               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 03 27
            COM(2020) 140 final
            2020/0050(BUD)
            Pasiūlymas
            EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo dėl 2020 m. mobilizuotų lankstumo priemonės lėšų, skirtų migracijos, pabėgėlių antplūdžio ir saugumo grėsmių problemoms spręsti, su COVID-19 protrūkiu susijusioms neatidėliotinoms priemonėms ir Europos prokuratūros asignavimams padidinti, patikslinimo iš dalies keičiamas Sprendimas (ES) 2020/265

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

                  Komisijai pasiūlius, 2019 m. lapkričio 27 d. Europos Parlamentas ir Taryba priėmė sprendimą 3 išlaidų kategorijai Saugumas ir pilietybė iš lankstumo priemonės mobilizuoti 778,1 mln. EUR sumą.

               Šiandien Komisija pateikia Taisomojo biudžeto Nr. 1/2020 projektą
                  1
                (TBP), į kurį, siekiant patenkinti poreikius, susijusius su padidėjusiu migracijos spaudimu Graikijoje, finansuoti su COVID-19 protrūkiu susijusias neatidėliotinas priemones ir padengti Europos prokuratūros biudžeto padidinimo išlaidas, be kita ko, įtrauktas bendras 3 išlaidų kategorijos įsipareigojimų asignavimų padidinimas 423,3 mln. EUR.

               Kaip nustatyta 2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa
                  2
               , 14 straipsnyje, šiuo TBP siūloma su migracija susijusiam padidinimui (350 mln. EUR) panaudoti 2018 m. likusią bendrąją įsipareigojimų maržą. Likusiai padidinimo daliai, nepatenkančiai į bendrosios įsipareigojimų maržos taikymo sritį (73,3 mln. EUR) padengti, reikia mobilizuoti papildomų lankstumo priemonės lėšų.

               Taigi, siekiant atitinkamai padidinti mobilizuotas lankstumo priemonės sumas ir išplėsti mobilizavimo paskirtį, šis pasiūlymas teikiamas kartu su Taisomojo biudžeto Nr. 1/2020 projektu.

               Patikslinta iš lankstumo priemonės 3 išlaidų kategorijai mobilizuojama suma – 851,4 mln. EUR (ankstesnė suma – 778,1 mln. EUR).

               Šiuo siūlomu sprendimu dėl mobilizavimo bus iš dalies keičiamas 2019 m. lapkričio 27 d. Sprendimas (ES) 2020/265
                  3
               .

               Orientaciniai mokėjimų asignavimai, atitinkantys atnaujintą iš lankstumo priemonės mobilizuojamą sumą, nurodyti toliau pateiktoje lentelėje.

               (mln. EUR galiojančiomis kainomis)

                        Metai

                        Mokėjimų asignavimai, susiję su lankstumo priemonės lėšų mobilizavimu 2020 m.

                        2020

                        450,7

                        2021

                        342,2

                        2022

                        42,4

                        2023

                        16,1

                        Iš viso

                        851,4

               2020/0050 (BUD)

               Pasiūlymas

               EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo dėl 2020 m. mobilizuotų lankstumo priemonės lėšų, skirtų migracijos, pabėgėlių antplūdžio ir saugumo grėsmių problemoms spręsti, su COVID-19 protrūkiu susijusioms neatidėliotinoms priemonėms ir Europos prokuratūros asignavimams padidinti, patikslinimo iš dalies keičiamas Sprendimas (ES) 2020/265

               EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

               atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo
                  4
               , ypač į jo 12 punktą,

               atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)lankstumo priemonės paskirtis – užtikrinti galimybę finansuoti aiškiai nurodytas išlaidas, kurių nebūtų galima finansuoti laikantis vienai arba kelioms kitoms Sąjungos bendrojo biudžeto išlaidų kategorijoms nustatytų viršutinių ribų;

               (2)kaip nustatyta Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013
                  5
                11 straipsnyje, lankstumo priemonei skirtos metinės sumos viršutinė riba yra 600 000 000 EUR (2011 m. kainomis) ir tam tikrais atvejais ji gali būti padidinama panaikintomis sumomis, kurias galima panaudoti remiantis to straipsnio 1 dalies antra pastraipa;

               (3)2019 m. lapkričio 27 d. Europos Parlamentas ir Taryba priėmė Sprendimą (ES) 2020/265
                  6
               , kuriuo mobilizuojamos lankstumo priemonės lėšos siekiant 2020 finansiniais metais skirti 778 074 489 EUR įsipareigojimų asignavimų 3 išlaidų kategorijai (Saugumas ir pilietybė) migracijos, pabėgėlių ir saugumo srities priemonėms finansuoti;

               (4)į Taisomojo biudžeto Nr. 1/2020 projektą
                  7
                įtrauktas 3 išlaidų kategorijos įsipareigojimų asignavimų padidinimas 423,3 mln. EUR. Iš šios sumos 350,0 mln. EUR papildomoms išlaidoms, skirtoms migracijos spaudimui Graikijoje įveikti, finansuojami naudojant Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 14 straipsnyje nustatytą bendrąją įsipareigojimų maržą. Likusi 73,3 mln. EUR suma nepatenka į bendrosios įsipareigojimų maržos taikymo sritį, todėl 2020 m. reikia mobilizuoti papildomų lankstumo priemonės lėšų. Be to, būtina patikslinti preliminarų mokėjimų profilį;

               (5)todėl Sprendimas (ES) 2020/265 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;

               (6)sprendimas dėl lankstumo priemonės lėšų mobilizavimo turėtų būti priimtas tuo pačiu metu kaip 2020 m. biudžeto dalinis pakeitimas, nes mobilizavus lankstumo priemonės lėšas bus galima tam tikrus veiksmus finansuoti viršijant daugiametės finansinės programos viršutinę ribą. Siekiant užtikrinti derėjimą su tuo 2020 biudžeto daliniu pakeitimu, šis sprendimas turėtų įsigalioti jo paskelbimo dieną,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Sprendimo (ES) 2020/265 1 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

               1 dalies pirmoje pastraipoje suma „778 074 489 EUR“ pakeičiama į „851 374 489 EUR“, o antra pastraipa pakeičiama taip: „Pirmoje pastraipoje nurodyta suma naudojama priemonėms, kuriomis siekiama spręsti nuolatines migracijos, pabėgėlių antplūdžio ir saugumo grėsmių problemas, taip pat įveikti dabartinę dėl COVID-19 protrūkio Europos Sąjungoje kilusią sanitarinę krizę ir patenkinti padidėjusius Europos prokuratūros poreikius.“.

               2 dalies pirmos pastraipos a ir b punktai pakeičiami taip:

               „a)
                     2020 m. – 450 702 108 EUR;

               b)
                     2021 m. – 342 205 134 EUR;“.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

               Priimta Briuselyje

                  Europos Parlamento vardu
                        Tarybos vardu

                  Pirmininkas
                        Pirmininkas

                     (1)

                        COM(2020) 145, 2020 3 27.

                     (2)

                        OL L 347, 2013 12 20, p. 884.

                     (3)

                        OL L 58, 2020 2 27, p. 51.

                     (4)

                        OL C 373, 2013 12 20, p. 1.

                     (5)

                        2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa (OL L 347, 2013 12 20, p. 884).

                     (6)

                        2019 m. lapkričio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas (ES) 2020/265 dėl lankstumo priemonės lėšų mobilizavimo siekiant finansuoti skubias biudžeto priemones nuolatinėms migracijos, pabėgėlių antplūdžio ir saugumo grėsmių problemoms spręsti (OL L 058, 2020 2 27, p. 51).

                     (7)

                        COM(2020) 145, 2020 3 27.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 03 31
            COM(2020) 117 final
            2020/0046(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Paryžiaus susitarimo memorandumo dėl uosto valstybės kontrolės organizacijos Uosto valstybės kontrolės komiteto posėdyje

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.Pasiūlymo dalykas

               Šis pasiūlymas teikiamas dėl sprendimo, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Paryžiaus susitarimo memorandumo dėl uosto valstybės kontrolės organizacijos Uosto valstybės kontrolės komitete, dėl numatomo sprendimų, būtinų, kad būtų tinkamai taikoma Direktyvoje 2009/16/EB
                  1
                nustatyta ES uosto valstybės kontrolės tvarka, priėmimo.

               2.Pasiūlymo aplinkybės

               2.1. Paryžiaus susitarimo memorandumas dėl uosto valstybės kontrolės

               Paryžiaus susitarimo memorandume (toliau – Paryžiaus SM) nustatyta tarptautinė užsienio laivų inspektavimo kituose nacionaliniuose uostuose tvarka, kurią taiko uosto valstybės kontrolės pareigūnai, siekdami patikrinti, ar laivo kapitono, pareigūnų ir įgulos narių kompetencija, laivo būklė ir jo įranga atitinka tarptautinių konvencijų reikalavimus ir ar laivas valdomas ir eksploatuojamas laikantis taikytinos tarptautinės teisės. Paryžiaus SM pasirašytas 1982 m. sausio 26 d.

               Į Direktyvą 2009/16/EB (su pakeitimais) įtrauktos Paryžiaus SM procedūros ir priemonės. Visos jūrų uostų turinčios ES valstybės narės
                  2
               , taip pat Kanada, Rusija, Islandija ir Norvegija yra Paryžiaus SM narės. Europos Sąjunga nėra Paryžiaus SM narė.

               2.2. Numatomas Paryžiaus SM Uosto valstybės kontrolės komiteto aktas

               Norint, kad uosto valstybės kontrolė Sąjungoje veiktų, kasmet pagal Paryžiaus SM turi būti priimtas tam tikras sprendimų skaičius. Tuos sprendimus bendru sutarimu priima kasmet gegužės mėn. posėdžiaujantis Uosto valstybės kontrolės komitetas. Pagal Direktyvą 2009/16/EB atitinkamos Paryžiaus SM organizacijos kompetentingo organo priimti sprendimai ES valstybėms narėms tampa privalomi.

               3. POZICIJA, KURIOS TURI BŪTI LAIKOMASI SĄJUNGOS VARDU

               Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnio 9 dalį pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi tarptautinėse organizacijose (tokiose kaip Paryžiaus SM), kai joms reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, turi būti priimama Tarybos sprendimu, grindžiamu Komisijos pasiūlymu.

               2016 m. Tarybos sprendime (ES) 2016/381
                  3
                nustatyta pozicija, kurios 2016–2019 m. Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Uosto valstybės kontrolės komiteto posėdžiuose. Tarybos sprendimas priimtas taikant dviejų pakopų procedūrą. Pačiu sprendimu nustatomi daugiametės Sąjungos pozicijos priėmimo pagrindiniai principai bei gairės. Ši pozicija prieš kiekvieną metinį Uosto valstybės kontrolės komiteto posėdį buvo koreguojama neoficialiais Komisijos dokumentais ir jie buvo aptariami Tarybos Laivybos darbo grupėje. Šiuo pasiūlymu siekiama nustatyti 2020–2024 m. Sąjungos poziciją Uosto valstybės kontrolės komiteto posėdžiuose.

               Šiame pasiūlyme numatyta procedūra atsižvelgiama į Paryžiaus SM sprendimų priėmimo proceso ypatumus. Paryžiaus SM organizacijos vidaus taisyklėse nustatyta, kad narės ir darbo grupės, kurioms pavesta parengti gaires ir instrukcijas, bet kokius dokumentus pateikia ne vėliau kaip likus šešioms savaitėms iki Uosto valstybės kontrolės komiteto posėdžio. Tik tada galima susipažinti su visais pateiktais dokumentais ir Komisija gali pradėti juos analizuoti, kad parengtų pasiūlymą dėl koordinuotos Sąjungos pozicijos pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį, kurį po to turi priimti Taryba. Kadangi laiko atlikti analizę, parengti Komisijos pasiūlymą ir priimti Tarybos sprendimą nėra daug, 2 priede išdėstomas kasmetinio Sąjungos pozicijos patikslinimo procesas.

               4.Teisinis pagrindas

               4.1. Procedūrinis teisinis pagrindas

               4.1.1. Principai

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

               SESV 218 straipsnio 9 dalis taikoma neatsižvelgiant į tai, ar Sąjunga yra organo narė arba susitarimo šalis
                  4
               .

               Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“
                  5
               .

               4.1.2. Taikymas aptariamuoju atveju

               Paryžiaus SM yra susitarimu įsteigtas organas.

               Aktas, kurį turi priimti Paryžiaus SM organizacija, yra teisinę galią turintis aktas. Numatomas aktas gali stipriai paveikti ES teisės aktų, visų pirma Direktyvos 2009/16/EB dėl uosto valstybės kontrolės, turinį, nes Paryžiaus SM Uosto valstybės kontrolės komitetas priima sprendimus, kurie turi būti priimami kiekvienais metais, kad direktyva veiktų tinkamai.

               Numatomu aktu Susitarimo institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama. Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.

               4.2. Materialinis teisinis pagrindas

               4.2.1. Principai

               Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.

               4.2.2. Taikymas aptariamuoju atveju

               Pagrindinis numatomo akto tikslas ir turinys yra susiję su transportu. Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra SESV 100 straipsnio 2 dalis.

               4.3. Išvada

               Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 100 straipsnio 2 dalis kartu su 218 straipsnio 9 dalimi.

               2020/0046 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Paryžiaus susitarimo memorandumo dėl uosto valstybės kontrolės organizacijos Uosto valstybės kontrolės komiteto posėdyje

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį kartu 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Susitarimo memorandumas dėl uosto valstybės kontrolės (toliau – Paryžiaus SM) pasirašytas 1982 m. sausio 26 d. ir įsigaliojo 1982 m. liepos 1 d. Pagal Paryžiaus SM 8.1 skirsnį bet kuri laivybos institucija gali siūlyti jo pakeitimus. Be to, pagal Paryžiaus SM 7.1 skirsnį Uosto valstybės kontrolės komitetą sudaro kiekvienos laivybos institucijos ir Komisijos atstovai, o jo kompetencijos sritys išdėstytos 7.3 skirsnyje. Tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Uosto valstybės kontrolės komitete, nes Paryžiaus SM kompetentingo organo priimti sprendimai yra svarbūs Sąjungos teisinei sistemai, visų pirma Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2009/16/EB
                  6
               ;

               (2)Direktyvoje 2009/16/EB nustatyta Sąjungos teisinė uosto valstybės kontrolės tvarka ir performuluoti bei sugriežtinti ankstesni šios srities Sąjungos teisės aktai, galiojantys nuo 1995 m. Sąjungos teisinė tvarka grindžiama ankstesne 1982 m. sukurtos tarptautinės organizacijos – Paryžiaus susitarimo memorandumo dėl uosto valstybės kontrolės – struktūra. Kalbant apie valstybes nares, Direktyva 2009/16/EB Paryžiaus SM organizacijos procedūros, priemonės ir darbas veiksmingai įtraukiami į Sąjungos teisės taikymo sritį;

               (3)Paryžiaus SM Uosto valstybės kontrolės komitetas susitinka kartą per metus ir per savo posėdžius nusprendžia dėl keleto darbotvarkės punktų, kurie yra būtina Direktyvos 2009/16/EB įgyvendinimo sąlyga;

               (4)Paryžiaus SM organizacijos vidaus taisyklėse nustatyta, kad narės ir darbo grupės, kurioms pavesta parengti gaires ir instrukcijas, bet kokius dokumentus pateikia ne vėliau kaip likus šešioms savaitėms iki Uosto valstybės kontrolės komiteto posėdžio. Tik tada galima susipažinti su visais pateiktais dokumentais, ir Komisija gali pradėti juos analizuoti, kada parengtų pasiūlymą dėl koordinuotos Sąjungos pozicijos pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį. Kadangi laiko atlikti šią analizę ir priimti pasiūlymą nėra daug, reikia nustatyti daugiametės Sąjungos pozicijos priėmimo pagrindinius principus ir gaires ir kasmetinio Sąjungos pozicijos patikslinimo sistemą;

               (5)šis sprendimas turėtų būti taikomas 2020–2024 m.;

               (6)Sąjungos poziciją turi kartu pareikšti Sąjungos valstybės narės, kurių laivybos institucijos yra Paryžiaus SM Uosto valstybės kontrolės komiteto narės,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Paryžiaus susitarimo memorandumo dėl uosto valstybės kontrolės (toliau – Paryžiaus SM) organizacijos Uosto valstybės kontrolės komiteto metiniame posėdyje, išdėstyta šio sprendimo I priede.

               2 straipsnis

               Kasmetinis pozicijos, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Paryžiaus SM Uosto valstybės kontrolės komiteto metiniuose posėdžiuose, patikslinimas išdėstytas šio sprendimo II priede.

               3 straipsnis

               1 straipsnyje nurodytą Sąjungos poziciją įvertina ir prireikus ne vėliau kaip iki 2024 m. metinio Paryžiaus SM Uosto valstybės kontrolės komiteto posėdžio patikslina Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu.

               4 straipsnis

               1 straipsnyje nurodytą Sąjungos poziciją kartu pareiškia Sąjungos valstybės narės, kurios yra Paryžiaus SM Uosto valstybės kontrolės komiteto narės.

               5 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/16/EB dėl uosto valstybės kontrolės (OL L 131, 2009 5 28, p. 57).

                     (2)

                        Airija, Belgija, Danija, Graikija, Ispanija, Italija, Jungtinė Karalystė, Nyderlandai, Portugalija, Prancūzija, Suomija ir Vokietija prie Memorandumo prisijungė 1982 m. sausio 26 d. Bulgarija prie Memorandumo prisijungė 2007 m. gegužės 10 d. Kroatija prie Memorandumo prisijungė 1996 lapkričio 8 d. Kipras prie Memorandumo prisijungė 2006 m. gegužės 12 d. Estija prie Memorandumo prisijungė 2005 gegužės 12 d. Latvija prie Memorandumo prisijungė 2005 m. gegužės 12 d. Lietuva prie Memorandumo prisijungė 2006 gegužės 12 d. Malta prie Memorandumo prisijungė 2006 m. gegužės 12 d. Lenkija prie Memorandumo prisijungė 1991 m. lapkričio 27 d. Rumunija prie Memorandumo prisijungė 2007 m. gegužės 10 d. Slovėnija prie Memorandumo prisijungė 2003 m. gegužės 15 d.

                     (3)

                        2016 m. kovo 14 d. Tarybos sprendimas (ES) 2016/381 dėl pozicijos, kuri turi būti priimta Europos Sąjungos vardu Paryžiaus susitarimo memorandumo dėl uosto valstybės kontrolės Uosto valstybės kontrolės komiteto posėdyje (OL L 72, 2016 3 17, p. 53).

                     (4)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64 punktas.

                     (5)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.

                     (6)

                        2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/16/EB dėl uosto valstybės kontrolės (OL L 131, 2009 5 28, p. 57).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 03 31
            COM(2020) 117 final
            PRIEDAS
            prie
            Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Paryžiaus susitarimo memorandumo dėl uosto valstybės kontrolės organizacijos Uosto valstybės kontrolės komiteto posėdyje

               I PRIEDAS […]

               Pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Paryžiaus susitarimo memorandumo dėl uosto valstybės kontrolės organizacijoje

               Pagrindiniai principai

               Vykdydama Paryžiaus susitarimo memorandumą (Paryžiaus SM) dėl uosto valstybės kontrolės, Sąjunga:

               a)
                     veikia atsižvelgdama į Sąjungos tikslus, visų pirma, gerinti laivybos saugą, taršos prevenciją ir gyvenimo bei darbo sąlygas laivuose griežtai taikant tarptautines konvencijas ir kodeksus ir taip smarkiai sumažinant standartų neatitinkančių laivų skaičių;

               b)
                     skatina Paryžiaus SM nares įgyvendinti suderintą metodą, kad būtų veiksmingai užtikrinamas šių tarptautinių standartų taikymas jų jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse plaukiojantiems ir jų uostais besinaudojantiems laivams;

               c)
                     bendradarbiauja Paryžiaus SM organizacijoje, kad būtų sukurta visapusiška inspektavimo schema ir tolygiai pasidalyta inspektavimo našta, ypač priimant metinius inspektavimo įsipareigojimus, parengtus laikantis sutartos metodikos, išdėstytos Paryžiaus SM 11 priede;

               d)
                     deda pastangas Paryžiaus SM organizacijoje, skatindama, kad Paryžiaus SM narės įdarbintų, išlaikytų ir mokytų reikiamą darbuotojų, įskaitant kvalifikuotus inspektorius, skaičių, atsižvelgdamos į laivų eismo apimtį ir pobūdį kiekviename uoste;

               e)
                     užtikrina, kad Paryžiaus SM organizacijoje priimtos priemonės derėtų su tarptautine teise, ypač su tarptautinėmis konvencijomis ir kodeksais, susijusiais su laivybos sauga, taršos prevencija ir gyvenimo bei darbo sąlygomis laivuose;

               f)
                     skatina kurti bendrus metodus su kitomis uosto valstybės kontrolę vykdančiomis įstaigomis;

               g)
                     užtikrina derėjimą su kitų sričių Sąjungos politika, visų pirma, išorės santykių, saugumo ir aplinkos.

               Gairės

               Siekdama užtikrinti sklandų kasmetinį Sąjungos uosto valstybės kontrolės tvarkos taikymą pagal Direktyvą 2009/16/EB, Sąjunga siekia, kad Paryžiaus SM organizacija imtųsi šių veiksmų:

               1.
                     Atrenkant inspektuotinus laivus naudotų šiuos laivo rizikos lygio elementus:

               a)
                     vėliavos valstybių baltąjį, pilkąjį ir juodąjį sąrašus pagal Paryžiaus SM sukurtą formulę, pateiktą Komisijos reglamento (ES) Nr. 801/2010
                  1
                priede;

               b)
                     pripažintų organizacijų veiklos rezultatų sąrašą pagal 2004 m. gegužės mėn. Uosto valstybės kontrolės komiteto 37 posėdyje Uosto valstybės kontrolės komiteto priimtą metodiką (Darbotvarkės punktas 4.5.2);

               c)
                     vidutinį trūkumų ir sulaikymų santykį, naudotiną kompanijos veiklos rezultatų formulėje, remiantis Komisijos reglamento (ES) Nr. 802/2010
                  2
                priedu;

               2.
                     Užtikrintų, kad bet koks Paryžiaus SM organizacijos procedūrų ir gairių pakeitimas ar atnaujinimas derėtų su Sąjungos tikslais, visų pirma, gerinti laivybos saugą, taršos prevenciją ir gyvenimo bei darbo sąlygas laivuose.

                     (1)

                        2010 m. rugsėjo 13 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 801/2010, kuriuo įgyvendinamos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/16/EB 10 straipsnio 3 dalies nuostatos dėl vėliavos valstybės kriterijų (OL L 241, 2010 9 14, p. 1).

                     (2)

                        2010 m. rugsėjo 13 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 802/2010, kuriuo įgyvendinamos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/16/EB 10 straipsnio 3 dalies ir 27 straipsnio nuostatos dėl kompanijų veiklos vertinimo (OL L 241, 2010 9 14, p. 4).

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 03 31
            COM(2020) 117 final
            PRIEDAS
            prie
            Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Paryžiaus susitarimo memorandumo dėl uosto valstybės kontrolės organizacijos Uosto valstybės kontrolės komiteto posėdyje

               II PRIEDAS […]

               Kasmetinis pozicijos, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Paryžiaus susitarimo memorandumo dėl uosto valstybės kontrolės organizacijos Uosto valstybės kontrolės komitete, patikslinimas

               Prieš kiekvieną metinį Paryžiaus susitarimo memorandumo dėl uosto valstybės kontrolės organizacijos Uosto valstybės kontrolės komiteto posėdį imamasi reikiamų veiksmų, kad pozicijoje, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi, pagal I priede išdėstytus pagrindinius principus ir gaires būtų atsižvelgta į visą reikšmingą Komisijai perduotą informaciją ir visus į Sąjungos kompetencijos sritį patenkančius dokumentus, dėl kurių turi būti diskutuojama.

               Šiuo tikslu, remdamosi ta informacija, Komisijos tarnybos, likus pakankamai laiko iki Uosto valstybės kontrolės komiteto posėdžio, Tarybai arba jos parengiamiesiems organams apsvarstyti ir patvirtinti pateikia parengiamąjį dokumentą, kuriame detalizuojama numatoma pozicija.

               Jei per Tarybos parengiamojo organo posėdį arba per 20 dienų nuo parengiamojo dokumento gavimo dienos (priklausomai nuo to, kas įvyksta anksčiau) tam nepaprieštarauja blokuojamąją mažumą atitinkantis skaičius valstybių narių, laikoma, kad parengiamajame dokumente numatyta pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi, yra patvirtinta. Esant prieštaravimui, klausimas perduodamas spręsti Tarybai.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 04 02
            COM(2020) 172 final
            Pasiūlymas
            EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl nenumatytų atvejų rezervo lėšų mobilizavimo 2020 m. siekiant suteikti pagalbą valstybėms narėms ekstremaliosios situacijos atveju ir toliau stiprinti Sąjungos civilinės saugos mechanizmą („rescEU“) reaguojant į COVID 19 protrūkį

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa
                  1
                (toliau – DFP reglamentas), suteikiama galimybė, kaip kraštutinę priemonę reaguojant į nenumatytas aplinkybes, mobilizuoti 0,03 % ES 28 bendrųjų nacionalinių pajamų neviršijančias nenumatytų atvejų rezervo lėšas. Remiantis 2020 m. DFP techniniu patikslinimu
                  2
                pagal DFP reglamento 6 straipsnį, 2020 m. absoliuti nenumatytų atvejų rezervo lėšų suma yra 5 096,8 mln. EUR.

               Šiandien Komisija teikia Taisomojo biudžeto Nr. 2/2020 projektą (TBP)
                  3
               . Jame numatyta 3 išlaidų kategorijos „Saugumas ir pilietybė“ įsipareigojimų asignavimus iš viso padidinti 3 000,0 mln. EUR, kad būtų padengtas Skubios paramos priemonės (SPP) atnaujinimas Sąjungoje, siekiant padėti valstybėms narėms kovoti su COVID-19 protrūkio pasekmėmis ir toliau stiprinti Sąjungos civilinės saugos mechanizmą („rescEU“), kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos platesniu mastu kaupti pagrindinius išteklius ir koordinuoti jų paskirstymą visoje Europoje. Taip papildomi kiti su ta pačia išlaidų kategorija susiję padidinimai (iš viso 423,3 mln. EUR), kuriuos Komisija jau pasiūlė Taisomojo biudžeto Nr. 1/2020 projekte
                  4
               .

               Atsižvelgdama į tai, kad nėra galimybių perskirstyti 3 išlaidų kategorijos asignavimų, ir į šiandien pateiktą pasiūlymą iš dalies pakeisti DFP reglamentą, panaikinant šios priemonės taikymo apribojimus
                  5
               , Taisomojo biudžeto Nr. 2/2020 projekte Komisija siūlo panaudoti visą pagal šią specialią priemonę turimą bendrosios įsipareigojimų maržos sumą – 2 042,4 mln. EUR
                  6
               .

               Be to, prie TBP Nr. 2/2020 pridedamas pasiūlymas
                  7
                iš dalies pakeisti Sprendimą (ES) 2020/265 dėl lankstumo priemonės lėšų mobilizavimo 2020 m.
                  8
                Pagal šį pasiūlymą, kuriuo siūloma mobilizuoti suma padidinama 316,3 mln. EUR, 2020 m. iš viso būtų mobilizuota 1 094,4 mln. EUR ir būtų išnaudota visa pagal šią specialią priemonę turima suma.

               Galiausiai Komisija siūlo kraštutiniu atveju 2020 m. mobilizuoti 714,6 mln. EUR nenumatytų atvejų rezervo lėšų siekiant užtikrinti, kad būtų finansuoti visi įsipareigojimų asignavimai, susiję su 2020 finansinių metų Europos Sąjungos bendrojo biudžeto 3 išlaidų kategorijos išlaidomis, viršijant įsipareigojimų asignavimų viršutinę ribą.

               2.LĖŠŲ MOBILIZAVIMO PAGRINDIMAS

               2.1.ĮVADAS

               Skubi parama galėtų būti skiriama pagal Reglamentą (ES) 2016/369 esamų ar galimų gaivalinių arba žmogaus sukeltų nelaimių atvejais, kai išskirtinis nelaimės mastas ir poveikis yra tokie, kad dėl jų vienoje ar keliose valstybėse narėse atsiranda sunkių didelio masto humanitarinių padarinių, ir tik išimtinėmis aplinkybėmis, kai nepakanka jokių kitų priemonių, kuriomis gali naudotis valstybės narės ir Sąjunga.

               Sunkus ūmus respiracinis sindromas koronavirusas 2 (SARS-CoV-2) ir su juo susijusi liga (COVID-19) Pasaulio sveikatos organizacijos (PSO) buvo apibūdinti iš pradžių kaip tarptautinio masto pavojaus visuomenės sveikatai situacija
                  9
               , o po to – kaip pasaulinė pandemija
                  10
               . Labiausiai paveiktose valstybėse narėse protrūkio padariniai visuomenės sveikatai jau yra labai sunkūs ir plataus masto, ir padėtis toliau blogėja, nes tokius padarinius patiria vis daugiau valstybių narių.

               Sąjungos civilinės saugos mechanizmas („rescEU“)
                  11
                sustiprintas tiek TBP Nr. 1/2020, tiek TBP Nr. 2/2020, pradėta Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva siekiant panaudoti Europos struktūrinius ir investicijų fondus
                  12
               , o kitos Sąjungos priemonės padeda iš dalies spręsti ekstremaliąją visuomenės sveikatos situaciją. Tačiau atsižvelgiant į problemos mastą ir aprėptį reikia veiksmingai spręsti su visuomenės sveikata susijusias šio protrūkio Sąjungoje humanitarines pasekmes.

               Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija siūlo dėl COVID-19 protrūkio atnaujinti ir iš dalies pakeisti Skubios paramos priemonę (SPP) pagal Reglamentą (ES) 2016/369
                  13
               .

               2.2.NENUMATYTŲ ATVEJŲ REZERVO LĖŠŲ NAUDOJIMAS KAIP KRAŠTUTINĖ PRIEMONĖ

               DFP reglamento 13 straipsnio 1 dalyje nenumatytų atvejų rezervo lėšų naudojimas apibrėžiamas kaip kraštutinė priemonė reaguojant į nenumatytas aplinkybes. Pagal 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo
                  14
                14 punktą Komisija išanalizavo galimybę perskirstyti dideles esamo biudžeto sumas. 2020 m. biudžete Komisija jau pasiūlė panaudoti visą nepaskirstytą maržą pagal 3 išlaidų kategorijos įsipareigojimų viršutinę ribą. Be to, patvirtintame biudžete mobilizuota 778,1 mln. EUR lankstumo priemonės lėšų. Todėl nebėra galimybių toliau perskirstyti šios išlaidų kategorijos lėšų.

               TBP Nr. 1/2020 ir TBP Nr. 2/2020 pasiūlyta mobilizuoti likusias lankstumo priemonės lėšas, kad bendra suma sudarytų 1 094,4 mln. EUR. Bendroji įsipareigojimų marža taikoma tik augimo ir užimtumo, taip pat migracijos ir saugumo priemonėmis ir negali būti panaudota COVID-19 protrūkio priemonėms. Todėl šiandien Komisija siūlo iš dalies pakeisti DFP reglamentą, panaikinant bendrosios įsipareigojimų maržos taikymo srities apribojimus
                  15
               , ir nedelsiant mobilizuoti visą turimą sumą Skubios paramos priemonei ir tolesniam „rescEU“ stiprinimui pagal TBP Nr. 2/2020. Kadangi bendrosios įsipareigojimų maržos ir lankstumo priemonės bendros sumos nepakanka siūlomam įsipareigojimų asignavimų padidinimui finansuoti, vienintelė turima – kraštutinė – priemonė likusioms papildomoms išlaidoms, viršijančioms 3 išlaidų kategorijos viršutinę ribą, finansuoti yra 2020 m. nenumatytų atvejų rezervo lėšų mobilizavimas.

               2.3.NENUMATYTŲ APLINKYBIŲ POVEIKIS BIUDŽETUI 2020 M.

               Komisija siūlo mobilizuoti 714,6 mln. EUR iš nenumatytų atvejų rezervo papildomiems poreikiams, susijusiems su SPP atnaujinimu, patenkinti.

               Atitinkami mokėjimų asignavimai bus padengti laikantis 2020 m. (ir vėlesnių) metų mokėjimų asignavimų viršutinės ribos. Mokėjimams mobilizuoti nenumatytų atvejų rezervo lėšų neprireiks.

               3.NENUMATYTŲ ATVEJŲ REZERVO LĖŠŲ KOMPENSAVIMAS ATSIŽVELGIANT Į DFP VIRŠUTINES RIBAS

               DFP reglamento 13 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad panaudotos nenumatytų atvejų rezervo lėšos visiškai kompensuojamos iš einamųjų ar ateinančių finansinių metų maržų.

               Remiantis DFP reglamento 13 straipsnio 4 dalimi, kompensuotos sumos pagal DFP toliau nenaudojamos, kad nebūtų viršytos bendros DFP nustatytų einamųjų ir ateinančių finansinių metų įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimų viršutinės ribos. Todėl iš nenumatytų atvejų rezervo 3 išlaidų kategorijai 2020 m. mobilizuojami įsipareigojimų asignavimai ir susijusi kompensacija neturi viršyti bendros 2020 m. (paskutinių dabartinio DFP laikotarpio metų) įsipareigojimų asignavimų viršutinės ribos.

               Komisija siūlo kompensuoti siūlomą 3 išlaidų kategorijos išlaidų padidinimą iš nepaskirstytos maržos pagal 5 išlaidų kategorijos Administravimas išlaidų viršutinę ribą.

               Atlikus kompensavimą, vis dar liktų maržos, kurių bendra vertė 633,7 mln. EUR, pagal šių išlaidų kategorijų viršutines išlaidų ribas:

               ·514,0 mln. EUR pagal 2 išlaidų kategoriją (Tvarus augimas. Gamtos ištekliai);

               ·103,4 mln. EUR pagal 4 išlaidų kategoriją (Europos vaidmuo pasaulyje);

               ·16,2 mln. EUR pagal 5 išlaidų kategoriją (Administravimas).

               Pagal kitas išlaidų viršutines ribas maržos neliktų.

               Bendra visos DFP įsipareigojimų asignavimų viršutinė riba išliktų nepakitusi.

               4.PAPILDOMI ELEMENTAI

               Europos Parlamentui ir Tarybai primenama, kad, kaip nurodyta DFP reglamento 13 straipsnio 1 dalies paskutiniame sakinyje, šis sprendimas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje turi būti paskelbtas ne vėliau kaip Taisomasis biudžetas Nr. 2/2020.

               Pasiūlymas

               EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl nenumatytų atvejų rezervo lėšų mobilizavimo 2020 m. siekiant suteikti pagalbą valstybėms narėms ekstremaliosios situacijos atveju ir toliau stiprinti Sąjungos civilinės saugos mechanizmą („rescEU“) reaguojant į COVID 19 protrūkį

               EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

               atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo
                  16
               , ypač į jo 14 punktą,

               atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1) Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013
                  17
                13 straipsnyje nustatytas 0,03 % Sąjungos bendrųjų nacionalinių pajamų neviršijantis nenumatytų atvejų rezervas;

               (2) pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 6 straipsnį Komisija 2019 m. gegužės 15 d. komunikate dėl 2020 m. finansinės programos techninio patikslinimo pagal BNP pokyčius
                  18
                apskaičiavo šio nenumatytų atvejų rezervo 2020 m. absoliučią sumą;

               (3) Komisija išnagrinėjo visas kitas finansines galimybes reaguoti į nenumatytas aplinkybes laikantis daugiametėje finansinėje programoje (DFP) nustatytos 3 išlaidų kategorijos (Saugumas ir pilietybė) 2020 m. viršutinės išlaidų ribos. Komisija pasiūlė 2020 m. išlaidoms pagal DFP 3 išlaidų kategoriją panaudoti bendrąją įsipareigojimų maržą (iš viso 2 392 402 163 EUR) ir mobilizuoti lankstumo priemonę (iš viso 1 094 414 188 EUR). Vis dėlto, siekiant patenkinti su COVID-19 protrūkiu susijusius poreikius, būtina mobilizuoti nenumatytų atvejų rezervą 2020 finansinių metų Sąjungos bendrajame biudžete padidinant DFP 3 išlaidų kategorijos įsipareigojimų asignavimus ir viršijant šios išlaidų kategorijos viršutinę ribą, kaip siūloma Taisomojo biudžeto Nr. 2/2020 projekte
                  19
               ;

               (4) atsižvelgiant į šią ypatingą padėtį laikoma, kad Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 13 straipsnio 1 dalyje nustatyta kraštutinės priemonės naudojimo sąlyga yra įvykdyta;

               (5) šis sprendimas turėtų įsigalioti tą pačią dieną kaip ir 2020 m. biudžeto pakeitimas, atsižvelgiant į tai, kad iš nenumatytų atvejų rezervo kai kuriuos veiksmus leidžiama finansuoti viršijant daugiametėje finansinėje programoje 2020 m. biudžetui nustatytą viršutinę ribą,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Sudarant 2020 finansinių metų Sąjungos bendrąjį biudžetą mobilizuojamos nenumatytų atvejų rezervo lėšos siekiant skirti 714 558 138 EUR įsipareigojimų asignavimų sumą, viršijant daugiametės finansinės programos 3 išlaidų kategorijos (Saugumas ir pilietybė) įsipareigojimų viršutinę ribą.

               2 straipsnis

               1 straipsnyje nurodyta 714 558 138 EUR suma kompensuojama iš 5 išlaidų kategorijos „Administravimas“ 2020 finansinių metų maržos.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

               Priimta Briuselyje

                  Europos Parlamento vardu
                        Tarybos vardu

                  Pirmininkas
                        Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 347, 2013 12 20, p. 884.

                     (2)

                        COM(2019) 310, 2019 5 15.

                     (3)

                        COM(2020) 170, 2020 4 2.

                     (4)

                        COM(2020) 145, 2020 3 27.

                     (5)

                        COM(2020) 174, 2020 4 2.

                     (6)

                        Į šią sumą įtraukiama likusi 2019 m. marža (1 316,9 mln. EUR), šiandien Komisijos patvirtintu „Specialiųjų priemonių techniniu patikslinimu“ (COM(2020) 173, 2020 4 2) skirta panaudoti 2020 m.

                     (7)

                        Pirmasis pasiūlymas iš dalies pakeisti šį sprendimą pateiktas kartu su TBP Nr. 1/2020, tačiau pakeistas šiuo antruoju.

                     (8)

                        COM(2020) 171, 2020 4 2.

                     (9)

                        2020 m. sausio 30 d.

                     (10)

                        2020 m. kovo 11 d.

                     (11)

                        2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1313/2013/ES dėl Sąjungos civilinės saugos mechanizmo (OL L 347, 2013 12 20, p. 924).

                     (12)

                        Pasiūlymas dėl Europos Parlamento Ir Tarybos reglamento, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, Reglamentas (ES) Nr. 1301/2013 ir Reglamentas (ES) Nr. 508/2014 [Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva], COM(2020) 113 final, 2020 3 13.

                     (13)

                        COM(2020) 175, 2020 4 2.

                     (14)

                        OL C 373, 2013 12 20, p. 1.

                     (15)

                        COM(2020) 174, 2020 4 2.

                     (16)

                        OL C 373, 2013 12 20, p. 1.

                     (17)

                        2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa (OL L 347, 2013 12 20, p. 884).

                     (18)

                        2019 m. gegužės 15 d. Komisijos komunikatas Europos Parlamentui ir Tarybai dėl 2020 m. finansinės programos techninio patikslinimo pagal BNP pokyčius (COM(2019) 310).

                     (19)

                        COM(2020) 170, 2020 4 2.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 04 02
            COM(2020) 171 final
            Pasiūlymas
            EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo dėl 2020 m. mobilizuotų lankstumo priemonės lėšų, skirtų migracijos, pabėgėlių antplūdžio ir saugumo grėsmių problemoms spręsti, su COVID-19 protrūkiu susijusioms neatidėliotinoms priemonėms ir Europos prokuratūros asignavimams padidinti, patikslinimo iš dalies keičiamas Sprendimas (ES) 2020/265

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

                  Komisijai pasiūlius (Sprendimu (ES) 2020/265
                     1
                  ), 2019 m. lapkričio 27 d. Europos Parlamentas ir Taryba nusprendė 3 išlaidų kategorijai Saugumas ir pilietybė iš lankstumo priemonės mobilizuoti 778,1 mln. EUR sumą.

               2020 m. kovo 27 d. Komisija pateikė taisomojo biudžeto Nr. 1/2020 projektą (TBP)
                  2
               . Jame, inter alia, numatyta iš viso 423,3 mln. EUR padidinti įsipareigojimų asignavimus pagal 3 išlaidų kategoriją, siekiant patenkinti poreikius, susijusius su padidėjusiu migracijos spaudimu Graikijoje, finansuoti neatidėliotinas priemones, kurių reikia imtis dėl COVID-19 protrūkio (pirmą kartą sukaupti medicininės įrangos atsargų pagal „rescEU“), ir padidinti Europos prokuratūros biudžetą. Taisomojo biudžeto Nr. 1/2020 projekte Komisija pasiūlė panaudoti nuo 2018 m. likusią 350,0 mln. EUR bendrąją įsipareigojimų maržą šio padidinimo daliai, susijusiai su migracija, padengti. Komisija taip pat pasiūlė likusią padidinimo dalį (73,3 mln. EUR) finansuoti atitinkamai pakoreguojant iš lankstumo priemonės mobilizuotą sumą ir išplėsti Sprendimo (ES) 2020/265
                  3
                tikslą.

               Šiandien Komisija pateikia taisomojo biudžeto Nr. 2/2020 projektą
                  4
               , kuriame numatyta 3 išlaidų kategorijos įsipareigojimų asignavimus padidinti dar 3 000,0 mln. EUR, kad būtų padengtas Skubios paramos priemonės (SPP) atnaujinimas Sąjungoje, siekiant padėti valstybėms narėms kovoti su COVID-19 protrūkio pasekmėmis ir toliau stiprinti Sąjungos civilinės saugos mechanizmą („rescEU“), kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos platesniu mastu kaupti pagrindinius išteklius ir koordinuoti jų paskirstymą visoje Europoje. Atsižvelgdama į tai, kad nėra galimybių perskirstyti 3 išlaidų kategorijos asignavimų, ir į šiandien pateiktą pasiūlymą iš dalies pakeisti DFP reglamentą, panaikinant šios priemonės taikymo apribojimus
                  5
               , Taisomojo biudžeto Nr. 2/2020 projekte Komisija siūlo šiam padidinimui panaudoti visą pagal šią specialią priemonę turimą bendrosios įsipareigojimų maržos sumą – 2 042,4 mln. EUR
                  6
               .

               Be to, šiuo siūlomu sprendimu mobilizuoti lėšas pagal lankstumo priemonę iš dalies keičiamas 2019 m. lapkričio 27 d. Sprendimas (ES) 2020/265 ir pakeičiamas kartu su TBP Nr. 1/2020 pateiktas pakeitimas. Todėl šis naujas pasiūlymas apima bendrą 3 išlaidų kategorijos įsipareigojimų asignavimų padidinimą, įtrauktą į TBP Nr. 1 ir Nr. 2/2020, bendra mobilizuotina suma juo padidinama iki 1 094,4 mln. EUR
                  7
                ir išnaudojama visa pagal šią priemonę 2020 m. skirta suma.

               Kadangi TBP Nr. 2/2020 numatyto bendrosios įsipareigojimų maržos panaudojimo ir šio siūlomo sprendimo mobilizuoti lankstumo priemonę nepakanka SPP finansavimo poreikiams patenkinti, Komisija kartu su TBP Nr. 2/2020 taip pat pateikia atskirą pasiūlymą
                  8
                2020 m. mobilizuoti 714,6 mln. EUR nenumatytų atvejų rezervo lėšų.

               Orientaciniai mokėjimų asignavimai, atitinkantys atnaujintą iš lankstumo priemonės mobilizuojamą sumą, nurodyti toliau pateiktoje lentelėje.

               (mln. EUR galiojančiomis kainomis)

                        Metai

                        Mokėjimų asignavimai, susiję su lankstumo priemonės lėšų mobilizavimu 2020 m.

                        2020

                        574,6

                        2021

                        413,7

                        2022

                        66,2

                        2023

                        39,9

                        Iš viso

                        1 094,4

               Pasiūlymas

               EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo dėl 2020 m. mobilizuotų lankstumo priemonės lėšų, skirtų migracijos, pabėgėlių antplūdžio ir saugumo grėsmių problemoms spręsti, su COVID-19 protrūkiu susijusioms neatidėliotinoms priemonėms ir Europos prokuratūros asignavimams padidinti, patikslinimo iš dalies keičiamas Sprendimas (ES) 2020/265

               EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

               atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo
                  9
               , ypač į jo 12 punktą,

               atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)lankstumo priemonės paskirtis – užtikrinti galimybę finansuoti aiškiai nurodytas išlaidas, kurių nebūtų galima finansuoti laikantis vienai arba kelioms kitoms Sąjungos bendrojo biudžeto išlaidų kategorijoms nustatytų viršutinių ribų;

               (2)kaip nustatyta Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013
                  10
                11 straipsnyje, lankstumo priemonei skirtos metinės sumos viršutinė riba yra 600 000 000 EUR (2011 m. kainomis) ir tam tikrais atvejais ji gali būti padidinama panaikintomis sumomis, kurias galima panaudoti remiantis to straipsnio 1 dalies antra pastraipa;

               (3)2019 m. lapkričio 27 d. Europos Parlamentas ir Taryba priėmė Sprendimą (ES) 2020/265
                  11
               , kuriuo mobilizuojamos lankstumo priemonės lėšos siekiant 2020 finansiniais metais skirti 778 074 489 EUR įsipareigojimų asignavimų 3 išlaidų kategorijai (Saugumas ir pilietybė) migracijos, pabėgėlių ir saugumo srities priemonėms finansuoti;

               (4)Taisomojo biudžeto Nr. 1/2020 projekte
                  12
                numatyta 3 išlaidų kategorijos įsipareigojimų asignavimus padidinti 423 300 000 EUR, siekiant patenkinti poreikius, susijusius su padidėjusiu migracijos spaudimu Graikijoje, finansuoti neatidėliotinas priemones, susijusias su COVID-19 protrūkiu, ir padengti Europos prokuratūros biudžeto padidėjimą. Iš šio bendro padidinimo 350 000 000 EUR padengiama panaudojant bendrąją įsipareigojimų maržą, nustatytą Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 14 straipsnyje, o 73 300 000 EUR – papildomai mobilizuojant lankstumo priemonės lėšas 2020 m. Be to, būtina patikslinti orientacinių mokėjimų profilį;

               (5)Taisomojo biudžeto Nr. 2/2020 projekte
                  13
                numatyta 3 išlaidų kategorijos įsipareigojimų asignavimus padidinti dar 3 000 000 000 EUR, kad būtų padengtas Skubios paramos priemonės (SPP) atnaujinimas Sąjungoje, siekiant padėti valstybėms narėms kovoti su COVID-19 protrūkio pasekmėmis ir toliau stiprinti Sąjungos civilinės saugos mechanizmą („rescEU“), kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos platesniu mastu kaupti pagrindinius išteklius ir koordinuoti jų paskirstymą visoje Europoje. Iš šio padidinimo 2 042 402 163 EUR padengiama panaudojant bendrąją įsipareigojimų maržą, nustatytą Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 14 straipsnyje, o 243 039 699 EUR – papildomai mobilizuojant 2020 m. lankstumo priemonės lėšas. Be to, būtina patikslinti orientacinių mokėjimų profilį;

               (6)todėl Sprendimas (ES) 2020/265 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;

               (7)šis sprendimas turėtų įsigalioti tą pačią dieną kaip ir 2020 m. biudžeto pakeitimas, atsižvelgiant į tai, kad pagal lankstumo priemonę kai kuriuos veiksmus leidžiama finansuoti viršijant daugiametėje finansinėje programoje 2020 m. biudžetui nustatytą viršutinę ribą,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Sprendimo (ES) 2020/265 1 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa iš dalies keičiama taip: vietoj „778 074 489 EUR“ įrašoma „1 094 414 188 EUR“.

               1 dalies antroji pastraipa pakeičiama taip: „Pirmoje pastraipoje nurodyta suma naudojama nuolatinių migracijos, pabėgėlių antplūdžio ir saugumo grėsmių, taip pat dėl COVID-19 protrūkio kilusios dabartinės sveikatos krizės Europos Sąjungoje problemų sprendimo priemonėms ir išaugusiems Europos prokuratūros poreikiams finansuoti.“

               2 dalies pirmos pastraipos a–d punktai pakeičiami taip:

               „a)
                     2020 m. – 574 652 355 EUR;

               b)
                     2021 m. – 413 658 806 EUR;

               c)
                     2022 m. – 66 154 477 EUR;

               d)
                     2023 m. – 39 948 550 EUR.“

               2 straipsnis

               Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

               Priimta Briuselyje

                  Europos Parlamento vardu
                        Tarybos vardu

                  Pirmininkas
                        Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 58, 2020 2 27, p. 51.

                     (2)

                        COM(2020) 145, 2020 3 27.

                     (3)

                        COM(2020) 140, 2020 3 27.

                     (4)

                        COM(2020) 170, 2020 4 2.

                     (5)

                        COM(2020) 174, 2020 4 2.

                     (6)

                        Į šią sumą įtraukiama likusi 2019 m. marža (1 316,9 mln. EUR), šiandien Komisijos patvirtintu „Specialių priemonių techninis patikslinimas“ (COM(2020) 173, 2020 4 2) skirta panaudoti 2020 m.

                     (7)

                        Į šią sumą įtraukiama 2019 m. panaikinta 175 mln. EUR suma iš Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo, pridedama prie lankstumo priemonės šiandien Komisijos priimtame dokumente „Specialių priemonių techninis patikslinimas“ (COM(2020) 173, 2020 4 2).

                     (8)

                        COM(2020) 172, 2020 4 2.

                     (9)

                        OL C 373, 2013 12 20, p. 1.

                     (10)

                        2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa (OL L 347, 2013 12 20, p. 884).

                     (11)

                        2019 m. lapkričio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas (ES) 2020/265 dėl lankstumo priemonės lėšų mobilizavimo siekiant finansuoti skubias biudžeto priemones nuolatinėms migracijos, pabėgėlių antplūdžio ir saugumo grėsmių problemoms spręsti (OL L 058, 2020 2 27, p. 51).

                     (12)

                        COM(2020) 145, 2020 3 27.

                     (13)

                        COM(2020) 170, 2020 4 2.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 04 06
            COM(2020) 136 final
            2020/0052(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios turi būti laikomasi Europos Sąjungos vardu Lisabonos sąjungos asamblėjoje

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.Pasiūlymo dalykas

               Šis pasiūlymas susijęs su sprendimu, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi metinėje Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos (PINO) Lisabonos sąjungos asamblėjoje, visų pirma, dėl numatomo sprendimo dėl Susitariančiųjų Šalių specialiųjų įmokų priėmimo pagal Lisabonos susitarimo dėl kilmės vietos nuorodų ir geografinių nuorodų Ženevos akto 24 straipsnio 2 dalies v punktą.

               2.Pasiūlymo aplinkybės

               2.1.Lisabonos susitarimo dėl kilmės vietos nuorodų ir geografinių nuorodų Ženevos aktas

               2015 m. Lisabonos susitarimo dėl kilmės vietos nuorodų ir geografinių nuorodų (toliau – Susitarimas) Ženevos aktu siekiama užtikrinti visapusišką ir veiksmingą produktų, kurių kokybė siejama su jų kilme, pavadinimų tarptautinę apsaugą. Juo atnaujinama ir tobulinama esama tarptautinės registracijos sistema, kuria saugomi pavadinimai, pagal kuriuos atpažįstama geografinė produktų kilmė: 1958 m. Lisabonos susitarimas dėl kilmės vietos nuorodų apsaugos ir jų tarptautinės registracijos. Susitarimas įsigaliojo 2020 m. vasario 26 d.

               Europos Sąjunga yra Susitarimo šalis
                  1
               .

               2.2.Lisabonos sąjungos asamblėja

               Lisabonos sąjunga yra specialioji sąjunga, kurią administruoja PINO. Ją sudaro Lisabonos susitarimo dėl kilmės vietos nuorodų ir geografinių nuorodų Ženevos akto (toliau – Ženevos aktas) Susitariančiosios Šalys ir 1958 m. Lisabonos susitarimo dėl kilmės vietos nuorodų apsaugos ir jų tarptautinės registracijos arba 1967 m. akto (Lisabonos susitarimo su pakeitimais, padarytais 1967 m. liepos 14 d. Stokholme) šalys. Lisabonos sąjungos asamblėja susitinka kasmet per Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos (PINO) generalinę asamblėją. Jos funkcijos nustatytos Ženevos akto 22 straipsnio 2 dalyje. Visų pirma ji atlieka šias funkcijas: nagrinėja visus klausimus, susijusius su specialiosios sąjungos veikimu bei plėtra ir Ženevos akto įgyvendinimu; keičia taisykles, kuriomis nustatoma Ženevos akto įgyvendinimo tvarka; priima specialiosios sąjungos finansinius reglamentus ir Ženevos akto pakeitimus, susijusius su specialiosios sąjungos asamblėjos straipsniais (22 straipsnis), PINO Tarptautiniu biuru (23 straipsnis) ir finansais (24 straipsnis), taip pat šių straipsnių pakeitimo procedūros (27 straipsnis) pakeitimais. Kalbant konkrečiau apie finansus, ji gali nuspręsti, kada ir kiek iš specialiosios sąjungos finansavimo šaltinių gaunamų pajamų nepakanka išlaidoms padengti, dėl ko Susitariančiosios Šalys privalo mokėti specialiąsias įmokas pagal Ženevos akto 24 straipsnio 2 dalies v punktą. Šis Komisijos pasiūlymas susijęs tik su sprendimais pagal Ženevos akto 24 straipsnio 2 dalies v punktą. Asamblėja stengiasi sprendimus priimti bendrai pasiektu sutarimu. Jei sprendimo dėl svarstomo klausimo nepavyksta priimti bendrai pasiektu sutarimu, jis priimamas balsuojant. Tokiu atveju kiekviena Susitariančioji Šalis, kuri yra valstybė, turi po vieną balsą ir balsuoja tik savo vardu. Bet kuri Susitariančioji Šalis, kuri yra tarpvyriausybinė organizacija, gali balsuoti vietoj savo valstybių narių ir turi tiek balsų, kiek yra šio Akto šalimis esančių jos valstybių narių. 2019 m. spalio 7 d. Tarybos sprendimo (ES) 2019/1754 dėl Europos Sąjungos prisijungimo prie Ženevos akto 4 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad Sąjunga balsuoja specialiosios sąjungos asamblėjoje, o valstybės narės, kurios ratifikavo Ženevos aktą arba prie jo prisijungė, savo balsavimo teise nesinaudoja.

               2.3.Numatomas Lisabonos sąjungos asamblėjos aktas

               Metiniuose posėdžiuose, vykstančiuose per PINO Generalinę Asamblėją, Lisabonos sąjungos asamblėja gali priimti sprendimus dėl to, kiek pajamų iš specialiosios sąjungos pajamų šaltinių nepakanka išlaidoms padengti, dėl ko Susitariančiosios Šalys privalo mokėti specialiąsias įmokas pagal Ženevos akto 24 straipsnio 2 dalies v punktą (toliau – numatomas aktas).

               Numatomo akto tikslas – sukurti Ženevos akto Susitariančiųjų Šalių specialiųjų įmokų mokėjimo pagrindą siekiant padengti specialiosios sąjungos išlaidas.

               Numatomas aktas taps šalims privalomas pagal Susitarimo 24 straipsnio 2 dalies v punktą, kuriame nustatyta: „(2) [Biudžeto finansavimo šaltiniai] specialioji sąjunga pajamas gauna iš šių šaltinių: [...] v) Susitariančiųjų Šalių specialiųjų įmokų arba bet kokių kitų iš Susitariančiųjų Šalių ar naudos gavėjų gauto alternatyvių finansavimo šaltinių, arba abiejų, jei ir tiek, kiek iš i–iv punktuose nurodytų šaltinių gaunamų pajamų nepakanka išlaidoms padengti, Asamblėjai priėmus atitinkamą sprendimą.“.

               3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu

               Siūloma pozicija – prisijungti prie galimo bendrai pasiekto sutarimo dėl Lisabonos sąjungos asamblėjos sprendimo dėl to, kiek pajamų iš Ženevos akto 24 straipsnio 2 dalies i-iv punktuose nurodytų pajamų šaltinių nepakanka išlaidoms padengti. Tokiu atveju Lisabonos sąjungos pajamos būtų gaunamos iš specialių Susitariančiųjų Šalių įnašų arba iš bet kokio kito Susitariančiųjų Šalių arba naudos gavėjų šaltinio, arba iš šių abiejų šaltinių.

               Siūlomu Tarybos sprendimu būtų sudarytos sąlygos ES, atsižvelgiant į tam tikslui iš Sąjungos metinio biudžeto skirtas priemones, prisijungti prie bendrai pasiekto sutarimo dėl Asamblėjos sprendimo pagal Ženevos akto 24 straipsnio 2 dalies v punktą.

               Remiantis Lisabonos susitarimo dėl kilmės vietos nuorodų ir geografinių nuorodų Ženevos aktu, 2020 m. ES biudžete pagal 05.06.01 biudžeto eilutę numatytas 1 mln. EUR ES įnašas, skirtas Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos (PINO) Lisabonos sąjungos veikimui. ES turėtų turėti galimybę prisijungti prie bendrai pasiekto sutarimo dėl Lisabonos sąjungos asamblėjos sprendimo pagal Ženevos akto 24 straipsnio 2 dalies v punktą. Toks sprendimas reikalingas, kad Sąjunga galėtų atlikti mokėjimą pagal pagrindinį teisės aktą, kuriuo nustatomas į biudžetą įtrauktų išlaidų įgyvendinimo teisinis pagrindas
                  2
               . Šiame pagrindiniame teisės akte numatyta: „Jei specialiosios sąjungos pajamos gaunamos iš Ženevos akto 24 straipsnio 2 dalies v punkte nurodytų šaltinių, Sąjunga gali mokėti specialų įnašą neviršydama šiam tikslui metiniame Sąjungos biudžete numatytų lėšų.“

               4.Teisinis pagrindas

               4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas

               4.1.1.Principai

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

               Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“
                  3
               .

               4.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Lisabonos sąjungos asamblėja yra susitarimu, būtent Ženevos aktu, įsteigtas organas.

               Aktas, kurį Lisabonos Sąjungos asamblėja raginama priimti, yra teisinę galią turintis aktas. Vadovaujantis Ženevos akto 24 straipsnio 2 dalies v punktu, numatomas aktas šalims bus privalomas pagal tarptautinę teisę.

               Numatomu aktu Susitarimo institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama.

               Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.

               4.2.Materialinis teisinis pagrindas

               4.2.1.Principai

               Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.

               4.2.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Pagrindinis numatomo akto tikslas ir turinys yra susiję su bendra prekybos politika.

               Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra SESV 207 straipsnis.

               4.3.Išvada

               Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 207 straipsnis kartu su SESV 218 straipsnio 9 dalimi.

               2020/0052 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios turi būti laikomasi Europos Sąjungos vardu Lisabonos sąjungos asamblėjoje

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)2019 m. spalio 7 d. Tarybos sprendimu (ES) 2019/1754
                  4
                Europos Sąjunga prisijungė prie Lisabonos susitarimo dėl kilmės vietos nuorodų ir geografinių nuorodų Ženevos akto (toliau – Susitarimas). Susitarimas įsigaliojo 2020 m. vasario 26 d.;

               (2)pagal Susitarimo 22 straipsnio 2 dalies a punkto i papunktį Lisabonos sąjungos asamblėja gali priimti sprendimus dėl specialiosios sąjungos išlaikymo bei plėtros ir Susitarimo įgyvendinimo;

               (3)Lisabonos sąjungos asamblėja savo metiniame susitikime per 2020 m. rugsėjo 21–29 d. Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos (PINO) asamblėją gali priimti sprendimą dėl to, kada ir kiek iš specialiosios sąjungos finansavimo šaltinių gaunamų pajamų nepakanka išlaidoms padengti, dėl ko Susitariančiosios Šalys privalo mokėti specialiąsias įmokas pagal Ženevos akto 24 straipsnio 2 dalies v punktą;

               (4)tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi tame Lisabonos sąjungos asamblėjos susitikime, nes sprendimas Sąjungai bus privalomas;

               (5)Sąjunga turėtų turėti galimybę, neviršydama turimų biudžeto išteklių, prisijungti prie bendrai pasiekto susitarimo dėl Lisabonos sąjungos asamblėjos sprendimo pagal Susitarimo 24 straipsnio 2 dalies v punktą. Toks sprendimas reikalingas, kad Sąjunga galėtų atlikti mokėjimą pagal Europos Parlamento ir Tarybos Reglamento (ES) 2019/1753
                  5
                14 straipsnį,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Lisabonos sąjungos asamblėjos susitikime, vyksiančiame per 2020 m. rugsėjo 21–29 d. PINO Generalinę Asamblėją, dėl specialiosios įmokos pagal Lisabonos susitarimo dėl kilmės vietos nuorodų ir geografinių nuorodų Ženevos akto 24 straipsnio 2 dalies v punktą, yra tokia:

               Sąjunga gali prisijungti prie bendrai pasiekto susitarimo dėl sprendimo dėl to, kada ir kiek iš specialiosios sąjungos finansavimo šaltinių gaunamų pajamų nepakanka išlaidoms padengti, dėl ko Susitariančiosios Šalys privalo mokėti specialiąsias įmokas pagal Ženevos akto 24 straipsnio 2 dalies v punktą. Didžiausia Sąjungos specialioji įmoka 2020 m. neturi viršyti bendrajame biudžete numatytų asignavimų.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

               FINANSINĖ PAŽYMA

                        FINANSINĖ PAŽYMA

                        Fin Stat/2020/LK/GH/pl/1406340

                        agri.ddg3.a.2(2020)1398840

                        6.22.2020

                        DATA 2020 02 24

                        1.

                        BIUDŽETO IŠLAIDŲ KATEGORIJA

                        05 06 skyrius – TARPTAUTINIAI ŽEMĖS ŪKIO IR KAIMO PLĖTROS POLITIKOS SRITIES ASPEKTAI

                        05 06 01– Tarptautiniai susitarimai žemės ūkio srityje

                        ASIGNAVIMAI:

                        2020 m. biudžetas: 6 300 000 EUR

                        2.

                        PAVADINIMAS
                           Pasiūlymas dėl Tarybos sprendimo dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos Lisabonos sąjungos metinėje asamblėjoje

                        3.

                        TEISINIS PAGRINDAS Šio pasiūlymo teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 207 straipsnis kartu su 218 straipsnio 9 dalimi.

                        4.

                        TIKSLAI:

                        Nustatyti specialiųjų įmokų mokėjimo pagrindą, kad būtų galima padengti specialiosios sąjungos išlaidas.

                        5.

                        FINANSINIS POVEIKIS

                        12 MĖN. LAIKOTARPIS

                           (EUR)

                        EINAMIEJI FINANSINIAI METAI (2020)

                        (EUR)

                        ATEINANTYS FINANSINIAI METAI (2021)

                        (EUR)

                        5,0

                        IŠLAIDOS:

                        –
                              ES BIUDŽETO
                           (GRĄŽINAMOSIOS IŠMOKOS IR (ARBA) INTERVENCIJOS)

                        –
                              NACIONALINIŲ INSTITUCIJŲ

                        –
                              KITOS

                        1 mln.

                        1 mln.

                        1 mln.

                        5,1

                        ĮPLAUKOS:

                        –
                              ES NUOSAVI IŠTEKLIAI
                           (MOKESČIAI IR (ARBA) MUITAI)

                        –
                              NACIONALINĖS

                        5.0.1

                        NUMATOMOS IŠLAIDOS

                        5.1.1

                        NUMATOMOS ĮPLAUKOS

                        5,2

                        APSKAIČIAVIMO METODAS –

                        6,0

                        AR PROJEKTAS GALI BŪTI FINANSUOJAMAS IŠ ASIGNAVIMŲ, ĮTRAUKTŲ Į ATITINKAMĄ EINAMOJO BIUDŽETO SKYRIŲ?

                        TAIP

                        6,1

                        AR PROJEKTAS GALI BŪTI FINANSUOJAMAS PERKELIANT LĖŠAS IŠ VIENO EINAMOJO BIUDŽETO SKYRIAUS Į KITĄ?

                        TAIP NE

                        6.2

                        AR REIKĖS PAPILDOMO BIUDŽETO?

                                NE

                        6,3

                        AR ASIGNAVIMUS REIKĖS ĮTRAUKTI Į BŪSIMUS BIUDŽETUS?

                        TAIP

                        Sąjunga gali mokėti specialiąja įmoką pagal Ženevos akto 24 straipsnio 2 dalies v punktą neviršydama šiam tikslui metiniame Sąjungos biudžete numatytų priemonių. 2020 m. šiuo tikslu 05 06 01 biudžeto eilutėje skirta 1 mln. EUR suma.

                     (1)

                        2019 m. spalio 7 d. Tarybos sprendimas (ES) 2019/1754 dėl Europos Sąjungos prisijungimo prie Lisabonos susitarimo dėl kilmės vietos nuorodų ir geografinių nuorodų Ženevos akto (OL L 271/2019, p. 12–14).

                     (2)

                        2019 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/1753 dėl Sąjungos veiksmų prisijungus prie Lisabonos susitarimo dėl kilmės vietos nuorodų ir geografinių nuorodų Ženevos akto 14 straipsnis (Specialus finansinis įnašas)

                     (3)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.

                     (4)

                        OL L 271, 2019 10 24, p. 12.

                     (5)

                        2019 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/1753 dėl Sąjungos veiksmų prisijungus prie Lisabonos susitarimo dėl kilmės vietos nuorodų ir geografinių nuorodų Ženevos akto (OL L 271, 2019 10 24, p. 1).


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 09 28
            COM(2020) 586 final
            2020/0271(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo siekiant įtraukti poziciją, kurios Tarptautinėje jūrų organizacijoje Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Jūrų aplinkos apsaugos komiteto 75-ojoje sesijoje ir Jūrų saugumo komiteto 102-ojoje sesijoje, dėl MSC-MEPC.5 aplinkraščio dėl administracijos vardu veikiančių pripažintų organizacijų įgaliojimo tipinės sutarties patvirtinimo, iš dalies keičiamas 2020 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimas (ES) 2020/721

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.Pasiūlymo dalykas

               Šis pasiūlymas susijęs su 2020 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimo 2020/721/ES
                  1
                pakeitimu, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinės jūrų organizacijos Jūrų saugumo komiteto 102-ojoje sesijoje, kuri vyks 2020 m. lapkričio 4–11 d. Londone, ir Tarptautinės jūrų organizacijos Jūrų aplinkos apsaugos komiteto 75-ojoje sesijoje, kuri vyks 2020 m. lapkričio 16–20 d. Londone, dėl numatomo MSC-MEPC.5 aplinkraščio dėl administracijos vardu veikiančių pripažintų organizacijų įgaliojimo tipinės sutarties priėmimo.

               Pasiūlymo aplinkybės

               1.1.Tarptautinės jūrų organizacijos konvencija

               Tarptautinės jūrų organizacijos konvencija įsteigta Tarptautinė jūrų organizacija (IMO). IMO tikslas – būti forumu, kuriame bendradarbiaujama reguliuojant ir pritaikant praktikoje įvairiausius su tarptautine prekyba susijusios laivybos techninius aspektus. Be to, ji siekia skatinti visuotinai priimti aukščiausius praktiškai įmanomus standartus tokiose srityse kaip saugi laivyba, efektyvi navigacija ir jūros taršos iš laivų prevencija bei kontrolė ir užtikrinti visiems vienodas veiklos sąlygas. Ji taip pat sprendžia atitinkamus administracinius ir teisinius klausimus.

               Konvencija įsigaliojo 1958 m. kovo 17 d.

               Visos valstybės narės yra konvencijos šalys.

               Visos valstybės narės yra 1974 m. Tarptautinės konvencijos dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje (SOLAS konvencija), įsigaliojusios 1980 m. gegužės 25 d., šalys. Sąjunga nėra SOLAS konvencijos šalis.

               Visos valstybės narės yra 1973 m. Tarptautinės konvencijos dėl teršimo iš laivų prevencijos (MARPOL konvencijos), įsigaliojusios 1983 m. spalio 2 d., ir 2005 m. gegužės 18 d. įsigaliojusio jos VI priedo šalys. Sąjunga nėra MARPOL konvencijos šalis.

               1.2.Tarptautinė jūrų organizacija

               Tarptautinė jūrų organizacija (IMO) yra Jungtinių Tautų specializuotoji agentūra, atsakinga už laivybos saugą ir saugumą ir už jūros taršos iš laivų prevenciją. Ji nustato pasaulinius tarptautinės laivybos saugos, saugumo ir aplinkosauginio veiksmingumo standartus. Pagrindinis jos uždavinys – sukurti visuotinai pripažintą ir visuotinai įgyvendinamą objektyvią ir veiksmingą laivybos pramonės reguliavimo sistemą.

               Prie šios organizacijos gali prisijungti bet kuri valstybė, visos ES valstybės narės yra jos narės. Europos Komisija nuo 1974 m. Tarptautinėje jūrų organizacijoje turi stebėtojos statusą. Šis statusas grindžiamas bendradarbiavimo susitarimu, kurį atsižvelgdamos į bendrus interesus sudarė Vyriausybių konsultacijų laivybos klausimais organizacija (IMCO) ir Europos Bendrijų Komisija.

               IMO Jūrų saugumo komitetas taip pat yra sudarytas iš visų IMO narių ir posėdžiauja bent kartą per metus. Jis svarsto visus šios organizacijos kompetencijai priskiriamus klausimus, susijusius su pagalbinėmis navigacijos priemonėmis, laivų statyba ir įranga, įgulos komplektavimu atsižvelgiant į saugą, laivų susidūrimo prevencijos taisyklėmis, pavojingųjų krovinių gabenimu, saugios laivybos procedūromis ir reikalavimais, hidrografine informacija, laivų žurnalais ir navigacijos įrašais, jūrų avarijų tyrimu, žmonių bei turto gelbėjimu ir visais kitais su saugia laivyba susijusiais aspektais.

               IMO Jūrų saugumo komitetas užtikrina visų pareigų, jam nustatytų IMO konvencija, IMO asamblėjos ar IMO tarybos, taip pat bet kokios minėtai taikymo sričiai priskiriamos pareigos, kuri gali būti nustatyta bet kuriuo kitu tarptautiniu dokumentu arba remiantis tuo dokumentu ir kurią pripažįsta IMO, vykdymo mechanizmą. Jūrų saugumo komiteto ir jo padalinių sprendimai priimami narių balsų dauguma.

               Iš visų IMO narių sudarytas IMO Jūrų aplinkos apsaugos komitetas posėdžiauja bent kartą per metus. Jis sprendžia šios organizacijos kompetencijai priskirtus aplinkosaugos klausimus, susijusius su taršos iš laivų, kuriai taikoma MARPOL konvencija, įskaitant taršą nafta, balkeriais gabenamomis cheminėmis medžiagomis, nuotekomis, šiukšlėmis ir iš laivų į orą išmetamais teršalais (be kita ko, oro teršalais ir išmetamomis šiltnamio efektą sukeliančiomis dujomis), kontrole ir prevencija. Kiti šio komiteto svarstomi klausimai – balastinio vandens tvarkymas, apsaugos nuo apaugimo sistemos, laivų perdirbimas, pasirengimas taršos įvykiams ir reagavimas į juos, taip pat specialių teritorijų ir ypač jautrių jūros rajonų nustatymas.

               IMO Jūrų aplinkos apsaugos komitetas užtikrina visų pareigų, jam nustatytų IMO konvencija, IMO asamblėjos ar IMO tarybos, taip pat bet kokios minėtai taikymo sričiai priskiriamos pareigos, kuri gali būti nustatyta bet kuriuo kitu tarptautiniu dokumentu arba remiantis tuo dokumentu ir kurią pripažįsta IMO, vykdymo mechanizmą. Jūrų aplinkos apsaugos komiteto ir jo padalinių sprendimai priimami narių balsų dauguma.

               1.3.Numatomas priimti IMO Jūrų saugumo komiteto aktas

               2020 m. lapkričio 4–11 d. 102-ojoje sesijoje Jūrų saugumo komitetas turi patvirtinti MSC-MEPC.5 aplinkraštį, kuriame bus pateikta vyriausybėms naudoti skirta jų vardu veikiančių pripažintų organizacijų įgaliojimo tipinė sutartis. Aplinkraštį kartu turi patvirtinti Jūrų saugumo komitetas ir Jūrų aplinkos apsaugos komitetas.

               2016 m. Jūrų saugumo komitetas patvirtino naują darbo programą, kurioje numatyta peržiūrėti ir iš dalies pakeisti administracijos vardu veikiančių pripažintų organizacijų įgaliojimo tipinę sutartį, siekiant suderinti ją su Pripažintų organizacijų kodekso reikalavimais. Tipinės sutarties projektas aptartas keliose Tarptautinės jūrų organizacijos IMO priemonių įgyvendinimo pakomitečio sesijose ir dabar pateiktas tvirtinti komitetui.

               1.4.Numatomas priimti IMO Jūrų aplinkos apsaugos komiteto aktas

               2020 m. lapkričio 16–20 d. 75-ojoje sesijoje Jūrų aplinkos apsaugos komitetas turi patvirtinti tą patį MSC-MEPC.5 aplinkraštį, kuriame pateikta vyriausybėms naudoti skirta jų vardu veikiančių pripažintų organizacijų įgaliojimo tipinė sutartis.

               2.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu

               2.1.MSC-MEPC.5 aplinkraščio patvirtinimas

               2016 m. lapkričio 21–25 d. Londone įvykusioje Jūrų saugumo komiteto 97-ojoje sesijoje patvirtintas naujas pasiūlymas, kuriame buvo numatyta peržiūrėti ir iš dalies pakeisti administracijų vardu veikiančių pripažintų organizacijų įgaliojimo tipinę sutartį (MSC.1/Circ.710–MEPC.1/Circ.307), kad jį atitiktų Pripažintų organizacijų kodekso reikalavimus. Tas naujas pasiūlymas buvo įtrauktas į IMO priemonių įgyvendinimo pakomitečio dvimetę 2016–2017 m. darbotvarkę ir į IMO priemonių įgyvendinimo pakomitečio 4-osios sesijos preliminarią darbotvarkę, o jį planuota įgyvendinti 2018 m.

               2017 m. rugsėjo 25–29 d. Londone surengtoje IMO priemonių įgyvendinimo pakomitečio 4-ojoje sesijoje nuspręsta, remiantis IACS dokumentu, iš dalies pakeisti tipinę sutartį ir sudaryta korespondentų grupė tekstui parengti. 2018 m. rugsėjo 24–28 d. Londone surengtoje IMO priemonių įgyvendinimo pakomitečio 5-ojoje sesijoje tipinės sutarties projektui buvo galutinai pritarta ir jis perduotas tvirtinti Jūrų aplinkos apsaugos komitetui (74-ojoje sesijoje) ir Jūrų saugumo komitetui (101-ojoje sesijoje).

               Jūrų aplinkos apsaugos komitetas per savo 74-ąją sesiją dėl laiko stokos aplinkraščio projekto svarstymą atidėjo iki 75-osios sesijos. Jūrų saugumo komitetas per savo 101-ąją sesiją teksto projektą aptarė, tačiau IACS labai prieštaravo dėl pasiūlytų esminių pakeitimų atmetimo, todėl Jūrų saugumo komitetas per savo 101-ąją sesiją projektą su IACS pasiūlytais pakeitimais grąžino svarstyti IMO priemonių įgyvendinimo pakomitečiui (6-ojoje sesijoje). IMO priemonių įgyvendinimo pakomitetis per savo 6-ąją sesiją, kuri surengta 2019 m. liepos 1–5 d. Londone, peržiūrėjo tipinės sutarties projektą ir IACS pasiūlymus. Jis pritarė IACS redakciniams pasiūlymams, tačiau atmetė esminius pasiūlymus. IMO priemonių įgyvendinimo pakomitetis per savo 6-ąją sesiją aplinkraščio projektą perdavė tvirtinti Jūrų aplinkos apsaugos komitetui (75-ojoje sesijoje) ir Jūrų saugumo komitetui (102-ojoje sesijoje).

               Sąjunga turėtų pritarti IMO tipinės sutarties pakeitimams, dėl kurių susitarta per IMO priemonių įgyvendinimo pakomitečio 6-ąją sesiją. Nauju aplinkraščiu bus pakeisti MSC/Circ.710 ir MEPC/Circ.307 aplinkraščiai, tipinė sutartis bus atnaujinta ir suderinta su Pripažintų organizacijų kodeksu (MSC.349 (92) ir MEPC.237 (65) rezoliucijomis). Taip pasauliniu lygmeniu bus užtikrintas didesnis tikslumas, skaidrumas ir tiek vėliavos valstybės administracijos, tiek pripažintų organizacijų atskaitomybė.

               2.2.Susiję ES teisės aktai ir ES kompetencija

               MSC/Circ.710 ir MEPC/Circ.307 aplinkraščiuose pateikta tipinė sutartis į ES teisę perkelta 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/15/EB dėl laivų patikrinimo ir apžiūros organizacijų ir atitinkamos jūrų administracijų veiklos bendrųjų taisyklių ir standartų. Direktyvos 2009/15/EB 5 straipsnyje numatyta:

               „1.
                     Valstybės narės, kurios priima sprendimą, kaip numatyta 3 straipsnio 2 dalyje, nustato savo kompetentingų administracijų ir organizacijų, veikiančių valstybės narės vardu, bendradarbiavimo santykius.

               2
                     Bendradarbiavimo santykiai yra reguliuojami nustatytos formos nediskriminacine rašytine sutartimi <...>, kur[i] apima bent jau: a) nuostatas, išdėstytas TJO Rezoliucijos A.739(18) dėl administracijos vardu veikiančių organizacijų įgaliojimo rekomendacijų II priedėlyje, atsižvelgiant į priedo sąlygas bei į TJO MSC/710 aplinkraščio ir MEPC/307 aplinkraščio dėl administracijos vardu veikiančių pripažintų organizacijų įgaliojimo tipinės sutarties priedėlius ir papildymą; [...]“.

               ES kompetencija

               MSC/Circ.710 ir MEPC/Circ.307 pakeitus aplinkraščio MSC-MEPC.5 projektu būtų padarytas poveikis ES teisei taikant 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/15/EB dėl laivų patikrinimo ir apžiūros organizacijų ir atitinkamos jūrų administracijų veiklos bendrųjų taisyklių ir standartų.

               Taigi remiantis SESV 3 straipsnio 2 dalies paskutine sakinio dalimi Sąjunga šioje srityje turi išimtinę kompetenciją, todėl būtina nustatyti Sąjungos poziciją dėl aktų, kuriais priimami pirmiau nurodyti pakeitimai.

               3.Teisinis pagrindas

               3.1.Procedūrinis teisinis pagrindas

               3.1.1.Principai

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

               SESV 218 straipsnio 9 dalis taikoma neatsižvelgiant į tai, ar Sąjunga yra organo narė arba susitarimo šalis
                  2
               .

               Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“
                  3
               .

               3.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               IMO Jūrų aplinkos apsaugos komitetas ir Jūrų saugumo komitetas – pagal susitarimą, t. y. Tarptautinės jūrų organizacijos konvenciją, įsteigti organai.

               Dokumentas, kurį turi priimti IMO Jūrų aplinkos apsaugos komitetas ir Jūrų saugumo komitetas, yra teisinę galią turintis aktas. Numatomas aktas gali daryti lemiamą įtaką šio ES teisės akto turiniui:

               –2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/15/EB dėl laivų patikrinimo ir apžiūros organizacijų ir atitinkamos jūrų administracijų veiklos bendrųjų taisyklių ir standartų.

               Taip yra todėl, kad pagal 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/15/EB dėl laivų patikrinimo ir apžiūros organizacijų ir atitinkamos jūrų administracijų veiklos bendrųjų taisyklių ir standartų reikalaujama, kad valstybių narių administracijos reglamentuotų savo darbo santykius su pripažintomis organizacijomis oficialia rašytine ir nediskriminacine sutartimi, kuri turi būti grindžiama tipine sutartimi, pateikta MSC/Circ. 710 ir MEPC/Circ. 307 aplinkraščiuose.

               Todėl naujasis aplinkraštis, kuriuo pakeičiami MSC/Circ.710 ir MEPC/Circ.307 aplinkraščiai, darytų poveikį ES teisei taikant 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/15/EB dėl laivų patikrinimo ir apžiūros organizacijų ir atitinkamos jūrų administracijų veiklos bendrųjų taisyklių ir standartų.

               Numatomu aktu Susitarimo institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama.

               Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.

               3.2.Materialinis teisinis pagrindas

               3.2.1.Principai

               Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.

               3.2.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Pagrindinis numatomo akto tikslas ir turinys yra susiję su jūrų transportu. Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra SESV 100 straipsnio 2 dalis.

               3.3.Išvada

               Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 100 straipsnio 2 dalis kartu su SESV 218 straipsnio 9 dalimi.

               2020/0271 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo siekiant įtraukti poziciją, kurios Tarptautinėje jūrų organizacijoje Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Jūrų aplinkos apsaugos komiteto 75-ojoje sesijoje ir Jūrų saugumo komiteto 102-ojoje sesijoje, dėl MSC-MEPC.5 aplinkraščio dėl administracijos vardu veikiančių pripažintų organizacijų įgaliojimo tipinės sutarties patvirtinimo, iš dalies keičiamas 2020 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimas (ES) 2020/721

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Sąjungos veiksmais jūrų transporto sektoriuje turėtų būti siekiama apsaugoti jūros aplinką bei žmonių sveikatą ir didinti laivybos saugą;

               (2)Tarptautinės jūrų organizacijos (IMO) konvencija įsigaliojo 1958 m. kovo 17 d.;

               (3)IMO yra specializuota Jungtinių Tautų agentūra, atsakinga už laivybos saugą ir saugumą ir už jūrų ir oro taršos iš laivų prevenciją. Visos ES valstybės narės yra IMO narės;

               (4)pagal IMO konvencijos 28 straipsnio b punktą Jūrų saugumo komitetas užtikrina visų pareigų, nustatytų pagal tą konvenciją, IMO asamblėjos ar IMO tarybos, arba kiekvienos pareigos pagal tą straipsnį, kurią pripažįsta IMO ir kuri gali būti nustatyta pagal bet kurį kitą tarptautinį dokumentą, vykdymo mechanizmą;

               (5)pagal IMO konvencijos 38 straipsnio a punktą Jūrų aplinkos apsaugos komitetas vykdo funkcijas, kurios priskirtos arba gali būti priskirtos IMO tarptautinėmis konvencijomis dėl jūrų taršos iš laivų prevencijos ir kontrolės, visų pirma kiek tai sietina su taisyklių ar kitų nuostatų priėmimu ir keitimu;

               (6)Tarptautinė konvencija dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje (SOLAS konvencija) įsigaliojo 1980 m. gegužės 25 d.;

               (7)pagal SOLAS konvencijos VIII straipsnio b punkto iii papunktį IMO Jūrų saugumo komitetas gali priimti SOLAS konvencijos pakeitimus;

               (8)Tarptautinė konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos (MARPOL konvencija) įsigaliojo 1983 m. spalio 2 d.;

               (9)pagal MARPOL konvencijos 16 straipsnio 2 dalies c punktą jos pakeitimus gali priimti atitinkama įstaiga, kuri šiuo atveju yra Jūrų aplinkos apsaugos komitetas;

               (10)Jūrų saugumo komitetas 2020 m. lapkričio 4–11 d. vyksiančioje 102-oje sesijoje kartu su Jūrų aplinkos apsaugos komitetu turi patvirtinti MSC-MEPC.5 aplinkraštį dėl administracijos vardu veikiančių pripažintų organizacijų įgaliojimo tipinės sutarties;

               (11)MSC-MEPC.5 aplinkraštį dėl administracijos vardu veikiančių pripažintų organizacijų įgaliojimo tipinės sutarties kartu su Jūrų saugumo komitetu (102-ojoje sesijoje) per savo 75-ąją sesiją, kuri vyks 2020 m. lapkričio 16–20 d., turi patvirtinti ir Jūrų aplinkos apsaugos komitetas;

               (12)tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Jūrų saugumo komiteto 102-ojoje sesijoje, nes MSC-MEPC.5 aplinkraščio patvirtinimas gali turėti lemiamą įtaką Sąjungos teisės, t. y. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/15/EB
                  4
               , turiniui;

               (13)tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Jūrų aplinkos apsaugos komiteto 75-ojoje sesijoje, nes MSC-MEPC.5 aplinkraščio patvirtinimas gali turėti lemiamą įtaką Sąjungos teisės, t. y. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/15/EB, turiniui;

               (14)patvirtinus MSC-MEPC.5 aplinkraštį, kuriuo pakeičiami aplinkraščiai MSC/Circ.710 ir MEPC/Circ.307, tipinė sutartis bus atnaujinta ir suderinta su Pripažintų organizacijų kodeksu (RO kodeksu) (MSC.349(92) ir MEPC.237(65) rezoliucijomis). Tai padės pasauliniu lygmeniu užtikrinti didesnį tikslumą, skaidrumą ir tiek vėliavos valstybės administracijos, tiek pripažintų organizacijų atskaitomybę;

               (15)2020 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimas (ES) 2020/721
                  5
                turėtų būti iš dalies pakeistas, kad būtų įtraukta nuoroda į MSC-MEPC.5 aplinkraščio patvirtinimą;

               (16)Sąjungos poziciją, veikdamos kartu, turi pareikšti Sąjungos valstybės narės, kurios yra IMO Jūrų saugumo komiteto ir Jūrų aplinkos apsaugos komiteto narės,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Tarybos sprendimas (ES) 2020/721 iš dalies keičiamas taip:

               „1 straipsnis

               Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinės jūrų organizacijos Jūrų aplinkos apsaugos komiteto 75-ojoje sesijoje, yra remti IMO dokumento MEPC 75/3 priede išdėstytų Tarptautinės konvencijos dėl teršimo iš laivų prevencijos VI priedo 2, 14, 18 taisyklių ir I bei VI priedėlių pakeitimų priėmimą ir MSC-MEPC.5 aplinkraščio, pateikto IMO dokumento III 6/15 8 priede, patvirtinimą.

               2 straipsnis

               1. Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinės jūrų organizacijos Jūrų saugumo komiteto 102-ojoje sesijoje, yra pritarti:

               a) IMO dokumento MSC 102/3 1 priede išdėstytų Tarptautinės konvencijos dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje II-1 skyriaus A-1, B, B-1 ir B-2–B-4 dalių pakeitimų priėmimui;

               b) IMO dokumento MSC 102/3 2 priede išdėstytų Tarptautinio dujas ar kitą žemos pliūpsnio temperatūros kurą naudojančių laivų saugos kodekso A-1 ir B-1 dalių pakeitimų priėmimui;

               c) Rezoliucijos A.658(16) dėl šviesogrąžių medžiagų naudojimo ir montavimo gelbėjimosi priemonėse pakeitimų priėmimui

               ir MSC-MEPC.5 aplinkraščio dėl administracijos vardu veikiančių pripažintų organizacijų įgaliojimo tipinės sutarties patvirtinimui.“

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        2020 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimas (ES) 2020/721 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinės jūrų organizacijos Jūrų aplinkos apsaugos komiteto 75-oje sesijoje ir Tarptautinės jūrų organizacijos Jūrų saugumo komiteto 102-oje sesijoje, dėl Tarptautinės konvencijos dėl teršimo iš laivų prevencijos VI priedo 2, 14 ir18 taisyklių ir I bei VI priedėlių, Tarptautinės konvencijos dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje II-1 skyriaus A-1, B, B-1 ir B-2–B-4 dalių, Tarptautinio dujas ar kitą žemos pliūpsnio temperatūros kurą naudojančių laivų saugos kodekso A-1 ir B-1 dalių bei Rezoliucijos A.658(16) dėl šviesogrąžių medžiagų naudojimo ir montavimo gelbėjimosi priemonėse pakeitimų priėmimo (OL L 171, 2020 6 2, p. 1–3).

                     (2)

                        Sprendimo Vokietija prieš Tarybą (OIV), C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64 punktas.

                     (3)

                        Sprendimo Vokietija prieš Tarybą (OIV), C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.

                     (4)

                        2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/15/EB dėl laivų patikrinimo ir apžiūros organizacijų ir atitinkamos jūrų administracijų veiklos bendrųjų taisyklių ir standartų (OL L 131, 2009 5 28, p. 47).

                     (5)

                        2020 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimas (ES) 2020/721 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinės jūrų organizacijos Jūrų aplinkos apsaugos komiteto 75-oje sesijoje ir Tarptautinės jūrų organizacijos Jūrų saugumo komiteto 102-oje sesijoje, dėl Tarptautinės konvencijos dėl teršimo iš laivų prevencijos VI priedo 2, 14 ir18 taisyklių ir I bei VI priedėlių, Tarptautinės konvencijos dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje II-1 skyriaus A-1, B, B-1 ir B-2–B-4 dalių, Tarptautinio dujas ar kitą žemos pliūpsnio temperatūros kurą naudojančių laivų saugos kodekso A-1 ir B-1 dalių bei Rezoliucijos A.658(16) dėl šviesogrąžių medžiagų naudojimo ir montavimo gelbėjimosi priemonėse pakeitimų priėmimo (OL L 171, 2020 6 2, p. 1–3).