Svarbus teisinis pranešimas

|

52008PC0456

Pasiūlymas Tarybos reglamentas kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentu (EB) Nr. 437/2004 importuojamiems Norvegijos kilmės didiesiems vaivorykštiniams upėtakiams nustatytas antidempingo muitas  /* KOM/2008/0456 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 14.7.2008KOM(2008) 456 galutinisPasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASkuriuo panaikinamas Tarybos reglamentu (EB) Nr. 437/2004 importuojamiems Norvegijos kilmės didiesiems vaivorykštiniams upėtakiams nustatytas antidempingo muitas(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPasiūlymo aplinkybės |Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Šis pasiūlymas yra susijęs su 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2005 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2117/2005 (toliau – pagrindinis reglamentas), taikymu atliekant tyrimą dėl importuojamų Norvegijos kilmės didžiųjų vaivorykštinių upėtakių. |Bendrosios aplinkybės Šis pasiūlymas pateikiamas atsižvelgiant į pagrindinio reglamento įgyvendinimą ir yra parengtas remiantis tyrimu, atliktu pagal pagrindiniame reglamente nustatytus esminius ir procedūrinius reikalavimus. |Pasiūlymo srityje taikomos nuostatos 2004 m. kovo 8 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 437/2004, nustatantis galutinį antidempingo muitą ir galutinai surenkantis laikinąjį muitą, nustatytą didžiųjų vaivorykštinių upėtakių, kurių kilmės šalis yra Norvegija, importui. |Derėjimas su kitomis Europos Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Netaikoma. |Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis ir poveikio vertinimas |Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis |Su tyrimu susijusios suinteresuotosios šalys jau turėjo galimybę ginti savo interesus atliekant tyrimą pagal pagrindinio reglamento nuostatas. |Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas |Nepriklausomo tyrimo neprireikė. |Poveikio vertinimas Šis pasiūlymas pateikiamas įgyvendinant pagrindinį reglamentą. Pagrindiniame reglamente nėra numatytas bendras poveikio vertinimas, tačiau jame pateikiamas išsamus būtinų įvertinti sąlygų sąrašas. |Teisiniai pasiūlymo aspektai |Siūlomų veiksmų santrauka 2004 m. kovo 8 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 437/2004 Taryba nustatė galutinį antidempingo muitą ir galutinai surinko laikinąjį muitą, nustatytą importuojamiems Norvegijos kilmės didiesiems vaivorykštiniams upėtakiams. 2007 m. gegužės 15 d. Komisija pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalį pradėjo minėtų priemonių tarpinę peržiūrą. Atlikus tyrimą nustatyta, kad per tiriamąjį laikotarpį nebuvo importuojama dempingo kainomis ir neatrodo, kad nustojus galioti priemonėms dempingas gali pasikartoti. Todėl siūloma, kad Taryba priimtų pridedamą reglamento pasiūlymą. |Teisinis pagrindas 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2005 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2117/2005. |Subsidiarumo principas Pasiūlymas priklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. |Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodytų priežasčių. |Veiksmų pobūdis yra aprašytas minėtame pagrindiniame reglamente, nesuteikiant galimybės taikyti nacionalinį sprendimą. |Nuoroda apie Bendrijai, šalių vyriausybėms, regionų ir vietos valdžios institucijoms, ūkinės veiklos vykdytojams ir piliečiams tenkančios finansinės bei administracinės naštos mažinimą ir jos proporcingumą pasiūlymo tikslui netaikoma. |Pasirinkta priemonė |Siūloma priemonė – reglamentas. |Kitos priemonės nėra laikomos tinkamomis, nes pirmiau minėtame pagrindiniame reglamente kitos galimybės nenumatytos. |Poveikis biudžetui |Pasiūlymas neturi poveikio Bendrijos biudžetui. |PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASkuriuo panaikinamas Tarybos reglamentu (EB) Nr. 437/2004 importuojamiems Norvegijos kilmės didiesiems vaivorykštiniams upėtakiams nustatytas antidempingo muitasEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių[1] (toliau – pagrindinis reglamentas), ypač į jo 9 straipsnį ir 11 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu,kadangi:A. PROCEDŪRA1. Galiojančios priemonės(1) Po antidempingo tyrimo (toliau – pirminis tyrimas) Taryba Reglamentu (EB) Nr. 437/2004[2] importuojamiems Norvegijos kilmės didiesiems vaivorykštiniams upėtakiams (toliau – nagrinėjamasis produktas, kaip nurodyta 19 konstatuojamojoje dalyje) nustatė galutinį antidempingo muitą. Nustatytas 19,9 % dydžio galutinis visos šalies mastu taikomas ad valorem muitas (toliau – galiojančios priemonės).2. Prašymas atlikti peržiūrą ir inicijavimas(2) 2007 m. kovo 12 d. Komisija gavo prašymą atlikti dalinę tarpinę peržiūrą, kurį pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalį pateikė keletas didžiųjų vaivorykštinių upėtakių gamintojų ir eksportuotojų; t. y. Sjøtroll Havbruk AS , Lerøy Fossen AS , Firda Sjøfarmer AS , Coast Seafood AS , Hallvard Leroy AS ir Sirena Norway AS (toliau – pareiškėjai).(3) Pareiškėjai pateikė prima facie įrodymų, kad pasikeitė aplinkybės, kurių pagrindu buvo nustatytos priemonės, ir kad šie pokyčiai yra ilgalaikiai. Pareiškėjai teigė ir pateikė prima facie įrodymų, kad jų eksporto į Bendrijos rinką kainos padidėjo daug daugiau nei vidaus kainos ir gamybos sąnaudos Norvegijoje. Pareiškėjai taip pat teigė, kad dėl to dempingas taptų gerokai mažesnis už galiojančias priemones ir todėl nebūtina toliau taikyti galiojančių priemonių ir taip kompensuoti dempingo daromą žalą. Nuspręsta, kad šio įrodymo pakanka tyrimui pradėti.(4) Todėl, pasitarusi su Patariamuoju komitetu, 2007 m. gegužės 15 d. Komisija Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje [3] paskelbtu pranešimu inicijavo dalinę tarpinę antidempingo priemonių, taikomų importuojamiems Norvegijos kilmės didiesiems vaivorykštiniams upėtakiams, peržiūrą pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalį (toliau – pranešimas apie inicijavimą).(5) Šioje peržiūroje buvo nagrinėjami tik dempingo aspektai, siekiant įvertinti, ar reikia toliau taikyti, panaikinti arba iš dalies keisti taikomas priemones.3. Su tyrimu susijusios šalys(6) Komisija apie tyrimo inicijavimą oficialiai pranešė visiems žinomiems eksportuotojams ir (arba) gamintojams Norvegijoje, prekybininkams, importuotojams ir žinomoms suinteresuotoms asociacijoms bei Norvegijos Karalystės atstovams. Suinteresuotosioms šalims buvo sudaryta galimybė per pranešime apie inicijavimą nustatytą laikotarpį raštu pareikšti savo nuomonę ir pateikti prašymą išklausyti.4. Atranka(7) Pranešimo apie inicijavimą 5 skyriaus a punkte nurodyta, kad Komisija gali nuspręsti taikyti pagrindinio reglamento 17 straipsnyje apibrėžtą atrankos procedūrą. Atsiliepdamos į prašymą, nurodytą pranešimo apie inicijavimą 5 skyriaus a punkto i papunktyje, 298 bendrovės, kurioms per TL priklausė daugiau nei 70 % naudojamų gamybos leidimų, pateikė prašomą informaciją per pranešime nustatytą laiką. Iš jų 123 eksportavo didžiuosius vaivorykštinius upėtakius ir (arba) juos gamino. Buvo eksportuojama tiesiogiai arba netiesiogiai per susijusius ir nepriklausomus prekybininkus.(8) Atsižvelgiant į didelį susijusių bendrovių skaičių buvo nuspręsta pasinaudoti atrankos nuostatomis ir, šiuo tikslu, pasikonsultavus su Norvegijos pramonės atstovais, buvo atrinktos gaminančios bendrovės, kurių į EB eksportuojamas kiekis yra didžiausias.(9) Pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnį darant atranką buvo atsižvelgiama į didžiausią tipišką eksporto kiekį, kurį pagrįstai galima ištirti per tam tikrą laiką.(10) Prašymus individualiam dempingo skirtumui nustatyti pateikė neatrinktos bendrovės. Tačiau atsižvelgiant į labai didelį prašymų ir atrinktų bendrovių skaičių buvo manoma, kad toks individualus nagrinėjimas pernelyg apsunkintų tyrimą, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 17 straipsnio 3 dalyje, ir trukdytų užbaigti jį laiku. Todėl prašymai nustatyti individualius skirtumus atmetami.(11) Vienas iš atrinktų eksportuojančių gamintojų pareiškė, kad jis negalėjo pateikti išsamaus antidempingo klausimyno atsakymo. Todėl šis eksportuojantis gamintojas buvo pašalintas iš imties ir su juo susiję nustatyti faktai buvo grindžiami turimais duomenimis pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnį.(12) Atlikus tyrimą taip pat nustatyta, kad kiti du atrinkti eksportuojantys gamintojai peržiūros tiriamuoju laikotarpiu (toliau – PTL) neeksportavo jų arba susijusių jų bendrovių pagaminto nagrinėjamojo produkto į Bendriją. Kadangi nebuvo duomenų apie eksporto kainą, nebuvo galima nustatyti šių eksportuojančių gamintojų dempingo skirtumo.(13) Į galutinę atranką įtrauktų trijų eksportuojančių gamintojų eksporto kiekis sudarė apie 33 % Norvegijos eksportuojamų didžiųjų vaivorykštinių upėtakių į Bendriją kiekio ir apie 31 % per PTL Norvegijoje pagaminamo kiekio, kuris vis tiek laikytas tipišku.(14) Kad Komisija galėtų nuspręsti, ar atranka tikrai būtina, pranešimo apie inicijavimą 5 skyriaus a punkto ii papunktyje prašoma, kad importuotojai į Bendriją pateiktų šiame skyriuje nurodytą informaciją. Atrankos formas užpildė tik trys importuotojai į Bendriją. Kadangi bendradarbiaujančių importuotojų buvo nedaug, atrankos šiuo atveju neprireikė.(15) Komisija surinko ir patikrino visą, jos manymu, dempingui nustatyti būtiną informaciją. Komisija pakvietė visas žinomas suinteresuotąsias šalis ir visas kitas bendroves, kurios apie save pranešė per pranešime apie inicijavimą nustatytą laikotarpį, bendradarbiauti šiame tyrime ir užpildyti atitinkamus klausimynus.(16) Komisija atliko patikrinimus šių bendrovių patalpose:1.  Norvegijos gamintojai2.  Marine Harvest AS, Bergenas, Norvegija,3.  Hallvard Leroy AS , Bergenas, Norvegija4.  Sjotroll Havbruk AS , Bekkjarvik , Norvegija5.  Svanoy Havbruk AS , Svanoybukt , Norvegija6.  Hyen Laks AS , Hyen , Norvegija7.  Susiję Norvegijos prekybininkai8.  Coast Seafood AS, Maloy , Norvegija9.  Skaar Norway AS , Floro , Norvegija(17) Visos suinteresuotosios šalys, pateikusios prašymą išklausyti ir jame nurodžiusios svarbias priežastis, dėl kurių reikėtų jas išklausyti, buvo išklausytos.5. Tiriamasis laikotarpis(18) Atliekant dempingo tyrimą buvo nagrinėjamas 2006 m. balandžio 1 d. – 2007 m. kovo 31 d. laikotarpis (toliau – peržiūros tiriamasis laikotarpis arba PTL).B. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS1. Nagrinėjamasis produktas(19) Peržiūroje nagrinėjamas produktas yra toks pat kaip ir pirminiame tyrime, t. y. Norvegijos kilmės didieji vaivorykštiniai upėtakiai ( Oncorhynchus Mykiss ), švieži, atšaldyti arba sušaldyti, kaip sveikos žuvys (su galvomis ir žiaunomis, išdarinėti, kurių kiekvieno masė didesnė kaip 1,2 kg, arba be galvų, be žiaunų ir išdarinėti, kurių kiekvieno masė didesnė kaip 1 kg) arba filė (kiekvieno masė didesnė kaip 0,4 kg).(20) Nagrinėjamojo produkto klasifikaciniai KN kodai šiuo metu yra 0302 11 20, 0303 21 20, 0304 19 15 ir 0304 29 15 pagal skirtingus produkto pateikimo būdus (šviežios arba atšaldytos žuvys, šviežia arba atšaldyta filė, sušaldytos žuvys ir sušaldyta filė).2. Panašus produktas(21) Kaip nustatyta pirminiame tyrime ir patvirtinta šiame tyrime, nagrinėjamąjam produktui ir gaminamam bei Norvegijos vidaus rinkoje parduodamam produktui būdingos tos pačios fizinės savybės ir ta pati paskirtis. Todėl jie laikomi panašiais produktais pagal pagrindinio reglamento 1 straipsnio 4 dalį. Kadangi atliekant šią peržiūrą tiriamas tik dempingas, nepadaryta jokių išvadų dėl Bendrijos pramonės gaminamo ir Bendrijos rinkoje parduodamo produkto.C. DEMPINGAS1. Bendra informacija(22) Norvegijos didžiųjų vaivorykštinių upėtakių gamintojai nagrinėjamąjį produktą į Bendriją parduoda tiesiogiai arba per susijusius ir nesusijusius prekybininkus. Gamintojo eksporto kainai apskaičiuoti buvo naudoti tik aiškūs duomenys apie Bendrijai skirtą pardavimą tiesiogiai arba per susijusias atrinktų eksportuojančių tiekėjų bendroves esančias Norvegijoje.2. Normalioji vertė(23) Nustatydama normaliąją vertę Komisija pirmiausia nustatė, ar kiekvieno į atranką įtraukto eksportuojančio gamintojo bendras nagrinėjamojo produkto pardavimo vidaus rinkoje kiekis yra tipiškas palyginti su bendru eksporto į Bendriją kiekiu. Pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 2 dalį pardavimas vidaus rinkoje laikytas tipišku, kai kiekvieno eksportuojančio gamintojo bendras pardavimas vidaus rinkoje sudarė ne mažiau kaip 5 % viso eksportui į Bendriją parduoto kiekio.(24) Siekiant nustatyti, ar pardavimas vidaus rinkoje buvo tipiškas, nebuvo atsižvelgta į pardavimą per PTL nesusijusiems Norvegijoje įsikūrusiems prekybininkams. Iš tiesų, atlikus tyrimą nustatyta, kad didžioji parduoto kiekio dalis buvo skirta eksportui į trečiųjų šalių rinkas, taigi, neskirta parduoti vidaus rinkoje.(25) Po to Komisija nustatė bendrovių, kurių pardavimas vidaus rinkoje buvo tipiškas, vidaus rinkoje parduodamo produkto rūšis, kurios yra tokios pačios arba labai panašios į eksportui į Bendriją parduodamo produkto rūšis.(26) Konkrečios rūšies produkto vidaus pardavimas buvo laikomas pakankamai tipišku, jeigu tos rūšies produkto pardavimo vidaus rinkoje kiekis per peržiūros tiriamąjį laikotarpį sudarė 5 % arba daugiau viso panašios rūšies produkto pardavimo eksportui į Bendriją apimties.(27) Taip pat buvo išnagrinėta, ar kiekvienos rūšies pardavimas vidaus rinkoje tipiškais kiekiais gali būti laikomas pardavimu įprastomis prekybos sąlygomis pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 4 dalį, nustatant atitinkamos rūšies pelningo pardavimo nepriklausomiems pirkėjams dalį. Dėl to toliau aprašytu būdu nustatyta, kokia kiekvienos rūšies eksportuojamo produkto pardavimo vidaus rinkoje nepriklausomiems pirkėjams dalis peržiūros tiriamuoju laikotarpiu buvo pelninga.(28) Jeigu tam tikros rūšies produkto, kuris buvo parduota už grynąją pardavimo kainą, lygią jos gamybos sąnaudoms arba už ją didesnę, parduotas kiekis sudarė daugiau kaip 80 % viso tos rūšies produkto parduoto kiekio ir jeigu tos rūšies produkto svertinė vidutinė kaina buvo lygi jos gamybos sąnaudoms arba už jas didesnė, normalioji vertė buvo nustatoma pagal faktines vidaus kainas. Ši kaina buvo apskaičiuota kaip viso tos rūšies produkto pardavimo vidaus rinkoje per PTL kainų svertinis vidurkis, neatsižvelgiant į tai, ar toks pardavimas buvo pelningas, ar ne.(29) Jeigu tam tikros rūšies produkto pelningai parduota ne daugiau kaip 80 % viso tos rūšies produkto parduoto kiekio arba jeigu tos rūšies produkto svertinis kainos vidurkis buvo mažesnis už gamybos sąnaudas, normalioji vertė buvo nustatyta remiantis faktine kaina šalies vidaus rinkoje, apskaičiuota kaip svertinis tik tos rūšies produkto pelningo pardavimo vidurkis, jeigu šis pardavimas sudarė ne mažiau kaip 10 % viso tos rūšies produkto pardavimo.(30) Jeigu kurios nors rūšies produkto pelningai parduota mažiau kaip 10 % viso tos rūšies produkto parduoto kiekio, laikyta, jog nustatant normaliąją vertę negalima remtis šios konkrečios rūšies produkto vidaus rinkos kaina.(31) Kai nustatant normaliąją vertę nebuvo galima naudoti eksportuojančio gamintojo parduodamo konkrečios rūšies produkto kainos šalies vidaus rinkoje, reikėjo taikyti kitą metodą.(32) Į tai atsižvelgiant buvo išnagrinėta, ar normaliąją vertę galima nustatyti remiantis kitų Norvegijos gamintojų kainomis vidaus rinkoje, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 1 dalyje. Kadangi šiuo atveju atrinktų grupių įmonių struktūros buvo labai sudėtingos ir tarpusavyje labai skyrėsi (labai tikėtina, kad tai turėjo įtakos eksportuojančio gamintojo vidaus rinkos pardavimo kainai), nuspręsta, kad šiuo atveju negalima taikyti kitų gamintojų pardavimo kainų, kadangi jas taikant rezultatai nebūtų patikimesni nei taikant kiekvieno eksportuojančio gamintojo duomenis. Todėl normaliąją vertę reikėjo nustatyti remiantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 3 dalimi:(33) Normalioji vertė buvo apskaičiuota prie eksportuojančio gamintojo eksportuotų rūšių produkto gamybos sąnaudų (prireikus pakoreguotų) pridėjus pagrįstą pardavimo, bendrųjų ir administracinių sąnaudų (toliau – PBA) sumą bei pagrįstą pelno skirtumą.(34) Visais atvejais PBA sąnaudos ir pelnas buvo nustatyti taikant pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6 dalyje nurodytus metodus. Todėl Komisija nagrinėjo, ar kiekvieno nagrinėjamojo eksportuojančio gamintojo vidaus rinkoje patirtų PBA sąnaudų ir gauto pelno duomenys yra patikimi.(35) Vieno iš trijų eksportuojančių gamintojų, kurių normaliąją vertę reikėjo apskaičiuoti, pardavimas vidaus rinkoje nebuvo tipiškas. Todėl 2 straipsnio 6 dalies įžanginiame sakinyje aprašyto metodo nebuvo galima naudoti.(36) Kadangi kitų eksportuojančių gamintojų pardavimas vidaus rinkoje įprastinėmis prekybos sąlygomis buvo tipiškas, šio eksportuojančio gamintojo PBA sąnaudos ir pelnas buvo nustatyti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6 dalies a punktą, t. y. pagal kitų tiriamų eksportuotojų ar gamintojų svertinį faktinių panašaus produkto gamybos ir pardavimo kilmės šalies vidaus rinkoje sąnaudų vidurkį.3. Eksporto kaina(37) Visais atvejais, kai nagrinėjamasis produktas buvo eksportuotas nepriklausomiems pirkėjams Bendrijoje, eksporto kaina nustatyta pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 8 dalį, t. y. remiantis faktiškai sumokėtomis arba mokėtinomis eksporto kainomis.(38) Jeigu produktai eksportui buvo parduodami per susijusius importuotojus, eksporto kaina buvo apskaičiuojama remiantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalimi, t. y. remiantis kaina, už kurią importuoti produktai buvo pirmą kartą perparduoti nepriklausomam pirkėjui ją tinkamai pakoregavus, atsižvelgiant į visas sąnaudas, patirtas nuo importo iki perpardavimo, ir pagrįstą PBA sąnaudų bei pelno skirtumą. Šiuo atveju buvo naudojami susijusio importuotojo PBA sąnaudos per PTL. Pelnas buvo nustatytas remiantis turima informacija ir, nesant kitos patikimesnės informacijos, nustatyta, kad šio verslo sektoriaus importuotojo 2 % pelnas yra pagrįstas.(39) Kaip minėta 24 konstatuojamojoje dalyje, kai buvo parduodama per nesusijusius prekybininkus, buvo neįmanoma tiksliai nustatyti galutinės eksportuojamo produkto paskirties. Todėl nebuvo galima nustatyti, ar tam tikri produktai buvo parduoti pirkėjui Bendrijoje ar į kitą trečiąją šalį, taigi, į pardavimą nesusijusiems prekybininkams nebuvo atsižvelgta.4. Palyginimas(40) Normalioji vertė ir eksporto kainos buvo lyginamos remiantis gamintojo kainomis EXW sąlygomis.(41) Siekiant užtikrinti teisingą normaliosios vertės ir eksporto kainos palyginimą, koreguojant buvo deramai atsižvelgta į skirtumus, darančius poveikį kainoms ir kainų palyginamumui pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalį. Visais atvejais buvo atlikti atitinkami koregavimai, kai buvo nustatyta, kad jie yra pagrįsti, tikslūs ir paremti patikrintais įrodymais. Remiantis tuo atsižvelgta į nuolaidų, komisinių, transporto, draudimo, tvarkymo, krovos ir papildomų išlaidų, pakavimo, banko mokesčių, kredito mokesčių ir importo muitų skirtumus.5. Dempingo skirtumai5.1. Atrinktos bendrovės(42) Buvo apskaičiuotas atrinktų eksportuojančių gamintojų individualius dempingo skirtumas. Buvo palygintas šių bendrovių kiekvienos į Bendriją eksportuojamos nagrinėjamojo produkto rūšies normaliosios vertės svertinis vidurkis su atitinkamos nagrinėjamojo produkto rūšies eksporto kainos svertiniu vidurkiu, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 11 dalyje.(43) Remiantis tuo, kas minėta, buvo nustatyti tokie atrinktų bendrovių dempingo skirtumai, išreikšti CIF kainos Bendrijos pasienyje prieš sumokant muitą procentais:Marine Harvest AS | -12,1% |Hallvard Leroy AS | -3,3% |Sjotroll Havbruk AS | 0,6% |5.2. Dempingo skirtumas visos šalies mastu(44) Kadangi nustatytas visų atrinktų bendrovių dempingo skirtumas buvo de minimis lygio ir buvo labai bendradarbiaujama atliekant šį tyrimą, nustatyta, kad dempingo skirtumas šalies mastu taip pat buvo de minimis lygio.D. ILGALAIKIS PASIKEITUSIŲ APLINKYBIŲ POBŪDIS1. Bendra informacija(45) Pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalį buvo toliau nagrinėjama ar per PTL buvusios aplinkybės, t. y. nurodyti dempingo skirtumai, buvo ilgalaikio pobūdžio. Į tai atsižvelgiant ištirti šie aspektai: i) galimi normaliosios vertės pokyčiai, ii) Norvegijoje pagaminto kiekio pokyčiai ir iii) didžiųjų vaivorykštinių upėtakių vartojimo Bendrijos rinkoje pokyčiai, iv) eksporto į trečiąsias šalis kainų ir kiekio raida bei v) eksporto į Bendriją kainų ir kiekio pokyčiai.2. Normaliosios vertės raida(46) Siekiant nustatyti galimą normaliosios vertės raidą bei atsižvelgiant į tai, kad per PTL nustatytos normaliosios vertės buvo nustatomos pagal eksportuojančio gamintojo, kurio į Bendriją eksportuojamas kiekis buvo didžiausias, gamybos sąnaudas (pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 3 ir 6 dalis), nuspręsta ištirti galimą gamybos sąnaudų Norvegijoje, kaip vidaus kainų pakaitalo, raidą.(47) Į tai atsižvelgiant, buvo ištirta keletas veiksnių, turėjusių įtakos vieneto sąnaudų lygiui, kaip antai pašaro sąnaudos, upėtakių jauniklių sąnaudos ir Norvegijos didžiųjų vaivorykštinių upėtakių pramonės susijungimo proceso įtaka. Pirma, atlikus tyrimą nustatyta, kad dvi pagrindinės sąnaudų sudedamosios dalys, pašaro sąnaudos ir jauniklių sąnaudos, kurios sudaro daugiau nei 60 % visų sąnaudų, nuo pradinio tyrimo sumažėjo ir nuo PTL išliko nepakitę. Nenustatyta jokių požymių, kad numatomoje ateityje jos labai kistų. Tai patvirtinta pagal 2008 m. pirmojo ketvirčio pašarų kainų sąrašus, kurie išnagrinėti atliekant tyrimą. Antra, pramonės susijungimo procesas dėl susidariusios masto ekonomijos taip pat turėjo įtakos sąnaudų mažėjimui. Taigi bendros gamybos sąnaudos nuo pradinio tyrimo iki PTL sumažėjo apie 12 %. Tikimasi, kad bendros sąnaudos išliks tokios pačios kaip nustatyta per PTL.(48) Kadangi per PTL nustatytos normaliosios vertės ne visuomet buvo apskaičiuotos, buvo tiriama, ar galima tikėtis, kad pardavimo vidaus rinkoje kainos išliks tokios pačios kaip ir per PTL. Informacijos apie Norvegijos vidaus rinkos kainas po PTL negauta. Nors remiantis viešai pateikiamais statistiniais duomenimis apie kainų raidą praėjusiais metais nustatyta, kad Norvegijos vidaus rinkos kainos ir eksporto į Bendriją kainos buvo panašios ir bendra jų kitimo tendencija buvo tokia pati, bet pagal šiuos duomenis negalima daryti patikimos išvados. Todėl buvo sudėtinga numatyti, kaip iš tikrųjų vidaus rinko kainos kis ateityje, bet galima spėti, kad jos kis panašiai kaip ir eksporto į Bendriją kainos.(49) Baigiant ir atsižvelgiant į tai, kas minėta pirmiau, manoma, kad normalioji vertė, nustatyta pagal gamybos sąnaudas, artimoje ateityje neturėtų labai padidėti. Kita vertus, pagal normaliąją vertę, apskaičiuotą pagal vidaus rinkos kainas, nebuvo galima aiškiai spręsti apie būsimus pokyčius. Todėl, nors ir negalima padaryti bendros galutinės išvados, yra požymių, kad normalioji vertė numatomoje ateityje neturėtų labai padidėti.(50) Po atskleidimo Bendrijos pramonė teigė, kad išvados dėl pašarų ir jauniklių sąnaudų būtų klaidingos. Bendrijos pramonės teigimu pašaro kaina Suomijoje 2001–2008 m. padidėjo 36 %, o Norvegijos pašaro kaina kito panašiai. Bendrijos pramonė taip pat teigė, kad pašaro sudėtinių dalių kaina per PTL ir po jo smarkiai padidėjo ir nurodė padidėjusias Norvegijos didžiųjų vaivorykštinių upėtakių gamybos sąnaudas.(51) Kadangi teiginiai apie pašaro kainas Suomijoje nebuvo pagrįsti jokia vieša arba patikrinama informacija, juos teko atmesti. Kalbant apie pašaro sudedamųjų dalių kainą, neginčijama, kad jos galėjo padidėti. Tačiau atsižvelgiant į skirtingų pašaro sudedamųjų dalių pakeičiamumą (paprastai kai kurios brangesnės sudedamosios dalys gali būti pakeičiamos pigesnėmis), tikėtina, kad net padidėjus tam tikrų pašarų sudedamųjų dalių kainoms, tai neturėtų tiesioginio poveikio bendrai pašarų kainai (ir atitinkamai bendroms gamybos sąnaudoms), t. y. jei pašarų kainos padidėtų, toks padidėjimas būtų gerokai mažesnis.(52) Bendrijos pramonė taip pat teigė, kad remiantis Norvegijos statistiniais duomenimis jauniklių vieneto sąnaudos 2003–2006 m. padidėjo 15,7 %. Tačiau remiantis tais pačiais statistiniais duomenimis, jei analizuojamas ilgesnis laikotarpis, jauniklių sąnaudos per pastaruosius dešimt metų kito ir labai nepadidėjo. Taip pat reikia pastebėti, kad Bendrijos pramonės pateiktos vidutinės jauniklių sąnaudos nebuvo susietos su vidutine jauniklių mase, kuri yra būtina siekiant tinkamai įvertinti šias sąnaudas. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, nebuvo atsižvelgta į Bendrijos pramonės pateiktus argumentus dėl pašaro ir jauniklių sąnaudų, o 49 konstatuojamojoje dalyje nurodytos išvados buvo patvirtintos.3. Norvegijoje pagaminamo kiekio raida(53) Priešingai ne teigė Norvegijos suinteresuotosios šalys, atlikus tyrimą buvo nustatyta, kad Norvegijoje pagamintas nagrinėjamojo produkto kiekis artimoje ateityje greičiausiai padidės. Nors panašu, kad du pagrindiniai nagrinėjamojo produkto Norvegijos gamintojai iš tiesų nusprendė nutraukti nagrinėjamojo produkto gamybą, atlikus tyrimą nustatyta, kad kiti didžiųjų vaivorykštinių upėtakių ir lašišų gamintojai planavo nebegaminti lašišų ir gaminti daugiau didžiųjų vaivorykštinių upėtakių.(54) Norvegijos vyriausybės išduoti gamybos leidimai taikomi tiek šiame tyrime nagrinėjamajam produktui (didiesiems vaivorykštiniams upėtakiams), tiek ir lašišai; pagal šiuos leidimus ribojama šių dviejų produktų gamyba. Nors iki 2009 m. nenumatyta išduota naujų leidimų, pavieniai gamintojai gali pagal tą patį leidimą pakeisti lašišų gamybą didžiųjų vaivorykštinių upėtakių gamyba (ir vice versa ). Tačiau, atsižvelgiant į atitinkamus lašišų ir didžiųjų vaivorykštinių upėtakių gamybos kiekius (vidutiniškai apie 90 % leidimo normos naudojama lašišų gamybai ir tik apie 10 % – didžiųjų vaivorykštinių upėtakių gamybai), lašišų gamybos pakeitimo didžiųjų vaivorykštinių upėtakių gamyba poveikis būtų kur kas didesnis nei priešingu atveju.(55) Norvegijos suinteresuotosios šalys teigė, kad pagrindiniai didžiųjų vaivorykštinių upėtakių gamintojai vis daugiau ėmė auginti lašišas dėl biologinių lašišos ir didžiojo vaivorykštinio upėtakio skirtumų (t. y. sugavimo dažnumo, trumpesnio upėtakių jauniklių paleidimo laikotarpio), dėl kurių lašišų gamyba yra našesnė ir todėl pelningesnė. Šis argumentas nebuvo pagrįstas jokiais įrodymais bei jame neatsižvelgiama į tai, kad Norvegijoje daugelį metų buvo sėkmingai gaminami didieji vaivorykštiniai upėtakiai, nors tie patys biologiniai lašišų ir didžiųjų vaivorykštinių upėtakių skirtumai visuomet egzistavo. Nebuvo paaiškinta, dėl kurių pasikeitusių aplinkybių gamybos strategijų pokytis yra labiau tikėtinas dabar nei praeityje. Tai taip pat prieštaravo Norvegijos didžiųjų vaivorykštinių upėtakių gamintojų lūkesčiams, kad pasaulinis vartojimas padidės (žr. 63 konstatuojamąją dalį). Todėl šis argumentas turėjo būti atmestas.(56) Be to, pagal viešai skelbiamus statistinius duomenis 2008 m. gamybai skirtų nagrinėjamojo produkto jauniklių kiekis labai padidėjo, t. y. ne mažiau kaip 20 % palyginti su 2007 m. Gamybos didėjimo tendencija taip pat parodyta ir kituose statistikos šaltiniuose ( SSB – Norvegijos statistikos tarnyba), pagal kuriuos 2003–2006 m. labai padidėjo didžiųjų vaivorykštinių upėtakių gamyba (+42 %) ir pardavimas (+53 %).(57) Galiausiai, Norvegijos suinteresuotųjų šalių pateikti duomenys, kuriais grindžiami jų argumentai, t. y. kad biomasės lygis ir ikrų gamyba sumažėjo, tad ateityje produkcijos kiekis sumažės, buvo neišsamūs ir rėmėsi daugeliu prielaidų. Todėl šie argumentai nelaikomi pagrįstais.(58) Remiantis tuo, kas išdėstyta, Norvegijos suinteresuotųjų šalių argumentas, kad bendras gamybos kiekis Norvegijoje sumažės, turėjo būti atmestas.(59) Bendrijos pramonė teigė, kad tikimasi, kad 2009 m. išdavus naujus gamybos leidimus Norvegijoje pagaminamas kiekis dar padidės. Kaip minėta 54 konstatuojamojoje dalyje, iki 2009 m. nenumatyta išduoti naujų leidimų. Į tai atsižvelgiant buvo manoma, kad netgi jei 2009 m bus išduodami nauji leidimai, papildomų leidimų skaičius bei papildomas gamybos kiekis nėra žinomas. Be to, leidimai taikomi tiek lašišų gamybai, tiek ir upėtakių gamybai ir šiame etape neįmanoma pakankamai patikimai numatyti, kaip kiekvienas leidimas bus naudojamas lašišoms arba upėtakiams gaminti. Galiausiai reikia paminėti, kad net jeigu nauji leidimai bus išduodami, įvertinus pakankamai ilgus gamybos ciklus, mažai tikėtina, kad gamyba netrukus padidės. Todėl šis teiginys turėjo būti atmestas.(60) Norvegijos jūros produktų gamintojų federacija ir asociacija užginčijo tai, kad upėtakių gamybos kiekis būtų padidėjęs arba toliau didėtų ateityje ir teigė, kad bendras biomasės kiekis ir žuvų kiekis 2008 m. balandžio mėn. buvo gerokai mažesnis lyginant su 2007 m. balandžio mėn. Šių teiginių nebuvo galima patikrinti, todėl juos teko atmesti.(61) Remiantis tuo, kas išdėstyta, daroma išvada, kad Norvegijoje pagaminamų didžiųjų vaivorykštinių upėtakių kiekis numatomoje ateityje turėtų padidėti.4. Suvartojimo Bendrijoje raida(62) Primenama, kad atliekant šį tyrimą nagrinėtas tik dempingas, todėl nėra tikslių duomenų apie Bendrijos pramonės gamybą arba per PTL Bendrijos rinkoje parduodamų didžiųjų vaivorykštinių upėtakių kiekį.(63) Tačiau keletas šaltinių patvirtino, kad tikimasi, jog pasaulinė žuvų produktų, įskaitant didžiuosius vaivorykštinius upėtakius, paklausa ateityje didės 5 % per metus. Tokia didėjimo tendencija taip pat galima ir Bendrijoje, nors nesitikima, kad paklausa Bendrijoje absorbuos visą papildomą Norvegijoje pagamintų didžiųjų vaivorykštinių upėtakių kiekį.(64) Atskleidus faktus Suomijos žuvų augintojų asociacija (toliau – FFFA) prieštaravo minėtai išvadai ir teigė, kad, nors tikimasi, kad pasaulinė žuvų paklausa didės, Norvegijos didžiųjų vaivorykštinių upėtakių paklausa Bendrijoje nedidės. FFFA taip pat teigė, kad bet kokia papildoma pasiūla būtų orientuota į naujas ir egzotines žuvų rūšis, o ne į upėtakius. Reikia paminėti, kad kaip nurodyta 63 konstatuojamojoje dalyje, keletas šaltinių nurodė didžiųjų vaivorykštinių upėtakių vartojimo padidėjimą; tai taip pat patvirtino kitos suinteresuotosios šalys, atstovaujančius keleto valstybių narių bei Norvegijos augintojus. Kadangi FFFA nepateikė jokios informacijos arba įrodymų, kurias būtų pagrindžiami jos teiginiai, jie turėjo būti atmesti.5. Eksporto į trečiąsias šalis kainų ir kiekio raida(65) Atlikus tyrimą nustatyta, kad Norvegijos pagrindinės eksporto rinkos yra Rusijoje, šiek tiek mažiau eksportuojama į Japoniją; pastarosioms rinkoms teko apie 57 % Norvegijos didžiųjų vaivorykštinių upėtakių eksporto, o į Bendriją 2007 m. buvo skirta tik apie 13 % eksporto. Apie 14 % Norvegijos didžiųjų vaivorykštinių upėtakių eksporto tais pačiais metais taip pat buvo skirta Ukrainai ir Taivanui.(66) Pasaulio rinkoje Norvegijos eksportas konkuruoja su Čilės eksportu; Čilė yra pagrindinė pasaulio rinkos dalyvė, jos gamybos ir eksporto kiekiai viršija Norvegijos kiekius.(67) Tačiau, dėl didėjančios paklausos Norvegijos eksportas į Rusiją ir Ukrainą per pastaruosius metus gerokai padidėjo, t. y. nuo 8 600 tonų 2002 m. iki 31 500 tonų 2007 m. Šią tendenciją patvirtina ir nauji statistiniai duomenys, pagal kuriuos į Rusiją papildomai eksportuojami dideli Čilės ir Norvegijos didžiųjų vaivorykštinių upėtakių kiekiai.(68) Kaip nurodyta 65 konstatuojamojoje dalyje, atlikus tyrimą nustatyta, kad Rusija tapo pagrindine Norvegijos gamintojų eksporto rinka. Be didelio eksporto į Rusiją kiekio padidėjimo 2007 m., taip pat pastebėta, kad vietoje šaldytų upėtakių vis daugiau parduodama šviežių upėtakių. Toks pokytis rodo Norvegijos gamintojų ketinimą patenkinti Rusijos klientų poreikius, kurie renkasi šviežius produktus; todėl pastebima, kad Norvegijos eksportuojantys gamintojai yra labai susidomėję didėjančia Rusijos rinka.(69) Norvegijos eksportas į Japoniją 2006–2007 m. sumažėjo, t. y. sumažėjo 39 % nuo 10 877 tonų iki 6 661 tonos. Kaip ir Rusijos atveju, Japonijos rinkoje Norvegijos importas konkuravo su Čilės importu. Čilė galėjo labai padidinti eksporto į Japoniją kiekius. Tačiau, siekiant padaryti galutines išvadas, reikia atsižvelgti į ilgesnį laikotarpį. Pagal Komisijos tarnybų turimus duomenis tokių išvadų daryti negalima.(70) Nustatyta, kad per PTL Norvegijos eksporto į trečiųjų šalių rinkas kainos buvo didesnės nei eksporto į Bendriją kainos (vidutiniškai 8,6 %). Tačiau, pagal po PTL buvusio laikotarpio statistinius duomenis mažėjančių kainų tendencija pastebima taip pat ir tradicinėse Norvegijos eksporto rinkose. Vidutinės Norvegijos eksporto į Rusiją kainos 2006–2007 m. svyravo nuo 34,70 NOK/kg iki 24,22 NOK/kg; tai geriausiai paaiškinama šaldytų upėtakių pakeitimu pigesniais šviežiais upėtakiais bei tarptautine konkurencija. Eksporto į Japoniją kainos kito panašiai – nuo vidutinės 33,26 NOK/kg 2006 m. iki 29,79 NOK/kg. Nepaisant šio sumažėjimo, eksporto į EB kainos 2007 m. vis tiek buvo vidutiniškai 4 % mažesnės už eksporto į Japoniją ir Rusiją kainas. Tokia tendencija buvo ir 2008 m. pradžioje.(71) Didėjant pasaulinei paklausai ir atsižvelgiant į pagrindinės besiplečiančios rinkos (Rusijos) patrauklumą (didesnės kainos) bei nuolat didėjančią paklausą kitose rinkose, kaip antai Ukrainoje ir Tolimųjų Rytų šalyse, kuriose Norvegijos kilmės didžiųjų vaivorykštinių upėtakių eksportas pastaraisiais metais didėjo, tikėtina, kad papildomi didžiųjų vaivorykštinių upėtakių kiekiai daugiausiai bus nukreipiami į šias rinkas ir jose absorbuojami.(72) Atskleidus faktus Bendrijos pramonė teigė, kad Norvegija turi daug šaldytų didžiųjų vaivorykštinių upėtakių atsargų, kurias reikėtų įvertinti atliekant galimų eksporto į Bendriją kiekių pokyčių tyrimą. Tačiau Bendrijos pramonė nepateikė jokių įrodymų, pagrindžiančių dideles atsargas. Todėl šis teiginys laikytas hipotetiniu. Tai pat pastebima, kad didžiausių Norvegijos didžiųjų vaivorykštinių upėtakių eksportuojančių gamintojų patalpose buvo surengti tikrinamieji vizitai ir tokių didelių atsargų nebuvo aptikta. Todėl šis argumentas buvo atmestas.(73) Bendrijos pramonė taip pat teigė, kad Rusijos didžiųjų vaivorykštinių upėtakių gamyba didėja, o Rusijos institucijos, siekdamos apsaugoti Rusijos didžiųjų vaivorykštinių upėtakių gamybą, ketina nustatyti papildomus muitus Norvegijos didiesiems vaivorykštiniams upėtakiams. Kiti didžiųjų vaivorykštinių upėtakių gamintojai teigė, kad Norvegijos didžiųjų vaivorykštinių upėtakių gamintojai buvo priklausomi nuo Rusijos rinkos ir jei patekimas į Rusijos rinką būtų ribojamas dėl rinkos nenuspėjamumo, dideli didžiųjų vaivorykštinių upėtakių kiekiai būtų nukreipiami į Bendriją.(74) Šie teiginiai taip pat nebuvo pagrįsti jokiais įrodymais ir buvo laikomi visiškai hipotetiniais. Todėl nebuvo jokio pagrindo manyti, kad Norvegijos eksporto patekimo į besiplečiančią Rusijos rinką galimybės sumažės. Taip pat pastebima, kad, kaip nurodyta 65 konstatuojamojoje dalyje, kitos trečiųjų šalių rinkos, kaip antai Ukraina ir Tolimieji Rytai, taip pat plečiasi ir kad eksportas iš Norvegijos į šias šalis padidėjo. Todėl argumentas, kad Norvegija yra visiškai priklausoma nuo eksporto į Rusiją turėjo būti atmestas.6. Eksporto į Bendriją kainų ir kiekio raida(75) Turimais pardavimo eksportui į Bendriją duomenimis, 2006–2007 m. vidutinės eksporto kainos pakito nuo vidutinės 4,02 EUR/kg kainos 2006 m. iki vidutinės 2,87 EUR/kg kainos 2007 m. Tačiau pagal statistinius duomenis nuo paskutinio 2007 m. ketvirčio iki 2008 m. pradžios ši tendencija nebesitęsė ir kainos nusistovėjo.(76) Kaip nurodyta 71 konstatuojamojoje dalyje minėtame tyrime, kalbant apie didėjančias rinkas, nepanašu, kad nustojus galioti priemonėms padidėję didžiųjų vaivorykštinių upėtakių gamybos kiekiai Norvegijoje bus visiškai nukreipti į Bendriją. Iš tiesų, paklausa didėja visame pasaulyje ir Norvegijos eksportas jau gerai įsitvirtino keletoje trečiųjų šalių rinkų bei tikėtina, kad ir toliau didės. Nepaisant konkurencijos su Čilės eksportu ir nors santykinai Norvegija prarado kai kurių rinkų dalį Čilei, jos eksportas į šias šalis absoliučiais dydžiais padidėjo ir atsižvelgiant į pasaulio rinkos padėtį, tikimasi, kad ir toliau didės.(77) Kalbant apie Bendrijos rinką, kaip minėta 63 konstatuojamojoje dalyje, didžiųjų vaivorykštinių upėtakių vartojimas greičiausiai didės ir todėl Bendrijos rinka galės absorbuoti padidėjusius importo kiekius, nepatirdama didesnio spaudimo dėl kainų. Taip pat pastebima, kad Norvegijos ir Čilės importo konkurencija yra stipri ne tik trečiųjų šalių rinkose, beit ir Bendrijos rinkoje. Todėl nėra jokių aiškių požymių, kad nustojus galioti priemonėms importo iš Norvegijos į Bendriją kiekiai iš tiesų labai padidės.(78) Atsižvelgiant į tikėtiną vartojimo padidėjimą bei minėtą į pasaulio rinkos padėtį negalima daryti išvados, kad egzistuoja perteklinės pasiūlos Bendrijos rinkoje pavojus, dėl kurio labai sumažėtų kainos.(79) Todėl padaryta išvada, kad, kalbant apie eksporto kainas ir gamybos kiekius, per PTL buvusi padėtis buvo ilgalaikio pobūdžio.(80) Atskleidus faktus, Bendrijos pramonė teigė, kad eksporto į Suomiją kainos per PTL ir po jo labai sumažėjo, o nuo 2007 m. didžiųjų vaivorykštinių upėtakių eksporto į Suomiją kaina buvo mažesnė už gamybos sąnaudas.(81) Pirmiausia reikia paminėti, kad Bendrijos pramonės apskaičiuotos Norvegijos pagamintų didžiųjų vaivorykštinių upėtakių sąnaudos buvo padidintos ir neatitiko realių patikrintų tirtų bendrovių auginimo ir gamybos sąnaudų. Kalbant apie eksporto kainų lygį ir nors Suomijos importas yra svarbi bendro Norvegijos eksporto į Bendriją dalis, dideli kiekiai taip pat yra eksportuojami į Švediją ir Daniją, kuriose vidutinė eksporto kaina buvo didesnė. Kadangi atliekant vertinimą reikėjo skaičiuoti visos Bendrijos mastu, reikėjo įvertinti vidutines eksporto kainas visose Bendrijos šalyse. Tuo remiantis patvirtinama 75 konstatuojamojoje dalyje nurodyta išvada, t. y. kad 2008 m. pradžioje eksporto kainos į visą Bendriją nusistovėjo.7. Išvada(82) Atlikus tyrimą nustatyta, kad dempingo skirtumas buvo de minimis lygio.(83) Atlikus tyrimą taip pat nustatyta, kad nagrinėjamojo produkto gamybos pajėgumas Norvegijoje greičiausiai didės. Tačiau taip pat buvo nustatyta, kad nors kai kurie papildomi kiekiai gali būti nukreipiami į Bendriją, dėl tikėtinai padidėjusio vartojimo didelė padidėjusių gamybos kiekių dalis greičiausiai bus absorbuojama kitose trečiųjų šalių rinkose. Labai tikėtina, kad suvartojimas Bendrijos rinkoje taip pat padidės ir todėl galimai didesnis importas bus absorbuojamas ir neturėtų būti perteklinės pasiūlos.(84) Be to, nors kainos Bendrijoje mažėjo, po PTL, kuomet kainos stabilizavosi, ši tendencija nebuvo pastebėta. Remiantis tuo, kas išdėstyta, t. y. didėjančiu vartojimu ir nesamu perteklinės pasiūlos pavojumi, nėra tikėtina, kad kainų spaudimas Bendrijoje padidės.(85) Todėl daroma išvada, kad aplinkybės, pagal kurias per PTL buvo apskaičiuoti dempingo skirtumai, yra ilgalaikio pobūdžio.(86) Todėl ši tarpinė peržiūra turėtų būti baigta, o galutinės antidempingo priemonės panaikintos.F. ATSKLEIDIMAS(87) Suinteresuotosioms šalims buvo praneša apie pagrindinius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis nuspręsta baigti šią tarpinę peržiūrą. Visoms šalims buvo suteikta galimybė pateikti pastabų. Tinkamais įrodymais pagrįstos pastabos buvo apsvarstytos ir į jas buvo atsižvelgta,PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:Vienintelis straipsnisTarybos reglamento (EB) Nr. 384/96 11 straipsnio 3 dalimi inicijuota importuojamiems Norvegijos kilmės šviežiems, atšaldytiems arba sušaldytiems, kaip sveikoms žuvims (su galvomis ir žiaunomis, išdarinėtiems, kurių kiekvieno masė didesnė kaip 1,2 kg, arba be galvų, be žiaunų ir išdarinėtiems, kurių kiekvieno masė didesnė kaip 1 kg) arba filė (kurių kiekvieno masė didesnė kaip 0,4 kg) didiesiems vaivorykštiniams upėtakiams ( Oncorhynchus Mykiss ), kurių KN kodai šiuo metu yra 0302 11 20, 0303 21 20, 0304 19 15 ir 0304 29 15, taikomų antidempingo priemonių dalinė tarpinė peržiūra baigiama, o galiojančios importuojamiems Norvegijos kilmės produktams taikomos priemonės panaikinamos.Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta Briuselyje [...]Tarybos varduPirmininkas […] [1] OL L 56, 1996 3 6, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2117/2005 (OL L 340, 2005 12 23, p. 17).[2] OL L 72, 2004 3 11, p. 23[3] OL C 109, 2007 5 15, p. 23.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52008PC0324

Pasiūlymas Tarybos reglamentas dėl žuvininkystės išteklių apsaugos taikant technines priemones {SEC(2008)1977} {SEC(2008)1978}  /* KOM/2008/0324 galutinis - CNS 2008/0112 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 4.6.2008KOM(2008) 324 galutinis2008/0112 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASdėl žuvininkystės išteklių apsaugos taikant technines priemones(pateikta Komisijos) {SEC(2008)1977}{SEC(2008)1978}AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1) Pasiūlymo aplinkybės-  Pasiūlymo pagrindas ir tikslaiŠiuo pasiūlymu siekiama supaprastinti dabartinę reguliavimo sistemą, susijusią su žuvininkystės išteklių apsauga taikant technines priemones, pakeičiant:– 1998 m. kovo mėn. 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 850/98 dėl žuvininkystės išteklių apsaugos, taikant technines priemones jūrų gyvūnų jaunikliams apsaugoti[1].– 2000 m. lapkričio 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2549/2000, nustatantį papildomas technines priemones menkių ištekliams atstatyti Airijos jūroje (ICES VIIa sektorius)[2].Tarybos reglamente (EB) Nr. 850/98 nustatytos šiuo metu Bendrijos vandenims, išskyrus Baltijos, Juodąją ir Viduržemio jūras, taikomos sąlygos, susijusios su techninėmis priemonėmis žuvų ištekliams išsaugoti apsaugant jūrų gyvūnų jauniklius. Šiose techninėse priemonėse apibrėžiamas tinklinio audeklo akies dydis ir kitos žvejybos įrankių konstrukcijos ypatybės, laikotarpiai, kuriais draudžiama žvejoti tam tikrais būdais arba kuriais tokia žvejyba ribojama, bei geografiniai rajonai, kuriuose draudžiama žvejoti tam tikrais būdais arba kuriais tokia žvejyba ribojama, ir mažiausi iškrauti leidžiamų jūrų gyvūnų dydžiai.Vykdant 2002 m. bendrosios žuvininkystės politikos reformą, Komisija ir Taryba sutarė laipsniškai įgyvendinti Bendrijai svarbių žuvininkystės išteklių atkūrimo, valdymo ir ilgalaikius planus. Buvo parengti tokie planai, skirti daugumai Bendrijos vandenų menkių išteklių, dviem jūrinių lydekų ištekliams, dviem omarų ( Nephrops ) ištekliams, dviem jūrų liežuvių ištekliams ir Šiaurės jūros plekšnių bei jūrų liežuvių ištekliams, kuriuose iš dalies pakeičiamos ir (arba) papildomos Reglamente (EB) Nr. 850/98 nustatytos sąlygos.Be to, Reglamentas (EB) Nr. 850/98 buvo iš dalies keistas dešimčia reglamentų, nebūtinai susijusių su ilgalaikiais planais.Visas šias persvarstytas sąlygas būtina įtraukti į išsamų techninių priemonių paketą. Šiuo techninių priemonių paketu ketinama pasiekti daug tikslų. Svarbiausias – žuvų jauniklių apsauga, ir nemaža šių priemonių dalis skirta jų sugavimui apriboti, pavyzdžiui, taikant žvejybos įrankių selektyvumo gerinimo priemones arba nustatant tam tikrus žvejybos draudimo laikotarpius ir (arba) rajonus. Kitomis priemonėmis siekiama apsaugoti tam tikras rūšis arba ekosistemas ribojant žvejybos pastangą, pavyzdžiui, uždarant žvejybos rajonus. Priimant atitinkamas technines priemones atsižvelgiama ir į būtinybę sumažinti į jūrą išmetamų žuvų kiekį.Be to, techninės priemonės turėtų derėti su ta aplinkybe, kad 2004 m. liepos 19 d. Tarybos sprendimu, įsteigiančiu regionines patariamąsias tarybas pagal Bendrąją žuvininkystės politiką[3], įsteigiamos regioninės patariamosios tarybos (RPT). Reikia nustatyti pusiausvyrą tarp priemonių, kurios apskritai taikomos visuose rajonuose, ir priemonių, kurios taikomos konkrečiuose regioninių patariamųjų tarybų (RPT) rajonuose, arba Prancūzijos suverenitetui ar jurisdikcijai priklausančiuose Prancūzijos Gajanos, Martinikos, Gvadalupės ir Rejunjono departamentų priekrantės vandenyse.Todėl siūlomo reglamento forma – EB sutarties 37 straipsniu pagrįstas Tarybos reglamentas, apimantis visas bendras nuolatines priemones, skirtas visiems rajonams, t. y. pagrindinius principus. Taigi kiekviename RPT rajone arba Prancūzijos suverenitetui ar jurisdikcijai priklausančiuose Prancūzijos Gajanos, Martinikos, Gvadalupės ir Rejunjono departamentų priekrantės vandenyse taikomos priemonės (t. y. išimtinai techniniai regioninio pobūdžio aspektai) turėtų vėliau būti įgyvendinamos atskirais Komisijos reglamentais laikantis vadybos komiteto procedūros, remiantis Tarybos reglamentu.Kalbant apie procedūrą ir laiką, šio būdo sąlyga – kad Tarybos reglamentas būtų priimtas prieš tai, kai galės būti priimami regioniniai Komisijos reglamentai.Bendrosios aplinkybės2004 m. birželio mėn. pirmininkaujančios Airijos iniciatyva Komisija pateikė Tarybai ir Europos Parlamentui komunikatą „Aplinką tausojančių žvejybos būdų skatinimas: techninių apsaugos priemonių vaidmuo“[4]. Vėliau, 2004 m. birželio 21 d., Taryba priėmė išvadas, kuriose ji paprašė Komisijos pateikti naują pasiūlymą dėl techninių priemonių Atlanto vandenynui, kuriuo būtų pakeistas 1998 m. kovo 30 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 850/98 dėl žuvininkystės išteklių apsaugos, taikant technines priemones jūrų gyvūnų jaunikliams apsaugoti[5].Bendrosios žuvininkystės politikos tobulinimo ir supaprastinimo veiksmų plane 2006–2008 metams[6] (toliau – veiksmų planas) nustatyta, kad pirmiausia, pasitarus su valstybėmis narėmis ir sektoriaus atstovais, turi būti supaprastinti teisės aktai, susiję su žuvų išteklių apsaugos priemonėmis taikant technines jūrų gyvūnų jauniklių apsaugos priemones, kurios šiuo metu yra išdėstytos Reglamente (EB) Nr. 850/98.Supaprastinimas yra vienas iš pagrindinių siūlomo reglamento tikslų; juo atsižvelgiama į Tarybos, Europos Parlamento, Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto ir suinteresuotųjų šalių (Žuvininkystės ir akvakultūros patariamojo komiteto (ŽAPK) ir RPT) atsaką į veiksmų planą.Remdamasi neoficialiu būsimų techninių priemonių Atlanto vandenyne dokumentu, Komisija 2006 m. pasikonsultavo su atitinkamomis RPT[7], o 2005 m. rugsėjo mėn. – su ŽAPK.Šiuo pasiūlymu nesiekiama pakeisti techninių apsaugos priemonių užmojo platumo, pavyzdžiui, pastebimai pereinant prie didesnių tinklinio audeklo akių. Nors Komisija ir mano, kad žvejybos, ypač giliavandenių žuvų žvejybos, tausumui užtikrinti reikia smarkiai padidinti žvejybos įrankių selektyvumą, pirmiausia reikia sukurti naujas paprastesnes ir aiškesnes taisykles. Po to selektyvumas bus gerinamas laipsniškai, vėliau darant šių taisyklių pakeitimus, kartu gerėjant bendrai Bendrijos žuvų išteklių apsaugos būklei, o to turi būti siekiama įgyvendinant kitus apsaugos politikos elementus, pavyzdžiui, daugiamečius planus.Visos nuostatos turi būti paprastos, suprantamos ir kontroliuojamos ir turėti teigiamo poveikio rūšių ir jūrų buveinių apsaugai arba į jūrą išmetamų žuvų kiekio mažinimui.Šis pasiūlymas taikomas verslinei ir pramoginei žvejybai visuose Europos vandenyse, išskyrus Viduržemio, Baltijos ir Juodąją jūras, ir toli migruojančių žuvų išteklių žvejybai visuose vandenyse, kuriai taikomos specialios taisyklės. Daugelis dabartinių techninių priemonių, įtrauktų į įvairius Atlanto vandenynui ir Šiaurės jūrai skirtus Bendrijos reglamentus, bus sujungtos, nors keletas priemonių, šiuo metu įtrauktų į skirtingus reglamentus, ir tebebus atskiros[8].Derinimas ir (arba) regionavimasKomisija mano, kad pirmenybė turėtų teikiama regioniniam metodui, nes tada suinteresuotosios šalys bus labiau linkusios įsitraukti į šį procesą. Suinteresuotųjų šalių dalyvavimas yra itin svarbus dėl to, kad bus įsipareigota vykdyti priemones ir užtikrinta didesnė priimtų priemonių laikymosi tikimybė. Toks regionavimas nereikštų, kad techninės priemonės dar kartą nacionalizuojamos.Šis reglamentas nepakeis Bendrijos ir valstybių narių kompetencijų pusiausvyros, kaip nustatyta Tarybos reglamente (EB) Nr. 2371/2002.Pagrindiniai principai ir techninės ar regioninės taisyklėsSiūlomame Tarybos reglamente dėmesys sutelkiamas į priemones, kurios, kaip tikimasi, bus nuolatinės. Tačiau jame dar būtų nustatytos procedūros, taikytinos įgyvendinant priemones, kurios, kaip tikimasi, būtų plėtojamos gana greitai, ir priemones, kurios yra labai techninio pobūdžio. Dėl pastarųjų reglamente turėtų būti remiamas naujų taisyklių priėmimas taikant komitologijos procedūrą. Šiuo principu siekiama atsižvelgti į valstybių narių susirūpinimą, susijusį su kasmetiniame BSLK ir kvotų reglamente numatytų tarpinių techninių priemonių sumažinimu arba panaikinimu, kartu atsižvelgiant į tai, kad techninės priemonės labai dažnai turi būti taikomos skubiai.VertinimasVisų valstybių narių, Europos Parlamento ir suinteresuotųjų šalių bendras prioritetas – būtinybė įvertinti techninių priemonių padarinius prieš jas įgyvendinant ir įgyvendinus. Daugelio Reglamento (EB) Nr. 850/98 nuostatų veiksmingumas niekada nebuvo įvertintas, ir šios priemonės tebegaliojo nepaisant jų reikšmės apsaugai.Esminis principas bus tas, kad šiame reglamente numatytos priemonės turėtų būti po kurio laiko įvertintos, kad būtų iš naujo nustatytas jų reikalingumas. Kitas pagrindinis principas bus tas, kad, siūlant naujas ir svarbias priemones (pavyzdžiui, nemažai padidinti tinklinio audeklo akis), Komisija, jei bus galima remiantis turimais duomenimis, iš anksto įvertins jų galimą poveikį.-  Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatosTarybos reglamentas (EB) Nr. 850/98 ir vėlesni pakeitimai.Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2549/2000.-  Derėjimas su kitomis Europos Sąjungos politikos sritimis ir tikslaisPasiūlymas padės siekti BŽP tikslų.2) Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis ir poveikio vertinimas-  Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimisKomisijos tarnybos konsultacijoms su suinteresuotosiomis šalimis parengė du neoficialius dokumentus, kuriuose išdėstyti Komisijos ketinimai, susiję su Reglamento (EB) Nr. 850/98 persvarstymu, kodifikavimu ir supaprastinimu. Šis pasiūlymas pagrįstas keliomis konsultacijomis su valstybėmis narėmis ir suinteresuotųjų šalių atstovais Šiaurės jūros RPT, Šiaurės vakarų vandenų RPT ir Pietvakarių vandenų RPT.Konsultacijose dalyvavusios šalys iš esmės sutarė, kad būtinas supaprastinimas ir suderinimas, bet kartu ir kad būtina atsižvelgti į žuvininkystės sektoriaus regioninius ypatumus bei žuvininkyste pagrįstą metodą ir į vieną reglamentą įtraukti visas technines priemones. Be to, buvo reikalaujama pateikti nuostatų paaiškinimus ir pabrėžta būtinybė gerinti dugninio tralavimo įrangos selektyvumą. Į visas šias pastabas pasiūlyme atsižvelgta.Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimasŽuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komitetas (ŽMTEK) pateikė rekomendaciją dėl žvejybos draudimo rajonų[9] ir dėl pagrindinių veiksnių poveikio tralo maišo selektyvumui[10]. Laikydamiesi ES ir Norvegijos dvišalio žuvininkystės susitarimo, susitiko žvejybos įrankių technologijų ekspertai, kad aptartų selektyvumą Šiaurės jūroje[11].Atsižvelgta į TJTT–MŽŪO žuvų technologijų ir elgesio darbo grupės (ŽTEDG) ataskaitą dėl techninėms priemonėms skirtų ES reglamentų[12].2007 m. liepos 3 d. Briuselyje įvyko ekspertų susitikimas su techninių priemonių tinklo kūrėjais.Poveikio vertinimasKomisija atliko pasiūlymo poveikio vertinimą, po kurio buvo parengta ataskaita, paskelbta Europos Komisijos Žuvininkystės ir jūrų reikalų generalinio direktorato interneto svetainėje.Pagrindinis naujo pasiūlyto reglamento tikslas yra supaprastinimas. Konkretūs veiklos tikslai yra šie:-  visas persvarstytas sąlygas ir pakeitimus įtraukti į išsamų techninių priemonių paketą, kuris būtų lengvai suprantamas, kontroliuojamas ir kurio vykdymas būtų lengvai užtikrinamas;-  nustatyti pusiausvyrą tarp priemonių, kurios bendrai taikomos visuose rajonuose, ir priemonių, kurios taikomos konkrečiuose regioninių patariamųjų tarybų (RPT) rajonuose.Šiuo pasiūlymu siekiama ne smarkiai pakeisti susijusių teisės aktų turinį, o jų metodą, todėl galimas socialinis ir ekonominis poveikis bei poveikis aplinkai yra nedidelis.Poveikio vertinimo ataskaitoje apsvarstytos toliau nurodytos galimybės, o pasiūlyme pasirinkta trečioje įtraukoje nurodyta galimybė:– „ Status quo “ galimybė: šis modelis reiškia, kad šiame etape nesiimama jokių ypatingų priemonių Atlanto vandenynui ir Šiaurės jūrai skirtiems techninių priemonių teisės aktams supaprastinti arba pakeisti, o toliau taikoma dabartinė žuvininkystės valdymo forma. Ši galimybė jau buvo apsvarstyta Taryboje, ir Taryba priėjo prie išvados, kad būtinas naujas pasiūlymas, ir paragino Komisiją, kad ši, pasitarusi su suinteresuotosiomis šalimis, pasiūlytų naują techninių apsaugos priemonių reglamentą.– „Tik supaprastinimo“ galimybė: įgyvendinus šią galimybę būtų supaprastintos ir visiems vienodai, neatsižvelgiant į regioninius ar kitus konkrečius aspektus, suderintos techninės priemonės. Priemonių nederinimas su konkrečiais vietos poreikiais ir principo „iš apačios į viršų“ nesilaikymas nepadėtų padidinti techninių priemonių veiksmingumo. Pasiūlymas, kuriuo neskatinami labiau aplinką tausojantys žvejybos būdai, t. y. išmetimo į jūrą mažinimo politika, prieštarautų 2006–2008 m. Komisijos veiksmų planui dėl BŽP tobulinimo. Dėl šios priežasties ši galimybė buvo nuo pat pradžių atmesta ir toliau nenagrinėta.– „Supaprastinimo ir regionavimo“ galimybė: ja siūlomas naujas teisės aktų paketas, kuris ne tik supaprastintų dabartines sudėtingas taisykles, bet ir apimtų konkrečias nuostatas dėl kiekvieno RPT rajono, kuriomis atsižvelgiama į regioninius skirtumus. Toks teisės aktų pasiūlymas yra atsakas į Tarybos prašymą persvarstyti techninių priemonių taisykles, siekiant jas supaprastinti ir priimti labiau regioninį metodą, kad jos būtų veiksmingesnės. Bus pasiūlytas išsamus ir nuoseklus paketas, kuriame bus išlaikyta tinkama pusiausvyra tarp priemonių, kurios bendrai taikomos visuose rajonuose, ir priemonių, kurios taikomos lokalizuotuose RPT rajonuose, būtent vienas Tarybos pagrindų reglamentas, kuriame bus numatyti bendrieji principai ir nuostatos, ir papildomi Komisijos reglamentai, kuriuose bus numatytos konkrečios techninės taisyklės, skirtos kiekvienam RPT rajonui. Toks techninių priemonių persvarstymas atitiks 2006–2008 m. Komisijos veiksmų planą dėl BŽP tobulinimo ir supaprastinimo.3) Teisiniai pasiūlymo aspektai-  Siūlomų veiksmų santraukaTarybos reglamento (EB) Nr. 850/98 pakeitimas ir panaikinimas ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2549/2000 panaikinimas.-  Teisinis pagrindasEB sutarties 37 straipsnis-  Subsidiarumo principasŠis pasiūlymas patenka į BŽP taikymo sritį, todėl priklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas.-  Proporcingumo principasPagal 2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal Bendrąją žuvininkystės politiką[13] 2 straipsnio 1 dalį BŽP turi garantuoti gyvųjų vandens išteklių naudojimą, užtikrinantį tausojančias ekonomines, aplinkos ir socialines sąlygas. Tuo tikslu Bendrija turi taikyti atsargumo principą įgyvendindama priemones, skirtas apsaugoti ir išsaugoti gyvuosius vandens išteklius, sudaryti sąlygas tausojančiam jų naudojimui ir mažinti žvejybos veiklos poveikį jūrų ekosistemoms.Pagal Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 4 straipsnio 1 dalį tam, kad pasiektų minėtą tikslą, Taryba nustato Bendrijos priemones, reglamentuojančias galimybę naudotis vandenimis bei ištekliais ir vykdyti tausojančią žvejybą.Be to, Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 4 straipsnio 2 dalies g punkte nustatyta, kad šios priemonės visų pirma gali apimti kiekvienam ištekliui ar išteklių grupėms skirtas priemones, taikomas ribojant išžvejojamą žuvų populiacijos dalį ir žvejybos veiklos poveikį aplinkai, priimant technines priemones.Šis pasiūlymas padės siekti BŽP tikslų, todėl laikoma, kad jis atitinka proporcingumo principą.-  Pasirinkta priemonėSiūloma priemonė – Tarybos reglamentasKitos priemonės nebūtų tinkamos dėl šių priežasčių: pasiūlymas susijęs su Tarybos reglamento pakeitimu ir panaikinimu.4) Poveikis biudžetuiPasiūlymas neturi poveikio Bendrijos biudžetui.2008/0112 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASdėl žuvininkystės išteklių apsaugos taikant technines priemonesEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 37 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[14],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[15],atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[16],atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę[17],kadangi:(1) Reglamentu (EB) Nr. 850/98[18] nustatytos tam tikros techninės priemonės, skirtos žuvininkystės ištekliams apsaugoti.(2) Taryba 2004 m. birželio mėn. išvadose dėl labiau aplinką tausojančių žvejybos metodų skatinimo rekomendavo persvarstyti Atlanto vandenynui ir Šiaurės jūrai skirtas technines priemones, siekiant jas supaprastinti ir atsižvelgti į regionų ypatumus. Taryba paragino Komisiją pasitarus su sektoriumi pateikti supaprastintą techninių priemonių pasiūlymą.(3) 2004 m. birželio mėn. komunikate[19] Komisija pasiūlė, kaip Bendrija galėtų toliau skatinti aplinką tausojančių žvejybos metodų taikymą, visų pirma naudojant technines apsaugos priemones ir kartu atsižvelgiant į būtinybę nustatyti ekologinių bei ekonominių tikslų pusiausvyrą. Reikėtų atsižvelgti į tokių žvejybos metodų taikymą.(4) 2006 m. balandžio mėn. Taryba patvirtino Komisijos veiksmų planą dėl Bendrijos teisės aktų supaprastinimo. Atsižvelgiant į šio veiksmų plano išvadas, visas po įvairius reglamentus išsklaidytas technines priemones, įskaitant metinį reglamentą dėl tam tikrų išteklių žvejybos galimybių ir atkūrimo planų, reikėtų sudėti į vieną reglamentą.(5) Šiame reglamente turėtų būti nustatytos techninės priemonės šiaurės rytų Atlanto, rytų vidurio Atlanto bei Prancūzijos Gajanos, Martinikos, Gvadalupės ir Rejunjono departamentų priekrantės vandenims, priklausantiems tik Prancūzijos suverenitetui ar jurisdikcijai, nes techninės priemonės Baltijos ir Viduržemio jūroms yra nustatytos atitinkamai 2005 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 2187/2005 dėl žuvų išteklių apsaugos techninėmis priemonėmis Baltijos jūroje, Beltų ir Zundo sąsiauriuose, iš dalies keičiančiame Reglamentą (EB) Nr. 1434/98 ir panaikinančiame Reglamentą (EB) Nr. 88/98[20], ir 2006 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1967/2006 dėl žuvų išteklių tausojančio naudojimo Viduržemio jūroje valdymo priemonių, iš dalies keičiančiame Reglamentą (EEB) Nr. 2847/93 ir panaikinančiame Reglamentą (EB) Nr. 1626/94[21].(6) Technines priemones reikėtų derinti atsižvelgiant į 2002 m. priimtą naują bendrąją žuvininkystės politiką, ypač į regioninių patariamųjų tarybų (RPT) įsteigimą 2004 m. liepos 19 d. Tarybos sprendimu, įsteigiančiu regionines patariamąsias tarybas[22], ir į aplinkos klausimus, pavyzdžiui, jūrų buveinių apsaugą ir į jūrą išmetamų žuvų kiekio mažinimą.(7) Reikia nustatyti techninių apsaugos priemonių derinimo su žvejybos įvairove ir būtinybės sukurti vienodas taisykles, kurias būtų lengva taikyti, pusiausvyrą, taip pat ir priemonių, kurios paprastai taikomos visuose rajonuose, ir priemonių, taikomų konkrečiuose regionuose, kurie apibrėžiami kaip regioninių patariamųjų tarybų (RPT) rajonai, pusiausvyrą.(8) Sutarties 174 straipsnyje nustatytas principas, kad į visas Bendrijos priemones turi būti įtraukti aplinkos apsaugos reikalavimai, ypač atsižvelgiant į atsargumo principą.(9) Turėtų būti ir toliau vykdomas įsipareigojimas kurti nežalingą žvejybos praktiką, kaip rekomenduota 2002 m. Johanesburge vykusiame Pasaulio viršūnių susitikime tvaraus vystymosi klausimais.(10) Šiame reglamente numatytas priemones po tam tikro laiko reikėtų įvertinti, kad būtų galima dar kartą nustatyti jų veiksmingumą ir pagrįstumą.(11) Direktyvoje 92/43/EB Taryba nustatė natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos priemones. Kai kurios jūrų gyvūnų rūšys, kurioms taikomas šis reglamentas, saugomos pagal tos direktyvos reikalavimus.(12) Siekiant užtikrinti jūrų biologinių išteklių apsaugą ir subalansuotą žuvininkystės išteklių naudojimą, naudingą žvejams ir vartotojams, reikėtų nustatyti technines apsaugos priemones, nurodant inter alia tinklinio audeklo akių dydžius ir jų derinius, tinkamus tam tikrų rūšių žuvų žvejybai, ir kitas žvejybos įrankių ypatybes, mažiausius jūrų gyvūnų dydžius ir žvejybos apribojimus tam tikruose rajonuose ir tam tikrais įrankiais bei įranga.(13) Reikėtų apibrėžti jūrų gyvūnų dydžio matavimo būdą.(14) Kad nebūtų trukdoma moksliniams tyrimams, dirbtiniam išteklių atkūrimui arba perkėlimui, šis reglamentas neturėtų būti taikomas operacijoms, kurių gali tekti imtis vykdant šią veiklą.(15) Viršijęs didžiausią leidžiamą priegaudą, laivas turi nedelsdamas vykti į kitą rajoną.(16) Reikėtų nustatyti tam tikrų pasyviųjų žvejybos įrankių matmenis, panardinimo trukmę ir gylį.(17) Jei apsaugai gresia didelis pavojus, Komisijai ir valstybėms narėms turėtų būti leidžiama imtis atitinkamų laikinųjų priemonių, įgyvendintinų nedelsiant.(18) Gali būti ir toliau taikomos senos vien vietinio pobūdžio papildomos nacionalinės priemonės arba priimtos naujos tokios priemonės, atitinkančios bendrąją žuvininkystės politiką.(19) Remiantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu 1999/468/EB, nustatančiu Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką[23], reikėtų priimti šiam reglamentui įgyvendinti būtinas priemones, įskaitant specialias kiekvienam regioninės patariamosios tarybos rajonui taikomas nuostatas.(20) Atsižvelgiant į padarytinų taisyklių pakeitimų skaičių ir apimtį, Reglamentą (EB) Nr. 850/98 reikėtų panaikinti ir pakeisti nauju tekstu,PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:I SKYRIUSTAIKYMO SRITIS IR APIBRĖŽTYS1 straipsnisTaikymo sritisŠis reglamentas taikomas:a) žuvininkystės išteklių žvejybai, laikymui laivuose, perkrovimui ir iškrovimui, kai tokia veikla vykdoma:i) Bendrijos vandenyse, esančiuose 2 straipsnyje nurodytose žvejybos zonose ir vandenyse;ii) Bendrijos žvejybos laivais ne Bendrijos vandenyse, esančiuose 2 straipsnio 1 dalyje nurodytose žvejybos zonose;iii) valstybių narių piliečių ne Bendrijos vandenyse, esančiuose 2 straipsnio 1 dalyje nurodytose žvejybos zonose, nepažeidžiant pirminės vėliavos valstybės atsakomybės;b) žuvininkystės produktų, sužvejotų 2 straipsnyje nurodytose žvejybos zonose ir vandenyse, sandėliavimui, pardavimui, demonstravimui ar siūlymui parduoti;c) kiek tai susiję su 4 straipsnio nuostatomis, žuvininkystės produktų, sužvejotų už 2 straipsnyje nurodytų žvejybos zonų ir vandenų ribų arba trečiųjų šalių žvejybos laivais sužvejotų bet kur, importui.2 straipsnisŽvejybos zonų apibrėžtys1. Šis reglamentas taikomas toliau nurodytoms žvejybos zonoms, jei jos priklauso vienam iš Sprendimo Nr. 585/2004/EB 2 straipsnio 1 dalies c–f punktuose nurodytų rajonų:a) ICES (Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos) zonoms, apibrėžtoms Reglamente (EEB) Nr. 3880/91[24];b) CECAF (rytų vidurio Atlantas arba MŽŪO 34 pagrindinė žvejybos zona) zonoms 34.1.1, 34.1.2 ir 34.2.0 (vandenys apie Madeiros ir Kanarų salas), apibrėžtoms Tarybos reglamente (EB) Nr. 2597/95[25].2. Šis reglamentas taikomas Prancūzijos Gajanos, Martinikos, Gvadalupės ir Rejunjono departamentų priekrantės vandenims, priklausantiems Prancūzijos suverenitetui ar jurisdikcijai.3 straipsnisKitos apibrėžtysŠiame reglamente, be Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 3 straipsnyje nustatytų terminų, dar vartojami šių apibrėžčių terminai:a) Tralas – vienu ar daugiau žvejybos laivų aktyviai velkamas žvejybos įrankis, sudarytas iš tinklo, turinčio kūgio arba piramidės formos korpusą, (tralo korpusas) ir kuris yra uždaras užpakalinėje tralo maišo dalyje.b) Sijinis tralas – dugninis tralas, kurio tinklo angą laiko horizontaliai atidarytą sija.c) Daniškas velkamasis tinklas – iš laivo dviem ilgais lynais (ilgieji lynai tinklui vilkti) valdomas apsupamasis arba velkamasis žvejybos įrankis, kuriuo žuvys suvaromos prie gaubiamojo tinklo angos. Įrankis, sudarytas iš tinklo, kuris dydžiu ir konstrukcija panašus į dugninį tralą, turi du ilgus sparnus, korpusą ir maišą (tralo maišas).d) Velkamieji žvejybos įrankiai – tralai, daniški velkamieji tinklai ir panašūs žvejybos įrankiai, sudaryti iš kūgio arba piramidės formos korpuso ir uždari užpakalinėje tralo maišo dalyje arba turintys du ilgus sparnus, korpusą ir maišą (tralo maišas), kurie aktyviai judinami vandenyje.e) Tralo maišas – 8 paskutiniai velkamojo žvejybos įrankio metrai, matuojant nuo tralo maišo raiščio, kai tinklinio audeklo akių dydis yra 80 mm arba daugiau, ir 20 paskutinių velkamojo žvejybos įrankio metrų, matuojant nuo tralo maišo raiščio, kai tinklinio audeklo akių dydis – mažiau kaip 80 mm.f) Stiprinamasis maišas – visiškai tralo maišą apjuosiantis cilindro formos tinklinio audeklo gabalas, kurį prie tralo maišo galima pritvirtinti tam tikrais intervalais. Jo matmenys (ilgio ir pločio) turi būti tokie patys, kaip tos tralo maišo dalies, prie kurios jis pritvirtintas, arba didesni.g) Skersinė virvė – virvės gabalas, apjuosiantis tralo maišą ar stiprinamąjį maišą ir pritvirtintas prie jo.h) Iškėlimo virvė – aplink tralo maišą arba stiprinamąjį maišą, jeigu toks yra, apjuosta ir prie jo maišo kilpomis arba žiedais pritvirtinta virvė.i) Žiauninis tinklas – iš vieno tinklinio audeklo gabalo sudarytas tinklas, kurį vandenyje vertikaliai išlaiko plūdės ir pasvarai. Gyvieji vandens ištekliai juo sugaunami jiems įsipainiojus į tinklą arba sulaikomi tinklo akimis.j) Sieninis tinklas – žvejybos įrankis, sudarytas iš dviejų ar daugiau tinklinio audeklo gabalų, kurie kartu lygiagrečiai pritvirtinti prie vienos tinklo pavaros.k) Panardinimo trukmė – laikotarpis nuo tinklų pastatymo į vandenį iki visiško jų ištraukimo į žvejybos laivą.l) Pakrantės valstybė narė – valstybė narė, kurios suverenumui arba jurisdikcijai priklauso vandenys, kuriuose vykdomos žvejybos operacijos.II SKYRIUSVISIEMS RAJONAMS TAIKOMOS BENDROS NUOLATINĖS PRIEMONĖS1 skirsnisMAžIAUSIAS IšKRAUNAMų žUVų DYDIS4 straipsnisMažiausias iškraunamų gyvųjų vandens išteklių dydis1. Gyvieji vandens ištekliai laikomi esančiais neverslinio dydžio, jei jie yra mažesni už I priede atitinkamai rūšiai nurodytą mažiausią iškrauti leidžiamų žuvų dydį.2. Neverslinio dydžio gyvieji vandens ištekliai nelaikomi laive, neperkraunami, neiškraunami, nevežami, nesandėliuojami, neparduodami, nepateikiami arba nesiūlomi parduoti, o nedelsiant grąžinami į jūrą.3. Nukrypstant nuo šio straipsnio 2 dalies, neverslinio dydžio sardinės, ančiuviai, skumbrės arba stauridės, sužvejotos naudoti kaip gyvas jaukas, gali būti laikomos laive, jeigu jos laikomos gyvos.4. Jūros gyvūno dydis matuojamas laikantis II priedo nuostatų.2 SKIRSNISŽVEJYBOS įRANKIAI5 straipsnisVieno tinklo taisyklėŽvejybos reiso metu draudžiama laive laikyti daugiau kaip vieno akių dydžio intervalo tinklų derinį.6 straipsnisVelkamieji žvejybos įrankiai1. Nenaudotinos jokios priemonės, galinčios viršutinėje tralo maišo dalyje užkimšti akį arba kitaip sumažinti jos matmenis.2. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies, leidžiama:a) žvejojant velkamaisiais žvejybos įrankiais, kurių tinklinio audeklo akys yra mažesnės nei 80 mm, prie išorinės tralo maišo pusės pritvirtinti stiprinamąjį maišą. Stiprinamojo maišo akys turi būti ne mažiau kaip du kartus didesnės už tralo maišo akis;b) prie bet kurios išorinės tralo maišo dalies pritvirtinti jutiklį, skirtą sugautų žuvų kiekiui matuoti;c) prie tralo maišo išorinės pusės pritvirtinti skersines virves ir iškėlimo virvę;d) prie abiejų tralo maišo šoninių kraštų pritvirtinti plūdes.3. Draudžiama naudoti:a) bet kokį tralo maišą, kurio tinklinio audeklo vienodo dydžio akių skaičius bet kurioje tralo maišo apskritimo ilgio vietoje didėja nuo priekinio iki galinio krašto. Šis draudimas netaikomas tralo maišo daliai, prie kurios pritvirtintas leidžiamas selektyvusis įtaisas;b) bet kokį tralo maišą, kurio tinklinio audeklo akys yra 80 mm arba didesnės, visos akys nėra ketursienės ir kurio akių kraštinės nėra maždaug vienodo ilgio;c) bet kokį tralo maišą, kurio viršutinės pusės ilgis ją įtempus nėra apytikriai toks pats, kaip apatinės pusės ilgis, ją įtempus;d) bet kokį velkamąjį žvejybos įrankį, kurio tinklinio audeklo akis yra 80 mm arba didesnė ir kuriame yra daugiau kaip 100 nesutrauktų akių ir mažiau kaip 40 nesutrauktų akių bet kurioje tralo maišo apskritimo ilgio vietoje, išskyrus sujungimo vietą ir kraštus;e) bet kokį tralo maišą, kurio akys yra 80 mm arba didesnės ir kuris nėra pagamintas iš:i) viengubos gijos tinklinės medžiagos, kurios kiekviena gija ne storesnė kaip 8 mm; arbaii) iš dvigubos gijos tinklinės medžiagos, kurios kiekviena gija ne storesnė kaip 5 mm.4. Nukrypstant nuo šio straipsnio 2 dalies a punkto ir 3 dalies b, d ir e punktų, žvejojant ICES VIII, IX ir X zonose, 80 mm akys pakeičiamos 60 mm akimis.7 straipsnisSijiniai tralai1. Draudžiama naudoti arba laikyti laive bet kokius sijinius tinklus, kurių tinklinio audeklo akys mažesnės kaip 120 mm ir 80 mm arba didesnės, nebent visą viršutinę tokio tinklo priekinės dalies pusę sudarytų tinklinės medžiagos sekcija, kurioje nė viena atskira akis nėra mažesnė kaip 180 mm. Sekcijos ilgis yra lygus pusės sijos ilgiui arba už jį didesnis. Sekcija tvirtinama tiesiai prie viršutinės tinklavirvės arba prie ne daugiau kaip trijų eilių bet kokio akių dydžio tinklinės medžiagos, tiesiogiai pritvirtintos prie viršutinės tinklavirvės.2. Draudžiama naudoti arba laikyti laive bet kokį sijinį tralą, kurio sijos ilgis yra didesnis kaip 24 m arba kurį galima padidinti iki daugiau kaip 24 m, arba bet kokius sijinius tralus, kurių sijų bendras ilgis, gautas sudėjus kiekvienos sijos ilgį, didesnis kaip 24 m arba jeigu jį galima padidinti iki daugiau kaip 24 m. Sijos ilgis matuojamas tarp tolimiausių jos taškų, įskaitant visus prie jos pritvirtintus priedus.8 straipsnisŽiauniniai ir sieniniai tinklai1. Bendrijos laivai nestato žiauninių ir sieninių tinklų tose vietose, kur, kaip pažymėta jūrlapyje, gylis yra didesnis kaip 200 m.2. Žiauninių ir sieninių tinklų panardinimo trukmė negali viršyti 48 valandų.3. Žvejojant žiauniniais ir sieniniais tinklais draudžiama naudoti daugiau kaip 50 km tinklų.9 straipsnisSpecialios nuostatos dėl tam tikrų žiauninių tinklų1. Nukrypstant nuo 8 straipsnio, žiauninius tinklus leidžiama statyti į šiaurę nuo 48° šiaurės platumos, jei jų akys yra 120 mm arba didesnės ir mažesnės kaip 150 mm, arba į pietus nuo 48° šiaurės platumos, jei jų akys yra 100 mm arba didesnės ir mažesnės kaip 130 mm, vandenyse, kurių gylis, kaip pažymėta jūrlapyje, mažesnis kaip 600 m, su sąlyga, kad jų tinklinio audeklo plotis – ne didesnis kaip 100 akių, o lyno, prie kurio tvirtinamas tinklinis audeklas, ilgio ir tinklinio audeklo ilgio santykis – ne mažesnis kaip 0,5 ir jie turi plūdes arba lygiavertes plūdrumo priemones. Kiekvieno tinklo ilgis yra ne didesnis kaip 5 jūrmylės, o bendras vienu metu naudojamų tinklų ilgis yra ne didesnis kaip 25 km vienam laivui. Didžiausia panardinimo trukmė yra 24 valandos.2. Nukrypstant nuo 8 straipsnio, žiauninius tinklus, kurių akys yra 250 mm arba didesnės, leidžiama statyti vandenyse, kurių gylis, kaip pažymėta jūrlapyje, mažesnis kaip 600 m, jei jų tinklinio audeklo plotis yra ne didesnis kaip 15 akių, o lyno, prie kurio tvirtinamas tinklinis audeklas, ilgio ir tinklinio audeklo ilgio santykis – ne mažesnis kaip 0,33, ir kurie neturi plūdžių arba kitų plūdrumo priemonių. Kiekvieno tinklo ilgis yra ne didesnis kaip 10 km. Bendras vienu metu naudojamų tinklų ilgis yra ne didesnis kaip 100 km vienam laivui. Didžiausia panardinimo trukmė yra 72 valandos.3. 2 dalyje nurodytais žiauniniais tinklais žvejojančiame laive laikomas ryklių kiekis sudaro ne daugiau kaip 5 % viso laive laikomo jūrų gyvūnų gyvojo svorio.3 SKIRSNISĮ JūRą IšMETAMų žUVų KIEKIUI SUMAžINTI SKIRTOS PRIEMONėS10 straipsnisSkubus persikėlimas į kitą rajoną viršijus didžiausią priegaudą1. Jei neverslinio dydžio žuvys sudaro daugiau kaip 10 % viso per bet kurią vieną žvejybos operaciją sugauto kiekio, laivas žvejybą tęsia tik nuo ankstesnės žvejybos operacijos vietos nuplaukęs mažiausiai penkias jūrmyles.2. Jei mažiausias ir (arba) didžiausias žvejojamų rūšių žuvų (išskyrus neverslinio dydžio žvejojamų rūšių žuvis), kurias leidžiama gaudyti tinklais, kurių akių dydis yra toms rūšims leidžiamo dydžio intervalo, ir laikyti laive, procentas per bet kurią vieną žvejybos operaciją neatitinka procentinių dydžių, nustatytų pagal 22 straipsnį priimtose išsamiose taisyklėse, laivas turi nedelsdamas nuplaukti nuo ankstesnės žvejybos operacijos vietos ne mažiau kaip 10 jūrmylių ir per kitą žvejybos operaciją būti ne mažiau kaip 10 jūrmylių nuo jos nutolęs.11 straipsnisAutomatinės rūšiavimo įrangos naudojimo apribojimai1. Žvejybos laive draudžiama laikyti arba naudoti įrangą, kuria galima pagal dydį automatiškai rūšiuoti atlantines silkes (Clupea harengus) , atlantines skumbres (Scomber scombrus) arba paprastąsias staurides (Trachurus spp . ) .2. Nukrypstant nuo 1 dalies, tokią įrangą laikyti ir naudoti leidžiama, jei:a) visas teisėtai laive laikyti leidžiamas sužvejotų žuvų kiekis saugomas sušaldytas, išrūšiuota žuvis sušaldoma vos tik baigus ją rūšiuoti, o išrūšiuotos žuvys negrąžinamos į jūrą; irb) įranga laive sumontuota ir išdėstyta taip, kad būtų užtikrinta, jog jūros gyvūnai būtų sušaldomi nedelsiant, ir jie negalėtų patekti atgal į jūrą.3. Nukrypstant nuo 1 dalies, visi laivai, kuriems leidžiama žvejoti Baltijos jūroje, Beltų ar Zundo sąsiauriuose, gali turėti 1 dalyje nurodytą automatinę rūšiavimo įrangą Kategato sąsiauryje, jeigu tam išduotas specialus žvejybos leidimas. Specialiame žvejybos leidime apibrėžiamos rūšys, rajonai, laikotarpiai ir visos kitos privalomos sąlygos, taikomos laive naudojant ir laikant žuvų rūšiavimo įrangą.4 SKIRSNISAPLINKOS APSAUGOS PRIEMONėS12 straipsnisŽalinga žvejybos praktikaDraudžiama žvejoti, laikyti laive, perkrauti, sandėliuoti, iškrauti, parduoti, demonstruoti arba siūlyti parduoti jūrų gyvūnus, sugautus tokiais būdais, kai naudojami sprogmenys, nuodingosios arba svaiginamosios medžiagos, elektros srovė ar bet kokios rūšies sviedžiamos ar iššaunamos priemonės.5 SKIRSNISLAIVE ATLIEKAMOS OPERACIJOS13 straipsnisApdorojimo operacijos1. Žvejybos laive draudžiama fiziškai arba cheminiu būdu apdoroti žuvis, siekiant gaminti žuvų miltus ar žuvų taukus arba šiuo tikslu perkrauti sužvejotas žuvis.2. 1 dalyje nustatytas draudimas netaikomas atliekant šiuos veiksmus:a) apdorojant arba perkraunant subproduktus;b) žvejybos laive gaminant surimius ir žuvieną.6 SKIRSNISSPECIALIOS TAM TIKROMS RūšIMS TAIKOMOS PRIEMONėS14 straipsnisKrevečių žvejybos apribojimai siekiant apsaugoti plekšniažuves1. Draudžiama laive laikyti paprastąsias (Crangon spp.) ir rausvąsias (Pandalus montagui) krevetes, sugautas dugniniais velkamaisiais tinklais, kurių akių dydis – 16–31 mm, jei jų kiekis viršija 5 proc. laive laikomų jūrų gyvūnų bendro gyvojo svorio.2. 1 dalyje nustatytas draudimas netaikomas, jei:a) laive yra sumontuotas ir veikia prietaisas, kuriuo sugautos plekšniažuvės atskiriamos nuo paprastųjų ir rausvųjų krevečių; irb) paprastosios ir rausvosios krevetės gaudomos selektyviniu tralu arba tralu, kuriame įtaisytas rūšiuojamasis tinklelis, kaip nurodyta valstybių narių nustatytose išsamiose taisyklėse. Tokios taisyklės gali būti taikomos tik žvejybos laivų velkamiems tinklams.15 straipsnisLašišų ir šlakių žvejybos apribojimaiBendrijos vandenyse, esančiuose 2 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytoje žvejybos zonoje, jei ši zona priklauso Sprendimo Nr. 585/2004/EB 2 straipsnio 1 dalies c–e punktuose nurodytiems rajonams, lašišų ir šlakių negalima laikyti laive arba perkrauti, iškrauti, vežti, sandėliuoti, parduoti, demonstruoti arba siūlyti parduoti, o reikia sugavus nedelsiant paleisti atgal į jūrą, jei jos buvo sužvejotos:a) vandenyse, esančiuose už šešių mylių juostos, matuojant nuo valstybių narių bazinių linijų, išskyrus Skagerako ir Kategato sąsiaurius;b) bet kurioje Skagerako ir Kategato sąsiaurių dalyje, esančioje už keturių mylių juostos, matuojant nuo valstybių narių bazinės linijos;c) bet kokiais velkamaisiais žvejybos įrankiais.III SKYRIUS NACIONALINĖS IR REGIONINĖS PRIEMONĖS16 straipsnisNeatidėliotinos apsaugos priemonės, kurių imasi valstybės narės1. Jei tam tikrų rūšių žuvų arba žvejybos plotų apsaugai gresia rimtas pavojus, įskaitant tuos atvejus, kai aptinkama per daug žuvų jauniklių, ir jei bet koks delsimas padarytų žalos, kurią būtų sunku atitaisyti, valstybė narė jos suverenumui ir jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse gali imtis atitinkamų apsaugos priemonių. Atitinkama valstybė narė užtikrina, kad tokios priemonės nebūtų diskriminuojančios kitų valstybių narių žvejybos laivų atžvilgiu.2. 1 dalyje nurodytos priemonės taikomos ne ilgiau kaip 10 dienų, aiškiai apibrėžiamos žvejybos plotų, kuriems jos taikomos, geografinės ribos ir priemonės gali būti taikomos tik tiems žvejybos laivams, kuriuose yra atitinkamų rūšių žuvims gaudyti skirta įranga ir (arba) kuriems išduoti leidimai žvejoti atitinkamuose žvejybos plotuose.3. Priėmus 1 dalyje nurodytas priemones, jos nedelsiant kartu su aiškinamuoju memorandumu vienu metu perduodamos Komisijai, kitoms valstybėms narėms ir regioninėms patariamosioms taryboms.17 straipsnisPriemonės, kurias valstybės narės taiko tik su jų vėliava plaukiojantiems žvejybos laivams1. Kad apsaugotų ir valdytų išteklius arba sumažintų žvejybos poveikį jūrų ekosistemai, valstybė narė gali imtis žuvininkystės ištekliams apsaugoti skirtų techninių priemonių, kurios taikomos tik su jos vėliava plaukiojantiems laivams. Tos priemonės gali:a) papildyti Bendrijos žuvininkystės reglamentuose nustatytas priemones;arbab) būti platesnės nei Bendrijos žuvininkystės reglamentuose nustatyti būtiniausi reikalavimai.2. 1 dalyje nurodytos priemonės turi atitikti Bendrijos teisę.3. Apie tokias priemones atitinkama valstybė narė nedelsdama praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai.4. Valstybės narės Komisijos prašymu pateikia jai visą informaciją, reikalingą norint įvertinti, ar priemonės atitinka 1 dalies nuostatas.5. Jei Komisija nusprendžia, kad priemonės neatitinka 1 dalies nuostatų, ji priima sprendimą, kuriuo reikalaujama, kad valstybė narė priemones panaikintų arba pakeistų.18 straipsnisNacionaliniai ir (arba) regioniniai planai, skirti sumažinti arba sustabdyti žuvų išmetimą į jūrą1. Valstybės narės ir (arba) regioninė patariamoji taryba gali teikti Komisijai pasiūlymus dėl į jūrą išmetamo žuvų kiekio mažinimo arba žuvų išmetimo į jūrą sustabdymo ir žvejybos įrankių selektyvumo gerinimo planų parengimo. Komisija per tris mėnesius nuo gavimo dienos įvertina tokius pasiūlymus ir pateikia valstybei narei ir (arba) regioninei patariamajai tarybai pastabas, ypač dėl to, kaip šie planai padės sumažinti arba sustabdyti žuvų išmetimą į jūrą.2. Jei dėl delsimo sumažinti arba sustabdyti išmetimą į jūrą galėtų būti padaryta sunkiai atitaisoma žala, valstybė narė pagal 16 straipsnį jos suverenumui ar jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse gali imtis tinkamų nediskriminuojančių apsaugos priemonių.IV SKYRIUSĮ REGLAMENTO TAIKYMO SRITĮ NEĮTRAUKTOS VEIKLOS RŪŠYS19 straipsnisMoksliniai tyrimai1. Šis reglamentas netaikomas žvejybos operaracijoms, vykdomoms vien mokslinių tyrimų tikslais laikantis šių sąlygų:a) šioms žvejybos operacijoms turi būti išduotas leidimas, be to, jos vykdomos prižiūrint vėliavos valstybei narei;b) prireikus apie žvejybos operacijas turi būti iš anksto pranešta pakrantės valstybei narei;c) žvejybos operacijas vykdančiame laive turi būti vėliavos valstybės narės išduotas leidimas;d) jei pakrantės valstybė narė vėliavos valstybės narės paprašo, laivo kapitonas žvejybos operacijos laikotarpiui paima į laivą pakrantės valstybės narės stebėtoją.2. Jūrų gyvūnus, sugautus 1 dalyje nurodytais tikslais, galima parduoti, sandėliuoti, demonstruoti arba siūlyti parduoti, jei jie:a) atitinka šio reglamento I priede nustatytus standartus ir pagal Reglamento (EB) Nr. 104/2000[26] 2 straipsnį priimtus prekybos standartus, arbab) tiesiogiai parduodami kita paskirtimi nei žmonėms vartoti.20 straipsnisDirbtinis išteklių atkūrimas ir perkėlimasŠis reglamentas netaikomas, kai žvejybos operacijos vykdomos vien siekiant dirbtinai atkurti arba perkelti jūrų gyvūnų išteklius ir šiai veiklai vykdyti yra išduotas atitinkamos valstybės narės leidimas ir ji vykdoma valstybei narei prižiūrint. Jei minėtos žvejybos operacijos vykdomos kitos valstybės narės vandenyse, apie tai pranešama iš anksto Komisijai ir visoms atitinkamoms valstybėms narėms.V SKYRIUS BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS21 straipsnisTechninių priemonių veiksmingumo vertinimasPraėjus penkeriems metams nuo šio reglamento įsigaliojimo, Komisija, remdamasi Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komiteto (ŽMTEK) rekomendacijomis ir pasikonsultavusi su atitinkamomis regioninėmis patariamosiomis tarybomis, kas penkeri metai teikia Europos Parlamentui ir Tarybai šio reglamento įgyvendinimo ataskaitą, įskaitant žuvininkystės ištekliams apsaugoti skirtų techninių priemonių poveikio vertinimą. Remdamasi šia ataskaita, Komisija pasiūlys Tarybai būtinus pakeitimus.22 straipsnisIšsamios taisyklėsIšsamios šio reglamento įgyvendinimo taisyklės priimamos Reglamento Nr. 2371/2002 30 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka. Šiose taisyklėse visų pirma nustatoma:a) laive laikomų gyvųjų vandens išteklių mažiausi ir didžiausi tikslinių rūšių procentiniai dydžiai;b) kiekvienai tikslinei rūšiai leidžiami tinklo akių dydžio intervalai;c) išmetamų žuvų kiekio mažinimą arba išmetimo sustabdymą ir žvejybos įrankių selektyvumo gerinimą reglamentuojančios nuostatos;d) žvejybos veiklos apribojimo tam tikrais laikotarpiais ir (arba) tam tikruose 2 straipsnyje nurodytuose rajonuose priemonės, priimamos remiantis patikimiausia turima moksline informacija, siekiant apsaugoti tų rajonų jūrų buveines;e) kitos techninės priemonės, skirtos apsaugoti jūrų buveines arba žuvininkystės išteklius.23 straipsnisPriedų pakeitimų darymo tvarkaŠio reglamento priedų pakeitimai priimami Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 30 straipsnio 3 dalyje nurodyta tvarka.24 straipsnisPanaikinimas1. Reglamentai (EB) Nr. 850/98 ir (EB) Nr. 2549/2000 panaikinami.2. Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir skaitomos pagal III priede pateiktą atitikmenų lentelę.25 straipsnisĮsigaliojimasŠis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Jis taikomas nuo 2009 m. xx xx.Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta Briuselyje [...]Tarybos varduPirmininkas[...]  I priedasMažiausi iškrauti leidžiamų jūrų gyvūnų dydžiaiŽuvysMenkė (Gadus morhua) Ledjūrio menkė (Pollachius virens) Europinė paprastoji jūrinė lydeka (Merluccius merluccius) Megrimas (Lepidorhombus spp.) Paprastasis jūrų liežuvis (Solea spp.) Paprastasis vilkešeris (Dicentrarchus labrax) Atlantinė skumbrė (Scomber spp.) Paprastoji stauridė (Trachurus spp.) Atlantinė silkė (Clupea harengus) Europinė sardinė (Sardina pilchardus) Europinis ančiuvis (Engraulis encrasicolus) | 35 cm 35 cm 27 cm 20 cm 24 cm 36 cm 20 cm 15 cm 20 cm 11 cm 12 cm |VėžiagyviaiNorveginis omaras (Nephrops norvegicus) Norveginio omaro uodegėlė Didysis krabas voras (Maia squinado) Paprastasis krabas miegalius (Cancer pagurus) | 85 mm (bendras ilgis) 25 mm (karapakso ilgis) 46 mm 120 mm 140 mm |MoliuskaiPaprastasis aštuonkojis (Octopus vulgaris) Didžioji šukutė (Pecten maximus) | 450 gramų (išskrostas) 100 mm |II priedasJūros gyvūno dydžio matavimas1. Žuvies dydis matuojamas nuo žuvies snukio galiuko iki uodegos peleko.2. Norveginio omaro dydis matuojamas per visą karapakso ilgį, lygiagrečiai kūno vidurio linijai nuo užpakalinio abiejų akiduobių krašto iki karapakso išorinio krašto ir (arba) per visą ilgį, nuo rostrumo galiuko iki telsono užpakalinio krašto, neįtraukiant šerelių, ir (arba) atskirtas norveginio omaro uodegėles – nuo pirmo uodegos segmento priešakinio krašto iki telsono užpakalinio krašto, neįtraukiant šerelių. Uodega matuojama plokščia, neištempta ir iš viršaus.3. Didžiojo krabo voro arba paprastojo krabo miegaliaus dydis matuojamas per mažiausią karapakso plotį, matuojamą statmenai karapakso vidurio priešakinei užpakalinei linijai.4. Visų dvigeldžių moliuskų dydis matuojamas per ilgiausią kiaukuto vietą.III priedasAtitikmenų lentelėReglamentas (EB) Nr. 850/98 | Šis reglamentas |1 straipsnis | 1 straipsnis |2 straipsnis | 2 straipsnis |3 straipsnis | 3 straipsnis |4 straipsnio 1 dalis |4 straipsnio 2 dalis |4 straipsnio 3 dalis |4 straipsnio 4 dalis |4 straipsnio 5 dalis |4 straipsnio 6 dalis |5 straipsnis |6 straipsnio 1 dalis | 6 straipsnio 3 dalies d punktas |6 straipsnio 2 dalis | 6 straipsnio 3 dalies a punktas |6 straipsnio 3 dalis |7 straipsnis |8 straipsnis | 6 straipsnio 3 dalies e punktas |9 straipsnis | 6 straipsnio 3 dalies b punktas |10 straipsnis |11 straipsnis |12 straipsnis |13 straipsnis |14 straipsnis |15 straipsnis |16 straipsnis | 6 straipsnio 1 dalis |17 straipsnis | 4 straipsnio 1 dalis |18 straipsnio 1 dalis | 4 straipsnio 4 dalis |18 straipsnio 2 dalis |18 straipsnio 3 dalis |18 straipsnio 4 dalis |19 straipsnio 1 dalis | 4 straipsnio 2 dalis |19 straipsnio 2 dalis |19 straipsnio 3 dalis | 4 straipsnio 3 dalis |20 straipsnis |21 straipsnis |22 straipsnis |23 straipsnis |25 straipsnis | 14 straipsnis |26 straipsnis | 15 straipsnis |27 straipsnis |28 straipsnis |29 straipsnis |29a straipsnis |29b straipsnis |30 straipsnio 1 dalis | 7 straipsnio 2 dalis |30 straipsnio 2 dalis |30 straipsnio 3 dalis |30 straipsnio 4 dalis |30 straipsnio 5 dalis |31 straipsnis | 12 straipsnis |32 straipsnis | 11 straipsnis |33 straipsnis |34 straipsnis |35 straipsnis |36 straipsnis |37 straipsnis |38 straipsnis |39 straipsnis |40 straipsnis |42 straipsnis | 13 straipsnis |43 straipsnis | 19 straipsnis |44 straipsnis | 20 straipsnis |45 straipsnis | 16 straipsnis |46 straipsnis | 17 straipsnis |47 straipsnis |48 straipsnis | 22 straipsnis |49 straipsnis |50 straipsnis | 25 straipsnis |I priedas |II priedas |III priedas |IV priedas |V priedas |VI priedas |VII priedas |VIII priedas |IX priedas |X priedas |XI priedas |XII priedas | I priedas |XIII priedas | II priedas |XIV priedas |XV priedas | III priedas |[pic][pic][pic][pic][pic][pic][1] OL L 125, 1998 4 27, p. 1.[2] OL L 292, 2000 11 21, p. 5. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2001 m. liepos 16 d. Reglamentu (EB) Nr. 1456/2001.[3] OL L 256, 2004 8 3, p. 17. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2007 m. birželio 11 d. Tarybos sprendimu (2007/409/EB).[4] COM(2004) 438 galutinis.[5] OL L 125, 1998 4 27, p. 1.[6] COM(2005) 647 galutinis.[7] Šiaurės jūros RPT, Šiaurės vakarų vandenų RPT, Pietvakarių vandenų RPT.[8] 2004 m. balandžio 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 812/2004, nustatantis priemones dėl atsitiktinio banginių šeimos gyvūnų sugavimo žūklės rajonuose ir iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 88/89. Šis reglamentas taikomas ne tik Šiaurės jūrai, bet ir Viduržemio bei Baltijos jūroms, todėl liks atskiras.[9] 2007 m. kovo 19–23 d. ir 2007 m. kovo 15–19 d. ŽMTEK darbo grupės posėdžiai.[10] 2007 m. birželio 11–15 d. ŽMTEK darbo grupės posėdis.[11] 2007 m. birželio 4–6 d., Aalesund, Norvegija.[12] 2005 m. TJTT ŽTEDG ataskaita (TJTT CM 2005/B:04).[13] OL L 358, 2002 12 31, p. 59.[14] OL C , , p. .[15] OL C , , p. .[16] OL C , , p. .[17] OL C , , p. .[18] OL L 125, 1998 4 27, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2166/2005.[19] COM(2004) 438 galutinis.[20] OL L 349, 2005 12 31, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 809/2007.[21] OL L 409, 2006 12 30, p. 11.[22] OL L 256, 2004 8 3, p. 17. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu 2007/409/EB (OL L 155, 2007 6 15, p. 68).[23] OL L 191, 1998 7 7, p. 10.[24][25][26] OL L 17, 2000 1 21, p. 22.