				|

		52013PC0480

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl jūrų transporto išmetamo anglies dioksido kiekio stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 525/2013 /* COM/2013/0480 final - 2013/0224 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO APLINKYBĖS
Būtinybė imtis veiksmų dėl klimato kaitos
ir šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo iš laivų
2010 m. gruodžio mėn. Jungtinių Tautų
bendrosios klimato kaitos konvencijos (JTBKKK) šalys pripažino, kad visuotinis
atšilimas turi neviršyti iki pramoninės revoliucijos buvusios temperatūros
daugiau kaip 2 °C[1].
Tai itin svarbu norint sumažinti neigiamus žmonių veiklos padarinius klimato
sistemai. Siekiant šio ilgalaikio tikslo būtina iki 2050 m. išmetamųjų šiltnamio
efektą sukeliančių dujų kiekį pasaulyje sumažinti bent 50 proc., palyginti
su 1990 m. lygiu[2].

Išsivysčiusios šalys iki 2050 m. turėtų
sumažinti išmetamųjų teršalų kiekius 80–95 proc., palyginti su
1990 m. lygiu[3].
Vidutinės trukmės laikotarpiu ES įsipareigojo iki 2020 m. sumažinti
išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį 20 proc., palyginti su
1990 m. lygiu, arba 30 proc., jeigu bus tam tinkamos sąlygos. Šis
įsipareigojimas yra vienas iš penkių ES pagrindinių tikslų, nustatytų pagal
strategiją „Europa 2020“[4].
Be to, Europos Vadovų Taryba ir Europos Parlamentas pritarė, kad prie
išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo turėtų prisidėti visi ekonomikos sektoriai[5]. Siekiant
prisidėti prie strategijos „Europa 2020“ įgyvendinimo, 2011 m.
Komisijos baltojoje knygoje dėl transporto[6] teigiama, kad iki
2050 m. jūrų transporto išmetamo CO2 kiekis turėtų būti sumažintas
40 proc. (jeigu įmanoma – 50 proc.), palyginti su 2005 m. lygiu.
Apskaičiuota, kad 2010 m. bendras su
Europos jūrų transporto veikla (įskaitant ES vidaus maršrutus, atvykimo į ES ir
išvykimo iš ES reisus) susijęs išmesto CO2 kiekis buvo apie
180 Mt. Nepaisant to, kad 2011 m. Tarptautinė jūrų organizacija (TJO)
nustatė minimalius efektyvaus energijos vartojimo standartus naujiems tam tikrų
kategorijų laivams (energijos vartojimo efektyvumo dizaino rodiklis, toliau –
EVEDR)[7],
numatoma, kad išmetamųjų teršalų kiekis didės. Manoma, kad vis tik pagrindinė
išmetamųjų teršalų kiekio didėjimo priežastis – jūrų transporto paklausos
didėjimas augant pasaulinei prekybai.
Šis augimas prognozuojamas nepaisant
įgyvendinamų veiklos priemonių ir dabartinių technologijų, skirtų tam tikrais
atvejais net 75 proc. sumažinti laivų suvartojamą energiją ir išmetamo CO2
kiekį (remiantis TJO skaičiais). Daugelį šių priemonių galima laikyti
ekonomiškai veiksmingomis, nes sumažinus kuro išlaidas atsiperka veiklos arba
investicinės išlaidos. Šią prieštarą galima paaiškinti su šių technologijų ir
veiklos priemonių diegimu susijusiomis rinkos kliūtimis, pvz., patikimos informacijos
apie laivų kuro naudojimo efektyvumą arba laivų įrangos atnaujinimo
technologijų trūkumu, nepakankama galimybe gauti finansinių išteklių
investicijoms į laivų efektyvumą ir nevienodomis paskatomis, nes laivų
savininkai negautų naudos iš investicijų į laivų efektyvumą, kadangi sąskaitas
už kurą apmoka operatoriai.
Įgaliojimas imtis veiksmų ES lygmeniu
Prognozuojamas laivų išmetamo CO2
kiekio didėjimas neatitinka ES tikslų ir turės neigiamo poveikio klimato
kaitai. Be to, ES lygmeniu tarptautinis jūrų transportas išlieka vienintelė
transporto rūšis, kuriai netaikomas ES įsipareigojimas mažinti išmetamųjų
šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, todėl reikia dėti daugiau pastangų
visuose kituose sektoriuose.
Taryba ir Parlamentas priminė ankstesnį įsipareigojimą
imtis veiksmų pagal 2009 m. balandžio 23 d. patvirtintą klimato
kaitos ir energetikos dokumentų rinkinį: „Jeigu valstybės narės
nepatvirtintų tarptautinio susitarimo, kuris apimtų tarptautinės laivybos
sektoriaus emisijas mažinimo rodikliuose, parengtuose pasitelkiant Tarptautinę
jūrų organizaciją, arba ne vėliau kaip 2011 m. gruodžio 31 d.
Bendrija nepatvirtintų nė vieno susitarimo, parengto remiantis JTBKKK, tai
Komisija turėtų pateikti pasiūlymą, pagal kurį būtų numatyta įtraukti siekį
mažinti emisijas tarptautinės laivybos sektoriuje į Bendrijos įsipareigojimą,
kuris turėtų įsigalioti iki 2013 m. Toks pasiūlymas, kuriame būtų
atsižvelgiama į galimą naudą aplinkai, turėtų turėti kuo mažesnį neigiamą
poveikį Bendrijos konkurencingumui.“[8]
Šis terminas praėjo neįgyvendinus pakankamai
tarptautinių veiksmų, nes nesitikima, kad taikant EVEDR, nepaisant jo
naudingumo, bus užtikrintas absoliutinis išmetamųjų teršalų kiekio sumažėjimas,
palyginti su baziniais metais, jeigu pasitvirtins transporto plėtros prognozės.
Todėl Komisija ėmėsi parengiamųjų veiksmų, skirtų spręsti šiltnamio efektą
sukeliančių dujų išmetimo iš jūrų transporto klausimą.
Būtinybė taikyti nuoseklų jūrų transporto
išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo metodą
Tikslūs su ES susijusio jūrų transporto
išmetamų CO2 ir kitų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekiai kol
kas nėra žinomi dėl nepakankamų šių teršalų išmetimo stebėsenos ir ataskaitų
teikimo reikalavimų. Atlikus poveikio vertinimą ir pasikonsultavus su suinteresuotosiomis
šalimis (žr. 2 skirsnį) nustatyta, kad norint įgyvendinti ES arba
pasauliniu lygmeniu taikytiną rinka grindžiamą priemonę arba efektyvumo
standartą, pirmiausia būtina įdiegti patikimą jūrų transporto išmetamų
šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio stebėsenos, ataskaitų teikimo ir
tikrinimo sistemą.
Be to, patikima stebėsenos, ataskaitų teikimo
ir tikrinimo sistema turėtų padėti šalinti rinkos kliūtis, pirmiausia
susijusias su informacijos apie laivų efektyvumą trūkumu. Remiantis poveikio
vertinimo rezultatais numatoma, kad įdiegus stebėsenos, ataskaitų teikimo ir
tikrinimo sistemą, išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį iki
2030 m. būtų galima sumažinti apie 2 proc., palyginti su įprastinės
veiklos scenarijumi, o sumines grynąsias išlaidas – apie
1,2 mlrd. EUR.
Pirmiausia įdiegus stebėsenos, ataskaitų
teikimo ir tikrinimo sistemą, būtų galima daugiau laiko skirti išmetamųjų
teršalų kiekio mažinimo tikslų, rinka grindžiamų priemonių ir efektyvumo
standartų, skirtų užtikrinti tokį sumažinimą mažiausiomis išlaidomis,
svarstymui ir sprendimo dėl jų priėmimui. Tai ypač svarbu pasaulinio lygmens diskusijoms
Tarptautinėje jūrų organizacijoje.
Atsižvelgiant į tai, kad Komisija akivaizdžiai
teikia pirmenybę pasaulinio lygmens priemonėms, ES stebėsenos, ataskaitų
teikimo ir tikrinimo sistema galėtų būti laikoma pavyzdžiu diegiant pasaulinę
stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistemą ir siekiant paspartinti
tarptautines diskusijas. Todėl Tarptautinei jūrų organizacijai reikiamu metu
bus pateikti atitinkami pasiūlymai. Apsisprendus dėl pasaulinės sistemos,
siūlomas reglamentas bus iš dalies pakeistas siekiant suderinti ES stebėsenos,
ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistemą su pasauline sistema.
2.           KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Konsultacijos su suinteresuotosiomis
šalimis
Siekiant apsvarstyti antrajame TJO šiltnamio
efektą sukeliančių dujų tyrime (2009 m.)[9] ir 2009 m. CE Delft tyrime[10] minimas
politikos alternatyvas, pagal Antrąją Europos klimato kaitos programą (EKKP)
įsteigta darbo grupė (WG6). Įsteigus šią grupę taip pat sudaryta galimybė
rengti oficialias konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis ir parengta
medžiaga išoriniams pagalbininkams, pvz., susiaurinant politikos alternatyvas.
2011 m. surengti trys dviejų dienų posėdžiai, kuriuose dalyvavo daugiau
kaip šimtas asmenų, atstovaujančių nacionalinėms administravimo institucijoms,
ES ir tarptautinėms laivybos asociacijoms, kitoms asociacijoms ir NVO. Šių
posėdžių protokolai, informacinis dokumentas ir pateiktis viešai paskelbti
Komisijos svetainėje[11].
Be to, Komisija sukūrė aukšto lygio platformą,
suburdama jūrų transporto sektoriaus aukšto lygio ekspertus, kad būtų galima
užmegzti tiesioginę strateginę diskusiją su Komisijos pirmininko pavaduotoju
S. Kallasu ir Komisijos nare C. Hedegaard. Šie posėdžiai vyko
2011 m. vasario 3 d., 2011 m. birželio 28 d. ir
2011 m. lapkričio 7 d.
2012 m. sausio 19 d.–balandžio
12 d. (t. y. 12 savaičių) buvo vykdomos viešos konsultacijos.
Šių viešų konsultacijų pradžia paskelbta pateikiant pranešimą spaudai. Viešos
konsultacijos buvo vykdomos laikantis „Komisijos konsultacijų su
suinteresuotosiomis šalimis bendrųjų principų ir būtiniausių reikalavimų“.
Konsultacijos patvirtino, kad visuotinis
susitarimas Tarptautinėje jūrų organizacijoje laikomas geriausia ilgalaike
galimybe laivybos sektoriuje sumažinti išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių
dujų kiekį. Bendrai sutariama, kad taikant Europos lygmens priemonę visiems
Europos uostais besinaudojantiems laivams turėtų būti sudarytos vienodos
veiklos sąlygos. Be to, daugelis laikėsi nuomonės, kad bet kokia rinka
grindžiama priemonė arba efektyvumo standartas turėtų būti papildyti skaidria
ir patikima išmetamųjų teršalų kiekio stebėsena. Tokia stebėsena turėtų būti įgyvendinta
siekiant išvengti nederamos administracinės naštos ir užtikrinti tikslius
ataskaitų teikimo rezultatus. Daugiau rezultatų skelbiama Komisijos svetainėje[12].
Be to, 2012 m. gruodžio 5 d.
surengtas dar vienas susitikimas su suinteresuotosiomis šalimis, kuriame
dalyvavo 120 asmenų, atstovaujančių pramonei, NVO, valstybėms narėms ir
trečiosioms šalims, ir kuris buvo skirtas ES stebėsenos, ataskaitų teikimo ir
tikrinimo sistemos modeliui. Per šį posėdį patvirtinta, kad būtina įdiegti stebėsenos,
ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistemą, nes dabar neturima patikimų duomenų
apie išmetamo CO2 kiekį. Laivybos sektoriuje jau įgyvendinama
keletas kuro sąnaudų, išmetamo CO2 kiekio ir energijos vartojimo
efektyvumo stebėsenos ir ataskaitų teikimo iniciatyvų. Daugelis dalyvių sutiko,
kad, siekiant sumažinti administracinę naštą, stebėsenos, ataskaitų teikimo ir
tikrinimo sistema turėtų būti grindžiama informacija, kurią privaloma teikti
pagal tarptautines konvencijas ir kurios jau turima laivuose. Pateiktys ir
išvados skelbiamos Komisijos svetainėje[13].
Poveikio vertinimas
Atliekant poveikio vertinimą nagrinėtos ir
tarpusavyje lygintos kelios politikos alternatyvos, pagal kurias būtų taikomos
tam tikros rinka grindžiamos priemonės, ir galimybė taikyti tik stebėsenos, ataskaitų
teikimo ir tikrinimo sistemą. Toliau pateikiamos pagrindinės išvados.
–
Pagrindinės rinkos kliūtys, trukdančios įgyvendinti
ekonomiškai efektyvias išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo priemones, yra šios:
i) patikimos informacijos apie laivų kuro naudojimo
efektyvumą arba laivų įrangos atnaujinimo technologijų trūkumas;
ii) nepakankamos galimybės gauti finansinių
išteklių investicijoms į laivų efektyvumą;
iii) nevienodos paskatos, nes laivų savininkai
negautų naudos iš jų investicijų į laivų efektyvumą, kadangi sąskaitas už kurą,
atsižvelgiant į laivybos operacijų struktūrą, dažnai apmoka operatoriai.
Šių rinkos kliūčių pašalinimas bus labai svarbus
bet kokios konkrečios priemonės sėkmės faktorius.
–
Gerokai sumažinti laivų išmetamų teršalų kiekį
galima įvairiomis techninėmis ir veiklos priemonėmis, kuriomis daugiausia būtų
siekiama padidinti laivų energijos vartojimo efektyvumą. Su daugeliu šių
techninių arba veiklos priemonių susijęs kuro išlaidų taupymas atperka
numatomas išlaidas.
–
Visos nagrinėtos politikos alternatyvos poveikio
aplinkai (CO2 ir kitų išmetamų teršalų kiekio sumažinimas),
ekonominio (grynųjų išlaidų sumažinimas jūrų transporto sektoriuje) ir
socialinio (mažiau sveikatos problemų dėl mažesnio išmetamo SOX ir
kietųjų dalelių kiekio, darbo vietų kūrimas) poveikio atžvilgiu duotų grynosios
naudos.
–
Įsteigus dviejų tipų kompensacinius fondus –
įmokomis grindžiamą fondą su nustatyta anglies dioksido kaina ir tikslais
grindžiamą fondą su nustatytu išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo tikslu bei netiesiogiai
nustatoma kaina – ir jūrų sektoriuje taikant prekybos apyvartiniais taršos
leidimais sistemą būtų galima daugiausiai pasiekti mažinant išmetamųjų teršalų
kiekį ir išlaidas.
Manoma, kad tokiomis priemonėmis būtų
veiksmingiausiai šalinamos rinkos kliūtys, o iki 2030 m. išmetamųjų
teršalų kiekis būtų sumažintas apie 10 proc., palyginti su 2005 m.
Jeigu būtų galima visiškai pašalinti rinkos kliūtis, laivybos sektoriuje būtų
galima gerokai sumažinti grynąsias išlaidas (2030 m. galėtų būti sutaupyta
apie 12 mlrd. EUR, vidutiniškai apie 5 mlrd. EUR per metus).
Pirmiausia būtų galima daug sutaupyti diegiant esamas kuro naudojimo efektyvumo
didinimo technologijas, kurių išlaidos šiame sektoriuje būtų neigiamos, ir
kartu taikant veiklos priemones, kuriomis bus papildomai mažinamas išmetamo CO2
kiekis.
–
Taikant tik stebėsenos, ataskaitų teikimo ir
tikrinimo sistemą, išmetamųjų teršalų kiekis būtų sumažintas menkiau –
2030 m. apie 2 proc. (palyginti su pagrindiniu scenarijumi),
t. y. 2030 m. išlaidos būtų sumažintos apie 1,2 mlrd. EUR
(vidutiniškai apie 900 mln. EUR per metus). Taip bus pašalintos su
informacijos trūkumu susijusios rinkos kliūtys, nes būtų surinkta informacijos
apie kuro sąnaudas ir vadovai įgytų daugiau žinių apie galimybes mažinti kuro
išlaidas. Apskaičiuota, kad įgyvendinimo išlaidos būtų apie
26 mln. EUR per metus (į taikymo sritį neįtraukus mažesnių kaip
5 000 bruto tonų laivų). Apskritai šios alternatyvos naudingumo ir
išlaidų santykis yra labai didelis.
Išsamūs rezultatai pateikti prie pasiūlymo
pridėtame poveikio vertinimo dokumente.
Siūlomų veiksmų santrauka
Pagrindinis šio reglamento tikslas – sukurti
Europos išmetamo CO2 kiekio stebėsenos, ataskaitų teikimo ir
tikrinimo sistemą, kuri būtų pirmasis nuoseklaus šių išmetamųjų teršalų kiekio
mažinimo metodo taikymo etapas. Siekiant sumažinti susijusias administracines
išlaidas kartu užtikrinant gerus rezultatus, siūloma nustatyti paprastus ir
griežtus stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistemos reikalavimus.
Taigi šiuo būdu siekiama kaip galima geriau panaudoti laivuose turimus
duomenis.
Todėl siūlomos stebėsenos, ataskaitų teikimo
ir tikrinimo sistemos taikymo aspektai būtų tokie:
–
siekiant pašalinti rinkos kliūtis, trukdančias
diegti išlaidų požiūriu veiksmingas išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo
priemones, remtis CO2, kaip pagrindiniu laivų išmetamu teršalu, ir
kita su klimatu susijusia informacija, pvz., informacija apie efektyvumą, ir priderinti
stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistemą prie Tarptautinėje jūrų
organizacijoje rengiamų diskusijų dėl esamų laivų efektyvumo standartų
rezultatų;
–
skaičiuoti per metus išmetamo CO2 kiekį
remiantis kuro sąnaudomis, kuro rūšimi ir energijos vartojimo efektyvumu,
naudojant laivų žurnaluose, vidudienio pranešimuose ir bunkerio atsargų
papildymo važtaraščiuose pateiktus duomenis;
–
tikrinant išmetamųjų teršalų kiekio ataskaitas ir
išduodant atitikties patvirtinimo dokumentus, naudotis esamomis jūrų sektoriaus
struktūromis ir įstaigomis, pirmiausia – pripažintomis organizacijomis;
–
neįtraukti smulkių teršėjų (mažesnių kaip
5 000 bruto tonų laivų), kurie sudaro apie 40 proc. laivyno, bet
išmeta tik 10 proc. visų teršalų.
Stebėsenos,
ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistema iš esmės galėtų būti taikoma ne tik
šiltnamio efektą sukeliančioms dujoms, bet ir kitiems išmetamiesiems teršalams,
kurie sukelia klimato pokyčius ir teršia orą, pvz., SOX ir NOX.
Taikant tokį integruotą metodą būtų galima gauti labai įvairios svarbios su
poveikiu aplinkai susijusios informacijos ir pasinaudoti sinergija, kad padidėtų
laivybos sektoriaus ir valdžios institucijų gaunama nauda. Tačiau siūlomas
griežtas stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo metodas, grindžiamas
esamais dokumentais ir laivuose esama įranga, negalėtų būti taikomas matuojant
kitų išmetamųjų teršalų (ne CO2) kiekį. Be to, kitiems
išmetamiesiems teršalams (ne CO2) matuoti reikalinga įranga nėra
pakankamai patikima ir nepakankamai plačiai siūloma rinkoje, kad ją būtų galima
naudoti jūroje. Taigi kol kas siūloma stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo
sistema turėtų būti taikoma tik išmetamam CO2. Jos taikymo sritis
vėliau turėtų būti peržiūrėta.
Geografinės
srities atžvilgiu stebėsena, pagal nediskriminavimo principą įtraukiant visus
laivus, nepaisant to, su kokios valstybės vėliava jie plaukioja, iš esmės bus
taikoma visiems šiems maršrutams:
–
ES vidaus reisams;
–
reisams iš paskutinio už ES ribų esančio uosto į
pirmąjį įplaukimo į ES uostą (atvykstamieji reisai);
–
reisams iš ES uosto į pirmą už ES ribų esantį
įplaukimo uostą (išvykstamieji reisai).
Atitikties užtikrinimo ciklas bus grindžiamas
įprastu metodu. Siūloma taikyti griežtą požiūrį ir pavesti keletą užduočių
Komisijai, kuriai padės Europos jūrų saugumo agentūra (EMSA). Užduočių,
susijusių su stebėsenos planų ir išmetamųjų teršalų kiekio ataskaitų tikrinimu,
ryšių palaikymu su laivų savininkais ir operatoriais ir atitikties patvirtinimo
dokumentų išdavimu, vykdymą užtikrintų akredituoti trečiųjų šalių tikrintojai.
Šie subjektai galėtų būti pripažintos įstaigos, jau sukaupusios didelės patirties
ir atliekančios svarbų vaidmenį saugios laivybos srityje. Stebėsenos, ataskaitų
teikimo ir tikrinimo įpareigojimų vykdymą užtikrintų valstybės narės, tiksliau
– valstybinės uostų administracijos, pasinaudodamos esamais vėliavos valstybės
ir uosto valstybinės kontrolės mechanizmais bei Komisijos skelbiamais
duomenimis.
Kadangi pagal siūlomą stebėsenos, ataskaitų
teikimo ir tikrinimo sistemą naudojami tarptautiniu mastu reikalaujami
dokumentai ir esamos struktūros, pvz., vėliavos valstybės ir valstybinės uostų
administracijos bei klasifikacinės bendrovės, padarius nedidelių pakeitimų ši
sistema galėtų tapti pasauline.
Siekiant palengvinti siūlomos stebėsenos,
ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistemos įgyvendinimą, reikėtų nustatyti
konkretesnes tikrinimo ir tikrintojų akreditavimo taisykles. Be to, remiantis
moksliniais duomenimis ir parengtais tarptautiniais standartais, turėtų būti
peržiūrėtas keturių stebėsenos metodų aprašas ir persvarstytas kitos su klimatu
susijusios informacijos, pvz., siūlomo reglamento I ir II prieduose
nustatytų efektyvumo rodiklių, pobūdis. Todėl Komisija turėtų būti įgaliota
priimti atitinkamus deleguotuosius aktus.
Siekiant supaprastinti stebėsenos planų
rengimą, išmetamųjų teršalų kiekio ataskaitų teikimą ir tikrinimą bei kitos su
klimatu susijusios informacijos teikimą, bus naudojami elektroniniai šablonai.
Šiuos šablonus parengs ir patvirtins Komisija, remdamasi įgyvendinimo aktais.
Stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo
procedūros etapai parodyti toliau pateiktame paveiksle.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
Teisinis pagrindas
Teisinis teisės akto pasiūlymo pagrindas yra
SESV 192 straipsnio 1 dalis. Šiuo pasiūlymu siekiama teisėto tikslo,
patenkančio į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 191 straipsnio
1 dalies taikymo sritį, t. y. kovoti su klimato kaita. Teisės akto pasiūlymo
tikslas – užtikrinti, kad būtų vykdoma laivų išmetamų šiltnamio efektą
sukeliančių dujų kiekio stebėsena ir teikiamos atitinkamos ataskaitos, ir taip
gauti daugiau informacijos, reikalingos tam, kad būtų galima formuoti politiką
ir priimti sprendimus, susijusius su Sąjungos įsipareigojimais dėl klimato
kaitos, ir paskatinti imtis išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo veiksmų. Šio
tikslo negalima pasiekti mažiau ribojančiomis priemonėmis nei teisės akto pasiūlymas.
Subsidiarumo principas
Kad Sąjungos veiksmai būtų pateisinami, turi
būti laikomasi subsidiarumo principo.
(a)
Tarpvalstybinis problemos pobūdis (būtinumo įvertinimas)
Klimato kaitos ir jūrų transporto
tarpvalstybinis pobūdis yra svarbūs aspektai nustatant, ar būtina imtis
Sąjungos masto veiksmų. Norint pasiekti baltojoje knygoje dėl transporto
nustatytus tikslus, vien nacionalinių veiksmų nepakaktų. Todėl Sąjunga privalo
sukurti sistemą, kuria būtų sudaryta galimybė laikytis tarptautinių ir Sąjungos
reikalavimų ir užtikrinta darni jūrų transporto išmetamo šiltnamio efektą
sukeliančių dujų kiekio stebėsena, ataskaitų teikimas ir tikrinimas.
(b)
Veiksmingumo įvertinimas (pridėtinė vertė)
Siekiant veiksmingumo, veiksmai Sąjungos
lygmeniu būtų akivaizdžiai naudingesni, palyginti su valstybių narių lygmeniu
vykdomais veiksmais. Kadangi visiems svarbūs įpareigojimai klimato kaitos
srityje yra nustatomi Sąjungos lygmeniu, įskaitant baltojoje knygoje dėl
transporto nustatytą išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo transporto sektoriuje
tikslą 2050 metams, šiuo lygmeniu taip pat būtų veiksminga rengti
reikiamas stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistemos taisykles. Be to,
šia teisine sistema būtų galima užtikrinti veiksmingumą, nes laivų reisams tarp
įvairių valstybių narių (tokie reisai sudaro 90 proc. įplaukimo į ES
valstybių narių uostus reisų) būtų taikoma darni stebėsenos, ataskaitų teikimo
ir tikrinimo sistema. ES lygmens veiksmais taip pat būtų galima išvengti
konkurencijos iškraipymo vidaus rinkoje, nustatant vienodus poveikio aplinkai apribojimus
į ES uostus įplaukiantiems laivams.
Proporcingumo principas
Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl
toliau nurodytų priežasčių.
Šiuo pasiūlymu neviršijama to, kas būtina
norint pasiekti patikimų duomenų apie laivų išmetamų šiltnamio efektą
sukeliančių dujų kiekį surinkimo tikslą. Be to, siūlomame reglamente numatyta
stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo metodika grindžiama laivuose jau
turima informacija. Nereikės jokios papildomos įrangos.
Kadangi sistema grindžiama išmetamo CO2
kiekiu, kuris sudaro apie 98 proc. laivybos sektoriuje išmetamų šiltnamio
efektą sukeliančių dujų kiekio, ir bus taikoma dideliems – didesniems kaip
5 000 bruto tonų – laivams, siūloma priemone užtikrinamas ir
proporcingumo principas. Neįtraukiama beveik pusė iš 19 000 laivų,
didesnių nei 300 bruto tonų, įplaukusių į ES uostus 2010 m.[14], tačiau
vis vien įtraukiama apie 90 proc. viso laivų išmetamų teršalų kiekio.
4.           POVEIKIS BIUDŽETUI
Kaip nurodyta prie
šio reglamento pridėtoje finansinėje pažymoje, šis reglamentas bus
įgyvendinamas naudojant esamas biudžeto lėšas ir neturės poveikio daugiametei
finansinei programai. Numatoma, kad bus patirta nedidelių – apie
0,5 mln. EUR – informacinių technologijų plėtros išlaidų, būtinų atitinkamai
suderinti dabartinę priemonę, esančią ir naudojamą EMSA patalpose. EMSA
dalyvavimas priklausys nuo agentūros atitinkamos pagalbinės funkcijos, kurią
turėtų inicijuoti ir patvirtinti EMSA valdyba.
5.           NEPRIVALOMI ELEMENTAI
Persvarstymo ir (arba) pakeitimų sąlygos
Į pasiūlymą
įtraukta nuostata, suteikianti Komisijai galimybę persvarstyti šį reglamentą
atsižvelgiant į būsimus tarptautinius pokyčius, pirmiausia tuo atveju, jeigu
tarpininkaujant TJO būtų įgyvendinta pasaulinė stebėsenos, ataskaitų teikimo ir
tikrinimo sistema. Tokiu atveju siūlomas reglamentas turėtų būti persvarstytas
ir prireikus iš dalies pakeistas siekiant stebėsenos, ataskaitų teikimo ir
tikrinimo sistemos nuostatas suderinti su tarptautine sistema.
2013/0224 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
dėl jūrų transporto išmetamo anglies dioksido
kiekio stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo, kuriuo iš dalies keičiamas
Reglamentas (ES) Nr. 525/2013
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos
veikimo, ypač į jos 192 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus
nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[15],
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę[16],
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)       klimato kaitos ir energetikos
dokumentų rinkinyje[17],
kuriame raginama, kad visi ekonomikos sektoriai, įskaitant tarptautinę jūrų
laivybą, prisidėtų prie numatyto išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo, suteiktas
aiškus įgaliojimas: „jeigu valstybės narės nepatvirtintų tarptautinio
susitarimo, kuris apimtų tarptautinės laivybos sektoriaus emisijas mažinimo
rodikliuose, parengtuose pasitelkiant Tarptautinę jūrų organizaciją, arba ne
vėliau kaip 2011 m. gruodžio 31 d. Bendrija nepatvirtintų nė vieno
susitarimo, parengto remiantis JTBKKK, tai Komisija turėtų pateikti pasiūlymą,
pagal kurį būtų numatyta įtraukti siekį mažinti emisijas tarptautinės laivybos
sektoriuje į Bendrijos įsipareigojimą, kuris turėtų įsigalioti iki 2013 m.
Toks pasiūlymas, kuriame būtų atsižvelgiama į galimą naudą aplinkai, turėtų
turėti kuo mažesnį neigiamą poveikį Bendrijos konkurencingumui.“;
(2)       2011 m. liepos mėn.
Tarptautinė jūrų organizacija (TJO) patvirtino technines ir veiklos priemones,
pirmiausia – naujiems laivams taikytiną energijos vartojimo efektyvumo dizaino
rodiklį (EVEDR) ir laivų energijos vartojimo efektyvumo valdymo planą (LEVEVP),
kuriomis bus labiau sumažintas numatomas išmetamųjų šiltnamio efektą
sukeliančių dujų kiekio didėjimas, tačiau vien šiomis priemonėmis negalima
pasiekti tokio absoliutaus tarptautinės laivybos sektoriuje išmetamo šiltnamio
efektą sukeliančių dujų kiekio sumažinimo, kuris būtinas, kad pakaktų pastangų
siekti pasaulinio tikslo – neleisti, kad pasaulinė temperatūra padidėtų daugiau
kaip 2 °C;
(3)       remiantis TJO pateiktais
duomenimis, savitasis laivų sunaudojamos energijos kiekis ir išmetamas CO2
kiekis, taikant veiklos priemones ir diegiant esamas technologijas galėtų būti
sumažinti net 75 proc.; daugelis šių priemonių gali būti laikomos
ekonomiškai efektyviomis, nes sumažinus kuro išlaidas atsiperka veiklos arba
investicinės išlaidos;
(4)       norint Sąjungos lygmeniu sumažinti
laivų išmetamo anglies dioksido kiekį, geriausia galimybė tebėra sukurti laivų
kuro sąnaudomis pagrįstą išmetamo CO2 kiekio stebėsenos, ataskaitų
teikimo ir tikrinimo sistemą – tai būtų pirmasis nuoseklaus jūrų transporto
išmetamų teršalų įtraukimo į Sąjungos įsipareigojimą mažinti išmetamųjų
šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį etapas;
(5)       priimti išmetamųjų šiltnamio
efektą sukeliančių dujų kiekio ir kuro sąnaudų mažinimo priemones trukdo rinkos
kliūtys, pvz., patikimos informacijos apie laivų kuro naudojimo efektyvumą arba
laivų įrangos atnaujinimo technologijų trūkumas, nepakankama galimybė gauti
finansinių išteklių investicijoms į laivų efektyvumą ir nevienodos paskatos,
nes laivų savininkai negautų naudos iš investicijų į laivų efektyvumą, kadangi
sąskaitas už kurą apmoka operatoriai;
(6)       konsultacijų su
suinteresuotosiomis šalimis ir diskusijų su tarptautiniais partneriais
rezultatai rodo, kad nuoseklus jūrų transporto išmetamųjų teršalų įtraukimo į
Sąjungos įsipareigojimą mažinti išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų
kiekį metodas turėtų būti taikomas pirmiausia įgyvendinant patikimą jūrų
transporto išmetamo CO2 kiekio stebėsenos, ataskaitų teikimo ir
tikrinimo sistemą, o vėliau nustatant šių teršalų išmetimo kainą. Šis metodas
padės pasiekti nemažą pažangą tarptautiniu lygmeniu sudarant susitarimą dėl
išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo tikslų ir kitų
priemonių, kuriomis tokio sumažinimo būtų siekiama mažiausiomis išlaidomis;
(7)       tikimasi, kad įdiegus
Sąjungos stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistemą išmetamųjų teršalų
kiekis iki 2030 m. būtų sumažintas apie 2 proc., palyginti su
įprastinės veiklos scenarijumi, o bendros grynosios išlaidos – apie
1,2 mlrd. EUR, nes ši sistema galėtų padėti šalinti rinkos kliūtis,
pirmiausia tas, kurios yra susijusios su informacijos apie laivų efektyvumą
trūkumu. Toks transporto išlaidų sumažinimas turėtų paskatinti tarptautinę
prekybą. Be to, patikima stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistema yra
būtina tam, kad Sąjungos arba pasaulio lygmeniu būtų galima taikyti rinka
grindžiamas priemones arba efektyvumo standartus. Pagal šią sistemą taip pat būtų
teikiami patikimi duomenys, reikalingi tam, kad būtų galima nustatyti tikslius
išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo tikslus ir įvertinti jūrų transporto
padarytą pažangą prisidedant prie mažo anglies dioksido kiekio technologijų
ekonomikos sukūrimo tikslo;
(8)       stebėsena turėtų būti taikoma
visiems Sąjungos vidaus reisams, visiems atvykstamiesiems reisams iš
paskutiniojo už Sąjungos ribų esančio uosto į pirmąjį įplaukimo į Sąjungą uostą
ir visiems išvykstamiesiems reisams iš Sąjungos uosto į pirmąjį už Sąjungos
ribų esantį įplaukimo uostą. Be to, turėtų būti stebimi uostuose išmetamo CO2
kiekiai, įskaitant kiekius, išmetamus laivams stovint nuleidus inkarą arba judant
uoste, ypač jeigu taikomos specialios išmetamo CO2 kiekio mažinimo
priemonės arba priemonės, kuriomis siekiama vengti CO2 išmetimo. Šios taisyklės,
laikantis nediskriminavimo principo, turėtų būti taikomos visiems laivams,
nepaisant jų vėliavos;
(9)       dėl diegiamų nuostatų
sudėtingumo, itin techninio jų pobūdžio ir būtinybės visoje Sąjungoje taikyti
vienodas taisykles, atsižvelgiant į tarptautinį jūrų transporto pobūdį ir
numatomą į įvairių valstybių narių uostus įplauksiančių laivų gausą bei
siekiant palengvinti stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistemos
įgyvendinimą visoje Sąjungoje, siūloma sistema turėtų būti nustatyta reglamentu;
(10)     patikima laivams skirta
Sąjungos stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistema turėtų būti
grindžiama išmetamųjų teršalų kiekio skaičiavimu remiantis kuro sąnaudomis,
patirtomis per reisus iš Sąjungos uostų ir į Sąjungos uostus, nes,
atsižvelgiant į tai, kad laivų kuro rezervuarai yra dideli, kuro pardavimo duomenys
negali būti pakankamai tikslūs šios konkrečios srities kuro sąnaudų įverčiai;
(11)     pagal Sąjungos stebėsenos,
ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistemą taip pat turėtų būti renkama kita su
klimatu susijusi informacija, suteikianti galimybę nustatyti laivų efektyvumą
arba išsamiau išnagrinėti išmetamųjų teršalų susidarymo priežastis. Be to,
nustatant tokią taikymo sritį, Sąjungos stebėsenos, ataskaitų teikimo ir
tikrinimo sistema suderinama su tarptautinėmis iniciatyvomis, kuriomis siekiama
esamiems laivams nustatyti efektyvumo standartus, kartu atsižvelgiant į veiklos
priemones, ir padedama šalinti su informacijos trūkumu susijusias rinkos kliūtis;
(12)     siekiant sumažinti laivų
savininkams ir operatoriams, ypač mažosioms ir vidutinėms įmonėms, tenkančią
administravimo naštą ir užtikrinti kuo geresnį stebėsenos, ataskaitų teikimo ir
tikrinimo sistemos naudingumo ir išlaidų santykį nekliudant siekti labai didelės
jūrų transporto išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio dalies
įtraukimo, stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo nuostatos turėtų būti
taikomos tik dideliems teršėjams. Išsamiai ir objektyviai išnagrinėjus į
Sąjungos uostus įplaukiančių ir išplaukiančių laivų dydį ir jų išmetamų teršalų
kiekį buvo nustatyta 5 000 bruto tonų ribinė vertė. Didesni kaip
5 000 bruto tonų laivai sudaro apie 55 proc. į Sąjungos uostus
įplaukiančių laivų skaičiaus ir išmeta apie 90 proc. viso susijusio išmetamųjų
teršalų kiekio. Ši laikantis nediskriminavimo principo nustatyta ribinė vertė
užtikrintų, kad sistema būtų taikoma svarbiausiems teršėjams. Nustačius mažesnę
ribinę vertę padidėtų administracinė našta, o nustačius didesnę į sistemą būtų
įtraukta mažiau išmetamųjų teršalų, todėl nukentėtų aplinkosauginis sistemos
veiksmingumas;
(13)     siekiant dar labiau sumažinti
laivų savininkų ir operatorių administracinę naštą, stebėsenos taisyklės turėtų
būti grindžiamos CO2, nes tai pačios svarbiausios jūrų transporto
išmetamos šiltnamio efektą sukeliančios dujos, sudarančios apie 98 proc.
viso šiame sektoriuje išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio;
(14)     nustatant šias taisykles
turėtų būti atsižvelgiama į dabar taikomus reikalavimus ir laivuose jau turimus
duomenis; todėl laivų savininkams turėtų būti suteikta galimybė pasirinkti
vieną iš šių keturių stebėsenos metodų: naudoti bunkerio atsargų papildymo
važtaraščius, taikyti kuro rezervuarų stebėseną, remtis taikomų degimo procesų
srautmačiais arba tiesioginiais išmetamųjų teršalų kiekio matavimais. Laivui
skirtame stebėsenos plane turėtų būti įrašytas pasirinktas būdas ir pateikta
papildomos informacijos apie pasirinkto būdo taikymą;
(15)     įmonė, atsakinga už visą
laivybos veiklą vykdančio laivo ataskaitinį laikotarpį, turėtų būti laikoma
atsakinga už visų stebėsenos ir ataskaitų teikimo reikalavimų įgyvendinimą šiuo
ataskaitiniu laikotarpiu, įskaitant tinkamai patikrintos išmetamųjų teršalų
kiekio ataskaitos pateikimą. Pasikeitus savininkui, naujasis savininkas bus
atsakingas tik už stebėsenos ir ataskaitų teikimo įpareigojimus, susijusius su
ataskaitiniu laikotarpiu, kuriuo buvo perduota nuosavybės teisė. Kad būtų
lengviau vykdyti šiuos įpareigojimus, naujasis savininkas turėtų gauti
naujausio stebėsenos plano kopiją ir, jeigu taikytina, atitikties patvirtinimo
dokumentą. Be to, pasikeitus savininkui turėtų būti pakeistas stebėsenos
planas, kad naujasis laivo savininkas galėtų pats pasirinkti stebėsenos
metodiką;
(16)     kitos šiltnamio efektą
sukeliančios dujos, klimato kaitos sukėlėjai ir oro teršalai šiuo etapu
neturėtų būti įtraukti į Sąjungos stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo
sistemą, kad būtų išvengta reikalavimų diegti nepakankamai patikimą ir
nepakankamai plačiai siūlomą rinkoje matavimo įrangą, dėl kurios galėtų kilti
Sąjungos stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistemos įgyvendinimo sunkumų;
(17)     siekiant kuo labiau sumažinti
laivų savininkų ir operatorių administracinę naštą, ataskaitos turėtų būti
teikiamos ir pateikta informacija skelbiama kartą per metus. Skelbiant tik išmetamųjų
teršalų kiekio, kuro sąnaudų ir efektyvumo metinius vidurkius ir sumines vertes,
turėtų būti išvengta konfidencialumo problemų. Komisijai pateikti duomenys
turėtų būti papildyti statistiniais duomenimis, jeigu šie duomenys yra svarbūs
Europos statistinės informacijos plėtojimui, rengimui ir sklaidai pagal
2012 m. rugsėjo 17 d. Komisijos sprendimą 2012/504/ES dėl Eurostato[18];
(18)     akredituotų tikrintojų
atliekamomis patikromis turėtų būti užtikrinta, kad stebėsenos planai ir
išmetamųjų teršalų kiekio ataskaitos būtų teisingos ir atitiktų šiame
reglamente nustatytus reikalavimus. Siekiant užtikrinti tikrinimo paprastumą,
svarbu, kad tikrintojai duomenų patikimumą tikrintų ataskaitose pateiktus
duomenis lygindami su įverčiais, gautais remiantis laivų sekimo duomenimis ir
charakteristikomis. Šiuos įverčius galėtų teikti Komisija. Tikrintojai turėtų
būti nepriklausomi ir kompetentingi fiziniai arba juridiniai asmenys, akredituoti
nacionalinių akreditavimo įstaigų,  įsteigtų pagal 2008 m. liepos
9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 765/2008,
nustatantį su gaminių prekyba susijusius akreditavimo ir rinkos priežiūros
reikalavimus ir panaikinantį Reglamentą (EEB) Nr. 339/93[19];
(19)     tikrintojo išduotas atitikties
patvirtinimo dokumentas turėtų būti laikomas laive, kad būtų galima įrodyti
stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo reikalavimų laikymąsi. Tikrintojai
turėtų pranešti Komisijai apie tokių dokumentų išdavimą;
(20)     remdamasi panašių su saugia
laivyba susijusių funkcijų vykdymo patirtimi, Europos jūrų saugumo agentūra
(EMSA) turėtų padėti Komisijai vykdyti kai kurias funkcijas;
(21)     už šio reglamento nuostatų
nesilaikymą turėtų būti taikomos sankcijos. Su stebėsenos, ataskaitų teikimo ir
tikrinimo sistema susijusių įsipareigojimų vykdymas turėtų būti užtikrinamas
remiantis esamomis priemonėmis, t. y. priemonėmis, nustatytomis taikant
Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/21/EB dėl vėliavos valstybės
reikalavimų laikymosi[20]
ir 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą
2009/16/EB dėl uosto valstybės kontrolės[21], ir informacija apie atitikties
patvirtinimo dokumentų išdavimą. Dokumentą, kuriuo patvirtinama laivo atitiktis
stebėsenos ir ataskaitų teikimo reikalavimams, Komisija turėtų įtraukti į
Direktyvos 2009/16/EB 13 straipsnio 1 dalyje nurodytą liudijimų ir
dokumentų sąrašą;
(22)     Direktyvoje 2009/16/EB
numatytas laivų sulaikymas už liudijimų, kurie turi būti laikomi laive,
neturėjimą. Jeigu laivas nesilaiko stebėsenos ir ataskaitų teikimo įpareigojimų
ilgiau nei vieną ataskaitinį laikotarpį, derėtų numatyti laivo išsiuntimo iš uosto
galimybę. Ši nuostata turėtų būti taikoma taip, kad per tam tikrą pagrįstą
laikotarpį būtų galima ištaisyti netinkamą padėtį;
(23)     2013 m. gegužės mėn. 21 d.
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 525/2013 dėl šiltnamio
efektą sukeliančių dujų išmetimo stebėsenos bei ataskaitų ir kitos su klimato
kaita susijusios nacionalinio bei Sąjungos lygmens informacijos teikimo
mechanizmo[22]
turėtų būti iš dalies pakeistas nustatant pagal šį reglamentą valstybių narių
vykdytinos jūrų transporto išmetamo CO2 kiekio stebėsenos ir
ataskaitų teikimo reikalavimus;
(24)     Sąjungos stebėsenos, ataskaitų
teikimo ir tikrinimo sistema turėtų būti naudojama kaip pavyzdys įgyvendinant
pasaulinę stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistemą. Pasaulinę
stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistemą reikėtų įgyvendinti todėl,
kad ji būtų veiksmingesnė dėl platesnės taikymo srities. Todėl Komisija turėtų
reguliariai dalytis svarbia šio reglamento įgyvendinimo informacija su TJO ir
kitomis atitinkamomis tarptautinėmis organizacijomis ir teikti TJO atitinkamus duomenis.
Sudarius susitarimą dėl pasaulinės stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo
sistemos, Komisija turėtų persvarstyti Sąjungos stebėsenos, ataskaitų teikimo
ir tikrinimo sistemą, kad suderintų ją su pasauline sistema;
(25)     siekiant pasinaudoti
geriausiąja sukaupta patirtimi ir moksliniais duomenimis, Komisijai pagal
Sutarties 290 straipsnį turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus
dėl laivų išmetamo CO2 kiekio stebėsenos ir ataskaitų teikimo tam tikrų
techninių aspektų persvarstymo ir išmetamųjų teršalų kiekio ataskaitų tikrinimo
bei tikrintojų akreditavimo papildomų taisyklių nustatymo. Ypač svarbu, kad
atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su
ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir
rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų
vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(26)     siekiant užtikrinti vienodas
automatizuotų sistemų ir standartinių elektroninių šablonų, skirtų Komisijai ir
susijusioms valstybėms narėms teikti aiškią išmetamųjų teršalų kiekio ir kitą
su klimatu susijusią informaciją, naudojimo sąlygas, Komisijai turėtų būti
suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi
laikantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos
reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos
Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės
ir bendrieji principai[23];
(27)     siūlomo veiksmo tikslo, t. y.
užtikrinti laivų išmetamo CO2 kiekio stebėseną, ataskaitų teikimą ir
tikrinimą – pirmąjį nuoseklaus šių išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo metodo
etapą, – valstybės narės, veikdamos savarankiškai, negali deramai pasiekti dėl jūrų
transporto tarptautinio pobūdžio, todėl dėl siūlomo veiksmo masto ir poveikio to
tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu. Sąjunga gali patvirtinti priemones
laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo. Pagal
tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to,
kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(28)     stebėsenos, ataskaitų teikimo
ir tikrinimo sistemos kūrimo taisyklės turėtų atitikti 1995 m. spalio
24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (95/46/EB) dėl asmenų
apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo[24] ir
2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB)
Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms
tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo[25]
nuostatas;
(29)     šis reglamentas turėtų
įsigalioti 2015 m. liepos 1 d., kad iki pirmojo ataskaitinio
laikotarpio, prasidėsiančio 2018 m. sausio 1 d., valstybės narės ir
susijusios suinteresuotosios šalys turėtų pakankamai laiko imtis reikiamų
priemonių, kad šis reglamentas būtų veiksmingai taikomas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS
NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu nustatomos laivų, kurie
atvyksta į valstybės narės jurisdikcijai priklausančius uostus, plaukioja po
juos arba išvyksta iš jų, išmetamo anglies dioksido (CO2) kiekio ir
kitos su klimatu susijusios informacijos tikslios stebėsenos, ataskaitų teikimo
ir tikrinimo taisyklės, siekiant paskatinti ekonomiškai efektyviu būdu mažinti
jūrų transporto išmetamo CO2 kiekį.
2 straipsnis
Taikymo
sritis
1.           Šis reglamentas taikomas
didesniems kaip 5 000 bruto tonų laivams dėl jų per reisus iš
paskutiniojo įplaukimo uosto į valstybės narės jurisdikcijai priklausantį uostą
ir iš valstybės narės jurisdikcijai priklausančio uosto į kitą jų įplaukimo
uostą, taip pat plaukiojant po valstybės narės jurisdikcijai priklausančius
uostus išmetamų teršalų.
2.           Šis reglamentas netaikomas
karo laivams, karinio jūrų laivyno pagalbiniams laivams, žvejybos arba žuvų
apdorojimo laivams, mediniams primityvios konstrukcijos laivams, ne mechaniniu
būdu varomiems laivams ir valstybiniams laivams, naudojamiems nekomerciniais
tikslais.
3 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų sąvokų apibrėžtys:
(a)
išmetamieji teršalai – į atmosferą iš
2 straipsnyje nustatytų laivų išmetamas CO2;
(b)
įplaukimo uostas – uostas, kuriame laivas sustoja
pakrauti arba iškrauti krovinį arba įlaipinti ar išlaipinti keleivius, išskyrus
sustojimus tik kuro papildymo, naujų atsargų įsigijimo ir (arba) įgulos
pamainos pasikeitimo tikslais;
(c)
įmonė – 2 straipsnyje nustatytas laivo
savininkas arba kitas asmuo, pvz., valdytojas arba laivo be įgulos
frachtuotojas, iš laivo savininko perėmęs atsakomybę už jo veiklą;
(d)
bruto tonos – metrinė bendroji talpa tonomis,
apskaičiuota pagal talpos matavimo taisykles, nustatytas 1969 m.
Tarptautinės konvencijos dėl laivų matmenų nustatymo I priede;
(e)
tikrintojas – tikrinimo veiklą vykdantis juridinis
asmuo, nacionalinės akreditavimo įstaigos akredituotas pagal Europos Parlamento
ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 765/2008[26]
ir šį reglamentą;
(f)
tikrinimas – tikrintojo vykdoma veikla, skirta
įvertinti įmonės perduotų dokumentų atitiktį šio reglamento reikalavimams;
(g)
kita su klimatu susijusi informacija – su laivų
kuro sąnaudomis, transportavimo apimtimi ir energijos vartojimo efektyvumu
susijusi informacija, suteikianti galimybę analizuoti išmetamųjų teršalų kiekio
tendencijas ir vertinti laivų eksploatacines savybes;
(h)
teršalų išmetimo koeficientas – vidutinio
išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio ir sukėliklio veiklumo
duomenų santykis, pagrįstas prielaida, kad degant įvyksta baigtinė oksidacija,
o vykstant kitoms cheminėms reakcijoms įvyksta baigtinis virsmas;
(i)
neapibrėžtis – parametras, susijęs su kiekio
nustatymo rezultatu, apibūdinantis verčių sklaidą, kuri galėtų būti pagrįstai
susieta su tam tikram kiekiu, atsižvelgiant į sisteminių ir atsitiktinių
veiksnių poveikį, išreiškiamas procentais ir apibūdinantis pasikliautinąjį
intervalą apie vidutinę vertę, apimantį 95 proc. numanomų verčių,
atsižvelgiant į verčių pasiskirstymo asimetriją;
(j)
konservatyvus – atitinkantis prielaidų rinkinį,
kuriuo siekiama užtikrinti, jog nebūtų nepakankamai įvertintas metinis
išmetamųjų teršalų kiekis arba kad nebūtų pervertinti atstumai arba pervežtų
krovinių kiekis;
(k)
tonos CO2 – metrinės tonos CO2;
(l)
ataskaitinis laikotarpis – vieni kalendoriniai
metai, kuriais turi būti vykdoma išmetamųjų teršalų kiekio stebėsena ir teikiamos
ataskaitos.
II SKYRIUS
STEBĖSENA IR ATASKAITŲ TEIKIMAS
1 skirsnis
Stebėsenos ir ataskaitų teikimo
principai ir metodai
4 straipsnis
Bendrieji
stebėsenos ir ataskaitų teikimo principai
1.           Įmonės pagal 2–6 dalis
vykdo kiekvieno laivo kalendoriniais metais kiekviename valstybės narės
jurisdikcijai priklausančiame uoste ir per kiekvieną atvykimo į valstybės narės
jurisdikcijai priklausantį uostą ir išvykimo iš tokio uosto reisą naudotos kuro
rūšies ir sunaudoto kuro kiekio stebėseną ir teikia su tuo susijusias
ataskaitas.
2.           Stebėsena ir ataskaitų teikimas
turi būti išsamūs ir apimti visą deginant kurą išmetamų teršalų kiekį. Įmonės
imasi reikiamų priemonių, kad ataskaitiniu laikotarpiu nesusidarytų duomenų
spragų.
3.           Stebėsena ir ataskaitų
teikimas turi būti nuoseklūs ir palyginami laiko atžvilgiu. Įmonės taiko
vienodą stebėsenos metodiką ir naudoja vienodus duomenų rinkinius, kurie, gavus
tikrintojo patvirtinimą, gali būti keičiami arba kuriems gali būti taikomos
išimtys.
4.           Įmonės skaidriai renka,
registruoja, kaupia, analizuoja ir dokumentais patvirtina stebėsenos duomenis,
pateikdamos prielaidas, nuorodas, teršalų išmetimo koeficientus ir veiklos
duomenis, kad tikrintojas galėtų atkurti išmetamųjų teršalų kiekio nustatymo
eigą.
5.           Įmonės užtikrina, kad
nustatant išmetamųjų teršalų kiekį nebūtų daroma sistemingų arba tyčinių
netikslumų. Jos nustato ir mažina netikslumų šaltinius.
6.           Įmonės suteikia galimybę
pagrįstai įsitikinti išmetamųjų teršalų kiekio duomenų, kurie turėtų būti
stebimi ir pateikiami ataskaitose, teisingumu.
5 straipsnis
Jūrų transporto išmetamų teršalų
kiekio stebėsenos ir ataskaitų teikimo metodai
Įgyvendindamos 4 straipsnio
1–3 dalių nuostatas, įmonės kiekvieno jų laivo, didesnio kaip
5 000 bruto tonų, išmetamų teršalų kiekio ir kitą su klimatu
susijusią informaciją rengia taikydamos bet kurį I priede nustatytą
metodą.
2 SKYRIUS
STEBĖSENOS PLANAS
6 straipsnis
Stebėsenos plano turinys ir teikimas
1.           Iki 2017 m. rugpjūčio
31 d. įmonės tikrintojams pateikia stebėsenos planą, kuriame nurodomas
pasirinktas kiekvieno jų laivo, didesnio kaip 5 000 bruto tonų,
išmetamų teršalų kiekio ir kitos su klimatu susijusios informacijos stebėsenos
ir ataskaitų teikimo metodas.
2.           Nukrypdama nuo 1 dalies,
laivams, pirmą kartą patekusiems į šio reglamento taikymo sritį po 2018 m.
sausio 1 d., skirtą stebėsenos planą įmonė, be priežasties nedelsdama,
tikrintojui pateikia ne vėliau kaip per du mėnesius nuo pirmojo įplaukimo į
valstybės narės jurisdikcijai priklausantį uostą.
3.           1 dalyje nurodytas
stebėsenos planas sudaromas iš išsamių ir aiškių konkretaus laivo stebėsenos
metodikos dokumentų ir bent šios informacijos:
(a)
laivo tapatumo duomenų ir tipo, įskaitant laivo
pavadinimą, Tarptautinės jūrų organizacijos (TJO) jam suteiktą registracijos
numerį, jo registracijos arba prirašymo uostą ir laivo savininko pavadinimą
(vardą ir pavardę);
(b)
įmonės pavadinimo ir kontaktinio asmens adreso,
telefono, fakso numerio ir elektroninio pašto duomenų;
(c)
laive esančių išmetamųjų teršalų šaltinių, pvz.,
pagrindinių variklių, pagalbinių variklių, katilų ir inertinių dujų generatorių,
ir naudojamų kuro rūšių aprašų;
(d)
procedūrų, sistemų ir pareigų, skirtų stebėsenos
metais atnaujinti išsamų išmetamųjų teršalų šaltinių sąrašą, siekiant
užtikrinti laivo išmetamų teršalų kiekio stebėsenos ir ataskaitų išsamumą,
aprašo;
(e)
reisų sąrašo išsamumo stebėsenos procedūrų aprašo;
(f)
laivo kuro sąnaudų stebėsenos procedūrų aprašo, įskaitant:
i)        iš I priede nustatytų metodų
pasirinktą kiekvieno išmetamųjų teršalų šaltinio kuro sąnaudų skaičiavimo
metodą, jeigu taikytina, pateikiant naudojamos matavimo įrangos aprašą;
ii)       kuro papildymo ir rezervuaruose esančio
kuro kiekio matavimo procedūras, šiuo tikslu naudojamų matavimo prietaisų
aprašą ir matuojant gaunamos informacijos registravimo, gavimo, perdavimo ir
saugojimo procedūras;
iii)      pasirinktą tankio nustatymo metodą,
jeigu taikytina;
iv)      procedūrą, skirtą užtikrinti, kad
bendroji kuro matavimų neapibrėžtis atitiktų šio reglamento reikalavimus, jeigu
įmanoma, nurodant nacionalinius teisės aktus, sutarčių su pirkėjais punktus arba
kuro tiekėjo tikslumo standartus;
(g)
atskirų kiekvienos rūšies kurui nustatytų teršalų
išmetimo koeficientų arba, jeigu tai alternatyvus kuras, teršalų išmetimo
koeficientų nustatymo metodikų, įskaitant ėminių ėmimo metodiką, analizės
metodus, pateikiant naudojamų laboratorijų aprašą (ir, jeigu taikytina,
patvirtintą akreditaciją pagal standartą ISO 17025);
(h)
procedūrų, taikomų nustatyti kiekvieno reiso
veiklos duomenis, aprašo, įskaitant:
i)        procedūras, pareigas ir duomenų
šaltinius, skirtus nustatyti ir užregistruoti per reisą nuplauktą atstumą;
ii)       procedūras, pareigas, formules ir
duomenų šaltinius, skirtus nustatyti ir užregistruoti pervežtą krovinį ir
keleivių skaičių, jeigu taikytina;
iii)      procedūras, pareigas, formules ir
duomenų šaltinius, skirtus nustatyti ir užregistruoti jūroje išbūtą laiką
plaukiant iš išvykimo uosto į atvykimo uostą;
(i)
metodo, taikomo nustatyti pakaitinius duomenis,
skirtus užpildyti duomenų spragas, aprašą;
(j)
stebėsenos plano paskutinių pakeitimų datą.
4.           Įmonės naudoja
standartizuotus stebėsenos planus, grindžiamus šablonais. Techninės taisyklės,
kuriomis nustatomi 1 dalyje nurodyti stebėsenos planų šablonai, nustatomos
įgyvendinimo aktais. Šiuos įgyvendinimo aktus pagal šio reglamento 25 straipsnio
2 dalyje nurodytą procedūrą priima Komisija.
7 straipsnis
Stebėsenos plano pakeitimai
Įmonės reguliariai tikrina, ar laivo
stebėsenos planas atitinka laivo pobūdį ir veikimo būdą ir ar negalima
patobulinti stebėsenos metodikos.
Įmonė daro stebėsenos plano pakeitimus šiais
atvejais:
(a)
pasikeitus laivo savininkui;
(b)
jeigu atsiradus naujiems išmetamųjų teršalų
šaltiniams arba naudojant naują, į stebėsenos planą dar neįtrauktą kurą,
išmetami kitokie teršalų kiekiai;
(c)
jeigu dėl naujo tipo matavimo prietaisų naudojimo
arba naujų ėminių ėmimo arba analizės metodų taikymo, arba dėl kitų priežasčių
pasikeitus galimybei gauti duomenų galima užtikrinti didesnį išmetamųjų teršalų
kiekio nustatymo tikslumą;
(d)
nustačius, kad pagal pirmiau taikytą stebėsenos
metodiką gauti duomenys buvo neteisingi;
(e)
jeigu stebėsenos planas neatitinka šio reglamento
reikalavimų ir tikrintojai paprašo, kad įmonė padarytų to plano pakeitimų.
Įmonės, be priežasties nedelsdamos, praneša
tikrintojams apie siūlymus padaryti stebėsenos plano pakeitimų.
Tikrintojas įvertina visus didesnius
stebėsenos plano pakeitimus.
3 skirsnis
IŠMETAMŲJŲ TERŠALŲ KIEKIO IR KITOS
SUSIJUSIOS INFORMACIJOS STEBĖSENA
8 straipsnis
Veiklos stebėsena ataskaitiniu
laikotarpiu
Nuo 2018 m. sausio 1 d. įmonės,
remdamosi pagal 13 straipsnio 1 dalį patvirtintu stebėsenos planu,
vykdo kiekvieno laivo per kiekvieną reisą ir per metus išmetamo teršalų kiekio
stebėseną, taikydamos iš I priedo B dalyje nustatytų metodų
pasirinktą tinkamą metodą ir skaičiuodamos išmetamųjų teršalų kiekį pagal
I priedo A dalį.
9 straipsnis
Kiekvieno reiso stebėsena
Įmonės, remdamosi pagal 13 straipsnio
1 dalį patvirtintu stebėsenos planu, pagal I priedo A dalį ir
II priedą vykdo kiekvieno laivo ir kiekvieno atvykimo į valstybės narės
jurisdikcijai priklausantį uostą ir išvykimo iš valstybės narės jurisdikcijai
priklausančio uosto reiso stebėseną, registruodama tokią informaciją:
(a)
išvykimo uostą ir atvykimo uostą, kartu
registruojant išvykimo ir atvykimo datą ir laiką;
(b)
bendrąsias kiekvienos naudotos rūšies kuro sąnaudas
ir bendrąjį teršalų išmetimo koeficientą, šiuos rodiklius taip pat išskirdama
pagal kuro, kuriam taikoma ir kuriam netaikoma išmetamųjų teršalų kontrolė,
sąnaudas;
(c)
išmesto CO2 kiekį;
(d)
nuplauktą atstumą;
(e)
jūroje išbūtą laiką;
(f)
pervežtą krovinį;
(g)
transportavimo apimtį.
10 straipsnis
Metinė stebėsena
Įmonė, remdamasi pagal 13 straipsnio
1 dalį patvirtintu stebėsenos planu, pagal I priedo A dalį ir
II priedą vykdo kiekvieno laivo stebėseną kiekvienais kalendoriniais metais,
registruodama tokius parametrus:
(a)
bendrąsias kiekvienos naudotos rūšies kuro sąnaudas
ir bendrąjį teršalų išmetimo koeficientą, šiuos rodiklius taip pat išskirdama
pagal kuro, kuriam taikoma ir kuriam netaikoma išmetamųjų teršalų kontrolė,
sąnaudas;
(b)
bendrą išmesto CO2 kiekį;
(c)
suminį per visus reisus tarp valstybės narės
jurisdikcijai priklausančių uostų išmesto CO2 kiekį;
(d)
suminį per visus reisus iš valstybės narės
jurisdikcijai priklausančių uostų išmesto CO2 kiekį;
(e)
suminį per visus reisus į valstybės narės
jurisdikcijai priklausančius uostus išmesto CO2 kiekį;
(f)
valstybės narės jurisdikcijai priklausančiuose
uostuose stovinčių laivų išmesto CO2 kiekį;
(g)
bendrą nuplauktą atstumą;
(h)
bendrą jūroje išbūtą laiką;
(i)
bendrą transportavimo apimtį;
(j)
vidutinį energijos vartojimo efektyvumą.
4 skirsnis
ATASKAITŲ
TEIKIMAS
11 straipsnis
Išmetamųjų teršalų kiekio ataskaitos
turinys
1.           Pradedant 2019 m., iki
kiekvienų metų balandžio 30 d. įmonės Komisijai ir atitinkamų vėliavos
valstybių valdžios institucijoms pateikia išmetamųjų teršalų kiekio ataskaitą,
kurioje pateikiama per visą ataskaitinį laikotarpį  kiekvieno laivo, už kurį
konkreti įmonė yra atsakinga, išmesto teršalų kiekio ir kita su klimatu
susijusi informacija ir kuri tikrintojo pagal 14 straipsnio reikalavimus  įvertinta
kaip tinkama.
2.           Pasikeitus laivo savininkui,
nauja įmonė užtikrina, kad kiekvienas laivas, už kurį ji yra atsakinga,
atitiktų šio reglamento reikalavimus, susijusius su visu ataskaitiniu
laikotarpiu, kuriuo ji prisiima atsakomybę už susijusį laivą.
3.           1 dalyje nurodytoje išmetamųjų
teršalų kiekio ataskaitoje įmonės pateikia tokią informaciją:
(a)
 laivo ir įmonės tapatumo duomenis, įskaitant:
i)        laivo pavadinimą;
ii)       TJO registracijos numerį;
iii)      registracijos arba prirašymo uostą;
iv)      laivo techninį efektyvumą (energijos vartojimo
efektyvumo dizaino rodiklį (EVEDR) arba apskaičiuotąją rodiklio vertę (ARV)
pagal TJO rezoliuciją MEPC.215 (63), jeigu taikytina);
v)       laivo savininko pavadinimą (vardą ir
pavardę);
vi)      laivo savininko adresą ir pagrindinę jo
veiklos vietą;
vii)     įmonės pavadinimą (jeigu tai ne laivo
savininkas);
viii)    įmonės (jeigu tai ne laivo savininkas)
adresą ir pagrindinę jos veiklos vietą;
ix)      kontaktinio asmens adresą, telefoną,
fakso numerį ir elektroninio pašto duomenis;
(b)
 informaciją apie taikomą stebėsenos metodą ir
susijusį neapibrėžties lygį;
(c)
 pagal 10 straipsnį vykdytos parametrų metinės
stebėsenos rezultatus.
12 straipsnis
Išmetamųjų teršalų kiekio ataskaitos
forma
1.           11 straipsnyje nurodyta
išmetamųjų teršalų kiekio ataskaita teikiama naudojant automatizuotas sistemas
ir išsamias duomenų perdavimo formas, įskaitant elektroninius šablonus.
2.           Techninės taisyklės, kuriomis
nustatomos 1 dalyje nurodytos duomenų perdavimo formos, įskaitant
elektroninius šablonus, nustatomos įgyvendinimo aktais. Tuos įgyvendinimo aktus
Komisija priima laikydamasi 25 straipsnio 2 dalyje nurodytos procedūros.
III SKYRIUS
TIKRINIMAS IR AKREDITACIJA
13 straipsnis
Tikrinimo
aprėptis ir tikrinimo ataskaita
3.           Tikrintojas įvertina
6 straipsnyje nurodyto stebėsenos plano atitiktį 6 ir 7 straipsniuose
nustatytiems reikalavimams. Jeigu įvertinus pateikiama rekomendacijų, kurias būtina
įtraukti į stebėsenos planą, atitinkama įmonė prieš prasidedant ataskaitiniam
laikotarpiui persvarsto savo stebėsenos planą.
4.           Tikrintojas įvertina išmetamųjų
teršalų kiekio ataskaitos atitiktį 8–11 straipsniuose ir I ir
II prieduose nustatytiems reikalavimams.
5.           Pirmiausia tikrintojas
užtikrina, kad išmetamųjų teršalų kiekio ataskaitoje pateikta išmetamųjų
teršalų kiekio ir kita su klimatu susijusi informacija būtų rengiama pagal 8, 9
ir 10 straipsnius ir pagal 6 straipsnyje nurodytą stebėsenos planą.
Be to, tikrintojas užtikrina, kad ataskaitose pateikta išmetamųjų teršalų
kiekio ir kita su klimatu susijusi informacija atitiktų duomenis, pagal I ir
II priedus apskaičiuotus remiantis kitais šaltiniais.
6.           Jeigu įvertinus padaroma
išvada, kad, kiek žinoma tikrintojui, išmetamųjų teršalų kiekio ataskaitoje
nėra esminių netikslumų ir klaidų, tikrintojas pateikia patikros ataskaitą.
Patikros ataskaitoje nurodomi visi klausimai, susiję su tikrintojo atliktu
darbu.
7.           Jeigu įvertinus padaroma
išvada, kad išmetamųjų teršalų kiekio ataskaitoje yra esminių netikslumų,
klaidų ir neatitikimų arba kad ji neatitinka 11 ir 14 straipsnių ir
I priedo reikalavimų, tikrintojas apie tai laiku praneša įmonei ir paprašo
iš naujo pateikti ataskaitą. Įmonė ištaiso visus nurodytus neatitikimus taip,
kad būtų galima laiku baigti tikrinimo procedūrą. Tikrintojas patikros
ataskaitoje nurodo, ar įmonė ištaisė šiuos neatitikimus tikrinimo procedūros
metu.
14 straipsnis
Bendrieji tikrintojų įsipareigojimai
ir veiklos principai
1.           Tikrintojas turi būti
nepriklausomas nuo įmonės arba atitinkamo laivo operatoriaus ir visuomenės
labui vykdyti pagal šį reglamentą privalomą veiklą. Todėl tikrintojas ir bet
koks to paties juridinio subjekto padalinys negali būti įmonė arba laivo
operatorius, įmonės savininkas arba nuosavybės teise jiems priklausantis
subjektas; be to, tikrintojas negali turėti ryšių su įmone, galinčių pakenkti
jo nepriklausomumui ir nešališkumui.
2.           Tikrindamas
11 straipsnyje nurodytą išmetamųjų teršalų kiekio ataskaitą ir įmonės
taikomas stebėsenos procedūras, tikrintojas įvertina stebėsenos sistemų ir
ataskaitoje pateiktų su išmetamųjų teršalų kiekiu susijusių duomenų ir informacijos
patikimumą, tikėtinumą ir tikslumą, pirmiausia įvertindamas:
(a)
kuro sąnaudų priskyrimą reisams, kuriems taikomas
šis reglamentas;
(b)
ataskaitoje pateiktus kuro sąnaudų duomenis ir
susijusius matavimus bei skaičiavimus;
(c)
teršalų išmetimo koeficientų parinktį ir taikymą;
(d)
skaičiavimus, kuriais nustatomas bendras išmetamųjų
teršalų kiekis;
(e)
skaičiavimus, kuriais nustatomas energijos
vartojimo efektyvumas.
3.           Tikrintojas vertina pagal
11 straipsnį pateiktas ataskaitas tik jeigu remiantis patikimais ir
tikėtinais duomenimis ir informacija galima labai patikimai nustatyti
išmetamųjų teršalų kiekį ir jeigu laikomasi šių sąlygų:
(a)
ataskaitoje pateikti duomenys atitinka duomenis,
apskaičiuotus remiantis laivų sekimo duomenimis ir charakteristikomis, pvz., įmontuoto
variklio galia;
(b)
ataskaitoje pateiktuose duomenyse nėra neatitikimų,
pirmiausia lyginant bendrą kiekvieno laivo per metus įsigyto kuro kiekį ir sumines
kuro sąnaudas, patirtas per reisus, kuriems taikomas šis reglamentas;
(c)
duomenys buvo surinkti pagal galiojančias
taisykles;
(d)
susiję laivo įrašai yra išsamūs ir nuoseklūs.
15 straipsnis
Tikrinimo procedūros
1.           Tikrintojas, ataskaitoje
pateiktus išmetamųjų teršalų kiekius lygindamas su duomenimis, apskaičiuotais remiantis
laivų sekimo duomenimis ir charakteristikomis, pvz., įmontuoto variklio galia,
nustato galimus pavojus, susijusius su stebėsenos ir ataskaitų teikimo
procedūra. Nustatęs didelių nukrypimų, tikrintojas atlieka išsamesnę analizę.
2.           Tikrintojas, peržiūrėdamas
visus naudotus duomenų šaltinius ir taikytas metodikas, nustato galimus
pavojus, susijusius su įvairiais skaičiavimo etapais.
3.           Tikrintojas atsižvelgia į
visus veiksmingus rizikos valdymo būdus, kuriuos įmonė taiko norėdama sumažinti
neapibrėžtį atsižvelgdama į taikomų stebėsenos metodų tikslumą.
4.           Įmonė tikrintojui pateikia
visą papildomą informaciją, kuri jam suteikia galimybę atlikti tikrinimo
procedūras. Tikrinimo procedūros metu tikrintojas gali atlikti patikras
vietoje, kad nustatytų ataskaitoje pateiktų duomenų ir informacijos patikimumą.
5.           Komisija įgaliojama pagal
24 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų tiksliau
nustatytos šiame reglamente nurodyto tikrinimo taisyklės ir tikrintojų
akreditavimo būdai. Šie deleguotieji aktai grindžiami 14 straipsnyje numatytais
tikrinimo principais ir kitais susijusiais tarptautiniu mastu pripažįstamais
standartais.
16 straipsnis
Tikrintojų akreditavimas
1.           Tikrintoją, vertinantį
stebėsenos planus ir išmetamųjų teršalų kiekio ataskaitas ir išduodantį 13 ir
17 straipsniuose nurodytus patikros ir atitikties patvirtinimo dokumentus,
veiklai, kuriai taikomas šis reglamentas, vykdyti akredituoja nacionalinė
akreditavimo įstaiga pagal Reglamentą (EB) Nr. 765/2008.
2.           Tais atvejais, kai šiame
reglamente nenustatoma konkrečių nuostatų dėl tikrintojų akreditavimo, taikomos
atitinkamos Reglamento (EB) Nr. 765/2008 nuostatos.
3.           Komisija įgaliojama pagal
24 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų tiksliau nustatyti
tikrintojų akreditavimo būdai.
IV SKYRIUS
ATITIKTIS IR INFORMACIJOS SKELBIMAS
17 straipsnis
Atitikties patvirtinimo dokumento išdavimas
1.           Jeigu 11 straipsnyje
nurodyta išmetamųjų teršalų kiekio ataskaita atitinka 11–15 straipsniuose
ir I ir II prieduose nustatytus reikalavimus, tikrintojas, remdamasis
patikros ataskaita, išduoda atitinkamo laivo atitikties patvirtinimo dokumentą.
2.           1 dalyje nurodytame
atitikties patvirtinimo dokumente pateikiama tokia informacija:
(a)
laivo tapatumo duomenys (pavadinimas, TJO
registracijos numeris ir registracijos arba prirašymo uostas);
(b)
laivo savininko pavadinimas (vardas ir pavardė) ir
pagrindinė veiklos vieta;
(c)
tikrintojo tapatybė;
(d)
atitikties patvirtinimo dokumento išdavimo data
(nurodant susijusį ataskaitinį laikotarpį ir dokumento galiojimo laikotarpį).
3.           Atitikties patvirtinimo
dokumentai galioja 18 mėnesių nuo ataskaitinio laikotarpio pabaigos.
4.           Tikrintojas nedelsdamas
praneša Komisijai ir vėliavos valstybės valdžios institucijai apie atitikties
patvirtinimo dokumento išdavimą ir perduoda 2 dalyje nurodytą informaciją
naudodamas automatizuotas sistemas ir išsamias duomenų perdavimo formas,
įskaitant elektroninius šablonus, Komisijos nustatytas laikantis šiame
reglamente nustatytos procedūros.
5.           Techninės taisyklės, kuriomis
nustatomos 4 dalyje nurodytos duomenų perdavimo formos, įskaitant elektroninius
šablonus, nustatomos įgyvendinimo aktais. Tuos įgyvendinimo aktus Komisija
priima laikydamasi šio reglamento 25 straipsnio 2 dalyje nurodytos
procedūros.
18 straipsnis
Pareiga laive turėti galiojantį
atitikties patvirtinimo dokumentą
Nuo 2019 m. birželio 30 d. laivuose,
atvykstančiuose į valstybės narės jurisdikcijai priklausantį uostą,
plaukiojančiuose po tokį uostą arba išvykstančiuose iš tokio uosto, turi būti
pagal 17 straipsnį išduotas galiojantis dokumentas, patvirtinantis laivo
atitiktį ataskaitų teikimo ir stebėsenos įpareigojimams atitinkamu ataskaitiniu
laikotarpiu.
19 straipsnis
Atitiktis stebėsenos ir ataskaitų
teikimo įpareigojimams ir patikrinimai
1.           Kiekviena valstybė narė,
remdamasi pagal 21 straipsnio 1 dalį paskelbta informacija, užtikrina,
kad su jos vėliava plaukiojantys laivai laikytųsi 8–12 straipsniuose
nustatytų stebėsenos ir ataskaitų teikimo reikalavimų.
2.           Kiekviena valstybė narė
užtikrina, kad per kiekvieną laivo, esančio jos jurisdikcijai priklausančiame
uoste, patikrinimą taip pat būtų patikrinta, ar laive yra 18 straipsnyje
nurodytas atitikties patvirtinimo dokumentas.
3.           Nepažeisdama šio straipsnio
2 dalies ir remdamasi pagal 21 straipsnį paskelbta informacija,
valstybė narė patikrina, ar kiekviename į jos jurisdikcijai priklausantį uostą
įplaukusiame laive, kuris nesilaiko 21 straipsnio 2 dalies j ir
k punktų, yra 18 straipsnyje nurodytas atitikties patvirtinimo
dokumentas.
20 straipsnis
Nuobaudos, keitimasis informacija ir
įsakymas išvykti
1.           Valstybės narės nustato nuobaudų
už 8–12 straipsniuose nustatytų stebėsenos ir ataskaitų teikimo
reikalavimų nesilaikymą ir imasi visų priemonių, kad šios nuobaudos būtų
taikomos. Numatytos nuobaudos negali būti švelnesnės už nuobaudas, operatoriams
pagal nacionalinius teisės aktus dėl išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių
dujų nustatytas už ataskaitų teikimo įpareigojimų nesilaikymą, ir turi būti
veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios. Valstybės narės praneša Komisijai
apie šias nuostatas iki 2017 m. liepos 1 d., o vėliau nedelsdamos
praneša Komisijai apie tolesnius šių nuostatų pakeitimus.
2.           Valstybės narės užtikrina,
kad jų nacionalinės institucijos, kurios užtikrina stebėsenos ir ataskaitų
teikimo reikalavimų laikymąsi, veiksmingai keistųsi informacija ir veiksmingai
bendradarbiautų tarpusavyje, arba, jeigu taikytina, užtikrina tokį veiksmingą keitimąsi
informacija ir veiksmingą bendradarbiavimą su valdžios institucija, kuriai
pavestos sankcijų taikymo procedūros. Apie valstybių narių įgyvendinamas
nacionalines sankcijų taikymo procedūras pranešama Komisijai, Europos jūrų
saugumo agentūrai (EMSA), kitoms valstybėms narėms ir atitinkamai vėliavos
valstybei.
3.           Laivams, kurie nesilaiko
stebėsenos ir ataskaitų teikimo reikalavimų ilgiau nei vieną ataskaitinį
laikotarpį, nacionalinė valstybinio jūrų uosto direkcija gali išleisti įsakymą
išvykti, apie kurį turi būti pranešama Komisijai, EMSA, kitoms valstybėms
narėms ir atitinkamai vėliavos valstybei. Išleidus tokį įsakymą išvykti, visos
valstybės narės atsisako įleisti šį laivą į savo uostus, kol įmonė neįvykdo jai
pagal 8–12 straipsnius nustatytų stebėsenos ir ataskaitų teikimo
reikalavimų ir to nepatvirtina, pranešdama įsakymą išvykti išleidusiai
nacionalinei valstybinio uosto direkcijai apie galiojantį atitikties patvirtinimo
dokumentą.
21 straipsnis
Informacijos skelbimas
1.           Iki kiekvienų metų birželio
30 d. Komisija viešai paskelbia pagal 11 straipsnį ataskaitose pateiktus
išmetamųjų teršalų kiekius ir informaciją apie tai, kaip įmonė laikosi 11 ir
17 straipsniuose nustatytų stebėsenos ir ataskaitų teikimo reikalavimų.
2.           Skelbiant 1 dalyje
nurodytą informaciją, nurodoma:
(a)
laivo tapatumo duomenys (pavadinimas, TJO
registracijos numeris ir registracijos arba prirašymo uostas);
(b)
laivo savininko tapatybė (savininko pavadinimas
(vardas ir pavardė) ir adresas, jo pagrindinė veiklos vieta);
(c)
laivo techninis efektyvumas (EVEDR arba ARV, jeigu
taikytina);
(d)
per metus išmesto CO2 kiekis;
(e)
bendros metinės kuro sąnaudos, patirtos per reisus,
kuriems taikomas šis reglamentas;
(f)
vidutinės metinės kuro sąnaudos ir vidutinis
metinis išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis, tenkantys per
reisus, kuriems taikomas šis reglamentas, nuplauktam atstumui);
(g)
vidutinės metinės kuro sąnaudos ir vidutinis
metinis išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis, tenkantys per
reisus, reisais, kuriems taikomas šis reglamentas, nuplauktam atstumui ir
pervežtam kroviniui;
(h)
iš viso per metus jūroje išbūtas laikas per reisus,
kuriems taikomas šis reglamentas;
(i)
taikyta stebėsenos metodika;
(j)
atitikties patvirtinimo dokumento išdavimo data ir
galiojimo terminas;
(k)
tikrintojo, kuris patvirtino išmetamųjų teršalų
kiekio ataskaitą, tapatybė.
3.           Komisija paskelbia metinę
jūrų transporto išmetamų teršalų kiekio ir kitos su klimatu susijusios
informacijos ataskaitą.
4.           EMSA pagal Europos Parlamento
ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1406/2002[27] padeda Komisijai atlikti jos užduotis pagal
šio reglamento 11, 12, 17 ir 21 straipsnius.
V SKYRIUS
TARPTAUTINIS BENDRADARBIAVIMAS
22 straipsnis
Tarptautinis bendradarbiavimas
1.           Kad TJO būtų lengviau rengti
tarptautines jūrų transporto išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio
stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo taisykles, Komisija reguliariai
informuoja TJO ir kitas atitinkamas tarptautines organizacijas apie šio
reglamento įgyvendinimą.
2.           Komisija keičiasi su
trečiosiomis šalimis technine informacija apie šio reglamento įgyvendinimą,
pirmiausia apie stebėsenos metodų tobulinimą, ataskaitų teikimo organizavimą ir
išmetamųjų teršalų kiekio ataskaitų tikrinimą.
3.           Sudarius tarptautinį
susitarimą dėl pasaulinių priemonių, skirtų mažinti jūrų transporto išmetamų
šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, Komisija persvarsto šį reglamentą ir
prireikus siūlo šio reglamento pakeitimus.
VI SKYRIUS
DELEGUOTIEJI IR ĮGYVENDINIMO ĮGALIOJIMAI
IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
23 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
Kiek tai susiję su neesminėmis šio reglamento nuostatomis,
įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, skirtus papildyti ir iš dalies
pakeisti I ir II priedų nuostatas, siekiant atsižvelgti į turimus
naujausius mokslinius duomenis, laivuose turimus susijusius duomenis,
susijusias tarptautines taisykles ir tarptautiniu mastu pripažįstamus
standartus, nustatyti tiksliausius ir veiksmingiausius išmetamųjų teršalų
kiekio stebėsenos metodus ir padidinti privalomos informacijos, susijusios su
išmetamųjų teršalų kiekio stebėsena ir ataskaitų teikimu, tikslumą, Komisijai
suteikiami 24 straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
24 straipsnis
Naudojimasis įgaliojimais
1.           15, 16 ir 23 straipsniuose
nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių
metų laikotarpiui nuo 2015 m. liepos 1 d.
2.           Europos Parlamentas arba
Taryba gali bet kada atšaukti 23 straipsnyje nurodytus deleguotuosius
įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime
nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą
dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba
vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų
aktų galiojimui.
3.           Apie priimtą deleguotąjį aktą
Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
4.           Pagal 23 straipsnį
priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius
nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos
Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus
šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų
nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas
dviem mėnesiais.
25 straipsnis
Įgyvendinimo aktai
1.           Komisijai padeda komitetas,
įsteigtas pagal Sprendimo 93/389/EB 8 straipsnį. Tas komitetas – tai komitetas,
kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2.           Kai daroma nuoroda į šią
dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
26 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. 525/2013 pakeitimai
Reglamentas (ES) Nr. 525/2013
iš dalies keičiamas taip:
1.           Reglamento (ES) Nr. 525/2013[28] 1 straipsnis papildomas šiuo h punktu:
„h) jūrų laivų išmetamų šiltnamio efektą
sukeliančių dujų kiekis pagal Reglamento (ES) Nr. XXXX/XXXX 9 ir 10 straipsnius.“
2.           Įterpiamas šis 21a straipsnis:
„21a straipsnis
                                   Jūrų transporto išmetamų teršalų kiekio ataskaitų
teikimas
(1)
Valstybės narės iki kiekvienų metų (X metai)
sausio 15 d. Komisijai pagal Reglamento (ES) Nr. XXXX/XXXX 9 ir 10 straipsnius
pateikia X-2 metais jūrų transporto išmesto CO2 kiekio
ataskaitą.
(2)
Komisija įgaliojama pagal [šio reglamento 25 straipsnį]
priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų nustatyti jūrų transporto išmetamo
CO2 kiekio stebėsenos ir ataskaitų teikimo pagal Reglamento (ES)
Nr. XXXX/XXXX 9 ir 10 straipsnius reikalavimai, jeigu taikytina,
atsižvelgiant į susijusius sprendimus, kuriuos priėmė JTBKKK ir Kioto protokolą
įgyvendinančios organizacijos, arba jomis grindžiamus ar jas pakeisiančius susitarimus,
arba sprendimus, priimtus dalyvaujant Tarptautinei jūrų organizacijai.
(3)
Komisija priima įgyvendinimo aktus, skirtus
nustatyti valstybių narių pagal Reglamento (ES) Nr. XXXX/XXXX 9 ir 10 straipsnius
teikiamų jūrų transporto išmesto CO2 kiekio duomenų struktūrą, formą
ir teikimo tvarką. Šie įgyvendinimo aktai priimami laikantis [26 straipsnio
2 dalyje] nurodytos nagrinėjimo procedūros.“
3.           25 straipsnio 2, 3 ir
5 dalyse įterpiama ši nuoroda:
„21a“.
27 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis
reglamentas įsigalioja 2015 m. liepos 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas
ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                           Tarybos
vardu
Pirmininkas                                                   Pirmininkas
I PRIEDAS
Išmetamųjų šiltnamio efektą
sukeliančių dujų kiekio ir kitos su klimatu susijusios informacijos stebėjimo
ir ataskaitų teikimo būdai
A.        KURO SĄNAUDŲ SKAIČIAVIMAS
(9 straipsnis)
Skaičiuodamos kuro sąnaudas, įmonės taiko šią
formulę:
Kuro sąnaudos x teršalų išmetimo koeficientas
Į kuro sąnaudas įtraukiamas pagrindinių
variklių, pagalbinių variklių, katilų ir inertinių dujų generatorių sunaudotas
kuras.
Kuro sąnaudos, patirtos laivams stovint
uostuose išmetus inkarą, skaičiuojamos atskirai.
Iš esmės naudojamos kuro rūšims nustatytos numatytosios
teršalų išmetimo koeficientų vertės, nebent įmonė nuspręstų naudoti kuro
kokybės duomenis, pateiktus bunkerio atsargų papildymo važtaraščiuose ir
naudojamus įrodyti atitiktį galiojantiems teisės aktams dėl sieros išmetimo.
Numatytieji teršalų išmetimo koeficientai
grindžiami naujausiomis Tarpvyriausybinės klimato kaitos komisijos paskelbtomis
vertėmis. Juos galima apskaičiuoti pagal Komisijos reglamento (ES)
Nr. 601/2012 dėl išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio
stebėsenos ir ataskaitų teikimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą
2003/87/EB[29]
VI priedą.
Atitinkami teršalų išmetimo koeficientai
taikomi biokurui ir alternatyvioms neiškastinio kuro rūšims.
B.         IŠMETAMŲJŲ TERŠALŲ KIEKIO NUSTATYMO
BŪDAI
Įmonė stebėsenos plane nurodo, kokia
stebėsenos metodika taikoma apskaičiuoti kiekvieno tipo laivų, už kuriuos ji
yra atsakinga, kuro sąnaudas, ir užtikrina, kad pasirinktas metodas būtų nuolat
taikomas.
Pasirenkant stebėsenos metodiką, patobulinimai,
kuriais siekiama didesnio tikslumo, derinami su papildomomis išlaidomis.
Naudojamos tikrosios kiekvieno reiso kuro
sąnaudos, apskaičiuojamos taikant vieną iš šių metodų:
(a)
naudojant bunkerio atsargų papildymo važtaraštį
(BAPV) ir periodiškai atliekant kuro rezervuarų inventorizaciją;
(b)
laive taikant bunkerinio kuro rezervuaro stebėseną;
(c)
naudojant taikomų degimo procesų srautmačius;
(d)
atliekant tiesioginius išmetamųjų teršalų kiekio
matavimus.
1.           A metodas. BAPV
(bunkerio atsargų papildymo važtaraščiai) ir periodinė kuro rezervuarų
inventorizacija
Šis metodas grindžiamas BAPV nurodytu kuro kiekiu
ir rūšimi ir periodine kuro rezervuarų inventorizacija remiantis rezervuarų
rodmenimis. Per tam tikrą laikotarpį sunaudotas kuro kiekis nustatomas prie
laikotarpio pradžioje buvusio kuro kiekio pridedant papildytą kuro kiekį,
atimant laikotarpio pabaigoje likusį kuro kiekį ir nuo laikotarpio pradžios iki
laikotarpio pabaigos iš bunkerio paimtą kuro kiekį.
Laikotarpis – tai laikas nuo išplaukimo iš vieno
uosto iki įplaukimo į kitą uostą arba uoste išbūtas laikas. Nurodant per tam
tikrą laikotarpį sunaudoto kuro kiekį, būtina nurodyti kuro rūšį ir sieros
kiekį.
Šis metodas netaikomas, kai laivuose nėra BAPV,
ypač jeigu kurui naudojamas krovinys, pvz., taikomas suskystintųjų gamtinių
dujų (SGD) dujinimas.
BAPV privalomas pagal dabartines MARPOL
VI priedo nuostatas; susiję įrašai laive saugomi trejus metus nuo
bunkerinio kuro atsargų papildymo ir turi būti lengvai prieinami. Periodinė
laive esančių kuro rezervuarų inventorizacija grindžiama kuro rezervuarų
rodmenimis. Atliekant inventorizaciją naudojamos kiekvienam kuro rezervuarui
sudarytos rezervuaro lentelės, skirtos nustatyti tūrį kuro rezervuaro rodmenų
nuskaitymo metu. SU BAPV susijusi neapibrėžtis nurodoma 6 straipsnyje
nurodytame stebėsenos plane. Kuro rezervuarų rodmenys nuskaitomi specialiais
metodais, pvz., naudojant automatizuotas sistemas, garsines ir juostines gylio
matavimo priemones. Rezervuarų garsinio gylio matavimo metodas ir jo neapibrėžtis
nurodomi 6 straipsnyje nurodytame stebėsenos plane.
Jeigu papildytas kuro kiekis arba rezervuaruose
likęs kuro kiekis nustatomas tūrio vienetais ir išreiškiamas litrais, įmonė
perskaičiuoja šį tūrį į masę, taikydama tikrojo tankio vertes. Tikrąjį tankį
įmonė nustato vienu iš šių būdų:
(a)
naudodama laive įrengtas matavimo sistemas;
(b)
remdamasi papildant kuro atsargas kuro tiekėjo
išmatuota ir kuro sąskaitoje arba važtaraštyje įrašyta tankio verte.
Tikrasis tankis išreiškiamas kg/l ir nustatomas
esant konkrečiam matavimui taikomai temperatūrai. Tais atvejais, kai tikrojo
tankio verčių neturima, gavus tikrintojo patvirtinimą taikomas standartinis
atitinkamai kuro rūšiai nustatytas tankio koeficientas.
2.           B metodas. Bunkerinio
kuro rezervuaro stebėsena laive
Šis metodas grindžiamas visų laive esančių kuro
rezervuarų rodmenų nuskaitymu. Rezervuaro rodmenys nuskaitomi kasdien, kai
laivas yra jūroje, ir kaskart, kai papildomos arba tuštinamos laivo bunkerinio
kuro atsargos.
Suvestiniai kuro rezervuaro lygio pokyčiai tarp
dviejų rodmenų nuskaitymų laikomi per tam tikrą laikotarpį sunaudoto kuro
kiekiu.
Laikotarpis – tai laikas nuo išplaukimo iš vieno
uosto iki įplaukimo į kitą uostą arba uoste išbūtas laikas. Nurodant per tam
tikrą laikotarpį sunaudoto kuro kiekį, būtina nurodyti kuro rūšį ir sieros
kiekį.
Kuro rezervuarų rodmenys nuskaitomi specialiais
metodais, pvz., naudojant automatizuotas sistemas, garsines ir juostines gylio
matavimo priemones. Rezervuarų garsinio gylio matavimo metodas ir jo
neapibrėžtis nurodomi 6 straipsnyje nurodytame stebėsenos plane.
Jeigu papildytas kuro kiekis arba rezervuaruose
likęs kuro kiekis nustatomas tūrio vienetais ir išreiškiamas litrais, įmonė
perskaičiuoja šį tūrį į masę, taikydama tikrojo tankio vertes. Tikrąjį tankį
įmonė nustato vienu iš šių būdų:
(a)
naudodama laive įrengtas matavimo sistemas;
(b)
remdamasi papildant kuro atsargas kuro tiekėjo
išmatuota ir kuro sąskaitoje arba važtaraštyje įrašyta tankio verte.
Tikrasis tankis išreiškiamas kg/l ir nustatomas
esant konkrečiam matavimui taikomai temperatūrai. Tais atvejais, kai tikrojo
tankio verčių neturima, gavus tikrintojo patvirtinimą taikomas standartinis
atitinkamai kuro rūšiai nustatytas tankio koeficientas.
3.           C metodas. Taikomų
degimo procesų srautmačiai
Šis metodas grindžiamas laive išmatuotais kuro
srautais. Siekiant nustatyti bendrąsias kuro sąnaudas per tam tikrą laikotarpį,
sudedami visų su atitinkamais išmetamųjų teršalų šaltiniais susijusių
srautmačių duomenys.
Laikotarpis – tai laikas nuo išplaukimo iš vieno
uosto iki įplaukimo į kitą uostą arba uoste išbūtas laikas. Norint nustatyti
per tam tikrą laikotarpį sunaudoto kuro kiekį, būtina vykdyti kuro rūšies ir
sieros kiekio stebėseną.
Taikomi kalibravimo metodai ir su naudojamais
srautmačiais susijusi neapibrėžtis nurodomi 6 straipsnyje nurodytame
stebėsenos plane.
Jeigu sunaudotas kuro kiekis nustatomas tūrio
vienetais ir išreiškiamas litrais, įmonė perskaičiuoja šį tūrį į masę,
taikydama tikrojo tankio vertes. Tikrąjį tankį įmonė nustato vienu iš šių būdų:
(a)
naudodama laive įrengtas matavimo sistemas;
(b)
remdamasi papildant kuro atsargas kuro tiekėjo
išmatuota ir kuro sąskaitoje arba važtaraštyje įrašyta tankio verte.
Tikrasis tankis išreiškiamas kg/l ir nustatomas
esant konkrečiam matavimui taikomai temperatūrai. Tais atvejais, kai tikrojo
tankio verčių neturima, gavus tikrintojo patvirtinimą taikomas standartinis
atitinkamai kuro rūšiai nustatytas tankio koeficientas.
4.           D metodas. Tiesioginis
išmetamųjų teršalų kiekio matavimas
Tiesiogiai gali būti matuojami teršalai, išmetami
per reisus, kuriems taikomas šis reglamentas, ir teršalai, išmetami valstybių
narių jurisdikcijai priklausančiuose uostuose. Į išmesto CO2 kiekį
įtraukiamas pagrindinių variklių, pagalbinių variklių, katilų ir inertinių dujų
generatorių išmesto CO2 kiekis. Laivų, kurių ataskaitos grindžiamos
šiuo metodu, kuro sąnaudos apskaičiuojamos naudojant išmatuotą išmesto CO2
kiekį ir atitinkamam kurui taikomą teršalų išmetimo koeficientą.
Šis metodas grindžiamas išmetamo CO2
srauto nustatymu išmetamųjų dujų vamzdžiuose (kaminuose), CO2
koncentraciją išmetamosiose dujose padauginant iš išmetamųjų dujų srauto.
Taikomi kalibravimo metodai ir su naudojamais
įrenginiais susijusi neapibrėžtis nurodomi 6 straipsnyje nurodytame
stebėsenos plane.
II PRIEDAS
Kitos su klimatu susijusios informacijos
stebėsena
A. Kiekvieno reiso stebėsena
(9 straipsnis)
Vykdydamos kitos su klimatu susijusios
informacijos stebėseną per atskirus reisus (9 straipsnis), įmonės laikosi
toliau išdėstytų taisyklių.
Išvykimo ir atvykimo data ir laikas nustatomi
remiantis Grinvičo laiku (angl. GMT). Jūroje išbūtas laikas apskaičiuojamas
remiantis išvykimo iš uosto ir atvykimo į uostą informacija, į šį laiką neįtraukiant
stovėjimo nuleidus inkarą.
Nuplauktas atstumas gali būti tiesiausias
kelias iš išvykimo uosto į atvykimo uostą arba tikrasis nuplauktas atstumas.
Jeigu naudojamas tiesiausias kelias iš išvykimo uosto į atvykimo uostą, turėtų
būti taikomas konservatyvus pataisos koeficientas, kad būtų užtikrinta, jog
apskaičiuotasis nuplauktas atstumas nebūtų gerokai trumpesnis nei iš tikrųjų.
6 straipsnyje nurodytame stebėsenos plane nurodoma, koks atstumo
skaičiavimo metodas ir, jeigu reikia, pataisos koeficientas taikomas.
Nuplauktas atstumas išreiškiamas jūrmylėmis.
Jeigu tai keleivinis laivas, pervežtas
krovinys išreiškiamas keleivių skaičiumi. Jeigu tai kitos kategorijos laivas,
pervežtas krovinių kiekis išreiškiamas metrinėmis tonomis ir kubiniais metrais.
Transportavimo apimtis nustatoma nuplauktą
atstumą padauginus iš pervežto krovinių kiekio.
B. Metinė stebėsena (10 straipsnis)
Taikydamos metinę kitos su klimatu susijusios
informacijos stebėseną, įmonės laikosi toliau išdėstytų taisyklių.
Pagal 10 straipsnį
stebėtinos vertės turėtų būti nustatomos sudedant atitinkamus kiekvieno reiso
duomenis.
Vidutinis energijos vartojimo efektyvumas
stebimas remiantis ne mažiau kaip keturiais rodikliais: atstumui tenkančiomis
kuro sąnaudomis, transportavimo apimčiai tenkančiomis kuro sąnaudomis, atstumui
tenkančiu išmesto CO2 kiekiu ir transportavimo apimčiai tenkančiu
išmestu CO2 kiekiu, kurie apskaičiuojami taip:
Atstumui tenkančios kuro sąnaudos = bendros metinės
kuro sąnaudos / bendras nuplauktas atstumas
Transportavimo apimčiai tenkančios kuro
sąnaudos = bendros metinės kuro sąnaudos / bendra transportavimo apimtis
Atstumui tenkantis išmesto CO2
kiekis = bendras per metus išmesto CO2 kiekis / bendras nuplauktas
atstumas
Transportavimo apimčiai tenkantis išmesto CO2
kiekis = bendras per metus išmesto CO2 kiekis / bendra transportavimo
apimtis
FINANSINĖ TEISĖS AKTO PASIŪLYMO PAŽYMA
1.           PASIŪLYMO (INICIATYVOS) STRUKTŪRA
              1.1.    Pasiūlymo (iniciatyvos) pavadinimas
              1.2.    Atitinkama
(-os) politikos sritis (-ys) VGV / VGB sistemoje
              1.3.    Pasiūlymo
(iniciatyvos) pobūdis
              1.4.    Tikslai
              1.5.    Pasiūlymo
(iniciatyvos) pagrindas
              1.6.    Trukmė
ir finansinis poveikis
              1.7.    Numatytas
(-i) valdymo būdas (-ai)
2.           VALDYMO PRIEMONĖS
              2.1.    Stebėsenos
ir ataskaitų teikimo taisyklės
              2.2.    Valdymo
ir kontrolės sistema
              2.3.    Sukčiavimo
ir pažeidimų prevencijos priemonės
3.           NUMATOMAS PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
FINANSINIS POVEIKIS
              3.1.    Atitinkama
(-os) daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija (-os) ir biudžeto
išlaidų eilutė (-ės)
              3.2.    Numatomas
poveikis išlaidoms
              3.2.1. Numatomo poveikio
išlaidoms suvestinė
              3.2.2. Numatomas poveikis
veiklos asignavimams
              3.2.3. Numatomas poveikis
administracinio pobūdžio asignavimams
              3.2.4. Suderinamumas su
dabartine daugiamete finansine programa
              3.2.5. Trečiųjų šalių
įnašai
              3.3.    Numatomas poveikis įplaukoms
FINANSINĖ TEISĖS AKTO PASIŪLYMO PAŽYMA
1.           PASIŪLYMO (INICIATYVOS) STRUKTŪRA
1.1.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pavadinimas
Europos
Parlamento ir Tarybos reglamentas dėl jūrų transporto išmetamo anglies dioksido
kiekio stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo.
1.2.        Atitinkama (-os) politikos
sritis (-ys) VGV / VGB sistemoje[30]
Politikos
sritis Nr. 34 – Klimato politika
1.3.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pobūdis
X Pasiūlymas (iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja
priemone
¨ Pasiūlymas (iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja priemone, kuri bus priimta įgyvendinus bandomąjį
projektą ir (arba) parengiamuosius veiksmus[31]
¨ Pasiūlymas (iniciatyva) susijęs (-usi) su esamos priemonės pratęsimu
¨ Pasiūlymas (iniciatyva) susijęs (-usi) su priemone, perorientuota į
naują priemonę
1.4.        Tikslai
1.4.1.     Komisijos daugiametis (-čiai)
strateginis (-iai) tikslas (-ai), kurio (-ių) siekiama šiuo pasiūlymu (šia
iniciatyva)
Sumažinti
išmetamųjų teršalų kiekį bent 20 proc., palyginti su 1990 m. lygiu,
arba 30 proc., jeigu bus tam tinkamos sąlygos; atsinaujinančiųjų energijos
išteklių dalį padidinti iki 20 proc. galutinio suvartojamos energijos kiekio;
20 proc. padidinti energijos vartojimo efektyvumą.
1.4.2.     Konkretus (-ūs) tikslas (-ai)
ir atitinkama VGV / VGB veikla
1 konkretus tikslas
ES
lygmens kovos su klimato kaita veiksmais padėti siekti ilgalaikio tikslo –
stabilizuoti šiltnamio efektą sukeliančių dujų koncentraciją atmosferoje tiek,
kad būtų užkirstas kelias pavojingam antropogeniniam poveikiui klimato
sistemai.
Atitinkama VGV / VGB veikla
VGB
kodas – 34 02: ES ir tarptautinio masto klimato politika
2 konkretus tikslas
Tarptautiniu
lygmeniu įgyvendinti plataus užmojo kovos su klimato kaita politiką, siekiant
ilgalaikio tikslo – stabilizuoti šiltnamio efektą sukeliančių dujų
koncentraciją atmosferoje tiek, kad būtų užkirstas kelias pavojingam
antropogeniniam poveikiui klimato sistemai.
Atitinkama VGV / VGB veikla
VGB kodas – 34 02: ES ir tarptautinio masto klimato politika
1.4.3.     Numatomas (-i) rezultatas
(-ai) ir poveikis
Nurodyti poveikį, kurį
pasiūlymas (iniciatyva) turėtų turėti tiksliniams gavėjams (tikslinėms
grupėms).
Įdiegus
laivų išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio stebėsenos, ataskaitų
teikimo ir tikrinimo sistemą būtų gauta duomenų apie šių išmetamųjų teršalų
kiekį, kuris, nesant atitinkamų ataskaitų teikimo reikalavimų, dabar tik
apytiksliai apskaičiuojamas. Galima numatyti, kad, laikantis šių išmetamųjų
teršalų kiekio ir kuro sąnaudų bei laivų efektyvumo rodiklių stebėsenos ir susijusių
ataskaitų teikimo reikalavimų, jūrų sektoriuje pagerės supratimas apie
susijusias kuro sąnaudas ir pažangos galimybes.
Remiantis
poveikio vertinimu apskaičiuota, kad išmetamųjų teršalų kiekis ir kuro sąnaudos
sumažėtų apie 2 proc., palyginti su įprastinės veiklos scenarijumi. Tai
reiškia, kad dėl mažesnių sąskaitų už kurą 2030 m. šiame sektoriuje
grynosios metinės išlaidos sumažėtų apie 1,2 mlrd. EUR.
1.4.4.     Rezultatų ir poveikio
rodikliai
Nurodyti pasiūlymo
(iniciatyvos) įgyvendinimo stebėjimo rodiklius.
Laivų,
kurie pagal šį reglamentą vykdo savo išmetamų teršalų kiekio stebėseną ir teikia
susijusias ataskaitas, skaičius ir procentinė dalis, palyginti su laivų,
įplaukiančių į ES uostus, skaičiumi.
Per
metus jūrų transporto, kuriam taikomos ES masto priemonės, išmetamo CO2
kiekis, matuojamas laive ir grindžiamas kuro sąnaudomis.
1.5.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pagrindas
1.5.1.     Trumpalaikiai arba ilgalaikiai
poreikiai
Tikslūs
su ES susijusio jūrų transporto išmetamų CO2 ir kitų ŠESD kiekiai kol
kas nėra žinomi dėl nepakankamų šių teršalų išmetimo stebėsenos ir susijusių ataskaitų
teikimo reikalavimų. Atlikus poveikio vertinimą ir pasikonsultavus su
suinteresuotosiomis šalimis nustatyta, kad norint įgyvendinti ES arba
pasauliniu lygmeniu taikytiną rinka grindžiamą priemonę, pirmiausia būtina
įdiegti patikimą jūrų transporto išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų
kiekio stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistemą.
Pirmiausia
įdiegus stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistemą, būtų galima daugiau
laiko skirti išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo tikslų ir rinka grindžiamų
priemonių, skirtų užtikrinti tokį sumažinimą mažiausiomis išlaidomis,
svarstymui ir sprendimo dėl jų priėmimui. Tai ypač svarbu pasaulinio lygmens diskusijoms
Tarptautinėje jūrų organizacijoje. Be to, patikima stebėsenos, ataskaitų
teikimo ir tikrinimo sistema turėtų padėti šalinti rinkos kliūtis, pirmiausia
susijusias su informacijos apie laivų efektyvumą trūkumu.
Daugiau
paaiškinimų pateikta pasiūlymo aiškinamajame memorandume.
1.5.2.     Papildoma ES dalyvavimo nauda
Kadangi
visiems svarbūs įpareigojimai klimato kaitos srityje yra nustatomi Sąjungos
lygmeniu, įskaitant baltojoje knygoje dėl transporto nustatytą išmetamųjų
teršalų kiekio mažinimo transporto sektoriuje tikslą 2050 metams, šiuo
lygmeniu taip pat būtų veiksminga rengti reikiamas stebėsenos, ataskaitų teikimo
ir tikrinimo sistemos taisykles. Be to, šia teisine sistema būtų galima užtikrinti
veiksmingumą, nes laivų reisams tarp įvairių valstybių narių uostų (tokie
reisai sudaro apie 90 proc. įplaukimo į ES valstybių narių uostus reisų)
būtų taikoma suderinta stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistema. ES
lygmens veiksmais taip pat būtų galima išvengti konkurencijos iškraipymo vidaus
rinkoje, nustatant vienodus poveikio aplinkai apribojimus į ES uostus
įplaukiantiems laivams.
1.5.3.     Panašios patirties išvados
Išmetamųjų
šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo priemonių, ypač ES
apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos – didžiausio leidžiamo išmetamųjų
teršalų kiekio nustatymo ir leidimų prekybos sistemos – įgyvendinimo kituose
sektoriuose patirtis rodo, kad būtina nustatyti patikimas išmetamųjų teršalų
kiekio stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo taisykles. Taip siekiama
užtikrinti, kad būtų vienodai suprantama vieno įrenginio išmetamos arba vienam
operatoriui tenkančios vienos CO2 tonos apibrėžtis.
1.5.4.     Suderinamumas ir galima
sąveika su kitomis susijusiomis priemonėmis
Nors
siūlomomis jūrų transportui taikytinomis stebėsenos, ataskaitų teikimo ir
tikrinimo taisyklėmis visokeriopai atsižvelgiama į konkrečius šios transporto
rūšies aspektus, pagrindinis stebėsenos ir ataskaitų teikimo principas panašus
į stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo principą, kuriuo grindžiama ES
apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema.
Todėl
turėtų būtų galima palyginti įvairių sektorių ir transporto rūšių išmetamųjų
teršalų kiekio mažinimo pastangas.
1.6.        Trukmė ir finansinis poveikis
¨ Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė ribota
–
¨  Pasiūlymas (iniciatyva) galioja nuo MMMM [MM DD] iki MMMM [MM DD]
–
¨  Finansinis poveikis nuo MMMM iki MMMM
X Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė neribota
–
Įgyvendinimo pradinis laikotarpis – nuo
2016 m. iki 2017 m.,
–
po to – visavertis taikymas nuo 2018 m.
1.7.        Numatytas (-i) valdymo būdas
(-ai)[32]
X Komisijos vykdomas tiesioginis centralizuotas
valdymas
¨ Netiesioginis centralizuotas valdymas,
vykdymo užduotis perduodant:
–
¨  vykdomosioms įstaigoms
–
¨  Bendrijų įsteigtoms įstaigoms[33]
–
¨  nacionalinėms viešojo sektoriaus arba viešąsias paslaugas
teikiančioms įstaigoms
–
¨  asmenims, atsakingiems už konkrečių veiksmų vykdymą pagal Europos
Sąjungos sutarties V antraštinę dalį ir nurodytiems atitinkamame
pagrindiniame teisės akte, apibrėžtame Finansinio reglamento
49 straipsnyje
¨ Pasidalijamasis valdymas kartu su valstybėmis narėmis
¨ Decentralizuotas valdymas kartu su trečiosiomis šalimis
¨ Jungtinis valdymas
kartu su tarptautinėmis organizacijomis (nurodyti)
Jei nurodomas daugiau
kaip vienas valdymo būdas, išsamią informaciją pateikti šio punkto pastabų
skiltyje.
Pastabos
Siūlomai
stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistemai įgyvendinti būtinos
priemonės ir jų poveikis biudžetui yra susiję tik su informacinių technologijų
priemonių plėtra, tiksliau – esamų priemonių, kurias naudoja Europos jūrų
saugumo agentūra, išplėtojimu, įskaitant ir su tuo susijusias administracines
išlaidas. Šiam vienkartiniam projektui reikiamą biudžetą skirs Komisija pagal Klimato
politikos GD biudžeto eilutę 34 02 01.
EMSA
dalyvavimas priklausys nuo agentūros atitinkamos pagalbinės funkcijos, kurią
turėtų inicijuoti EMSA valdyba.
Kadangi ši
funkcija bus ganėtinai automatizuota, tikimasi, kad vėliau priemonės valdymą
galės perimti esami EMSA darbuotojai.
2.           VALDYMO PRIEMONĖS
2.1.        Stebėsenos ir ataskaitų
teikimo taisyklės
Darbo
pažangos stebėsenos tikslais Komisija reguliariai susutiks su konsultantais,
rengiančiais reikiamą informacinių technologijų priemonę (esamos EMSA valdomos
THETIS sistemos plėtinį).
2.2.        Valdymo ir kontrolės sistema
2.2.1.     Nustatyta rizika
Dėl
pasiūlymo nekyla jokios su biudžetu susijusios rizikos, dėl kurios reikėtų
imtis priemonių, kurios nebūtų taikomos pagal įprastą ES biudžeto kontrolės
sistemą.
2.2.2.     Numatomas (-i) kontrolės
metodas (-ai)
Jokių
specialių kontrolės metodų taikyti nereikia, prireikus bus taikomi įprasti
mechanizmai.
2.2.3.     Kontrolės priemonių taikymo
išlaidos ir nauda ir galimas nesilaikymo lygis
Manoma,
kad taikant numatytus įprastus mechanizmus papildomų išlaidų nebus patirta.
Taikant šias įprastas kontrolės priemones, reikalavimų nesilaikymo nenumatoma.
2.3.        Sukčiavimo ir pažeidimų
prevencijos priemonės
Nurodyti dabartines arba
numatytas prevencijos ir apsaugos priemones.
Jokių
specialių priemonių nereikės. Bus taikoma įprasta sutarčių sudarymo ir viešojo
prikimo sistema.
3.           NUMATOMAS PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
FINANSINIS POVEIKIS
3.1.        Atitinkama (-os) daugiametės
finansinės programos išlaidų kategorija (-os) ir biudžeto išlaidų eilutė (-ės)
·      Dabartinės biudžeto eilutės
Daugiametės finansinės programos išlaidų
kategorijas ir biudžeto eilutes nurodyti eilės tvarka.
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija || Biudžeto eilutė || Išlaidų rūšis || Įnašas
 Numeris [Aprašas………………………...……….] || DA/NDA ([34])   || ELPA šalių[35]   || Šalių kandidačių[36]   || Trečiųjų šalių || Pagal Finansinio reglamento 18 straipsnio 1 dalies aa punktą
 2 || 34 02 01 [ES išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimas] || DA || NE || NE || NE || NE
·      Prašomos sukurti naujos biudžeto eilutės
Daugiametės finansinės programos išlaidų
kategorijas ir biudžeto eilutes nurodyti eilės tvarka.
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija || Biudžeto eilutė || Išlaidų rūšis || Įnašas
 Numeris [Išlaidų kategorija……………………………………..] || DA / NDA || ELPA šalių || Šalių kandidačių || Trečiųjų šalių || Pagal Finansinio reglamento 18 straipsnio 1 dalies aa punktą
   || [XX.YY.YY.YY.]   ||   || TAIP / NE || TAIP / NE || TAIP / NE || TAIP / NE
3.2.        Numatomas poveikis išlaidoms
[Ši dalis turi būti
užpildyta naudojant biudžeto administracinio pobūdžio duomenų skaičiuoklę
(antrasis šios finansinės pažymos priedo dokumentas), kuri tarpžinybinių
konsultacijų tikslais turės būti įkelta į CISNET.
3.2.1.     Numatomo poveikio išlaidoms
suvestinė
Mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija: || 2 || Gamtos išteklių išsaugojimas ir valdymas
 KLIMATO POLITIKOS GD ||   ||   || 2016 metai || 2017 metai || N+2 metai || N+3 metai || Įterpti tiek metų, kiek reikia poveikio trukmei perteikti (žr. 1.6 punktą) || IŠ VISO
  Veiklos asignavimai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 34 02 01 || Įsipareigojimai || (1) || 0,500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 0,500
 Mokėjimai || (2) || 0,200 || 0,300 ||   ||   ||   ||   ||   || 0,500
 Biudžeto eilutės numeris || Įsipareigojimai || (1a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mokėjimai || (2a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Administracinio pobūdžio asignavimai, finansuojami konkrečių programų rinkinio lėšomis[37]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Biudžeto eilutės numeris ||   || (3) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO asignavimų KLIMATO POLITIKOS GD || Įsipareigojimai || =1+1a +3 || 0,500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 0,500
 Mokėjimai || =2+2a +3 || 0,200 || 0,300 ||   ||   ||   ||   ||   || 0,500
  IŠ VISO veiklos asignavimų || Įsipareigojimai || (4) || 0,500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 0,500
 Mokėjimai || (5) || 0,200 || 0,300 ||   ||   ||   ||   ||   || 0,500
  IŠ VISO administracinio pobūdžio asignavimų, finansuojamų konkrečių programų rinkinio lėšomis || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 2 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || Įsipareigojimai || =4+ 6 || 0,500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 0,500
 Mokėjimai || =5+ 6 || 0,200 || 0,300 ||   ||   ||   ||   ||   || 0,500
Jei pasiūlymas (iniciatyva) daro poveikį kelioms
išlaidų kategorijoms:
  IŠ VISO veiklos asignavimų || Įsipareigojimai || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mokėjimai || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  IŠ VISO administracinio pobūdžio asignavimų, finansuojamų konkrečių programų rinkinio lėšomis || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 1–4 IŠLAIDŲ KATEGORIJAS (Orientacinė suma) || Įsipareigojimai || =4+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mokėjimai || =5+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija || 5 || Administracinės išlaidos
Mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
   ||   ||   || N metai || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || Įterpti tiek metų, kiek reikia poveikio trukmei perteikti (žr. 1.6 punktą) || IŠ VISO
 <…….> GD ||
  Žmogiškieji ištekliai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Kitos administracinės išlaidos ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO <…….> GD || Asignavimai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || (Iš viso įsipareigojimų = Iš viso mokėjimų) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
   ||   ||   || 2016 metai || 2017 metai || N+2 metai || N+3 metai || Įterpti tiek metų, kiek reikia poveikio trukmei perteikti (žr. 1.6 punktą) || IŠ VISO
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 1–5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || Įsipareigojimai || 0,500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mokėjimai || 0,200 || 0,300 ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.2.2.     Numatomas poveikis veiklos
asignavimams
–
¨  Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti veiklos asignavimai nenaudojami
–
¨  Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti veiklos asignavimai naudojami
taip:
Įsipareigojimų asignavimai mln. EUR (tūkstantųjų
tikslumu)
 Nurodyti tikslus ir rezultatus   ò ||   ||   || N metai || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || Įterpti tiek metų, kiek reikia poveikio trukmei perteikti (žr. 1.6 punktą) || IŠ VISO
 REZULTATAI
 Rūšis[38]   || Vidutinės išlaidos || Skaičius || Išlaidos || Skaičius || Išlaidos || Skaičius || Išlaidos || Skaičius || Išlaidos || Skaičius || Išlaidos || Skaičius || Išlaidos || Skaičius || Išlaidos || Bendras skaičius || Iš viso išlaidų
 1 KONKRETUS TIKSLAS[39]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultatas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultatas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultatas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 1 konkretaus tikslo tarpinė suma ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 2 KONKRETUS TIKSLAS ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultatas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 2 konkretaus tikslo tarpinė suma ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO IŠLAIDŲ ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.2.3.     Numatomas poveikis
administracinio pobūdžio asignavimams
3.2.3.1.  Suvestinė
–
X  Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti
administracinio pobūdžio asignavimai nenaudojami
–
¨  Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti administracinio pobūdžio
asignavimai naudojami taip:
Mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
   || N metai[40]   || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || Įterpti tiek metų, kiek reikia poveikio trukmei perteikti (žr. 1.6 punktą) || IŠ VISO
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJA ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Žmogiškieji ištekliai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kitos administracinės išlaidos ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJOS tarpinė suma ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Neįtraukta į daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ[41]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Žmogiškieji ištekliai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kitos administracinio pobūdžio išlaidos ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJOS tarpinė suma ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Administracinių
asignavimų poreikiai bus tenkinami panaudojant GD asignavimus, jau paskirtus
priemonei valdyti ir (arba) perskirstytus generaliniame direktorate, ir
prireikus finansuojami iš papildomų lėšų, kurios atsakingam GD gali būti
skiriamos pagal metinę asignavimų skyrimo procedūrą ir atsižvelgiant į biudžeto
apribojimus.
3.2.3.2.  Numatomi žmogiškųjų išteklių
poreikiai
–
X  Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti žmogiškieji
ištekliai nenaudojami
–
¨  Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti žmogiškieji ištekliai naudojami
taip:
Preliminarius duomenis pateikti visos darbo
dienos ekvivalento vienetais
 ||   || N metai || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || Įterpti tiek metų, kiek reikia poveikio trukmei perteikti (žr. 1.6 punktą)
 || Etatų plano pareigybės (pareigūnai ir laikinieji darbuotojai)
 || XX 01 01 01 (Komisijos būstinė ir atstovybės) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 01 02 (Delegacijos) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 01 (Netiesioginiai moksliniai tyrimai) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (Tiesioginiai moksliniai tyrimai) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Išorės personalas (visos darbo dienos ekvivalento vienetais (FTE))[42]
 || XX 01 02 01 (CA, INT, SNE finansuojami iš bendrojo biudžeto) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA ir SNE delegacijose) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 yy[43]   || - būstinėje   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - delegacijose ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 02 (CA, SNE, INT – netiesioginiai moksliniai tyrimai)   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (CA, SNE, INT - tiesioginiai moksliniai tyrimai) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Kitos biudžeto eilutės (nurodyti) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || IŠ VISO ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
XX yra atitinkama politikos sritis arba biudžeto
antraštinė dalis.
Žmogiškųjų išteklių
poreikiai bus tenkinami panaudojant GD darbuotojus, jau paskirtus priemonei
valdyti ir (arba) GD perskirstytus generaliniame direktorate, ir prireikus
finansuojami iš papildomų lėšų, kurios atsakingam GD gali būti skiriamos pagal
metinę asignavimų skyrimo procedūrą ir atsižvelgiant į biudžeto apribojimus.
Vykdytinų užduočių
aprašymas:
 Pareigūnai ir laikinieji darbuotojai ||
 Išorės personalas ||
3.2.4.     Suderinamumas su dabartine
daugiamete finansine programa
–
X          Pasiūlymas (iniciatyva) atitinka
dabartinę daugiametę finansinę programą
–
¨         Atsižvelgiant į pasiūlymą (iniciatyvą), reikės pakeisti
daugiametės finansinės programos atitinkamos išlaidų kategorijos programavimą
Paaiškinti, kaip reikia pakeisti programavimą, ir
nurodyti atitinkamas biudžeto eilutes bei sumas.
[…]
–
¨         Įgyvendinant pasiūlymą (iniciatyvą) būtina taikyti lankstumo
priemonę arba patikslinti daugiametę finansinę programą[44]
Paaiškinti, ką reikia atlikti, ir nurodyti atitinkamas
išlaidų kategorijas, biudžeto eilutes ir sumas.
[…]
3.2.5.     Trečiųjų šalių įnašai
–
X Pasiūlyme (iniciatyvoje) nenumatyta bendro su
trečiosiomis šalimis finansavimo
–
Pasiūlyme (iniciatyvoje) numatytas bendras
finansavimas apskaičiuojamas taip:
Asignavimai mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
   || N metai || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || Įterpti tiek metų, kiek reikia poveikio trukmei perteikti (žr. 1.6 punktą) || Iš viso
 Nurodyti bendrą finansavimą teikiančią įstaigą ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO bendrai finansuojamų asignavimų ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        Numatomas poveikis įplaukoms
–
X          Pasiūlymas (iniciatyva) neturi
finansinio poveikio įplaukoms
–
¨         Pasiūlymas (iniciatyva) turi finansinį poveikį:
¨         nuosaviems ištekliams
¨         įvairioms įplaukoms
Mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 Biudžeto įplaukų eilutė || Asignavimai, skirti einamųjų metų biudžetui || Pasiūlymo (iniciatyvos) poveikis[45]
 N metai || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || Įterpti tiek metų, kiek reikia poveikio trukmei perteikti (žr. 1.6 punktą)
 Straipsnis …………. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Įvairių asignuotųjų įplaukų atveju nurodyti biudžeto
išlaidų eilutę (-es), kuriai (-oms) daromas poveikis.
[…]
Nurodyti poveikio įplaukoms apskaičiavimo metodą.
[…]
[1]               JTBKKK šalių konferencijos sprendimas 1/CP.16
(vadinamieji Kankūno susitarimai).
[2]               Remiantis ketvirtąja Tarpvyriausybinės klimato kaitos komisijos
(TKKK) vertinimo ataskaita.
[3]               2009 m. spalio 29–30 d. vykusio Europos Vadovų
Tarybos susitikimo išvados ir 2009 m. vasario 4 d. Europos Parlamento
rezoliucija (2008/215(INI)).
[4]               COM(2010) 2020 galutinis.
[5]               Direktyva 2003/87/EB ir Sprendimas 406/2009/EB.
[6]               COM(2011) 144 final.
[7]               Atnaujintas Tarptautinės konvencijos dėl teršimo iš
laivų prevencijos (MARPOL) VI priedas.
[8]               Sprendimo 406/2009/EB 2 konstatuojamoji dalis ir
Direktyvos 2009/29/EB 3 konstatuojamoji dalis.
[9]               Antrasis TJO šiltnamio efektą sukeliančių dujų tyrimas,
2009 m.
[10]             CE Delft, 2009 m. (http://ec.europa.eu/clima/policies/transport/shipping/docs/ghg_ships_report_en.pdf).
[11]             http://ec.europa.eu/clima/policies/transport/shipping/index_en.htm.http://ec.europa.eu/clima/policies/eccp/second/stakeholder/documentation_en.htm
[12]             http://ec.europa.eu/clima/consultations/0014/index_en.htm.
[13]             http://ec.europa.eu/clima/events/0064/index_en.htm.
[14]             IHS Fairplay, 2011 m.
[15]             OL C , , p. .
[16]             OL C , , p. .
[17]             Sprendimas 406/2009/EB ir Direktyva 2009/29/EB.
[18]             OL L 251, 2012 9 18, p. 49.
[19]             OL L 218, 2008 8 13, p. 30.
[20]             OL L 131, 2009 5 28, p. 132.
[21]             OL L 131, 2009 5 28, p. 57.
[22]             OL L 165, 2013 6 18, p. 13–40.
[23]             OL L 251, 2012 9 18, p. 49.
[24]             OL L 281, 1995 11 23, p. 31.
[25]             OL L 8,
2001 1 12, p. 1.
[26]             OL L 218, 2008 8 13, p. 30.
[27]             OL L 208, 2002 8 5, p. 1.
[28]             OL L 165, 2013 6 18, p. 13–40.
[29]             OL L 181, 2012 7 12, p. 30–104.
[30]             VGV – veikla grindžiamas valdymas, VGB – veikla
grindžiamas biudžeto sudarymas.
[31]             Kaip nurodyta Finansinio reglamento 49 straipsnio
6 dalies a arba b punkte.
[32]             Informacija apie valdymo būdus ir nuorodos į Finansinį
reglamentą pateikiamos svetainėje BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[33]             Kaip nurodyta Finansinio reglamento 185 straipsnyje.
[34]             DA – diferencijuotieji asignavimai, NDA –
nediferencijuotieji asignavimai.
[35]             ELPA – Europos laisvosios prekybos asociacija.
[36]             Šalių kandidačių ir, kai taikoma, Vakarų Balkanų
potencialių šalių kandidačių.
[37]             Techninė ir (arba) administracinė pagalba bei išlaidos ES
programų ir (arba) veiksmų įgyvendinimui remti (buvusios BA eilutės),
netiesioginiai moksliniai tyrimai, tiesioginiai moksliniai tyrimai.
[38]             Rezultatai yra produktai ir paslaugos, kurie bus teikiami
(pvz., finansuotų studentų mainų skaičius, nutiestų kelių ilgis kilometrais ir
t. t.).
[39]             Kaip apibūdinta 1.4.2 dalyje „Konkretus (-ūs) tikslas
(-ai) ...“.
[40]             N metai yra pasiūlymo (iniciatyvos) įgyvendinimo pradžios
metai.
[41]             Techninė ir (arba) administracinė pagalba bei išlaidos ES
programų ir (arba) veiksmų įgyvendinimui remti (buvusios BA eilutės),
netiesioginiai moksliniai tyrimai, tiesioginiai moksliniai tyrimai.
[42]             CA – sutartininkas („Contract Agent“); LA – vietinis
darbuotojas („Local Agent“); SNE – deleguotasis nacionalinis ekspertas
(„Seconded National Expert“); INT – per agentūrą įdarbintas darbuotojas
(„Intérimaire“); JED – jaunesnysis delegacijos ekspertas („Jeune Expert en
Délégation“).
[43]             VGV – veikla grindžiamas valdymas, VGB – veikla
grindžiamas biudžeto sudarymas.
[44]             Žr. Tarpinstitucinio susitarimo 19 ir 24 punktus.
[45]             Tradiciniai nuosavi ištekliai (muitai, cukraus mokesčiai)
turi būti nurodomi grynosiomis sumomis, t. y. iš bendros sumos atskaičius
25 proc. surinkimo išlaidų.