniu, gali imti
paskolą nekilnojamajam turtui biudžeto lėšomis įsigyti.
51 straipsnis
Biudžeto vykdymas
1.           48 straipsnyje nurodytas Europos
prokuroro pavaduotojas veikia kaip Europos prokuratūros leidimus
suteikiantis pareigūnas ir vykdo Europos prokuratūros biudžetą
savo atsakomybe ir neviršydamas biudžete nustatytų apribojimų.
2.           48 straipsnyje nurodytas Europos
prokuroro pavaduotojas kasmet siunčia biudžeto valdymo institucijai
visą informaciją, turinčią reikšmės vertinimo
procedūrų išvadoms.
52 straipsnis
Finansinių
ataskaitų teikimas ir biudžeto įvykdymo patvirtinimas
1.           Eurojusto apskaitos pareigūnas
vykdant Europos prokuratūros biudžetą yra ir Europos
prokuratūros apskaitos pareigūnas. Turi būti numatytos
būtinos priemonės interesų konfliktui išvengti.
2.           Pasibaigus kiekvieniems finansiniams
metams, Europos prokuratūros apskaitos pareigūnas iki kovo 1 d.
išsiunčia preliminarias finansines ataskaitas Komisijos apskaitos
pareigūnui ir Audito Rūmams.
3.           Europos prokuratūra biudžeto ir
finansų valdymo ataskaitą Europos Parlamentui, Tarybai ir Audito
Rūmams išsiunčia pasibaigus kiekvieniems finansiniams metams, iki kovo
31 d..
4.           Pasibaigus kiekvieniems finansiniams
metams, Komisijos apskaitos pareigūnas iki kovo 31 d. Europos
prokuratūros preliminarias finansines ataskaitas, konsoliduotas su
Komisijos finansinėmis ataskaitomis, išsiunčia Audito Rūmams.
5.           Pagal Reglamento (ES, Euratomas)
Nr. 966/2012 148 straipsnio 1 dalį Audito Rūmai ne vėliau
kaip iki kitų metų birželio 1 d. pateikia savo pastabas dėl
Europos prokuratūros preliminarių finansinių ataskaitų.
6.           Pagal Reglamento (ES, Euratomas)
Nr. 966/2012 148 straipsnį gavęs Audito Rūmų pastabas
dėl Europos prokuratūros preliminarių finansinių
ataskaitų, Europos prokuratūros apskaitos pareigūnas, prisiimdamas
atsakomybę, parengia galutines Europos prokuratūros finansines
ataskaitas.
7.           Europos prokuratūros apskaitos
pareigūnas iki kiekvienų finansinių metų liepos 1 d.
galutines ataskaitas išsiunčia Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir
Audito Rūmams.
8.           Galutinės Europos
prokuratūros finansinės ataskaitos iki kitų metų
lapkričio 15 d. paskelbiamos Europos Sąjungos oficialiajame
leidinyje.
9            48 straipsnyje nurodytas Europos
prokuroro pavaduotojas ne vėliau kaip iki kitų metų rugsėjo
30 d. išsiunčia Audito Rūmams atsakymą į jų
pastabas. Europos prokuratūros atsakymai kartu siunčiami ir
Komisijai.
10.         48 straipsnyje nurodytas Europos
prokuroro pavaduotojas, paprašytas Europos Parlamento, pateikia jam visą
informaciją, kurios reikia sklandžiam atitinkamų finansinių
metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūros taikymui
užtikrinti pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012
165 straipsnio 3 dalį.
11.         Atsižvelgdamas į Tarybos
rekomendaciją, Europos Parlamentas kvalifikuota balsų dauguma iki N +
2 metų gegužės 15 d. patvirtina, kad 48 straipsnyje nurodytas
Europos prokuroro pavaduotojas įvykdė N metų biudžetą.
53 straipsnis
Finansinės
taisyklės
Europos prokuratūrai taikytinas
finansines taisykles, pasikonsultavęs su Komisija, pagal [2002 m.
gruodžio 23 d. Reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl
finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms
Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos
Bendrijų biudžetui taikomo finansinio reglamento 185 straipsnyje] tvirtina
Europos prokuroras. Jomis negali būti nukrypstama nuo [Reglamento
Nr. 2343/2002], išskyrus atvejus, kai to konkrečiai reikia
Europos prokuratūros veiklai ir yra gautas išankstinis Komisijos
sutikimas.
2 skirsnis
PERSONALO NUOSTATOS
54 straipsnis
Bendrosios nuostatos
1.           Europos prokurorui, jo pavaduotojams
ir Europos prokuratūros personalui taikomi Europos Sąjungos tarnybos
nuostatai[9]
ir kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygos
bei Europos Sąjungos institucijų susitarimu priimtos šių
Tarnybos nuostatų ir kitų tarnautojų įdarbinimo
sąlygų įgyvendinimo taisyklės.
2.           Europos prokuroras Europos
prokuratūros darbuotojų atžvilgiu įgyvendina Tarnybos nuostatais
ir kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo
sąlygomis paskyrimų tarnybai suteiktus įgaliojimus sudaryti
darbo sutartis.
3.           Europos prokuroras pagal Tarnybos
nuostatų 110 straipsnį tvirtina atitinkamas Tarnybos nuostatų ir
kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų įgyvendinimo
taisykles. Europos prokuroras kaip programavimo dokumento dalį taip pat
tvirtina personalo išteklių planą.
4.           Europos prokuratūrai ir jos
darbuotojams taikomas Protokolas dėl Europos Sąjungos
privilegijų ir imunitetų.
5.           Pagal kitų Europos
Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų 5, 123 ir 124
straipsnius Europos deleguotieji prokurorai yra specialieji patarėjai.
Kompetentingos nacionalinės institucijos padeda Europos deleguotiesiems
prokurorams vykdyti funkcijas pagal šį reglamentą ir susilaiko nuo
visų veiksmų ar politikos, galinčios neigiamai paveikti jų
karjerą ir statusą nacionalinėje baudžiamojo persekiojimo sistemoje.
Visų pirma kompetentingos nacionalinės institucijos suteikia Europos
deleguotiesiems prokurorams išteklius ir įrangą, būtiną
jų funkcijoms pagal šį reglamentą vykdyti, ir užtikrina, kad jie
būtų visiškai integruoti į jų nacionalines baudžiamojo
persekiojimo tarnybas.
55 straipsnis
Komandiruotieji nacionaliniai
ekspertai ir kiti darbuotojai
1.           Europos prokuratūra gali
naudotis komandiruotųjų nacionalinių ekspertų ir kitų
jos neįdarbintų asmenų paslaugomis. Komandiruotieji
nacionaliniai ekspertai, vykdydami užduotis, susijusias su Europos prokuratūros
funkcijomis, paklūsta Europos prokurorui.
2.           Europos prokuroras priima
sprendimą, kuriuo nustatomos nacionalinių ekspertų komandiravimo
į Europos prokuratūrą taisyklės ir prireikus – papildomos
įgyvendinimo nuostatos.
VIII SKYRIUS
NUOSTATOS DĖL EUROPOS PROKURATŪROS SANTYKIŲ SU PARTNERIAIS
1 skirsnis
BENDROSIOS NUOSTATOS
56 straipsnis
Bendrosios nuostatos
1.           Jei tai reikalinga Europos
prokuratūros uždaviniams vykdyti, ji gali užmegzti ir palaikyti
bendradarbiavimo santykius su Sąjungos įstaigomis ir agentūromis,
atsižvelgdama į jų tikslus, trečiųjų šalių
kompetentingomis institucijomis, tarptautinėmis organizacijomis ir
Tarptautine kriminalinės policijos organizacija (Interpolu).
2.           Jeigu tai reikalinga Europos
prokuratūros uždaviniams vykdyti, ji pagal 61 straipsnį gali su šio straipsnio 1 dalyje nurodytais subjektais tiesiogiai
keistis visa informacija, išskyrus asmens duomenis.
3.           Jeigu tai reikalinga Europos
prokuratūros uždaviniams vykdyti, ji pagal Reglamento (EB)
Nr. 45/2001 4 straipsnį ir laikydamasi 3 skirsnio nuostatų gali
gauti ir tvarkyti asmens duomenis, kuriuos jai pateikė šio straipsnio 1
dalyje nurodyti subjektai.
4.           Europos prokuratūra,
laikydamasi šio reglamento, gali perduoti asmens duomenis trečiosioms
šalims, tarptautinėms organizacijoms ir Interpolui tik jeigu tai yra
būtina tam, kad būtų užkirstas kelias nusikaltimams,
patenkantiems į Europos prokuratūros kompetenciją, ir kovai su
jais.
5.           Valstybės narės,
Sąjungos įstaigos ar agentūros, trečiosios šalys ir
tarptautinės organizacijos arba Interpolas negali tretiesiems asmenims
toliau perduoti iš Europos prokuratūros gautų asmens duomenų,
išskyrus atvejus, kai Europos prokuratūra, atsižvelgdama į
konkrečios bylos aplinkybes, yra davusi aiškų sutikimą toliau
perduoti asmens duomenis konkrečiu tikslu, suderinamu su pradiniu
duomenų perdavimo tikslu.
2 SKIRSNIS
SANTYKIAI SU PARTNERIAIS
57 straipsnis
Santykiai su Eurojustu
1.           Europos prokuratūra užmezga ir
palaiko ypatingus santykius su Eurojustu, grindžiamus glaudžiu bendradarbiavimu
ir tarpusavio operatyvinių administracinių ir valdymo ryšių
plėtojimu, kaip nurodyta toliau.
2.           Operatyviniais klausimais Europos
prokuratūra gali susieti Eurojustą su savo veikla, susijusia su
tarpvalstybinėmis arba sudėtingomis bylomis:
a)      dalydamasi informacija, įskaitant
asmens duomenis, apie savo tyrimus, visų pirma jeigu ji atskleidžia
dalykus, kurie gali nepatekti į Europos prokuratūros dalykinę
arba teritorinę kompetenciją;
b)      prašydama Eurojusto arba jo kompetentingo
(-ų) nacionalinio (-ių) nario (-ių) dalyvauti koordinuojant
konkrečius tyrimo veiksmus, susijusius su konkrečiais aspektais,
galinčiais nepatekti į Europos prokuratūros dalykinę arba
teritorinę kompetenciją;
c)      prašydama Eurojusto padėti Europos
prokuratūrai ir atitinkamai (-oms) valstybei (-ėms) narei (-ėms)
susitarti dėl papildomos kompetencijos pagal 13 straipsnį,
nepaveikiant galimo atitinkamos valstybės narės teismo institucijos,
kompetentingos priimti sprendimą konkrečiu klausimu, sprendimo;
d)      prašydama Eurojusto arba jo kompetentingo
(-ų) nario (-ių) pasinaudoti jiems pagal Sąjungos teisės
aktus arba nacionalinę teisę suteiktais įgaliojimais,
susijusiais su konkrečiais tyrimo veiksmais, kurie gali nepatekti į
dalykinę arba teritorinę Europos prokuratūros kompetenciją;
e)      dalydamasi informacija su Eurojustu arba
jo kompetentingu (-ais) nariu (-iais) dėl 27, 28 ir 29 straipsniuose
nurodytų baudžiamojo persekiojimo sprendimų prieš pateikiant juos
Europos prokurorui, jeigu tai gali atsiliepti Eurojusto kompetencijai ir yra
tinkama atsižvelgiant į ankstesnį Eurojusto dalyvavimą byloje;
f)       prašydama Eurojusto arba kompetentingo
(-ų) jo nario (-ių) padėti perduoti valstybėms Eurojusto
narėms, nedalyvaujančioms steigiant Europos prokuratūrą,
arba trečiosioms šalims ir jose vykdyti sprendimus arba prašymus suteikti
savitarpio teisinę pagalbą.
3.           Europos prokuratūra gali
naudotis Eurojusto bylų valdymo sistemos automatinės kryžminės
duomenų patikros mechanizmu. Jeigu Europos prokuratūros ir Eurojusto
į bylų valdymo sistemą įvesti duomenys sutampa, apie
šią sutaptį pranešama ir Eurojustui, ir Europos prokuratūrai,
taip pat valstybei narei, pateikusiai Eurojustui duomenis. Jeigu duomenis pateikė trečioji šalis, Eurojustas apie
nustatytą atitiktį jai praneša tik gavęs Europos
prokuratūros sutikimą.
4.           1 dalyje nustatytas
bendradarbiavimas apima keitimąsi informacija, įskaitant asmens
duomenis. Taip perduoti duomenys naudojami tik tais tikslais, kuriais jie buvo
perduoti. Duomenis kitais tikslais leidžiama naudoti tik tuomet, kai tai
atitinka duomenis gaunančios įstaigos įgaliojimus, ir gavus
išankstinį duomenis pateikusios įstaigos leidimą.
5.           Europos prokuroras skiria
darbuotojus, kuriems leidžiama susipažinti su kryžminės patikros
mechanizmo rezultatais, ir praneša apie tai Eurojustui.
6.           Europos prokuroras naudojasi
Eurojusto administracijos pagalba ir ištekliais. Ši tvarka detalizuojama
susitarimu. Eurojustas Europos prokuratūrai teikia tokias paslaugas:
a)      techninės pagalbos rengiant
metinį biudžetą, programavimo dokumentą, kuriame pateikiamas metinis
ir daugiametis programavimas, ir valdymo planą;
b)      techninės pagalbos įdarbinant
darbuotojus ir karjeros valdymo klausimais;
c)      apsaugos paslaugų;
d)      informacinių technologijų
paslaugų;
e)      finansų valdymo, apskaitos ir audito
paslaugų;
f)       visų kitų bendro intereso
paslaugų.
58 straipsnis
Santykiai su Sąjungos
institucijomis, agentūromis ir kitomis įstaigomis
1.           Europos prokuratūra palaiko
ypatingus santykius su Europolu.
2            Šio straipsnio 1 dalyje nustatytas
bendradarbiavimas apima keitimąsi informacija, įskaitant asmens
duomenis. Visi duomenys, kuriais taip keičiamasi, naudojami tik tais
tikslais, kuriais jie buvo pateikti. Kaip nors kitaip naudoti duomenis
leidžiama tik jeigu taip juos naudoti yra įgaliota duomenis gavusi
įstaiga ir jeigu yra gautas išankstinis duomenis pateikusios įstaigos
leidimas.
3.           Europos prokuratūra
bendradarbiauja su Komisija, įskaitant OLAF, kad įgyvendintų
Sutarties 325 straipsnio 3 dalyje numatytas pareigas. Šiuo tikslu jos sudaro
susitarimą, kuriame nustato bendradarbiavimo tvarką.
4.           Europos prokuratūra užmezga ir
palaiko bendradarbiavimo santykius su kitomis Sąjungos institucijomis,
įstaigomis, tarnybomis ir agentūromis.
59 straipsnis
Santykiai su
trečiosiomis šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis
1.           Europos prokuratūra gali
sudaryti darbo susitarimus su 56 straipsnio 1 dalyje nurodytais subjektais.
Tokie darbo susitarimai visų pirma gali būti susiję su keitimusi
strategine informacija ir ryšių palaikymo pareigūnų
komandiravimu į Europos prokuratūrą.
2.           Europos prokuratūra, suderinusi
su kompetentingomis institucijomis, trečiosiose šalyse gali paskirti
kontaktinius asmenis, kurie padėtų bendradarbiauti.
3.           Pagal Sutarties 218 straipsnį
Europos Komisija gali teikti Tarybai pasiūlymus derėtis dėl
susitarimų su viena ar keliomis trečiosiomis šalimis dėl Europos
prokuratūros ir kompetentingų šių trečiųjų
šalių institucijų bendradarbiavimo teikiant teisinę pagalbą
baudžiamosiose ir ekstradicijos bylose, patenkančiose į Europos
prokuratūros kompetenciją.
4.           Dėl nusikaltimų,
patenkančių į Europos prokuratūros dalykinę
kompetenciją, valstybės narės pripažįsta Europos
prokuratūrą kompetentinga institucija, kad būtų
įgyvendinti jų tarptautiniai susitarimai dėl teisinės
pagalbos baudžiamosiose ir ekstradicijos bylose, arba prireikus pakeičia
šiuos tarptautinius susitarimus, siekdamos užtikrinti, kad Europos
prokuratūra, atlikdama savo užduotis pagal 75 straipsnio 2 dalį,
savo funkcijas galėtų vykdyti remdamasi tokiais susitarimais.
3 SKIRSNIS
ASMENS DUOMENŲ PERDAVIMAS
60 straipsnis
Asmens duomenų
perdavimas Sąjungos įstaigoms ar agentūroms
Laikydamasi šiame reglamente nustatytų
apribojimų Europos prokuratūra gali perduoti asmens duomenis
tiesiogiai Sąjungos įstaigoms ar agentūroms, jeigu tai
reikalinga jos arba duomenis gaunančios Sąjungos įstaigos ar
agentūros uždaviniams vykdyti.
61 straipsnis
Asmens duomenų
perdavimas trečiosioms šalims ir tarptautinėms organizacijoms
1.           Jeigu tai yra reikalinga Europos
prokuratūros uždaviniams vykdyti, ji gali perduoti asmens duomenis
trečiosios šalies institucijai, tarptautinei organizacijai arba
Interpolui, tik remdamasi:
a)      pagal [Direktyvos 95/46/EB 25 ir 31
straipsnius] priimtu Komisijos sprendimu, kuriuo pripažįstama kad toje
šalyje ar tarptautinėje organizacijoje arba tos šalies ar tarptautinės
organizacijos informacijos tvarkymo sektoriuje užtikrinama tinkama duomenų
apsauga (sprendimas dėl tinkamumo), arba
b)      Sąjungos ir tos trečiosios
šalies ar tarptautinės organizacijos pagal Sutarties 218 straipsnį
sudarytu tarptautiniu susitarimu, kuriuo užtikrinamas tinkamas privatumo ir
pagrindinių asmens teisių ir laisvių apsaugos lygis.
Tokiam perdavimui papildomo leidimo nereikia.
Europos prokuratūra gali sudaryti darbo
susitarimus šiems susitarimams arba sprendimams dėl tinkamumo
įgyvendinti.
2.           Nukrypdama nuo šio straipsnio 1
dalies, Europos prokuratūra gali leisti perduoti asmens duomenis
trečiosioms šalims, tarptautinėms organizacijoms arba Interpolui
atsižvelgdama į kiekvieną konkretų atvejį, jeigu:
a)      duomenis perduoti tikrai būtina, kad
būtų apsaugoti svarbiausi Sąjungos interesai, įskaitant jos
finansinius interesus, atitinkantys Europos prokuratūros tikslus;
b)      duomenis perduoti tikrai būtina, kad
būtų išvengta gresiančio su nusikaltimais ar teroristiniais
nusikaltimais susijusio pavojaus;
c)      kitais atvejais duomenis perduoti tikrai
būtina ar teisiškai privaloma dėl svarbaus Sąjungos arba jos
valstybių narių viešojo intereso, kuris tokiu pripažįstamas
Sąjungos arba nacionalinėje teisėje, arba siekiant
pagrįsti, pareikšti arba apginti teisinius reikalavimus, arba
d)      duomenis perduoti būtina, kad
būtų apsaugoti gyvybiniai duomenų subjekto arba kito asmens
interesai.
3.           Be to, Europos prokuroras,
suderinęs su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu,
gali leisti perduoti duomenis pagal šio straipsnio 2 dalies a–d punktus,
atsižvelgdamas į asmenų privatumo ir pagrindinių teisių ir
laisvių apsaugos garantijų buvimą, ne ilgiau kaip vienerių
metų laikotarpiui, kuris gali būti pratęstas.
4.           Europos duomenų apsaugos
priežiūros pareigūnui pranešama apie šio straipsnio 3 dalies taikymo
atvejus.
5.           Pagal Reglamento (EB) Nr. 45/2001 9
straipsnį Europos prokuratūra gali perduoti administracinius asmens
duomenis.
IX SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
62 straipsnis
Juridinis statusas ir veiklos
sąlygos
1.         Kiekvienoje
valstybėje narėje Europos prokuratūra turi plačiausią
teisinį subjektiškumą, kuris pagal tos valstybės narės
įstatymus yra suteikiamas juridiniams asmenims. Visų pirma ji gali
įsigyti kilnojamąjį ir nekilnojamąjį turtą, juo
disponuoti ir būti teismo proceso šalis.
2.         Būtina
tvarka, susijusi su Europos prokuratūrai suteikiamomis patalpomis ir
priimančiosios valstybės narės suteikiamomis priemonėmis,
kartu su konkrečiomis toje valstybėje narėje Europos prokurorui,
jo pavaduotojams ir darbuotojams bei jų šeimos nariams taikytinomis
taisyklėmis nustatoma Susitarime dėl būstinės, kurį
Europos prokuratūra ir priimančioji valstybė narė sudaro ne
vėliau kaip [per dvejus metus nuo šio reglamento įsigaliojimo].
3.         Europos
prokuratūros priimančioji valstybė narė sudaro kuo
geriausias sąlygas, kad užtikrintų Europos prokuratūros
veiklą, įskaitant daugiakalbį, europietišką lavinimą
ir atitinkamas transporto jungtis.
63 straipsnis
Kalbos
1.           7 ir 72 straipsnyje numatytiems
veiksmams taikomas Reglamentas Nr. 1[10].
2.           Europos prokuratūros veiklai
reikalingas vertimo paslaugas teikia Europos Sąjungos įstaigų
vertimo centras.
64 straipsnis
Konfidencialumas
1.           Europos prokurorui, jo pavaduotojui
ir darbuotojams, Europos deleguotiesiems prokurorams ir jų nacionaliniams
darbuotojams yra privalomas konfidencialumo įpareigojimas, taikomas visai
informacijai, kurią jie sužinojo vykdydami savo uždavinius.
2.           Konfidencialumo įpareigojimas
taikomas visiems pakviestiems dirbti su Europos prokuratūra asmenims ir
įstaigoms.
3.           Konfidencialumo įpareigojimas
taip pat taikomas šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytiems asmenims nustojus
eiti pareigas, nutrūkus jų darbo santykiams arba nutraukus
veiklą.
4.           Konfidencialumo įpareigojimas
taikomas visai Europos prokuratūros gautai informacijai, išskyrus atvejus,
kai tokia informacija jau yra paskelbta arba visuomenei leidžiama susipažinti
su ja.
5.           Europos duomenų apsaugos
priežiūros pareigūno nariai ir darbuotojai laikosi konfidencialumo
įpareigojimo, taikomo visai informacijai, kurią jie sužinojo
vykdydami savo uždavinius.
65 straipsnis
Skaidrumas
1.           Su Europos prokuratūros
administracinėmis užduotimis susijusiems dokumentams taikomas Reglamentas
(EB) Nr. 1049/2001.
2.           Europos prokuroras per šešis
mėnesius nuo įsteigimo dienos priima išsamias Reglamento (EB)
Nr. 1049/2001 taikymo taisykles.
3.           Europos prokuratūros pagal
Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 8 straipsnį priimti sprendimai gali
būti skundžiami ombudsmenui arba, laikantis atitinkamai Sutarties 228 ir
263 straipsniuose nustatytų sąlygų, dėl jų gali
būti pareiškiamas ieškinys Europos Sąjungos Teisingumo Teisme.
66 straipsnis
OLAF ir Europos Audito
Rūmai
1.           Siekdama padėti kovoti su
sukčiavimu, korupcija ir kita neteisėta veikla pagal Europos
Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1073/1999[11], Europos prokuratūra per
šešis mėnesius nuo veiklos pradžios prisijungia prie 1999 m.
gegužės 25 d. Tarpinstitucinio susitarimo dėl Europos kovos su
sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų vidaus tyrimų ir, naudodama
to susitarimo priede pateiktą šabloną, priima atitinkamas visiems
Europos prokuratūros darbuotojams taikytinas nuostatas.
2.           Europos Audito Rūmai turi
įgaliojimus atlikti visų dotacijų gavėjų, rangovų
ir subrangovų, gavusių Sąjungos lėšų iš Europos
prokuratūros, dokumentų auditą ir patikrą vietoje.
3.           Remdamasi Reglamento (EB)
Nr. 1073/1999 ir Tarybos reglamento (Euratomas, EB) Nr. 2185/96[12] nuostatomis ir laikydamasi
jame nustatytų procedūrų, OLAF gali atlikti tyrimus,
įskaitant patikrinimus vietoje ir patikras, kad nustatytų, ar
dėl Europos prokuratūros finansuojamų išlaidų nebuvo
padaryta Sąjungos finansiniams interesams kenkiančių
pažeidimų.
4.           Nepažeidžiant šio straipsnio 1, 2 ir
3 dalių nuostatų, Europos prokuratūros darbiniuose susitarimuose
su trečiosiomis šalimis, tarptautinėmis organizacijomis ir Interpolu,
sutartyse, dotacijų susitarimuose ir dotacijų sprendimuose Europos
Audito Rūmams ir OLAF aiškiai suteikiami įgaliojimai pagal savo
kompetenciją atlikti tokį auditą ir tyrimus.
67 straipsnis
Įslaptintos informacijos
apsaugai taikytinos taisyklės
Europos prokuratūra taiko saugumo
principus, įtvirtintus Europos Sąjungos įslaptintos informacijos
(ESĮI) ir neskelbtinos neįslaptintos informacijos apsaugai taikomose
Komisijos saugumo taisyklėse, nustatytose Komisijos sprendimo 2001/844/EB,
EAPB, Euratomas[13]
priede. Jose, be kita ko, įtvirtinamos nuostatos dėl tokios
informacijos mainų, tvarkymo ir saugojimo.
68 straipsnis
Administraciniai tyrimai
Europos prokuratūros administracinės
veiklos priežiūrą, atlikdamas tyrimus pagal Sutarties 228 straipsnį,
vykdo Europos ombudsmenas.
69 straipsnis
Bendroji atsakomybės
sistema
1.           Europos prokuratūros
sutartinę atsakomybę reglamentuoja atitinkamai sutarčiai
taikytina teisė.
2.           Europos Sąjungos Teisingumo
Teismas turi kompetenciją priimti sprendimą pagal bet kurią
Europos prokuratūros sudarytos sutarties arbitražinę išlygą.
3.           Nesutartinės atsakomybės
atveju Europos prokuratūra, laikydamasi valstybių narių
įstatymams bendrų bendrųjų principų, neatsižvelgdama
į atsakomybę pagal 47 straipsnį, turi atlyginti bet kokią
žalą, padarytą dėl Europos prokuratūros arba jos
darbuotojų kaltės jiems vykdant savo pareigas, jeigu jie gali
būti laikomi atsakingais už šią žalą.
4.           Šio straipsnio 3 dalis taip pat
taikoma žalai, padarytai dėl Europos deleguotojo prokuroro kaltės jam
vykdant savo pareigas.
5.           Europos Sąjungos Teisingumo
Teismas turi kompetenciją spręsti ginčus dėl šio straipsnio
3 dalyje nurodytos žalos atlyginimo.
6.           Valstybių narių
nacionaliniai teismai, kurie turi kompetenciją spręsti ginčus
dėl šiame straipsnyje nurodytos Europos prokuratūros
atsakomybės, nustatomi vadovaujantis Tarybos reglamentu (EB)
Nr. 44/2001[14].
7.           Asmeninė Europos
prokuratūros darbuotojų atsakomybė Europos prokuratūrai
reglamentuojama jiems taikomomis Tarnybos nuostatų arba įdarbinimo sąlygų
nuostatomis.
70 straipsnis
Ataskaitų teikimas
1.           Europos prokuratūra parengia
metinę savo bendros veiklos ataskaitą. Ji perduoda šią
ataskaitą Europos Parlamentui ir nacionaliniams parlamentams, taip pat
Tarybai ir Komisijai.
2.           Europos prokuroras kartą per
metus pristato Europos Parlamentui ir Tarybai bendros Europos prokuratūros
veiklos ataskaitą, atsižvelgdamas į diskretiškumo ir konfidencialumo
pareigą. Paprašytas jis pristato ataskaitą ir Komisijai.
3.           Nacionaliniai parlamentai gali
pakviesti Europos prokurorą arba Europos deleguotuosius prokurorus keistis
nuomonėmis apie bendrą Europos prokuratūros veiklą.
X SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
71 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio
nuostatos
1.           Prieš įgyvendindamas savo
uždavinius, Europos prokuroras imasi visų priemonių, būtinų
Europos prokuratūrai įsteigti.
2.           Nepažeidžiant 9 straipsnio, du
Europos prokuroro pavaduotojai pirmą kartą 6 metams renkami
burtais.
3.           Valstybės narės
tebėra kompetentingos iki tos dienos, kai įsteigiama Europos
prokuratūra ir kai ji pagal 75 straipsnio 2 dalį prisiima
įgyvendinti savo uždavinius. Europos prokuratūra įgyvendina savo
kompetenciją dėl visų jos kompetencijai priklausančių
nusikaltimų, padarytų po tos dienos. Europos prokuratūra taip
pat gali įgyvendinti savo kompetenciją dėl bet kurio jos
kompetencijai priklausančio nusikaltimo, padaryto iki tos dienos, jeigu jo
dar netiria ar baudžiamojo persekiojimo dėl jo nevykdo jokia kompetentinga
nacionalinė institucija.
72 straipsnis
Administracinės
taisyklės ir programiniai dokumentai
Europos prokuroras:
a)           kasmet priima programinį
dokumentą, kuriame pateikiama metinė ir daugiametė Europos
prokuratūros programa;
b)           patvirtina kovos su sukčiavimu
strategiją, proporcingą sukčiavimo grėsmėms,
atsižvelgdamas į įgyvendintinų priemonių sąnaudas ir
naudą;
c)           priima Europos deleguotiesiems
prokurorams taikomas interesų konfliktų prevencijos ir valdymo
taisykles;
d)           priima taisykles dėl
pavaduotojų ir Europos deleguotųjų prokurorų statuso,
veiklos vertinimo kriterijų ir pareigų, taip pat Europos
deleguotųjų prokurorų rotacijos 7 straipsnio nuostatoms
įgyvendinti;
e)           priima taisykles dėl pagal 29
straipsnį sudarytų susitarimų tvarkymo ir mokėtinos baudos
apskaičiavimo tvarkos;
f)            priima taisykles dėl
grįžtamosios informacijos teikimo asmenims ar subjektams, pateikusiems
Europos prokuratūrai informaciją;
g)           priima išsamias Reglamento (EB)
Nr. 1049/2001 taikymo savo veiklai taisykles;
h)           priima Reglamento (EB) Nr. 45/2001
24 straipsnio 8 dalyje nurodytas įgyvendinimo taisykles.
73 straipsnis
Pranešimai
Kiekviena valstybė narė paskiria
pagal 6 straipsnio 6 dalį, 13 straipsnio 3 dalį, 17 straipsnio 2
dalį ir 26 straipsnio 4 dalį kompetentingas institucijas. Informacija
apie paskirtąsias institucijas, taip pat visus paskesnius pokyčius
vienu metu pateikiama Europos prokuratūrai, Tarybai ir Komisijai.
74 straipsnis
Persvarstymo sąlyga
1.           Ne vėliau kaip per [penkerius
metus nuo šio reglamento taikymo pradžios] Komisija pateikia Europos
Parlamentui ir Tarybai šio reglamento įgyvendinimo vertinimo
ataskaitą, prie kurios gali būti pridėti teisės aktų
pasiūlymai. Ataskaitoje Komisija pateikia išvadas dėl Europos
prokuratūros kompetencijos išplėtimo kitiems nusikaltimams
pagrįstumo ir tikslingumo pagal Sutarties 86 straipsnio 4 dalį.
2.           Komisija pateikia Europos
Parlamentui ir Tarybai teisės aktų pasiūlymus, jeigu mano, kad
yra būtinos išsamesnės taisyklės dėl Europos
prokuratūros įsteigimo, jos funkcijų ar jos veiklai taikomos
tvarkos. Ji gali rekomenduoti Europos Vadovų Tarybai pagal Sutarties 86 straipsnio
4 dalį išplėsti Europos prokuratūros kompetenciją.
75 straipsnis
Įsigaliojimas
1.           Šis reglamentas įsigalioja
dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
2.           Kai tik Europos prokuratūra bus
įsteigta, ji šiuo reglamentu jai suteiktus tyrimo ir baudžiamojo
persekiojimo uždavinius prisiima Europos prokuroro siūlymu Komisijos
sprendimu nustatytą dieną. Komisijos sprendimas skelbiamas Europos
Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas pagal Sutartis privalomas visas
ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
Priedas
Asmens duomenų kategorijos
1.           a)       pavardė,
mergautinė pavardė, vardas ir visi slapyvardžiai arba išgalvoti
vardai;
b)      gimimo data ir vieta;
c)      pilietybė;
d)      lytis;
e)      atitinkamo asmens gyvenamoji vieta,
profesija ir buvimo vieta;
f)       socialinio draudimo numeriai, vairuotojo
pažymėjimai, asmens tapatybės dokumentai, paso duomenys,
muitinės ir mokesčių mokėtojo kodai;
g)      informacija apie juridinius asmenis, jeigu
ji apima informaciją, susijusią su asmenimis, kurių
tapatybė yra arba gali būti nustatyta ir dėl kurių yra
atliekamas teismo tyrimas ar vykdomas baudžiamasis persekiojimas;
h)      banko sąskaitos ir sąskaitos
kitose finansų įstaigose;
i)       įtariamų nusikaltimų
apibūdinimas ir pobūdis, jų padarymo diena, nusikaltimų
kategorija ir tyrimo eiga;
j)       faktinės aplinkybės,
rodančios bylos tarptautinį mastą;
k)      detalės, susijusios su tariama
naryste nusikalstamame susivienijime;
l)       telefono numeriai, e. pašto adresai,
srauto ir buvimo vietos duomenys, taip pat susiję duomenys, būtini
abonento ar naudotojo tapatybei nustatyti;
m)     transporto priemonės registracijos
duomenys;
n)      DNR profiliai, nustatyti pagal
neužkoduotą DNR dalį, nuotraukos ir pirštų atspaudai.
2.           a)       Pavardė,
mergautinė pavardė, vardas ir bet koks slapyvardis ar išgalvotas
vardas;
b)      gimimo data ir vieta;
c)      pilietybė;
d)      lytis;
e)      atitinkamo asmens gyvenamoji vieta,
profesija ir buvimo vieta;
f)       su jais susijusių nusikaltimų
apibūdinimas ir pobūdis, jų padarymo diena, nusikaltimų
kategorija ir tyrimo eiga.
FINANSINĖ TEISĖS AKTO
PASIŪLYMO PAŽYMA
1.           PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
STRUKTŪRA
1.1.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pavadinimas
Komisijos
pasiūlymas dėl Tarybos reglamento dėl Europos prokuratūros
įsteigimo
1.2.        Atitinkama (-os) politikos
sritis (-ys) VGV / VGB sistemoje
Politikos
sritis: teisingumas
Veiklos
rūšis: 33 antraštė
1.3.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pobūdis
X Pasiūlymas (iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja
priemone
¨ Pasiūlymas
(iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja priemone, kuri bus priimta
įgyvendinus bandomąjį projektą ir (arba) atlikus
parengiamuosius veiksmus
X Pasiūlymas (iniciatyva) susijęs
(-usi) su esamos priemonės galiojimo pratęsimu
¨ Pasiūlymas
(iniciatyva) susijęs (-usi) su priemone, perorientuota į
naują priemonę
1.4.        Tikslai
1.4.1.     Komisijos daugiametis
(-čiai) strateginis (-iai) tikslas (-ai), kurio (-ių) siekiama šiuo
pasiūlymu (šia iniciatyva)
Padėti
stiprinti Sąjungos finansinių interesų apsaugą ir
toliau plėtoti teisingumo erdvę, taip pat didinti ES įmonių
ir piliečių pasitikėjimą Sąjungos institucijomis,
kartu paisant visų Europos Sąjungos pagrindinių teisių
chartijoje įtvirtintų pagrindinių teisių.
1.4.2.     Konkretus (-ūs) tikslas
(-ai) ir atitinkama VGV / VGB veikla
2 konkretus tikslas. Stiprinti teismų
bendradarbiavimą baudžiamosiose bylose ir taip padėti sukurti
tikrą Europos teisingumo erdvę.
(bendrojo tikslo Nr. 2 dalis: didinti pasitikėjimą
Europos teismų erdve)
atitinkama VGV / VGB veikla (-os)
33
03: Teisingumas baudžiamosiose ir civilinėse bylose
1.4.3.     Numatomas (-i) rezultatas
(-ai) ir poveikis
Nurodyti poveikį,
kurį pasiūlymas (iniciatyva) turėtų turėti tiksliniams
gavėjams (tikslinėms grupėms).
Numatoma,
kad įsteigus Europos prokuratūrą padidės Sąjungos
finansinių interesų apsauga. Tikimasi, kad ją įsteigus
padaugės finansiniams interesams kenkiančių nusikaltimų
vykdytojų baudžiamojo persekiojimo atvejų, bus nuteista daugiau
kaltųjų, susigrąžinama daugiau neteisėtai gautų
lėšų ir bus labiau atgrasoma nuo nusikaltimų. Be to, dėl
Europos prokuratūros nepriklausomumo bus užtikrinta, kad atitinkami
nusikaltimai bus tiriami ir baudžiamasis persekiojimas bus vykdomas
nacionalinėms institucijoms nedarant tiesioginės įtakos.
1.4.4.     Rezultatų ir poveikio
rodikliai
Nurodyti pasiūlymo
(iniciatyvos) įgyvendinimo stebėjimo rodiklius.
Didesnis
sėkmingų nusikaltimų tyrimo ir baudžiamojo persekiojimo
atvejų skaičius ir didesnė jų procentinė dalis.
1.5.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pagrindas
1.5.1.     Trumpalaikiai arba ilgalaikiai
poreikiai
Kadangi
ir Sąjunga, ir valstybės narės privalo saugoti Sąjungos
biudžetą, iš tikrųjų Sąjunga mažai tekontroliuoja
valstybių narių išlaidas ir beveik neturi įgaliojimų kištis
tais atvejais, kai ES lėšos naudojamos nusikalstamai. Didžiąją
dalį ES biudžeto lėšų valdo nacionalinės institucijos
(pvz., skirdamos iš ES biudžeto finansuojamas viešojo pirkimo dotacijas), o
visi baudžiamieji tyrimai ar baudžiamasis persekiojimas dėl Sąjungos
biudžetui kenkiančių nusikaltimų priklauso valstybių
narių kompetencijai. Sukčiavimo ir kitų nusikaltimų ES
biudžetui baudžiamiesiems tyrimams dažnai kliudo skirtingi teisės aktai
ir nevienodos valstybių narių vykdymo pastangos.
Valstybių narių nacionalinės teisėsaugos institucijos,
prokurorai ir teisėjai sprendimus priima remdamiesi nacionalinės
baudžiamosios politikos prioritetais ir pagal nacionalinėje
baudžiamojoje teisėje numatytą kompetenciją ir proceso
taisykles, o priėmę teigiamą sprendimą sprendžia,
kokių veiksmų imtis Sąjungos biudžetui apsaugoti. Todėl
Sąjungos finansinių interesų apsaugos lygis įvairiose
valstybėse narėse labai skiriasi. Tai, kad sėkmingo
patraukimo baudžiamojon atsakomybėn už nusikaltimus ES biudžetui norma ES
valstybės narėse labai skiriasi (19–91%)[15], rodo esamų apsaugos
mechanizmų spragą, todėl reikia imtis taisomųjų
priemonių.
1.5.2.     Papildoma ES dalyvavimo nauda
Papildoma
Europos prokuratūros įsteigimo nauda daugiausia susijusi su padidėjusiu
baudžiamojo persekiojimo už Sąjungos finansiniams interesams
kenkiančius nusikaltimus atvejų skaičiumi.
Įkūrus
Europos prokuratūrą būtų geriau naudojami ištekliai ir
keičiamasi informacija, būtina siekiant sėkmingai tirti
atitinkamus nusikaltimus ir vykdyti baudžiamąjį persekiojimą
dėl jų. Taip savo ruožtu sustiprėtų teisėsaugos
reakcija į šiuos nusikaltimus apskritai ir padidėtų
prevencinis poveikis (atgrasymas) galimiems nusikaltėliams. Europos
prokuratūra galėtų sutelkti tyrimo ir baudžiamojo persekiojimo
išteklius konkretaus atvejo poreikiams, dėl to Europos ir nacionalinio
lygmens teisėsauga taptų efektyvesnė.
Europos
prokuratūra vadovaus tyrimams ir baudžiamajam persekiojimui
valstybėse narėse, užtikrins veiksmingą tyrimų ir
baudžiamojo persekiojimo koordinavimą ir spręs problemas,
susijusias su skirtingomis taikytomis teisinėmis sistemomis. Esama
sistema, pagal kurią tik valstybės narės yra atsakingos už
tokius tyrimus ir baudžiamąjį persekiojimą, padedant Eurojustui
ir Europolui, nėra pakankamai efektyvi kovojant su paplitusiu atitinkamu
nusikalstamumu ir išvengti susijusios žalos.
Užtikrinimas,
kad riboti Sąjungos finansiniai ištekliai būtų naudojami
geriausiais ES piliečių interesais ir būtų geriau apsaugoti
nuo sukčiavimo, yra neišvengiamas dar ir dėl išlaidų
teisėtumo bei visuomenės pasitikėjimo Sąjunga užtikrinimo.

1.5.3.     Panašios patirties išvados
Nacionaliniu lygmeniu institucijos, atsakingos
už stebėjimą ir kontrolę, tyrimus atliekančios institucijos
ir teisėsaugos institucijos neretai nepakankamai keičiasi informacija
apie įtariamus nusikaltimus, susijusius su ES lėšomis. Tai iš dalies
lemia minėtos procedūrinės tvarkos spragos, neleidžiančios
veiksmingai atlikti daugiadisciplinių tyrimų, kuriuose dalyvauja
valstybių narių teisminės, administracinės, muitų ir
mokesčių institucijos. ES lėšų išmokėjimą
valdančios ir kontroliuojančios agentūros kartais daugiausia
dėmesio skiria tik pinigų susigrąžinimui administracinės ir
civilinės teisės tvarka net ir esant pagrįstų
įtarimų, kad yra padarytas nusikaltimas. Taip gali būti
nepradedamas baudžiamasis persekiojimas, o kartu nevykdoma atgrasymo ir
bendrosios prevencijos funkcija.
Be
to, veiksmingam nusikaltimų ES finansiniams interesams tyrimui ir jų
baudžiamajam persekiojimo kliudo tai, kad teisėsaugos institucijos ir
prokurorai ne visada perduoda informaciją apie nusikaltimus savo kolegoms
kitose valstybėse narėse, Eurojustui arba Europolui.
Be
to, klasikiniai tarptautinio bendradarbiavimo būdai naudojantis savitarpio
teisinės pagalbos (STP) prašymais arba pasitelkus jungtines tyrimų
grupes (JTG) dažnai neveikia taip tinkamai, kad būtų galima
veiksmingai tirti šiuos nusikaltimus ir vykdyti baudžiamąjį
persekiojimą dėl jų, nepaisant tokių Europos
įstaigų kaip Eurojustas ir Europolas pastangų. Į STP
prašymus dažnai reaguojama labai lėtai, o policija ir teisminės
institucijos dėl kalbos barjero ir teisinių sistemų skirtumų
patiria praktinių sunkumų, kai nori susisiekti su užsienio kolegomis
ir su jais bendradarbiauti. Kai kuriose valstybėse dėl lėto ir
neveiksmingo tarptautinio bendradarbiavimo dažnai būdavo neįmanoma
toliau nagrinėti bylos, nes pasibaigdavo senaties terminas. Be to, kenkimo
ES finansiniams interesams bylos yra ypač sudėtingos.
Kalbant
apie bendradarbiavimą Sąjungos lygmeniu, pranešama apie
įvairią bendradarbiavimo su Eurojustu ir Europolu, taip pat
valstybių narių ir OLAF bendradarbiavimo patirtį. Eurojustas ir
Europolas ne visada gauna informaciją, reikalingą, kad
padėtų valstybėms narėms. OLAF teikia valstybėms
narėms paramą dėl savo gebėjimo suteikti specializuotą
techninę ir operatyvinę pagalbą, kurios reikalaujama Konvencijos
dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos Antrojo
protokolo 7 straipsnyje. Kartu OLAF tyrimai atliekami esant tam tikroms
sąlygoms, visų pirma kai kalbama apie informacijos perdavimą
nacionaliniam teismui, įskaitant taikytinas duomenų apsaugos
taisykles. Todėl bendradarbiavimas su OLAF taip pat kritikuojamas,
visų pirma dėl to, kad OLAF kartais reikia daug laiko, kad
pasidalytų informacija su nacionalinėmis prokuratūromis. Be to,
kai kurios valstybės narės, remdamosi teismų slaptumo
taisyklėmis, riboja bendradarbiavimą su tokiomis neteisminėmis
įstaigomis kaip OLAF.
OLAF
metiniai statistiniai duomenys rodo, kad nacionaliniam tyrimui ir
teisminėms institucijoms perduodamose bylose ES nėra vykdomas
vienodai veiksmingas ir rezultatyvus baudžiamasis persekiojimas. Savo vienuoliktojoje
veiklos ataskaitoje OLAF išanalizavo valstybių narių pateiktus 12
metų duomenis apie tolesnį jos bylų nagrinėjimą
teismuose ir nustatė, kad „šalių pajėgumas per
pagrįstą laiką priimti apkaltinamąjį nuosprendį
su ES biudžetu susijusiuose teismo tyrimuose ir vykdant baudžiamąjį
persekiojimą labai skiriasi“. Tai, kad patraukimo baudžiamojon
atsakomybėn vidurkis nesiekia 50 proc., rodo, kad labai sunku
užtikrinti bendrą valstybėse narėse atliekamų tyrimų
ir vykdomų baudžiamojo persekiojimo veiksmingumą.
1.5.4.     Suderinamumas ir galima
sąveika su kitomis atitinkamomis priemonėmis
Kovos su sukčiavimu direktyvos pasiūlymas
Dabartiniai
Sąjungos veiksmai savo finansiniams interesams apsaugoti apima
administracinius tyrimus, patikras ir auditą, taip pat teisėkūros
veiksmus, įskaitant Komisijos pateiktą direktyvos dėl
baudžiamosios teisės priemonių kovai su Sąjungos finansiniams
interesams kenkiančiu sukčiavimu pasiūlymą, tačiau
taip nenaikinami trūkumai, nustatyti nusikaltimų tyrimo ir
baudžiamojo persekiojimo, susijusio su ES finansinių interesų
apsauga, srityje.
Eurojustas
Eurojustas
gali tik koordinuoti ir skatinti tyrimus ir baudžiamąjį
persekiojimą, taip pat padėti keistis informacija. Jeigu
valstybė narė atsisako tirti bylą arba vykdyti
baudžiamąjį persekiojimą, Eurojustas negali priversti jos tai
daryti. Nacionaliniai Eurojusto nariai dažnai neturi įgaliojimų
veiksmingam įgyvendinimui valstybėse narėse užtikrinti, o jeigu
jų ir esama, paprastai jie atsisako naudotis iš nacionalinių
įstatymų kylančiais įgaliojimais, kadangi dauguma
sprendimų šiais klausimais priimami bendru sutarimu.
Kartu
su pasiūlymu įsteigti Europos prokuratūrą pateikiamas
pasiūlymas dėl Eurojusto reformos, kuriuo bus užtikrinta
Eurojusto atitiktis bendram požiūriui į Europos agentūras,
dėl kurio susitarė Taryba, Europos Parlamentas ir Komisija, ir bus
nustatytas Eurojusto ir Europos prokuratūros ryšys. Dėl šios reformos
nacionalinės institucijos galėtų efektyviau keistis informacija
ir geriau bendradarbiauti.
Yra
ir visada bus atvejų, kai reikės dalyvauti ir Europos
prokuratūrai, ir Eurojustui, visų pirma kai asmenys įtariami
padarę ir Sąjungos finansiniams interesams kenkiančius, ir
kitokius nusikaltimus. Tai reiškia, kad reikės nuolat glaudžiai
bendradarbiauti. Siekiant užtikrinti, kad taip ir būtų, į abu
reglamentus įtrauktos nuostatos, jog Europos prokuratūra gali
prašyti, kad Eurojustas arba jo nacionaliniai nariai įsikištų į
konkrečią bylą, ją koordinuotų arba kitaip
naudotųsi savo įgaliojimais.
Be
to, numatyta, kad Eurojustas administraciniais klausimais, pvz., personalo,
finansų ir IT, neatlygintinai teiks Europos prokuratūrai
praktinės pagalbos paslaugas. Šiuo metodu užtikrinama didelė
sinergija. Vienas tokios sinergijos pavyzdžių – Europos prokuratūra
savo byloms galės naudoti Eurojusto IT infrastruktūrą,
įskaitant savo bylų valdymo sistemą, laikinąsias darbo
bylas ir rodyklę. Ši tvarka bus detalizuota Europos prokuratūros ir
Eurojusto susitarimu.
OLAF
Dabar
OLAF atlieka administracinius tyrimus siekdama apsaugoti ES finansinius
interesus. OLAF turi bendradarbiavimo su nacionalinėmis baudžiamosiomis
institucijomis srityje labai patyrusių specializuotų darbuotojų.
Daug OLAF darbuotojų yra dirbę nacionalinėse teisėsaugos
institucijose ir teismų administracijose (policijoje, muitinėje ir
prokuratūroje).
Taigi
dalis OLAF išteklių bus naudojama Europos prokuratūrai įsteigti,
atsižvelgiant į jų patirtį atliekant administracinius tyrimus ir
tikslą išvengti administracinių ir baudžiamųjų tyrimų
dubliavimosi. Kitas svarbus aspektas yra susijęs su esamų
tinklų, kuriuos OLAF ilgainiui sukūrė kovos su sukčiavimu
tyrimų srityje, naudojimu.
Galiausiai OLAF padėtų įsteigti Europos
prokuratūrą teikdama specializuotą pagalbą teismo medicinos
tyrimams atlikti, taip pat techninę ir operatyvinę pagalbą
tyrimams ir renkant įrodymus baudžiamosiose bylose dėl Sąjungos
finansiniams interesams kenkiančių nusikaltimų.
Dabar
institucijos derasi dėl pasiūlymo iš dalies pakeisti Reglamentą
Nr. 1073/1999 dėl OLAF atliekamų tyrimų (OLAF reformos).
Nors šiuo pasiūlymu gerinami OLAF ir ES institucijų,
įstaigų, agentūrų ir tarnybų informacijos mainai, taip
pat keitimasis informacija su valstybėmis narėmis, juo užtikrinamas
geresnis OLAF valdymas ir nustatomos procesinės garantijos asmenims,
dėl kurių atliekami tyrimai, juo OLAF nesuteikiama jokių
papildomų veiksmų priemonių, visų pirma nusikaltimų
tyrimo įgaliojimų.
Europolas
Europolo
vaidmuo yra tik teikti žvalgybos paslaugas ir pagalbą nacionalinėms
teisėsaugos institucijoms vykdant veiklą. Jis negali užtikrinti, kad
valstybėse narėse būtų įgyvendinamos jo analizės,
ar vadovauti nacionaliniams tyrimams. Europolo įgaliojimai ribojami ir
pagal SESV. Pagal SESV 88 straipsnį Europolas negali savarankiškai tirti
nusikaltimo, o visus operatyvinius veiksmus jis turi vykdyti kartu ir
susitaręs su nacionalinėmis teisėsaugos institucijomis. Nors
Europolo pagalbinės funkcijos tikrai yra svarbios, jomis neįmanoma
pakeisti įgaliojimų savarankiškai tirti nusikalstamas veikas.
Reglamento dėl Europolo pasiūlymą Komisija priėmė 2013 m. kovo mėn., daugiausia
dėmesio jame skyrė Europolo kompetencijos suderinimui pagal SESV ir
jo padarymui informacijos mainų centru, taip pat naujų mokymo srities
įgaliojimų suteikimui. Juo neapimami policijos tyrimai ir
teisėsaugos įgaliojimai ES finansinių interesų apsaugos
srityje.
1.6.        Trukmė ir finansinis
poveikis
¨ Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė
ribota
–
¨  Pasiūlymas (iniciatyva) galioja nuo MMMM [MM DD] iki MMMM [MM
DD]
–
¨  Finansinis poveikis nuo MMMM iki MMMM
X Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė
neribota
–
Įgyvendinimo pradinis laikotarpis nuo 2017 iki
2023,
–
vėliau – visavertis taikymas.
1.7.        Numatytas (-i) valdymo
būdas (-ai)
Komisijos vykdomas tiesioginis valdymas
–
jos departamentai, įskaitant jos darbuotojus
Sąjungos delegacijose;
–
     vykdomosios įstaigos;
¨ Pasidalijamasis valdymas kartu su valstybėmis narėmis
X Netiesioginis centralizuotas valdymas, vykdymo užduotis perduodant:
–
¨ trečiosioms šalims arba jų paskirtoms įstaigoms;
–
¨ tarptautinėms organizacijoms ir jų agentūroms
(nurodyti);
–
¨ EIB ir Europos investicijų fondui;
–
X įstaigoms, nurodytoms Finansinio reglamento
208 ir 209 straipsniuiose;
–
¨ viešosios teisės įstaigoms;
–
¨ įstaigoms, kurių veiklą reglamentuoja privatinė
teisė, veikiančioms viešųjų paslaugų srityje, jeigu
jos pateikia pakankamas finansines garantijas;
–
¨ pakankamas finansines garantijas pateikusioms įstaigoms,
kurių veiklą reglamentuoja valstybės narės privatinė
teisė ir kurioms pavesta įgyvendinti viešojo ir privačiojo
sektorių partnerystę;
–
¨ asmenims, atsakingiems už konkrečių veiksmų
vykdymą BUSP pagal Europos Sąjungos sutarties V antraštinę
dalį, ir nurodytiems atitinkamame pagrindiniame teisės akte.
–       Jei nurodomas daugiau kaip vienas valdymo
būdas, išsamią informaciją pateikti šio punkto pastabų
skiltyje.
2.           VALDYMO PRIEMONĖS
2.1.        Priežiūros ir
atskaitomybės taisyklės
Nurodyti dažnumą
ir sąlygas.
Europos
prokuratūra kasmet pateikia savo veiklos ataskaitą. Europos
prokuroras kartą per metus pristato Europos Parlamentui ir Tarybai Europos
prokuratūros tyrimų ir baudžiamojo persekiojimo rezultatus ir
prioritetus, atsižvelgdamas į diskretiškumo ir konfidencialumo
pareigą.
Europos
prokuroro arba Europos deleguotųjų prokurorų taip pat gali
būti prašoma pateikti informaciją nacionaliniams parlamentams.
Be
to, per penkerius metus nuo reglamento dėl Europos prokuratūros
įsteigimo įsigaliojimo Europos Komisija turi įvertinti jo
įgyvendinimą, taip pat pagrįstumą ir tikslingumą pagal
SESV 86 straipsnio 4 dalį išplėsti Europos prokuratūros
kompetenciją kitiems nusikaltimams.
2.2.        Valdymo ir kontrolės
sistema
2.2.1.     Nustatyta rizika
Tyrimo
ir baudžiamojo persekiojimo priemonių taikymas, įskaitant
teisėsaugos įgaliojimus, yra svarbi veikla, iš dalies turinti
poveikį žmogaus teisėms, todėl gali būti reikalaujama žalos
atlyginimo.
Asmens
duomenų tvarkymas atliekant tyrimus taip pat gali būti pagrindas
reikalauti žalos atlyginimo esant neteisėtam tvarkymui.
2.2.2.     Numatomas (-i) kontrolės
metodas (-ai)
Pagal
įprastą biudžeto įvykdymo patvirtinimo
procedūrą Europos prokuratūra, be kita ko, privalo:
–
siųsti Komisijos apskaitos pareigūnui ir
Audito Rūmams tarpines ataskaitas;
–
siųsti galutines ataskaitas Europos
Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams;
–
Europos Parlamento prašymu teikti jam visą
informaciją, reikalingą sklandžiam atitinkamų finansinių
metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūros taikymui.
Be
to, kovos su sukčiavimu ir Europos Audito Rūmų atliekamo
audito srityje Europos prokuratūrai pradėjus savo veiklą:
–
Europos prokuratūra turi prisijungti prie
1999 m. gegužės 25 d. tarpinstitucinio susitarimo dėl
Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) vidaus tyrimų ir,
naudodamasi to susitarimo priede pateiktu šablonu, patvirtinti atitinkamas
nuostatas, taikytinas visiems Europos prokuratūros darbuotojams;
–
Europos Audito Rūmai turi būti įgalioti
atlikti visų dotacijų gavėjų, rangovų ir
subrangovų, gavusių iš Europos prokuratūros Sąjungos
lėšų, auditą remdamiesi pateiktais dokumentais ir vietoje;
–
OLAF gali atlikti tyrimus, įskaitant patikras
vietoje ir patikrinimus, laikydamasi taikytinose ES taisyklėse
įtvirtintų nuostatų ir jose nustatytų procedūrų,
kad nustatytų, ar dėl Europos prokuratūros finansuojamos
dotacijos ar sutarties nebuvo padaryta Sąjungos interesams kenkiančių
pažeidimų;
–
Europos prokuratūros darbo susitarimuose su
trečiosiomis šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis, sutartyse,
dotacijų sutartyse ir sprendimuose skirti dotaciją turi būti
nuostatos, kuriomis Europos Audito Rūmai ir OLAF būtų aiškiai
įgaliojami pagal savo atitinkamą kompetenciją atlikti tokį
auditą ir tyrimus.
2.3.        Sukčiavimo ir
pažeidimų prevencijos priemonės
Nurodyti dabartines
arba numatytas prevencijos ir apsaugos priemones.
Kovos
su sukčiavimu strategijos priėmimas proporcingai sukčiavimo
grėsmėms, atsižvelgiant į įgyvendintinų priemonių
sąnaudas ir naudą.
Savo
darbuotojų interesų konfliktų prevencijos ir valdymo
taisyklių priėmimas.
3.           NUMATOMAS PASIŪLYMO
(INICIATYVOS) FINANSINIS POVEIKIS
3.1.        Daugiametės
finansinės programos išlaidų kategorija (-os) ir biudžeto
išlaidų eilutė (-ės)
·      Dabartinės biudžeto išlaidų eilutės
Daugiametės finansinės programos
išlaidų kategorijas ir biudžeto eilutes nurodyti eilės tvarka.
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija || Biudžeto eilutė || Išlaidų rūšis || Įnašas
 Numeris [Išlaidų kategorija………………………...……….] || DA / NDA ([16])   || ELPA šalių   || šalių kandidačių   || trečiųjų šalių || pagal Finansinio reglamento 18 straipsnio 1 dalies aa punktą
   ||   ||   ||   ||   ||   ||
·      Prašomos sukurti naujos biudžeto eilutės
Daugiametės
finansinės programos išlaidų kategorijas ir biudžeto eilutes nurodyti
eilės tvarka.
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija || Biudžeto eilutė || Išlaidų rūšis || Įnašas
 Numeris [Išlaidų kategorija………………………...……….] || DA / NDA || ELPA šalių   || šalių kandidačių   || trečiųjų šalių || pagal Finansinio reglamento 18 straipsnio 1 dalies aa punktą
 3 || 33.03.YY.YY Europos prokuratūra || DA || NE || NE || NE || NE
3.2.        Numatomas poveikis išlaidoms
3.2.1.     Numatomo poveikio išlaidoms
suvestinė (2013 metų kainomis)
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija: || 3 numeris || Saugumas ir pilietybė
 Europos prokuratūra[17] ||   ||   || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO
 1 antraštinė dalis[18] || Įsipareigojimai || (1) || 1.393 || 4.144 || 6.895 || 11.039 || 23.471
 Mokėjimai || (2) || 1.393 || 4.144 || 6.895 || 11.039 || 23.471
 2 antraštinė dalis[19] || Įsipareigojimai || (1a) || 0.099 || 0.194 || 0.293 || 0.487 || 1.073
 Mokėjimai || (2a) || 0.099 || 0.194 || 0.293 || 0.487 || 1.073
 3 antraštinė dalis[20] || Įsipareigojimai || (3a) || 1.052 || 2.455 || 3.507 || 4.558 || 11.572
   || Mokėjimai || (3b) || 1.052 || 2.455 || 3.507 || 4.558 || 11.572
 IŠ VISO asignavimų Europos prokuratūrai || Įsipareigojimai || =1+1a +3a || 2.544 || 6.793 || 10.695 || 16.084 || 36.116
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija: || 5 || „Administracinės išlaidos“
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
   ||   ||   || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO
 Teisingumo GD ||
  Žmogiškieji ištekliai || 0.170 || 0.170 || 0.170 || 0.170 || 0.680
  Kitos administracinės išlaidos || 0.050 || 0.050 || 0.050 || 0.050 || 0.200
 IŠ VISO Teisingumo GD || Asignavimai || 0.220 || 0.220 || 0.220 || 0.220 || 0.880
  Žmogiškieji ištekliai || 0.131 || 0.131 || 0.131 || 0.131 || 0.524
  Kitos administracinės išlaidos || 0.050 || 0.050 || 0.050 || 0.050 || 0.200
 IŠ VISO OLAF || Asignavimai || 0.181 || 0.181 || 0.181 || 0.181 || 0.724
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || (Iš viso įsipareigojimų = Iš viso mokėjimų) || 0.401 || 0.401 || 0.401 || 0.401 || 1.604
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
   ||   ||   || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 1–5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || Įsipareigojimai || 2.945 || 7.194 || 11.096 || 16.485 || 37.720
 Mokėjimai || 2.945 || 7.194 || 11.096 || 16.485 || 37.720
 Lengvatos siekiant išlaidų veiksmingumo daugiametės finansinės programos Išlaidų kategorijoje: || 5 || „Administracinės išlaidos“
 Lengvatos 5 išlaidų kategorijoje (OLAF) ||   ||   || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO
 1 antraštinė dalis[21] || Įsipareigojimai || (1) || -1.393 || -4.144 || -6.895 || -11.039 || -23.471
 Mokėjimai || (2) || -1.393 || -4.144 || -6.895 || -11.039 || -23.471
 2 antraštinė dalis[22] || Įsipareigojimai || (1a) || -0.099 || -0.194 || -0.293 || -0.487 || -1.073
 Mokėjimai || (2a) || -0.099 || -0.194 || -0.293 || -0.487 || -1.073
 3 antraštinė dalis[23] || Įsipareigojimai || (3a) || -0.350 || -1.051 || -1.401 || -1.750 || -4.552
   || Mokėjimai || (3b) || -0.350 || -1.051 || -1.401 || -1.750 || -4.552
 IŠ VISO lengvatų 5 išlaidų kategorijoje || Įsipareigojimai || =1+1a +3a || -1.842 || -5.389 || -8.589 || -13.276 || -29.096
Bet koks Europos prokuratūros
išteklių (asignavimų ar FTE) padidėjimas diegimo laikotarpiu kompensuojamas
remiantis atitinkamu OLAF išteklių (asignavimų ar FTE)
sumažėjimu.
Skirtumas, t. y. išlaidos, susijusio
su EDP paslaugų sutartimis (3 antraštė)
   ||   ||   || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO
   || Įsipareigojimai || (1) || 0.702 || 1.404 || 2.106 || 2.880 || 7.020
 Mokėjimai || (2) || 0.702 || 1.404 || 2.106 || 2.880 || 7.020
Nurodytos FTE apskaičiuotos 9, 18, 27 ir
36 EDP išlaidos.
Šias išlaidas turės padengti 3
antraštės marža arba sumažinus išlaidas kitose agentūrose.
3.2.2.     Numatomas poveikis
[įstaigos] asignavimams
–
¨  Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti veiklos asignavimai
nenaudojami
–
X  Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti
veiklos asignavimai naudojami taip:
–      Įsipareigojimų asignavimai mln. EUR
(tūkstantųjų tikslumu) 2013 metų kainomis
 Nurodyti tikslus ir rezultatus   ò ||   ||   || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO ||
 RÉALISATIONS (rezultatai) ||
 Rūšis || Vidutinės išlaidos || Skaičius [24] || Išlaidos || Skaičius || Išlaidos || Skaičius || Išlaidos || Skaičius || Išlaidos || Iš viso || Iš viso išlaidų ||
 1 KONKRETUS TIKSLAS Finansinių interesų apsauga tyrimai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultatas || bylos eerer of cases || 0.0083 || 184 || 1.526 || 491 || 4.076 || 773 || 6.417 || 1163 || 9.650 ||   || 21.669 ||
 1°konkretaus tikslo tarpinė suma ||   || 1.526 ||   || 4.076 ||   || 6.417 ||   || 9.650 ||   || 21.669 ||
 2 KONKRETUS TIKSLAS Finansinių interesų apsauga bylos ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultatas || bylos || 0.0083 || 92 || 0.763 || 246 || 2.038 || 387 || 3.208 || 581 || 4.825 ||   || 10.834 ||
 2°konkretaus tikslo tarpinė suma ||   || 0.763 ||   || 2.038 ||   || 3.208 ||   || 4.825 ||   || 10.834 ||
 3° KONKRETUS TIKSLAS Bendradarbiavimas su kitais ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultatai ||   || 0.0083 || 31 || 0.254 || 82 || 0.679 || 129 || 1.069 || 194 || 1.608 ||   || 3.610 ||
 3°konkretaus tikslo tarpinė suma ||   || 0.254 ||   || 0.679 ||   || 1.069 ||   || 1.608 ||   || 3.610 ||
 IŠ VISO IŠLAIDŲ ||   || 2.543 ||   || 6.793 ||   || 10.694 ||   || 16.083 ||   || 36.113[25] ||
3.2.3.     Numatomas poveikis Europos
prokuratūros žmogiškiesiems ištekliams
3.2.3.1.  Suvestinė
–
¨         Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti
administraciniai asignavimai nenaudojami
–
X          Pasiūlymui (iniciatyvai)
įgyvendinti administraciniai asignavimai naudojami taip:
 Žmogiškieji ištekliai || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
 Etatų plano pareigybės (darbuotojų skaičius) || 18 || 36 || 54 || 90
 - Iš jų AD || 12 || 24 || 36 || 60
 - Iš jų AST || 6 || 12 || 18 || 30
 Išorės personalas (FTE) || 6 || 11 || 17 || 28
 - Iš jų sutartininkų || 5 || 9 || 14 || 23
 - Iš jų deleguotųjų nacionalinių ekspertų (SNE) || 1 || 2 || 3 || 5
 Iš viso darbuotojų || 24 || 47 || 71 || 118
mln. EUR
(tūkstantųjų tikslumu)
 Darbuotojų išlaidos || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Iš viso
 Etatų plano pareigybės || 1.179 || 3.537 || 5.895 || 9.432 || 20.043
 - Iš jų AD || 0.786 || 2.358 || 3.930 || 6.288 || 13.362
 - Iš jų AST || 0.393 || 1.179 || 1.965 || 3.144 || 6.681
 Išorės personalas || 0.214 || 0.607 || 1.000 || 1.607 || 3.428
 - Iš jų sutartininkų || 0.175 || 0.490 || 0.805 || 1.295 || 2.765
 - Iš jų deleguotųjų nacionalinių ekspertų (SNE) || 0.039 || 0.117 || 0.195 || 0.312 || 663
 Iš viso darbuotojų išlaidų || 1.393 || 4.144 || 6.895 || 11.039 || 23.471

Numatomi žmogiškųjų išteklių poreikiai
patronuojančiajam GD
–
¨         Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti žmogiškieji
ištekliai nenaudojami.
–
X Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti
žmogiškieji ištekliai naudojami taip:
Sąmatą nurodyti sveikaisiais
skaičiais (arba ne smulkiau nei dešimtųjų tikslumu)
 ||   || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 ||
  Etatų plano pareigybės (pareigūnai ir laikinieji darbuotojai) ||
 || 33 01 01 01 Darbuotojai Teisingumo GD || 1.3 || 1.3 || 1.3 || 1.3 ||
 || 24 01 07 00 01 01 Darbuotojai OLAF || 1 || 1 || 1 || 1 ||
 || XX 01 01 02 (Delegacijos) ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 01 (Netiesioginiai moksliniai tyrimai) ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (Tiesioginiai moksliniai tyrimai) ||   ||   ||   ||   ||
 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Išorės personalas (visos darbo dienos ekvivalentas – FTE)
 || XX 01 02 01 (CA, SNE, INT finansuojami iš bendrojo biudžeto) ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 02 02 (CA, LA, SNE, INT ir JED delegacijose) ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 mm   || - būstinėje ||   ||   ||   ||   ||
 || - delegacijose   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 02 (CA, SNE, INT – netiesioginiai moksliniai tyrimai) ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (CA, SNE, INT- tiesioginiai moksliniai tyrimai) ||   ||   ||   ||   ||
 || Kitos biudžeto eilutės (nurodyti) ||   ||   ||   ||   ||
 || IŠ VISO || 2.3 || 2.3 || 2.3 || 2.3 ||
XX yra
atitinkama politikos sritis arba biudžeto antraštinė dalis.
Žmogiškųjų
išteklių poreikiai bus tenkinami panaudojant GD darbuotojus, jau paskirtus
priemonei valdyti ir (arba) perskirstytus generaliniame direktorate, ir
prireikus finansuojami iš papildomų lėšų, kurios atsakingam GD
gali būti skiriamos pagal metinę asignavimų skyrimo
procedūrą ir atsižvelgiant į biudžeto apribojimus.
 Pareigūnai ir laikinieji darbuotojai || EPPO politikos stebėjimas ir konsultacijos, EPPO biudžeto ir finansinės konsultacijos ir realieji subsidijų, atleidimų, biudžeto projekto procedūrų mokėjimai
 Išorės personalas || Netaikoma
FTE ekvivalento išlaidų skaičiavimo
aprašymas nurodomas Priede, 3 dalyje.
Bet koks išteklių padidėjimas
asignavimuose ar EPPO FTE diegimo laikotarpiu kompensuojamas remiantis
atitinkamu asignavimų ar FTE sumažėjimu OLAF ištekliuose.
 Lengvatos žmogiškiesiems ištekliams OLAF || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
 Etatų plano pareigybės (darbuotojų skaičius) || -18 || -36 || -54 || -90
 - Iš jų AD || -12 || -24 || -36 || -60
 - Iš jų AST || -6 || -12 || -18 || -30
 Išorės personalas (FTE) || -6 || -11 || -17 || -28
 - Iš jų sutartininkų || -5 || -9 || -14 || - 23
 - Iš jų deleguotųjų nacionalinių ekspertų (SNE) || -1 || -2 || -3 || -5
 Iš viso darbuotojų || -24 || -47 || -71 || -118
mln. EUR
(tūkstantųjų tikslumu) 2013 metų kainomis
 Lengvatos personalo išlaidoms, susijusioms su OLAF || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Iš viso
 Etatų plano pareigybės || -1.179 || -3.537 || -5.895 || -9.432 || -20.043
 - Iš jų AD || -0.786 || -2.358 || -3.930 || -6.288 || -13.362
 - Iš jų AST || -0.393 || -1.179 || -1.965 || -3.144 || -6.681
 Išorės personalas || -0.214 || -0.607 || -1.000 || -1.607 || -3.428
 - Iš jų sutartininkų || -0.175 || -0.490 || -0.805 || -1.295 || -2.765
 - Iš jų deleguotųjų nacionalinių ekspertų (SNE) || -0.039 || -0.117 || -0.195 || -0.312 || -663
 Iš viso darbuotojų išlaidų 24.0107 || -1.393 || -4.144 || -6.895 || -11.039 || -23.471
3.2.4.     Suderinamumas su dabartine
daugiamete finansine programa
–
X          Pasiūlymas (iniciatyva) atitinka
dabartinę daugiametę finansinę programą.
–
¨         Atsižvelgiant į pasiūlymą (iniciatyvą),
reikės pakeisti daugiametės finansinės programos atitinkamos
išlaidų kategorijos programavimą.
–
¨         Įgyvendinant pasiūlymą (iniciatyvą)
būtina taikyti lankstumo priemonę arba patikslinti daugiametę
finansinę programą.
5 išlaidų
kategorija turėtų būti sumažinta, taip paaiškinant OLAF
pareigybių plano sumažėjimą.
3.2.5.     Trečiųjų
šalių įnašai
–
X Pasiūlyme (iniciatyvoje) nenumatyta bendro
su trečiosiomis šalimis finansavimo.
–
¨ Pasiūlyme (iniciatyvoje) numatytas bendras finansavimas
apskaičiuojamas taip:
Asignavimai mln. EUR (tūkstantųjų
tikslumu)
   || 2017 metai || 2018 metai || 2019 metai || 2020 metai || Iš viso
 Nurodyti bendrą finansavimą teikiančią įstaigą ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO bendrai finansuojamų asignavimų ||   ||   ||   ||   ||
3.3.
Numatomas poveikis įplaukoms
–
¨         Pasiūlymas (iniciatyva) neturi finansinio poveikio
įplaukoms.
–
X          Pasiūlymas (iniciatyva) turi
finansinį poveikį:
–
¨            nuosaviems ištekliams
–
X            įvairioms įplaukoms
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 Biudžeto įplaukų eilutė: || Asignavimai, skirti einamiesiems finansiniams metams || Pasiūlymo (iniciatyvos) poveikis   ||
 2017 || 2018 || 2019 || 2020
 Straipsnis XX ||   || pm || pm || pm || pm
Įvairių
asignuotųjų įplaukų atveju nurodyti biudžeto išlaidų
eilutę (-es), kuriai (-oms) daromas poveikis.
[…]
Nurodyti poveikio
įplaukoms apskaičiavimo metodą.
Pajamas
sudarys vadinamieji „sandorio mokesčiai“, kurie turėtų būti
mokami tiesiogiai į ES biudžetą. Šiuo metu neįmanoma patikimai
nurodyti konkrečių sumų.
[1]               Europos
Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl baudžiamosios teisės
priemonių kovai su Sąjungos finansiniams interesams kenkiančiu
sukčiavimu pasiūlymas, 2012 m. liepos 11 d. COM(2012) 363 final.
[2]               Žr.
2001 m. gruodžio 11 d. Žaliąją knygą dėl
Bendrijos finansinių interesų apsaugos baudžiamosios teisės
priemonėmis ir Europos prokuratūros įsteigimo,
COM(2001) 715 final, ir 2003 m. kovo 19 d. jos įgyvendinimo
ataskaitą, COM(2003) 128 final.
[3]               2012
m. liepos 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl baudžiamosios
teisės priemonių kovai su Sąjungos finansiniams interesams
kenkiančiu sukčiavimu pasiūlymas, COM(2012) 363 final.
[4]               OL
L 280, 2010 10 26, p. 1.
[5]               OL
L 142, 2012 6 1, p. 1.
[6]               OL
L 8, 2001 1 12, p. 1.
[7]               2012
m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, EURATOMAS)
Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų
finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB,
Euratomas) Nr. 1605/2002, OL L 298, 2012 10 26, p. 1.
[8]               OL
L 348, 2008 12 24, p. 130.
[9]               1961 m.
gruodžio 18 d. Tarybos reglamentas Nr. 31 (EEB), Nr. 11 (EAEB),
kuriuo nustatomi Europos ekonominės bendrijos ir Europos atominės
energetikos bendrijos pareigūnų tarnybos nuostatai ir kitų
tarnautojų įdarbinimo sąlygos (OL P 045, 1962 6 14, p. 1385)
su pakeitimais, visų pirma padarytais 1968 m. vasario 29 d.
Tarybos reglamentu Nr. 259/68 (OL L 56, 1968 3 4,
p. 1) su paskesniais pastarojo reglamento pakeitimais.
[10]             OL
L 17, 1958 10 6, p. 385.
[11]             OL
L 136, 1999 5 31, p. 1.
[12]             OL
L 292, 1996 11 15, p. 2.
[13]             OL
L 317, 2001 12 3, p. 1.
[14]             OL
L 12, 2001 1 16, p. 1. Nuo 2015 m. sausio 10 d. Reglamentas (EB)
Nr. 44/2001 pakeičiamas Reglamentu (ES) Nr. 1215/2012.
[15]             Komisijos
metinė ataskaita. Europos Sąjungos finansinių interesų
apsauga. Kova su sukčiavimu, COM(2012) 408.
[16]             DA
– diferencijuotieji asignavimai / NDA – nediferencijuotieji asignavimai.
[17]             Skaičiuojamos
tik tyrėjų, prokurorų ir atitinkamos išlaidos.
Administracinės pagalbos struktūras suteiks Eurojustas, dėl to
nebus patiriama jokių išlaidų.
[18]             Numatytas
progresyvus įdarbinimas (10 % 20 % - 30 % - 40 %- 50 % - 75 %- 100 %).
[19]             Tikimasi,
kad priimančioji valstybė narė suteiks pastatą ir užtikrins
pradinį pastato aprūpinimą visa biuro, IT ir saugos įranga.
Čia įtrauktos bendrosios paskirties išlaidos ir IRT išlaidos
kvadratiniam metrui. Jeigu valstybė narė to nesuteiks, šią
antraštę reikės patikslinti.
[20]             Ši
antraštė apskaičiuota remiantis OLAF patirtimi tiriamojo darbo
srityje. Be to, įtrauktos išlaidos už paslaugų sutartis su ne daugiau
kaip 36 FTE Europos deleguotaisiais prokurorais, mokant jiems 80 proc. AD
10 kategorijos tarnautojo atlyginimą. Progresijos koeficientas jiems yra
50 %–75 %–100 %.
[21]             Numatytas
progresyvus įdarbinimas (10 % 20 % - 30 % - 40 %- 50 % - 75 %- 100 %).
[22]             Tikimasi,
kad priimančioji valstybė narė suteiks pastatą ir užtikrins
pastato aprūpinimą visa biuro, IT ir saugos įranga. Čia
įtrauktos bendrosios paskirties išlaidos ir IRT išlaidos kvadratiniam
metrui. Jeigu valstybė narė to nesuteiks, šią antraštę
reikės patikslinti.
[23]             Ši
antraštė apskaičiuota remiantis OLAF patirtimi tiriamojo darbo
srityje. Be to, įtrauktos išlaidos už paslaugų sutartis su daugiausia
36 FTE deleguotais Europos prokurorais, mokant jiems 80 % AD 10 kategorijos
tarnautojo atlyginimą. Progresijos koeficientas jiems yra 50 %–75 %–100 %.
Kadangi valstybės narės siūlys EDP, tikėtina, kad šis
koeficientas nebus pasiektas.
–
[24]             Bylų skaičius paremtas prie pasiūlymo
projekto pridėtame poveikio vertinime tirtomis prielaidomis.
[25]             36.116
mln. EUR visų išlaidų skirtumas, nurodytas 3.2.1 dalyje, atsirado
dėl apvalinimo taisyklių.