				|

		52014PC0043

			Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl struktūrinių priemonių ES kredito įstaigų atsparumui didinti /* COM/2014/043 final - 2014/0020 (COD) */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           PASIŪLYMO
APLINKYBĖS
Nuo finansų krizės pradžios Europos
Sąjunga (toliau – Sąjunga) ir jos valstybės narės
vykdė esminę finansų reglamentavimo ir priežiūros
peržiūrą.
Bankininkystės srityje Sąjunga
inicijavo kelias reformas, siekdama sukurti saugesnę, patikimesnę,
skaidresnę ir atsakingesnę finansų sistemą, kuri
būtų naudinga ekonomikai ir plačiajai visuomenei. Tačiau
Sąjungos bankų sektorius absoliučia (42,9 trilijonų EUR) ir
santykine (beveik 350 proc. Sąjungos BVP) išraiška išlieka didelis.
Atskirų didžiausių Sąjungos bankų dydis pagal turtą
apytikriai panašus į buveinės šalies BVP arba jam artimas. Šie bankai
vis dar per dideli, kad jiems būtų leista žlugti ir kad juos būtų
galima išgelbėti, ir per sudėtingi, kad juos būtų galima
pertvarkyti.
Šiomis aplinkybėmis Komisijos narys
M. Barnier 2011 m. lapkričio mėn. paskelbė, kad
steigiama aukšto lygio ekspertų grupė, kuriai suteikti
įgaliojimai įvertinti Sąjungos bankų sektoriaus struktūrinių
reformų poreikį ir kuriai pirmininkaus Suomijos banko valdytojas
Erkki Liikanenas.[1]
2012 m. spalio mėn. pateikta ataskaita, kurioje teigiama, kad
bankų restruktūrizavimas būtinas, norint papildyti vykdomas
reformas, ir rekomenduojama privalomai atskirti prekybą savo sąskaita
ir kitą didelės rizikos prekybos veiklą, bankų grupėje
sukuriant atskirą juridinį subjektą. Atskyrimas būtų
privalomas tik bankams, kurių atskirtina veikla sudaro didelę
bankų veiklos dalį.[2]
2013 m. liepos 3 d. Europos Parlamentas (EP) didele balsų
dauguma priėmė pranešimą savo iniciatyva „ES bankų
sektoriaus struktūros reforma“[3],
kuriame palankiai įvertino struktūrinių reformų priemones
Sąjungos lygmeniu bankų, kurie yra „per dideli, kad jiems
būtų leista žlugti,“ problemai spręsti[4].
Šis pasiūlymas yra labai svarbi dilemos
„per didelis, kad jam būtų leista žlugti“ Sąjungos sprendimo
dalis. Juo siekiama neleisti, kad likusi nevaldoma Sąjungos bankų
sistemos rizika taptų realybe. Juo bus apribojamas dirbtinis bankų
balansų išplėtimas, ypač tos veiklos, kuri vien spekuliatyvi,
taigi bus sumažinta rizika, kad sunkumų patiriančius bankus
turėtų gelbėti mokesčių mokėtojai, o prireikus
sumažins bet kokio pertvarkymo sąnaudas ir sudėtingumą. Juo taip
pat svariai papildoma Direktyva, kuria nustatoma kredito įstaigų ir
investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema (BGPD).[5]
Kol kas struktūrinė reforma nebuvo
įtraukta į tarptautinę reformų darbotvarkę, dėl
kurios susitarė G 20. Tačiau kai kuriose pasaulio jurisdikcijose
priimtos arba pasiūlytos priemonės minėtoms problemoms spręsti.
Pastaraisiais metais kelios valstybės narės (Vokietija,
Prancūzija, Jungtinė Karalystė ir Belgija) inicijavo reformas.
Jungtinės Valstijos neseniai priėmė vadinamąją
Volckerio taisyklę, pagal kurią bankams draudžiama prekiauti savo
sąskaita. Be to, tarptautinės organizacijos paragino pasauliniu mastu
apsvarstyti bankų struktūras ir verslo modelius. Kadangi šios srities
reformų iniciatyvų daugėja, taip pat siekiant išvengti
dubliavimo arba nesuderinamų priemonių, kurios turi poveikį
tarptautiniu mastu veikiantiems bankams, G 20 lyderiai paskutiniame
aukščiausiojo lygio susitikime Sankt Peterburge paragino Finansinio
stabilumo tarybą įvertinti struktūrinių bankų
sektoriaus reformų tarpvalstybinį nuoseklumą ir poveikį
pasaulio finansiniam stabilumui. Šiuo pasiūlymu ypač atsižvelgiama
į atsirandančias tarptautines pastangas derinti veiksmus ir
pripažįstama, kad reikia užkirsti kelią galimam reguliaciniam
arbitražui.
Šis pasiūlymas teikiamas su tiesiogiai
susijusiu pasiūlymu, kuriuo reaguojama į dar vieną finansų
krizių plitimo aspektą, būtent rinkos dalyvių,
įskaitant sisteminės svarbos bankus, tarpusavio sąsajas per
neskaidrius prekybos ryšius vertybinių popierių įsigijimo
finansavimo sandoriuose. 2012 m. kovo 19 d. Komisijos pateiktoje
Žaliojoje knygoje dėl šešėlinio bankų sektoriaus[6] pripažįstama, kad
bet koks griežtesnis bankų sektoriaus reglamentavimas galėtų
priversti nemažą dalį banko veiklos perkelti už tradicinio bankų
sektoriaus ribų į šešėlinį, kurį galima apibrėžti
kaip „kredito tarpininkavimo sistemą, apimančią įprastai
bankų sistemai nepriklausančius subjektus ir veiklą“[7]. 2012 m.
lapkričio 20 d. EP priėmė rezoliuciją dėl
šešėlinės bankininkystės[8],
kurioje pabrėžė, kad reikia užtikrinti didesnį finansų
įstaigų struktūros ir veiklos skaidrumą ir kad
priežiūros institucijoms būtina turėti bent bendro pobūdžio
žinių apie šešėlinės bankininkystės veiklos mastą,
kaip antai atpirkimo sandorius ir vertybinių popierių skolinimą.
2013 m. rugsėjo 4 d. Komunikate dėl šešėlinės
bankininkystės[9]
Komisija pabrėžė, kad vertybinių popierių įsigijimo
finansavimo sandorių, pavyzdžiui, atpirkimo sandorių ir
vertybinių popierių skolinimo, taip pat kitų
lygiaverčių sandorių ir pakartotinio įkeitimo skaidrumo didinimas
bus labai svarbus, kad būtų galima stebėti riziką, susijusią
su tarpusavio sąsajomis, pernelyg dideliu svertu ir procikliškomis
tendencijomis.
Likusioje šio pasiūlymo aiškinamojo
memorandumo dalyje aprašomas kredito įstaigų struktūrinis
atskyrimas.
2.           KONSULTACIJŲ SU
SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
Ne kartą konsultuotasi su
suinteresuotosiomis šalimis. Per savo įgaliojimų laikotarpį
aukšto lygio ekspertų grupė susitiko su įvairiomis
suinteresuotosiomis šalimis ir surengė viešas konsultacijas su bankais,
verslo klientais ir mažmeniniais klientais bei jų asociacijoms.[10] 2012 m. spalio
mėn. Komisija taip pat surengė viešas konsultacijas su
suinteresuotosiomis šalimis.[11]
Diskusijose su valstybėmis narėmis taip pat buvo aptarta
struktūrinė bankų sektoriaus reforma ir būtinybė
derinti veiksmus Sąjungos lygmeniu.
Rengdama poveikio vertinimą Komisija
2013 m. pavasarį surengė papildomas viešas konsultacijas su
suinteresuotosiomis šalimis, per kurias ragino bankus nustatyti, kokį
poveikį turėtų skirtingų tipų galimos
struktūrinių reformų priemonės.[12] 500 su konsultacijomis
susijusių atsakymų atskleidė, kad skiriasi ir bankų
nuomonės, ir vartotojų bei ne bankų finansų
įstaigų nuomonės. Didžioji dauguma bankų buvo prieš
struktūrinį atskyrimą, o vartotojai ir ne bankų
finansų įstaigos – daugiausia už. Kitų kategorijų
šalių nuomonės buvo labiau subalansuotos.
2013 m. kovo mėn. buvo įsteigta
Tarnybų iniciatyvinė bankų sektoriaus struktūrinės
reformos grupė. Ją sudarė COMP, ECFIN, EMPL, ENTR, JUST, MARKT,
SG, SJ, TAXUD generalinių direktoratų ir JRC atstovai. Ši
Tarnybų iniciatyvinė grupė posėdžiavo 2013 m. kovo,
balandžio ir rugsėjo mėn. ir padėjo rengti poveikio
vertinimą.
Poveikio vertinimo projektas 2013 m.
rugsėjo 19 d. pateiktas Poveikio vertinimo valdybai ir su ja aptartas
2013 m. spalio 16 d. 2013 m. spalio 18 d. Poveikio vertinimo
valdyba pateikė rekomendacijų, kaip jį patobulinti.
Pagrindinės rekomendacijos: i) patobulinti problemos aprašymą ir
pagrindinį scenarijų; ii) geriau aprašyti ir paaiškinti galimas
reformų priemones; iii) geriau įvertinti poveikį ir geriau
parodyti galimų reformų priemonių veiksmingumą; iv) geriau
pateikti suinteresuotųjų šalių požiūrius ir v)
projektą papildyti terminų žodynėliu. 2013 m. gruodžio 18 d.
Komisijos tarnybos vėl pateikė peržiūrėtą poveikio
vertinimą kartu su atskiru dokumentu, kuriame Poveikio vertinimo valdybai
paaiškinta, kaip atsižvelgta į jos rekomendacijas. 2014 m. sausio 15
d. Poveikio vertinimo valdyba pateikė teigiamą nuomonę, kartu
pateikdama rekomendacijų, ką dar patobulinti, ir visų pirma
prašydama sustiprinti siūlomų priemonių pagrindimo,
alternatyvių galimų reformų priemonių, poveikio ir
suinteresuotųjų šalių nuomonių dėl skaidrumo
priemonių, kurios buvo išdėstytos tik iš naujo pateiktame galutiniame
poveikio vertinimo dokumente, analizę. Poveikio vertinimo valdyba taip pat
rekomendavo toliau stiprinti galimų struktūrinių reformų
priemonių pateikimą ir pasirinktų galimų reformų
priemonių poveikio ir veiksmingumo vertinimą. Galutiniame poveikio
vertinimo dokumente ypač išplėsta skaidrumo reformų priemonių
analizė ir labiau detalizuoti su kitomis dviem Poveikio vertinimo valdybos
rekomendacijomis susiję veiksmai.
Kai buvo atliekamas šio pasiūlymo
poveikio vertinimas, bendros sąnaudos ir nauda vertintos atliekant
kokybinę analizę ir kiekybinį modeliavimą. Poveikio
vertinime prieita prie išvados, kad netiesioginės subsidijos yra
reikšmingos, nors jos priklauso nuo banko dydžio ir banko tarpusavio
sąsajų. Tinkamai atsižvelgiant į Europos bankininkystės
modelių įvairovės teikiamą neabejotiną naudą,
šiame pasiūlyme ketinama užtikrinti, kad būtų išlaikyta trapi
sisteminės rizikos prevencijos ir tvaraus ekonomikos augimo finansavimo
pusiausvyra.
3.           TEISINIAI PASIŪLYMO
ASPEKTAI
3.1.        Teisinis pagrindas ir
subsidiarumas
Teisinis
šio reglamento pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo
(SESV) 114 straipsnio 1 dalis, kuria leidžiama priimti priemones
valstybių narių nuostatoms, skirtoms vidaus rinkai sukurti ir gerai
veikti, suderinti.
Vienodos
bankų struktūroms taikomos taisyklės sustiprins Sąjungos
finansinį stabilumą, geriau integruos finansų rinkas, palengvins
tvarkingą grupės pertvarkymą ir atgaivinimą, sustiprins
paslaugų teikimą tarpvalstybiniu mastu ir įsisteigimą
kitose valstybėse narėse, taip pat sumažins konkurencijos iškraipymo
atvejų ir užkirs kelią reguliaciniam arbitražui.
Kelios
valstybės narės pasiūlė nacionalinių bankų
sistemų struktūrinių reformų priemonių arba jas
priėmė. Nesuderinti nacionalinės teisės aktai, kuriais
nesiekiama tų pačių politikos tikslų taip, kad jie
būtų suderinti su šiame reglamente numatytais mechanizmais arba jiems
lygiaverčiai, didina tikimybę, kad sprendimai dėl kapitalo
judėjimo ir investicijų bus iškraipyti. Jeigu nebus Sąjungos
masto požiūrio, bankai bus priversti pritaikyti savo struktūrą
ir veiklą prie nacionalinių nuostatų, todėl jie taps dar
sudėtingesni ir didės susiskaidymas.
Be
to, nesuderinti nacionalinės teisės aktai trukdytų kurti
bendrą taisyklių sąvadą, taikomą visoje vidaus
rinkoje, ir veiksmingą bankų sąjungą, nes jie ribotų
bendro priežiūros mechanizmo[13]
ir būsimo bendro pertvarkymo mechanizmo veiksmingumą.[14] Dėl
nesuderintų teisės aktų tarpvalstybines įstaigas valdyti
sunkiau ir brangiau.
Šiuo reglamentu numatytas derinimas
Sąjungos lygmeniu gali užtikrinti, kad Sąjungos bankų
grupės, kurių dauguma veikia keliose valstybėse narėse,
būtų reguliuojamos pagal bendrą struktūrinių
reikalavimų sistemą: būtų užtikrinamos vienodos veiklos
sąlygos, supaprastintas reguliavimas, išvengiama nereikalingų
reikalavimų laikymosi išlaidų, kai vykdoma tarpvalstybinė veikla,
skatinama tolesnė Sąjungos rinkos integracija ir padedama šalinti
reguliacinio arbitražo galimybes.
Atsižvelgdama į tikslus
padėti vidaus rinkai veikti, valstybė narė, kuri anksčiau
priėmė teisės aktus, kuriais kredito įstaigoms,
priimančioms fizinių asmenų ir MVĮ indėlius,
draudžiama vykdyti investicijų operacijas savo sąskaita ir
turėti prekybinio turto, gali prašyti Komisijos leisti nuo III skyriaus
(tam tikros prekybos veiklos atskyrimo) nuostatų nukrypti kredito
įstaigai, kuriai taikoma su to skyriaus nuostatomis suderinta
nacionalinė teisė. Dėl to valstybėms narėms, kurios
jau įgyvendino visiškai lygiavertes priemones, nereikėtų
brangaus esamų veiksmingų nuostatų derinimo su šiomis nuostatomis.
Siekiant užtikrinti, kad nacionalinės teisės aktų poveikis
nesukeltų pavojaus vidaus rinkos tikslui ar veikimui, nacionalinės
teisės aktų tikslai turi būti tokie patys, kokie nustatyti šiame
pasiūlyme; o nacionalinė teisinė, priežiūros ir vykdymo
užtikrinimo sistema turi užtikrinti, kad kredito įstaigos laikytųsi
teisiškai privalomų reikalavimų, kurie yra suderinami su šiuo
pasiūlymu.
Šiame pasiūlyme tinkamai
atsižvelgiama į sparčiai kintančias finansų rinkas ir
finansines inovacijas, taip pat į Sąjungos reguliavimo ir
priežiūros sistemų raidą. Siekiant užtikrinti veiksmingą ir
nuoseklią priežiūrą, taip pat parengti bendrą bankams
taikomą taisyklių sąvadą, šiame pasiūlyme svarbus
vaidmuo numatytas Europos bankininkystės institucijai (EBI). Su EBI
konsultuosis kompetentingos institucijos, kai priims tam tikrus sprendimus,
kaip nustatyta šiame pasiūlyme, be to, ji parengs techninių
reguliavimo standartų ir techninių įgyvendinimo standartų
projektus ir Komisijai teiks ataskaitas. Tai ypač svarbu 9, 10, 13 ir 21
straipsniuose aprašytose situacijose.
3.2.        Proporcingumas
Pagal proporcingumo principą,
nustatytą ES sutarties 5 straipsnyje, Sąjungos veiksmų turinys
ir forma neturi viršyti to, kas būtina Sutarčių tikslams
pasiekti.
Pasiūlytu reglamentu didelėms
Sąjungos kredito įstaigoms ir bankų grupėms draudžiama
vykdyti prekybą savo sąskaita ir tam tikrą susijusią
veiklą.
Nuosavybės atskyrimas galėtų
būti veiksmingiausia struktūrinės reformos priemonė
siekiant konkrečių tikslų – palengvinti pertvarkymą ir
apriboti neatsakingo elgesio riziką, interesų konfliktus ir netinkamą
kapitalo bei išteklių paskirstymą. Galima prekybos savo sąskaita
draudimo nauda būtų ypač didelė, nes jis mažintų
riziką, sudėtingumą, tarpusavio sąsajas ir interesų
konfliktus. Tačiau atsižvelgiant į sunkumus, kylančius dėl
to, kad sunku atskirti prekybą savo sąskaita nuo kitos panašios
prekybos veiklos, visų pirma rinkos formavimo, šios priemonės
proporcingumas grindžiamas glausta veiklos, kuri draudžiama, apibrėžtimi.
Tai, kad į draudimo taikymo sritį neįtraukiami mažesni bankai,
pagrindžiama galimu neproporcingu tokio draudimo poveikiu tiems bankams, jeigu
jie būtų verčiami atsisakyti savo portfelių dalies.
Pasiūlytu reglamentu taip pat
reikalaujama, kad kompetentinga institucija imtųsi sisteminės tam
tikros kitos veiklos, būtent rinkos formavimo, investicijų į
pakeitimą vertybiniais popieriais ir (arba) jo rėmimą bei
prekybą tam tikromis išvestinėmis finansinėmis priemonėmis,
peržiūros. Šių rūšių veikla įvardyta kaip veikla, kur
kyla didžiausia rizika, kad prekyba savo sąskaita galėtų
būti vykdoma nepaisant draudimo ir dėl kurios galėtų kilti
pagrindinių funkcijų kredito įstaigų ir Sąjungos
finansų sistemos stabilumo rizika. Kompetentingai institucijai suteikiamas
įgaliojimas reikalauti atskyrimo. Šis įgaliojimas reikalauti
atskyrimo nėra nustatomas kaip visa apimanti priemonė: vietoj to,
kompetentingai institucijai leidžiama, atsižvelgus į suderintus vertinimo
parametrus, pačiai spręsti. Tik tam tikromis aplinkybėmis, kai
rizika viršija lygį, nustatytiną naudojant suderintus vertinimo
parametrus, kompetentingos institucijos reikalaujama užtikrinti atskyrimą.
Šis požiūris laikomas proporcingu, nes atskyrimas vykdomas tik tam
tikromis sąlygomis ir po nuodugnios tokios veiklos poveikio rizikai ir
pagrindinių funkcijų kredito įstaigos rizikos pobūdžio elgesio
peržiūros.
Pasiūlytas reglamentas skirtas
didelėms kredito įstaigoms ir bankų grupėms. Tai, kad
pagrindinis šio pasiūlymo tikslas – spręsti Sąjungos
finansų sistemos likusios sisteminės rizikos klausimą, pasiūlytas
priemones taikyti visoms kredito įstaigoms būtų neproporcinga ir
galbūt susidarytų nepagrįstų sąnaudų, ypač
mažoms kredito įstaigoms.
Kredito įstaigoms, kurios neviršija
pasiūlytu reglamentu nustatytų ribų, numatytos
struktūrinės priemonės netaikomos. Tai reiškia, kad
valstybės narės arba kompetentingos institucijos gali nuspręsti
panašias priemones taikyti ir mažesnėms kredito įstaigoms.
Pasiūlytame reglamente atsižvelgiama
į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje
pripažintas pagrindines teises ir laikomasi principų, visų pirma
teisės į asmens duomenų apsaugą, laisvės užsiimti
verslu, teisės į nuosavybę, teisės į veiksmingą
teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą, ir jis
turi būti įgyvendinamas laikantis tų teisių ir
principų.
3.3.        Išsamus pasiūlymo
paaiškinimas
Šiame skirsnyje glaustai aprašomos
pagrindinės šio reglamento dalys.
3.3.1.     Struktūrinio atskyrimo
tikslai ir dalykas
Pasiūlytu reglamentu siekiama stiprinti
Sąjungos finansinį stabilumą vykdant didelių bankų
struktūrinę reformą – taip prisidėti prie Sąjungos
lygmeniu jau vykdomų finansų sektoriaus reguliavimo reformų. 1
straipsnyje apibūdinamas tikslas ir uždaviniai, kuriais grindžiama
reforma.
2 straipsnyje apibūdinamas dalykas,
t. y. nustatyti bankų, kurie yra per dideli, kad jiems būtų
leista žlugti, struktūrinių pakeitimų taisykles: uždrausti
prekybą savo sąskaita ir galbūt atskirti tam tikrą prekybos
veiklą.
3.3.2.     Taikymo sritis
3 straipsnyje nustatoma, kad pasiūlytas
reglamentas taikomas bankams, kurie atitinka tam tikrus kriterijus ir viršija
tam tikras ribas:
(1)
reikalavimai taikomi Europos bankams, kurie
priskiriami prie pasaulinės sisteminės svarbos bankų;
(2)
reikalavimai taikomi bankams, kurie trejus metus iš
eilės viršija šias ribas: a) banko bendras turtas viršija 30 mlrd.
EUR[15]
ir b) banko bendras prekybinis turtas ir įsipareigojimai viršija
70 mlrd. EUR arba 10 proc. jo bendro turto.
22 ir 23 straipsniuose toliau išsamiai
paaiškinama, kaip prekybos veikla (kad kompetentinga institucija atliktų
peržiūrą, po kurios galimas atskyrimas nuo kredito įstaigos)
turėtų būti apskaičiuojama. Atsižvelgiant į tai, kad
bankų struktūrinė reforma skirta bankų veiklai, 23
straipsnio 2 dalyje nustatoma, kad finansinių konglomeratų atveju
į skaičiavimą neturi būti įtraukta draudimo ir ne
finansų įmonių veikla.
Pasiūlytas reglamentas bus taikomas
Sąjungos kredito įstaigoms ir jų ES, taip pat ir
trečiosiose šalyse, esančioms patronuojančiosioms
įmonėms, patronuojamosioms įmonėms ir filialams. Jis taip
pat bus taikomas Sąjungoje veikiantiems trečiosiose šalyse
įsteigtų bankų filialams ir patronuojamosioms įmonėms.
Tokia plati teritorinė taikymo sritis pagrindžiama siekiu užtikrinti
vienodas sąlygas ir išvengti veiklos perkėlimo už Sąjungos
ribų, kad reikalavimus būtų galima apeiti. Tačiau Sąjungos
bankų užsienio patronuojamosioms įmonėms ir užsienio bankų
filialams ES reikalavimai galėtų būti netaikomi, jeigu jiems
taikomos lygiavertės atskyrimo taisyklės (4 ir 27 straipsniai). 4
straipsnio 2 dalyje numatoma dar viena galima išimtis: priežiūros
institucijoms suteiktas įgaliojimas atskyrimo netaikyti savarankiškos
geografinės decentralizuotos struktūros grupių užsienio
patronuojamosioms įmonėms, kurios laikosi sudėtinės (angl. Multiple
Point of Entry) pertvarkymo strategijos.
Taikant atskyrimo reikalavimą visoje
pasaulinėje įmonių grupėje, nepaisant geografinės
vietovės, panaikinama galimybė bankams apeiti atskyrimo
reikalavimą tam tikrą veiklą perkeliant už Sąjungos
ribų. Be to, plačią teritorinę taikymo sritį papildant
trečiosios šalies lygiaverčio režimo nuostata, sumažinamas galimas
neteritorinių trečiosios šalies jurisdikcijų aspektų
poveikis. Reikalaujant, kad užsienio bankai atskirtų savo veiklą
Sąjungoje, taip pat užtikrinamos vienodos sąlygos vidaus rinkoje,
taigi sumažinama nesąžiningos konkurencijos rizika.
3.3.3.     Prekybos savo sąskaita
draudimas (II skyrius)
Pasiūlyto reglamento 6 straipsnio 1
dalyje numatyta, kad tos pačios grupės kredito įstaiga ir
subjektai finansinėmis priemonėmis ir biržos prekėmis savo
sąskaita prekiauti negali. Nors nuoseklių Sąjungos lygmens
duomenų apie konkrečią bankų veiklą nėra daug, iš
turimų duomenų galima spręsti, kad prekyba savo sąskaita
sudaro nedidelę bankų balanso dalį.[16] Tačiau tam tikri
duomenys rodo, kad tokia prekyba buvo reikšminga iki krizės ir, kai
nėra reguliavimo, nėra garantijos, kad tokios veiklos ateityje
vėl nebus daugiau.
Sunku apibrėžti prekybą savo
sąskaita ir ją atskirti nuo rinkos formavimo. Pagal 5 straipsnio 4
dalį, kurioje prekyba savo sąskaita apibrėžta glaustai,
būtų draudžiama komandų, skyrių, padalinių ar
pavienių prekybinių operacijų vykdytojų veikla, specialiai
skirta pozicijoms prisiimti siekiant pelno savo naudai, be jokio ryšio su
klientų veikla arba subjekto rizikos draudimu.
6 straipsnio 2 dalyje paaiškinama, kad jeigu
kredito įstaigos, patenkančios į pasiūlyto reglamento
taikymo sritį, kaip apibrėžta 3 ir 4 straipsniuose, valdo pinigų
rinkos priemonėms pirkti ir parduoti skirtas struktūras pinigų
valdymo tikslais, joms šis draudimas netaikomas. Draudimas (6 straipsnio 2
dalies a punktas) taip pat netaikomas prekybai Sąjungos vyriausybių
obligacijomis, siekiant užkirsti kelią neigiamiems padariniams šiose labai
svarbiose rinkose. Šia išimtimi atspindima išimtis, taikoma prekybai
vyriausybės obligacijomis ir susijusi su veiklos vertinimu (pagal 8
straipsnio 2 dalį).
Nors iš esmės prekybos savo sąskaita
draudimas galėtų būti taikomas visiems bankams, siūloma
draudimą taikyti tik 3 straipsnyje nurodytiems bankams. Kad bankai
neapeitų draudimo, pavyzdžiui, valdydami rizikos draudimo fondus arba
į juos investuodami, 6 straipsnio 1 dalies b punkte nustatoma, kad
bankams, kuriems taikomas draudimas prekiauti savo sąskaita, taip pat
draudžiama investuoti į rizikos draudimo fondus arba subjektus, kurie
prekiauja savo sąskaita arba remia rizikos draudimo fondus, arba turėti
jų akcijų (arba su jais susijusių sertifikatų ir (arba)
išvestinių finansinių priemonių). Finansinio sverto
netaikantiems ir uždaro tipo fondams – daugiausiai privataus kapitalo, rizikos
kapitalo ir socialinio verslumo fondams – šis draudimas netaikomas, atsižvelgiant
į jų vaidmenį remiant realiosios ekonomikos finansavimą (6
straipsnio 3 dalis). Kredito įstaigos, kurioms taikomi šie draudimai,
galės toliau teikti banko ir (arba) saugojimo saugyklose, seifuose
paslaugas rizikos draudimo fondams.
3.3.4.     Galimas tam tikros prekybos
veiklos atskyrimas (III skyrius)
Bankai vykdo tam tikrą kitą prekybos
ir investicinės bankininkystės veiklą, įskaitant rinkos
formavimą, skolinimą rizikos kapitalo ir privataus kapitalo fondams,
investavimą ir rizikingo pakeitimo vertybiniais popieriais
rėmimą, išvestinių finansinių priemonių pardavimą
ir prekybą jomis ir kt. Bankų grupėms bus leidžiama toliau
vykdyti tą kitą veiklą, jeigu ją savo nuožiūra leis
kompetentinga institucija, kuri bus įpareigota peržiūrėti
prekybos veiklą ir turės įgaliojimą (taip pat tam tikromis
aplinkybėmis ir įpareigojimą) atskirti tam tikras veiklos
(rinkos formavimo, rizikingo pakeitimo vertybiniais popieriais,
sudėtingų išvestinių finansinių priemonių) dalis,
jeigu bus viršijami tam tikri parametrai. Taip siekiama išvengti rizikos, kad
bankai apeis 6 straipsnyje nustatytą draudimą įsitraukdami
į paslėptą prekybos savo sąskaita veiklą ir kad
nedraudžiama prekybos veikla taps per daug reikšminga arba jai bus taikomas didelis
svertas. Pagrindinis pasiūlyto reglamento principas – bankų
grupėse indėlius priimantys subjektai šioje veikloje gali dalyvauti
tiktai tol, kol kompetentinga institucija nenusprendžia, kad tą
veiklą turi vykdyti atskiras prekybos subjektas.
3.3.4.1.  Veikla, kuriai taikomas
atskyrimo reikalavimas
8 straipsnyje plačiai apibrėžiama
prekybos veikla: nustatoma, kad tai kita veikla negu, pavyzdžiui,
indėlių, tinkamų indėlių draudimui, priėmimas,
skolinimas, mažmeninės mokėjimo paslaugos ir tam tikra kita veikla. 8
straipsnio 2 dalyje Sąjungos vyriausybių obligacijoms toliau
netaikomas įpareigojimas peržiūrėti ir įgaliojimas
atskirti. Tokia išimtis suderinama su dabartine nulio rizikos koeficiento
Kapitalo reikalavimų reglamente ir direktyvoje[17] (KRR / KRD IV)
praktika. Vis dėlto 8 straipsnio 3 dalyje nustatoma, kad Komisija gali
deleguotuoju aktu išplėsti išimties taikymo sritį ir įtraukti ne
Sąjungos vyriausybių obligacijas, jeigu jos atitinka tam tikras
sąlygas.
3.3.4.2.  Pareiga peržiūrėti
veiklą
Pasiūlytu reglamentu kompetentinga
institucija bus įpareigota peržiūrėti bankų, kurie viršija
tam tikras ribas, prekybos veiklą, įskaitant trijų
rūšių veiklą, kuri arba yra labai artima prekybai savo
sąskaita ir todėl gali rodyti paslėptą prekybą savo
sąskaita (rinkos formavimas), arba atliko svarbų vaidmenį per
finansų krizę (pvz., investavimo ir rėmimo veikla, susijusi su
rizikingu pakeitimu vertybiniais popieriais, ir prekyba kitomis
išvestinėmis finansinėmis priemonėmis, nei konkrečiai
leidžiama siekiant apdairaus rizikos valdymo). Kompetentingos institucijos
įvertins šią veiklą atsižvelgdamos į tam tikrus parametrus,
kurie turi būti patikslinti naudojant priežiūros duomenis. Parametrai
rodo santykinį dydį, svertą, sudėtingumą,
pelningumą, susijusią rinkos riziką, taip pat tarpusavio
sąsajas (9 straipsnio 2 dalis). Siekiant užtikrinti, kad parametrai
būtų nuosekliai nustatomi ir taikomi, 9 straipsnio 4 dalimi EBI
pavedama parengti privalomus įgyvendinimo techninius standartus, kuriuos
turi patvirtinti Komisija.
3.3.4.3.  Įgaliojimas atskirti
10 straipsnio 1 dalyje nustatoma, kad
kompetentinga institucija turi reikalauti veiklos atskyrimo, jeigu nustatoma,
kad bankų prekybos veikla (rinkos formavimas, investavimas į
rizikingą pakeitimą vertybiniais popieriais ir jo rėmimas bei
prekyba tam tikromis išvestinėmis finansinėmis priemonėmis) ir
susijusi rizika viršija tam tikras ribas ir atitinka tam tikras sąlygas,
susijusias su parametrais. Jeigu bankas kompetentingai institucijai priimtinai
įrodo, kad ši veikla nekelia pavojaus Sąjungos finansiniam
stabilumui, atsižvelgiant į pasiūlyto reglamento tikslus,
kompetentinga institucija gali nuspręsti nereikalauti veiklos atskirti.
10 straipsnio 2 dalyje nustatoma, kad
kompetentinga institucija gali reikalauti atskirti ypatingą prekybos
veiklą, jeigu mano, kad ta veikla kelia grėsmę banko arba
Sąjungos finansiniam stabilumui, atsižvelgiant į bet kuriuos
pasiūlyto reglamento tikslus.
Kompetentinga institucija turėtų
tartis su EBI prieš priimdama 10 straipsnyje nurodytą sprendimą ir
šiai institucijai pranešti galutinį sprendimą.
10 straipsnio 5 dalimi Komisija
įgaliojama priimti deleguotąjį aktą, kuriame būtų
nurodomas kiekvieno parametro neviršytinas lygis ir sąlygos,
įskaitant parametrų, kuriuos reikia viršyti, kad veikla būtų
atskirta, skaičių. Be to, Komisija bus įgaliota patikslinti,
kokios rūšies pakeitimas vertybiniais popieriais pagal kriterijų
sąrašą nelaikomas keliančiu grėsmę finansiniam
stabilumui, taigi jį galėtų vykdyti pagrindinių
funkcijų kredito įstaiga.
3.3.4.4.  Bankų nuosavos rizikos
valdymas (pinigų valdymas)
Jeigu veikla toliau atskiriama, 11 straipsnio
1 dalyje paaiškinama, kad indėlius priimančiam bankui vis dar
leidžiama valdyti savo riziką. Vis dėlto tai turėtų
būti leidžiama nustatant tam tikras apsaugos priemones, nes valdant
pinigus gali būti pradėta prekiauti savo sąskaita, o valdant
likvidumą – prisiimtos tam tikros spekuliacinės pozicijos.
3.3.4.5.  Rizikos valdymo paslaugų
teikimas klientams
12 straipsnyje paaiškinama, kad pagrindinių
funkcijų kredito įstaiga vis dar gali parduoti tam tikrus rizikos
valdymo produktus (t. y. išvestines finansines priemones) ne finansų
ir ne bankų sektoriaus klientams. Tačiau parduodamas išvestines
finansines priemones klientams bankas susiduria su didesne rizika, kuri gali
ypač apsunkinti jo pertvarkymą, todėl jam bus taikomos skirtingo
masto apsaugos priemonės ir kontrolė. Šios rizikos problemoms
spręsti nustatyta, kad pagrindinių funkcijų įstaiga gali
parduoti palūkanų normos išvestines finansines priemones, užsienio
valiutos išvestines finansines priemones, kredito išvestines finansines
priemones, apyvartinių taršos leidimų išvestines finansines priemones
ir biržos prekių išvestines finansines priemones, atitinkančias
pagrindinės sandorio šalies tarpuskaitos reikalavimus, savo ne finansų
klientams, draudimo įmonėms ir įstaigoms, atsakingoms už
profesinių pensijų išmokų skyrimą, bet tik siekdama
apsidrausti nuo palūkanų normos, užsienio valiutos ir kredito
rizikos, biržos prekių ir apyvartinių taršos leidimų kainos rizikos
ir atsižvelgdama į apribojimus, taikomus susidariusios pozicijos rizikai.
Tam tikrų išvestinių finansinių priemonių pripažinimas
toliau skatina bankus standartizuoti tas išvestines finansines priemones – tai
atitinka Europos rinkos infrastruktūros reglamento (ERIR) politikos
tikslus.[18]
3.3.4.6.  Prekybos veiklos atskyrimo
taisyklės
Jeigu kompetentingos institucijos reikalauja
atskirti minėtą prekybos veiklą ir ta veikla bus toliau vykdoma
bankų grupėje, tada ji turėtų būti perduota atskiram
juridiniam subjektui (prekybos subjektui). To subjekto teisiniai, ekonominiai,
valdymo ir veiklos ryšiai su likusia grupės dalimi turėtų
būti apriboti, kad veikla būtų veiksmingai atskirta. 13
straipsnio 3 dalyje nurodoma, kad jeigu veikla atskiriama, grupė turi
būti pertvarkyta į homogeninius funkcinius pogrupius, kuriuos, viena
vertus, sudarytų pagrindinių funkcijų kredito įstaigos,
kita vertus – prekybos subjektai. Pasiūlyto reglamento 13 straipsnio 5–13
dalyse nurodytos sąlygos, kurios bus taikomos siekiant užtikrinti
griežtą teisinį, ekonominį, valdymo ir veiklos atskyrimą.
Atskyrus veiklą, tuose straipsniuose nurodyti rizikos ribojimo
reikalavimai atskiriems pogrupiams turėtų būti taikomi atskirai
arba iš dalies konsoliduotai.
Be to, 13 straipsnio 11 dalyje numatytos nuo
KRR leidžiančios nukrypti nuostatos, susijusios su tam tikrų
reikalavimų atsisakymu, siekiant užtikrinti, kad rizikos ribojimo
(nuosavų lėšų, likvidumo ir informacijos atskleidimo)
reikalavimai atitinkamiems pogrupiams būtų taikomi iš dalies
konsoliduotai. Savidraudos įmonėmis, kooperatyvais, taupymo
įstaigomis arba panašiomis įstaigomis laikomos grupės dalyvauja
rizikingoje prekybos veikloje, todėl joms taikomi šio pasiūlymo
reikalavimai. Tačiau šių įstaigų nuosavybės ir
ekonominė struktūra labai ypatinga ir jos atlieka svarbų
vaidmenį finansuojant vietos ir regionų ekonomiką. Norint
taikyti kai kurias su atskyrimu susijusias taisykles, galbūt tektų
radikaliai pakeisti tokių subjektų organizacinę
struktūrą. Jeigu tiems subjektams reikėtų visiškai pakeisti
savo įmonės tapatybę, pakeitimas galėtų būti
neproporcingas naudai. Todėl kompetentinga institucija gali nuspręsti
leisti pagrindinių funkcijų kredito įstaigoms,
atitinkančioms Reglamento (ES) Nr. 575/2013 49 straipsnio 3 dalies a
arba b punkte nustatytus reikalavimus, turėti prekybos subjekto kapitalo
priemonių arba balsavimo teisių, jei kompetentinga institucija mano,
kad tokio subjekto kapitalo priemonių arba balsavimo teisių
turėjimas yra būtina grupės veikimo sąlyga ir kad imtasi
pakankamų priemonių atitinkamai rizikai tinkamai sumažinti.
Dar viena pagrindinė pagrindinių
funkcijų kredito įstaigos ir prekybos subjekto ekonominio atskyrimo
dalis yra didelių pozicijų apribojimai. Dėl to 14–17
straipsniuose nustatomos atitinkamos taisyklės. Šiose taisyklėse
nurodomos grupės viduje ir ne grupės viduje atskiroms ir bendroms
didelėms pozicijoms taikomos ribos.
3.3.4.7.  Atskyrimo planas
Prieš faktinį prekybos veiklos
atskyrimą atitinkami bankai įpareigojami kompetentingoms
institucijoms pateikti atskyrimo planą. 18 straipsnyje nustatyta, kad
šį planą turėtų patvirtinti kompetentinga institucija, kuri
turi galimybę reikalauti atitinkamai pakeisti planą arba pati
nustatyti veiklos atskyrimo planą, jeigu atitinkamas bankas nesiima
veiksmų.
3.3.4.8.  Kompetentingų
institucijų ir pertvarkymo institucijų bendradarbiavimas
BGPD numatyta, kad pertvarkymo institucijos
planuodamos pertvarkymą gali reikalauti, kad bankai padarytų
struktūrinių pakeitimų (pvz., pakeistų savo teisinę ir
organizacinę struktūrą), jeigu pertvarkymo institucija mano, kad
tai būtina veiksmingo pertvarkymo kliūtims pašalinti. Nors
pasiūlytu reglamentu siekiama daugiau tikslų, ne tik pertvarkymo,
reikia užtikrinti, kad atitinkamos institucijos palaikytų tarpusavio
ryšius. Todėl 19 straipsnyje nustatoma, kad jeigu kompetentinga
institucija nusprendžia reikalauti atskirti veiklą, ji privalo pranešti
pertvarkymo institucijoms (19 straipsnio 1 dalis) ir atsižvelgti į
pertvarkymo institucijų atliekamą arba turimą sėkmingo
pertvarkymo galimybės vertinimą, kaip nustatyta BGPD 13 ir 13a
straipsniuose. Panašiai, vertindama sėkmingo įstaigos pertvarkymo
galimybę, pertvarkymo institucija turi atsižvelgti į kompetentingos
institucijos paskelbtą atskyrimo sprendimą.
3.3.4.9.  Prekybos subjektui draudžiama
veikla
20 straipsnyje nustatoma, kad prekybos
subjektas negali vykdyti tam tikros veiklos. Tai yra priimti indėlius,
kuriems gali būti taikoma apsauga pagal indėlių garantijų
sistemas, ir teikti mažmenines mokėjimo paslaugas, kaip apibrėžta
Mokėjimo paslaugų direktyvoje[19].
3.3.4.10.           Leidžianti nukrypti
nuostata
Kadangi pasiūlytu reglamentu nustatomos
vienodos vidaus rinkoje veikiančių bankų struktūrinės
reformos tikslui, uždaviniams ir priemonėms taikomos taisyklės, 21
straipsniu kredito įstaigoms, kurioms taikomi nacionalinės
teisės aktai, kurie yra lygiaverčiai pasiūlymo III skyriaus
nuostatoms, gali būti leidžiama nukrypti nuo III skyriaus veiklos
atskyrimo reikalavimų. Šią leidžiančią nukrypti
nuostatą valstybės narės prašymu suteiks Komisija, kai ta
valstybė narė gaus teigiamą kompetentingos institucijos, atsakingos
už bankų, dėl kurių prašoma suteikti leidžiančią
nukrypti nuostatą, priežiūrą, nuomonę. Kad leidžianti
nukrypti nuostata būtų suteikta, nacionaliniai pirminės
teisės aktai turi būti priimti iki 2014 m. sausio 29 d. ir
atitikti 21 straipsnio 1 dalyje nustatytus kriterijus. Tai reiškia, kad
nacionalinės teisės tikslas, materialinė taikymo sritis ir
nuostatos, susiję su indėlius priimančio subjekto teisiniu,
ekonominiu ir valdymo atskyrimu, turi būti panašūs į
pasiūlyto reglamento tikslą, materialinę taikymo sritį ir
nuostatas.
3.3.5.     Reikalavimų laikymasis:
subjektai ir kompetentingos institucijos (V skyrius)
Dauguma bankų, kuriems taikomas 3
straipsnis, vykdo veiklą keliose šalyse: tiek per filialus, tiek per
patronuojamąsias įmones. Juos prižiūri kelios skirtingos
institucijos, tiek buveinės (patronuojančiąją
įmonę ir patronuojamąsias įmones skirtingose
valstybėse narėse), tiek priimančiojoje valstybėje
narėje (filialus). Norint užtikrinti, kad struktūrinė reforma
būtų efektyvi ir veiksminga grupės lygmeniu, pagal 26
straipsnį galutinį žodį dėl struktūrinio atskyrimo
sprendimų taria pagrindinė priežiūros institucija, kuriai
suteikta atsakomybė už konsoliduotą grupę. Tai kai kuriuose
nacionalinių reformų pasiūlymuose pasirinktas metodas.
Pagrindinė priežiūros institucija, prieš priimdama bet kokį
sprendimą, turėtų pasitarti su svarbių grupės
patronuojamųjų įmonių buveinės valstybės
narės priežiūros institucija.
3.3.6.     Santykiai su trečiosiomis
šalimis (VI skyrius)
27 straipsniu numatoma
priimti deleguotuosius aktus, kuriais siekiama pripažinti
trečiųjų šalių struktūrines reformas
lygiavertėmis, kai jos atitinka tam tikras sąlygas.
3.3.7.     Administracinės sankcijos
ir priemonės (VII skyrius)
VII skyriuje apžvelgiama
dabartinė horizontalioji sankcijų ir priemonių taikymo politika
finansinių paslaugų sektoriuje. Jame aprašomas bendras požiūris
į pagrindinius pasiūlyto reglamento pažeidimus ir nustatomos
administracinės sankcijos ir priemonės, kurias kompetentingos institucijos
turėtų būti įgaliotos taikyti pagrindinių
pažeidimų atvejais.
3.3.8.     Ataskaitų teikimas ir
peržiūra (VIII skyrius)
Priėmus šį pasiūlymą,
būtų nustatytas pirmasis Sąjungos lygmeniu bankams taikomų
struktūrinių atskyrimo taisyklių rinkinys. Todėl svarbu
įvertinti, ar pirmiau apibūdintos taisyklės yra veiksmingas ir
rezultatyvus būdas struktūrinės reformos tikslui ir uždaviniams
įgyvendinti. Todėl paskutiniame skyriuje išvardijamos kelios sritys,
kurių sistemą Komisija apskritai ir konkrečiai peržiūrės
(34 straipsnis). Pavyzdžiui, peržiūrint dėmesys bus sutelktas į
ribų taikymą, 6 straipsnyje numatyto draudimo taikymą ir
veiksmingumą, peržiūrėtinos veiklos mastą ir parametrų
tinkamumą bei taikymą.
3.3.9.     Tvarkaraštis
Čia nurodomos svarbiausios datos,
susijusios su pagrindinių šio pasiūlymo nuostatų priėmimu
ir įgyvendinimu, jei EP ir Taryba galutinį reglamento tekstą
priims iki 2015 m. birželio mėn.:
·
iki 2016 m. sausio 1 d. Komisija priima
reikiamus pagrindinėms nuostatoms įgyvendinti skirtus deleguotuosius
aktus;
·
2016 m. liepos 1 d. ir vėliau kasmet
skelbiamas bankų, kuriems reglamentas taikomas ir kuriems netaikomas,
sąrašas;
·
2017 m. sausio 1 d. įsigalioja
prekybos savo sąskaita draudimas;
·
2018 m. liepos 1 d. įsigalioja
nuostatos dėl prekybos veiklos atskyrimo nuo kredito įstaigų.
4.           Poveikis biudžetui
Pasiūlymo finansinis poveikis ir poveikis
biudžetui nurodytas pridedamoje teisės akto pasiūlymo
finansinėje pažymoje.
2014/0020 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
dėl struktūrinių
priemonių ES kredito įstaigų atsparumui didinti
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos
pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo
akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[20], atsižvelgdami į
Europos Centrinio Banko nuomonę[21],
pasikonsultavę su Europos duomenų
apsaugos priežiūros pareigūnu[22],
laikydamiesi įprastos
teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)       Sąjungos finansų
sistemai priklauso daugiau kaip 8 000 įvairaus dydžio bankų,
įmonių struktūrų ir verslo modelių, iš kurių
keletas yra didelės bankų grupės, vykdančios labai plataus
profilio veiklą. Tos grupės apima sudėtingą juridinių
subjektų ir vidinių grupės santykių tinklą.
Tarpbankinio skolinimosi bei skolinimo ryšiais ir per išvestinių
finansinių priemonių rinkas jos yra labai susijusios tarpusavyje.
Galimo šių didelių bankų žlugimo poveikis gali būti
ypač platus ir didelis;
(2)       finansų krizė
atskleidė Sąjungos bankų tarpusavio priklausomybę ir
dėl to finansų sistemai kylančią riziką. Todėl
bankų pertvarkymas iki šiol buvo sunkus uždavinys, apimantis ištisas bankų
grupes, o ne tik negyvybingas jų dalis ir vykdomas iš esmės valstybės
lėšomis;
(3)       nuo finansų rinkų
krizės pradžios Sąjunga ir jos valstybės narės vykdė
esminę bankų veiklos reglamentavimo ir priežiūros
pertvarką, įskaitant pirmųjų bankų sąjungos
kūrimo veiksmų nustatymą. Turint omenyje finansų
krizės gilumą ir poreikį užtikrinti, kad būtų
įmanoma pertvarkyti visus bankus, reikėjo įvertinti, ar reikia
daugiau priemonių, kuriomis būtų toliau mažinama didžiausių
ir sudėtingiausių bankų žlugimo tikimybė ir poveikis. Tokie
įgaliojimai suteikti Erkki Liikaneno pirmininkaujamai aukšto lygio darbo
grupei. Ji rekomendavo privalomai atskirti prekybą savo sąskaita nuo
kitos labai rizikingos prekybos veiklos, didžiausių ir
sudėtingiausių bankų atveju tam sukuriant atskirą
bankų grupės juridinį subjektą;
(4)       įgyvendinus vykdomą
bankų veiklos reglamentavimo reformą gerokai padidės tiek
atskirų bankų, tiek viso bankų sektoriaus atsparumas.
Tačiau keletas didžiausių ir sudėtingiausių Sąjungos
bankų grupių vis dar tebėra per didelės, kad joms
būtų leista žlugti ir kad jas būtų galima išgelbėti,
ir per sudėtingos, kad jas būtų galima valdyti,
prižiūrėti ir pertvarkyti. Todėl struktūrinės reformos
yra svarbus papildomas veiksnys šalia kitų reglamentavimo iniciatyvų
ir priemonių, nes jos būtų vienas iš būdų, kaip
betarpiškiau spręsti vidinio grupės sudėtingumo, grupės
vidaus subsidijų ir per didelės rizikos prisiėmimo paskatų
klausimus. Kelios valstybės narės ėmėsi arba svarsto
galimybę imtis priemonių struktūrinėms savo bankų
sistemų reformoms įgyvendinti;
(5)       2013 m. liepos 3 d. Europos Parlamentas
paragino Komisiją numatyti principinį požiūrį į
Europos bankų sektoriaus struktūrines reformas;
(6)       teisinis šio reglamento
pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV)
114 straipsnio 1 dalis, kuria leidžiama priimti priemones nacionalinėms
nuostatoms, skirtoms vidaus rinkai sukurti ir jos tinkamam veikimui užtikrinti,
suderinti;
(7)       nenuoseklūs
nacionalinės teisės aktai, kuriais nesiekiama tų pačių
politikos tikslų taip, kad jie būtų suderinti su šiame
reglamente numatytais mechanizmais arba jiems prilygtų, didina
tikimybę, kad bus daromas neigiamas poveikis rinkos dalyvių
sprendimams dėl kapitalo judėjimo, nes skirtingos ir nenuoseklios
taisyklės bei praktika gali labai padidinti tarpvalstybiniu mastu
veikiančių kredito įstaigų veiklos sąnaudas ir kartu
nulemti mažiau veiksmingą išteklių bei kapitalo paskirstymą negu
tuomet, kai kapitalo judėjimui taikomos panašios ir nuoseklios
taisyklės.  Dėl tų pačių priežasčių skirtingos
ir nenuoseklios taisyklės taip pat neigiamai veiks rinkos dalyvių
sprendimus, susijusius su tarpvalstybinių finansinių paslaugų
teikimo vieta ir būdais. Be to, skirtingos ir nenuoseklios taisyklės
gali nenumatytai skatinti geografinį arbitražą. Kapitalo
judėjimas ir tarpvalstybinių paslaugų teikimas – esminiai tinkamo
Sąjungos vidaus rinkos veikimo elementai. Nesant Sąjungos masto
požiūrio, kredito įstaigos bus priverstos pritaikyti savo
struktūrą ir operacijas prie nacionalinių nuostatų,
todėl jos taps dar sudėtingesnės ir didės susiskaidymas
vidaus rinkoje;
(8)       nacionalinės teisės
aktų nenuoseklumas taip pat trukdo kurti visoje bendrojoje rinkoje
taikomą bendrą taisyklių sąvadą. Dėl to taip pat
būtų ribojamas bendro priežiūros mechanizmo[23] veiksmingumas, nes
Europos Centrinis Bankas (ECB) prižiūrimoms kredito įstaigoms
turėtų taikyti skirtingus ir nenuoseklius teisės aktus,
todėl išaugs priežiūros sąnaudos ir sudėtingumas. Dėl
nenuoseklių teisės aktų tarpvalstybines kredito įstaigas
valdyti sunkiau ir brangiau, visų pirma turint omenyje skirtingų ir
galbūt nenuoseklių taisyklių laikymosi užtikrinimą.
Panašiai ir bendro pertvarkymo mechanizmo[24]
atveju tektų pertvarkyti kredito įstaigas, kurioms galbūt
taikomi skirtingi nacionaliniai organizacinės ir veiklos struktūros
reikalavimai;
(9)       nustačius vienodas
Sąjungos masto taisykles galima užtikrinti, kad Sąjungos bankų
grupės, kurių dauguma veikia keliose valstybėse narėse,
būtų prižiūrimos pagal bendrą struktūrinių
reikalavimų sistemą, taip išvengiant konkurencijos iškraipymo,
supaprastinant reglamentavimą, išvengiant tarpvalstybinės veiklos
reikalavimų laikymosi nepagrįstų išlaidų, skatinant
tolesnę Sąjungos rinkos integraciją ir padedant šalinti
reguliacinio arbitražo galimybes;
(10)     siekiant tikslo prisidėti
prie vidaus rinkos veikimo, turėtų būti įmanoma kredito
įstaigai taikyti nuostatą, leidžiančią nukrypti nuo tam
tikros prekybos veiklos atskyrimo nuostatų, jeigu iki 2014 m. sausio 29 d.
valstybė narė yra priėmusi nacionalinės pirminės
teisės aktus (įskaitant vėliau priimtus antrinės
teisės aktus), kuriais kredito įstaigoms, priimančioms
fizinių asmenų ir mažųjų bei vidutinių
įmonių (MVĮ) indėlius, draudžiama vykdyti investicijų
operacijas savo sąskaita ir laikyti prekybinį turtą. Todėl
valstybė narė turėtų turėti teisę prašyti
Komisijos taikyti nuostatą, leidžiančią nukrypti nuo tam tikros
prekybos veiklos atskyrimo nuostatų, kredito įstaigai, kuriai taikomi
tas nuostatas atitinkantys nacionalinės teisės aktai. Taip
būtų sudarytos sąlygos valstybėms narėms, jau
priėmusioms pirminės teisės aktus, kurių poveikis lygiavertis
šiam reglamentui ir jį atitinka, išvengti esamų galiojančių
nuostatų derinimo. Siekiant užtikrinti, kad tų nacionalinės
teisės aktų ir vėlesnių įgyvendinimo priemonių
poveikis nekeltų grėsmės vidaus rinkos tikslui ar veikimui, tais
nacionalinės teisės aktais ir susijusia priežiūros bei vykdymo
užtikrinimo tvarka turėtų būti užtikrinama, kad kredito
įstaigos, priimančios reikalavimus atitinkančius fizinių
asmenų ir MVĮ indėlius, laikytųsi teisiškai privalomų
reikalavimų, kurie yra lygiaverčiai šio reglamento nuostatoms ir jas
atitinka. Kredito įstaigą, kuriai taikomi aptariami nacionalinės
teisės aktai, prižiūrinti kompetentinga institucija turėtų
parengti nuomonę, kuri turėtų būti pridėta prie
prašymo taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą;
(11)     pagal Tarybos reglamento (ES)
Nr. 1024/2013[25]
4 straipsnio 1 dalies i punktą ECB įgaliojamas vykdyti
priežiūros uždavinius, susijusius su struktūriniais pokyčiais,
kurių reikalaujama iš kredito įstaigų, kad būtų
užkirstas kelias finansiniams sunkumams ar žlugimui, kai tie uždaviniai
kompetentingoms institucijoms aiškiai nurodyti atitinkamoje Sąjungos
teisėje;
(12)      šiuo reglamentu ketinama
sumažinti šių reiškinių mastą: per didelės rizikos
prisiėmimo ir spartaus balanso augimo, sunkaus pertvarkymo, sunkios
stebėsenos, interesų konfliktų, konkurencijos iškraipymų ir
netinkamo kapitalo paskirstymo. Juo taip pat ketinama apsaugoti įstaigas,
vykdančias veiklą, kuriai vertėtų taikyti viešąsias
apsaugos nuo nuostolių, patiriamų dėl kitos veiklos vykdymo,
priemones. Todėl būtinos taisyklės turėtų padėti
bankams grįžti prie savo esminio į santykius orientuoto vaidmens,
t. y. būti naudingiems realiajai ekonomikai, ir neleisti per daug
bankų kapitalo skirti prekybai, užuot skolinus ne finansų ekonomikai;
(13)     šis reglamentas bus taikomas
tik toms kredito įstaigoms ir grupėms, kurių prekybos veikla
siekia reglamente nustatytas ribas. Tai atitinka apibrėžtą siekį
daugiausia dėmesio skirti ribotam skaičiui didžiausių ir
sudėtingiausių kredito įstaigų ir grupių, kurios
nepaisant kitų teisėkūros aktų vis dar yra per
didelės, kad joms būtų leista žlugti ir kad jas būtų
galima išgelbėti, ir per sudėtingos, kad jas būtų galima
valdyti, prižiūrėti ir pertvarkyti. Todėl šio reglamento
nuostatos turėtų būti taikomos tik toms Sąjungos kredito
įstaigoms ir grupėms, kurios arba yra laikomos esančiomis
pasaulinės sisteminės svarbos, arba viršija tam tikras santykines ir
absoliučias apskaitines prekybos veiklos arba absoliutaus dydžio ribas.
Valstybės narės arba kompetentingos institucijos gali nuspręsti
panašias priemones taikyti ir mažesnėms kredito įstaigoms;
(14)     siekiant užtikrinti, kad
nebūtų iškreipta konkurencija ir nebūtų leidžiama apeiti
reikalavimų, teritorinė šio reglamento taikymo sritis
turėtų būti plati. Tačiau jeigu į šio reglamento
taikymo sritį patenkančioms ES patronuojančiųjų
įmonių patronuojamosioms įmonėms trečiosiose šalyse
arba trečiosiose šalyse įsteigtų kredito įstaigų ES
filialams yra taikomos priemonės, kurių poveikis, Komisijos nuomone,
laikomas lygiaverčiu šio reglamento priemonių poveikiui, šis
reglamentas jiems neturėtų būti taikomas. Kompetentingos
institucijos taip pat turėtų turėti galimybę šio reglamento
netaikyti ES patronuojančiąją įmonę turinčių
grupių užsienio patronuojamosioms įmonėms, jei jos yra
autonomiškos ir jei jų žlugimo poveikis visai grupei būtų
ribotas;
(15)     turėtų būti
draudžiama tai pačiai grupei priklausančioms kredito įstaigoms
ir subjektams savo naudai pirkti ir parduoti finansines priemones ir biržos
prekes, nes šios veiklos pridėtinė vertė visuomenės naudos
požiūriu yra ribota arba nulinė ir ji yra rizikinga iš esmės;
(16)     prekybą savo
sąskaita sunku atskirti nuo rinkos formavimo. Siekiant įveikti
šį sunkumą, prekybos savo sąskaita draudimas turėtų
galioti tik konkrečiai prekybai savo sąskaita skirtoms komandoms,
skyriams, padaliniams ar pavieniams prekybinių operacijų vykdytojams.
Bankai neturėtų turėti galimybės draudimą apeiti
valdydami prekyba savo sąskaita užsiimančius nebankinius subjektus arba
naudodamiesi investicijomis į tuos subjektus;
(17)     siekiant užtikrinti, kad
subjektai, kuriems taikomas prekybos savo sąskaita draudimas,
galėtų toliau prisidėti prie ekonomikos finansavimo, jiems
turėtų būti leidžiama investuoti į fondus, įtrauktus
į ribotą sąrašą. Į šį baigtinį
sąrašą turėtų būti įtraukti uždaro tipo ir
finansinio sverto netaikantys alternatyvaus investavimo fondai (AIF), Europos
rizikos kapitalo fondai, Europos socialinio verslumo fondai ir Europos
ilgalaikių investicijų fondai. Siekiant užtikrinti, kad šie fondai
nekeltų pavojaus į juos investuojančių kredito
įstaigų gyvybingumui ir finansiniam patikimumui, labai svarbu, kad
uždaro tipo ir finansinio sverto netaikančius AIF, į kuriuos kredito
įstaigoms vis dėlto galima investuoti, valdytų AIF valdytojai,
kuriems leidimas išduotas ir kurie prižiūrimi pagal atitinkamas Europos
Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/61/ES[26]
nuostatas, ir kad tie AIF būtų įsteigti Sąjungoje arba, jei
jie įsteigti ne Sąjungoje, jų investiciniai vienetai arba
akcijos Sąjungoje būtų platinami pagal tos direktyvos taisykles;
(18)     subjektams, kuriems taikomas
prekybos savo sąskaita draudimas, turėtų būti leidžiama
vykdant pinigų valdymą investicijoms naudoti nuosavą
kapitalą. Pinigų valdymas turėtų būti veikla, kurios
tikslas – apsaugoti nuosavo kapitalo vertę, kartu kredito riziką
paskirstant kelioms sandorio šalims ir maksimaliai padidinant nuosavo kapitalo
likvidumą. Valdydami pinigus subjektai, kuriems taikomas prekybos savo
sąskaita draudimas, neturėtų siekti tikslo gauti didesnę
grąžą nei pinigų rinkos palūkanų normos, kai
lyginamuoju dydžiu laikoma trijų mėnesių aukštos kokybės
vyriausybės obligacijos grąžos norma;
(19)     pinigų ekvivalentų
turtas – priemonės, kuriomis paprastai prekiaujama pinigų rinkoje,
pvz., iždo ir savivaldybių vekseliai, indėlių sertifikatai,
komerciniai vekseliai, bankų akceptai, trumpalaikiai vekseliai arba
reguliuojamų pinigų rinkos fondų vienetai ar akcijos. Siekiant
uždrausti skolintų vertybinių popierių pardavimą, kad
galėtų parduoti pinigų ekvivalentų turtą, kredito
įstaiga turėtų prieš tai jį turėti;
(20)     atlygio politika, kuria
skatinama prisiimti pernelyg didelę riziką, gali pakenkti patikimam
ir veiksmingam bankų rizikos valdymui. Papildydamos svarbius esamus
Sąjungos teisės aktus šioje srityje, atlygio nuostatos turėtų
padėti neleisti apeiti prekybos savo sąskaita draudimo. Be to, taip
turėtų būti apribota likusi arba paslėpta pagrindinių
funkcijų kredito įstaigų prekybos savo sąskaita veikla, kai
vykdomas apdairus rizikos valdymas;
(21)     subjektų, kuriems
taikomas prekybos savo sąskaita draudimas, valdymo organas
turėtų užtikrinti, kad būtų laikomasi šio draudimo;
(22)     be prekybos savo
sąskaita, didelės kredito įstaigos užsiima įvairia kita
prekybos veikla, pvz., su pakeitimu vertybiniais popieriais susijusiu rinkos
formavimu, vertybinių popierių leidimu, investicijomis ir rėmimo
veikla arba sudėtingų išvestinių finansinių priemonių
sandorių struktūrizavimu, organizavimu ar vykdymu. Ši prekybos veikla
dažnai yra susijusi su klientų veikla, bet vis tiek gali kelti
nerimą. Tačiau atsižvelgiant į galimą šios veiklos
naudingumą, ji neturėtų būti tiesiogiai draudžiama.
Tačiau tokią veiklą ir toliau turėtų ex post
vertinti kompetentinga institucija ir jai galėtų būti taikomas
atskyrimo nuo likusios grupės veiklos reikalavimas;
(23)     jei vertindama prekybos
veiklą kompetentinga institucija padaro išvadą, kad ta veikla viršija
tam tikrus santykinio dydžio, sverto, sudėtingumo, pelningumo, susijusios
rinkos rizikos ir tarpusavio sąsajų parametrus, ji turėtų
reikalauti ją atskirti nuo pagrindinių funkcijų kredito
įstaigos, nebent pagrindinių funkcijų kredito įstaiga
kompetentingai institucijai priimtinu būdu įrodo, kad ta prekybos
veikla nekelia grėsmės pagrindinių funkcijų kredito
įstaigos finansiniam stabilumui arba visai Sąjungos finansų
sistemai, atsižvelgiant į šiame reglamente nustatytus tikslus;
(24)     ypatingų klausimų
kyla dėl rinkos formavimo. Tai, kad didelėje bankų grupėje
vykdoma prekyba ir turimas didelis finansinių priemonių portfelis,
gali trukdyti sėkmingai pertvarkyti banką, nes atskiros prekybos
pozicijos vykstant pertvarkymui traktuojamos vienodai, nepaisant to, ar jos
atsiranda dėl klientų veiklos nulemto rinkos formavimo, ar
spekuliavimo. Rinkos formuotojai tarpusavyje taip pat susiję su kitomis
didelėmis bankų grupėmis. Be to, rinkos formuotojams gali kilti
didelė sandorio šalies rizika, o konkretus rinkos formavimo veikimas gali
skirtis priklausomai nuo skirtingų finansinių priemonių ir
rinkos modelių. Todėl kompetentinga institucija atlikdama
vertinimą turėtų tai veiklai skirti ypatingą
dėmesį;
(25)     tam tikra su pakeitimu
vertybiniais popieriais susijusi veikla sudarė sąlygas kredito
įstaigoms greitai sukaupti didelę riziką, riziką
sukoncentruoti svertą naudojančiame sektoriuje, tarp finansinių
tarpininkų labai padidinti priklausomybę nuo trumpalaikės skolos
ir gerokai sustiprinti finansinių tarpininkų tarpusavio sąsajas.
Jei pakeitimas vertybiniais popieriais neatitinka tam tikrų minimalių
kriterijų, kad būtų laikomas aukštos kokybės pakeitimu
vertybiniais popieriais, kredito įstaigoms vis dar kyla didelė
likvidumo rizika. Be to, investuojant į vertybiniais popieriais pakeistus
rizikingus produktus gali atsirasti finansų įstaigų tarpusavio
sąsajų, kurios trukdo tvarkingai ir greitai jas pertvarkyti.
Todėl kompetentinga institucija atlikdama vertinimą šiai veiklai turi
skirti ypatingą dėmesį;
(26)     siekiant užtikrinti
veiksmingą atskyrimą teisiniu, ekonominiu, valdymo ir veiklos
požiūriu, pagrindinių funkcijų kredito įstaigos ir prekybos
subjektai turėtų laikytis kapitalo, likvidumo ir didelių
pozicijų taisyklių funkcinio pogrupio pagrindu. Jie turėtų
turėti tvirtą nepriklausomą valdymą ir atskirus valdymo
organus;
(27)     savidraudos
įmonėmis, kooperatyvais, taupymo įstaigomis arba panašiomis
įstaigomis laikomų grupių nuosavybės ir ekonominė
struktūra yra specifinė.  Norint taikyti kai kurias su atskyrimu
susijusias taisykles, gali prireikti radikaliai pakeisti tų subjektų
organizacinę struktūrą, o tokio pakeitimo sąnaudos
galėtų būti neproporcingos naudai. Jei tos grupės patenka
į reglamento taikymo sritį, kompetentinga institucija gali
nuspręsti leisti pagrindinių funkcijų kredito įstaigoms,
atitinkančioms Reglamento (ES) Nr. 575/2013 49 straipsnio 3 dalies a
arba b punkte nustatytus reikalavimus, turėti prekybos subjekto kapitalo
priemonių arba balsavimo teisių, jei kompetentinga institucija mano,
kad tokio subjekto kapitalo priemonių arba balsavimo teisių
turėjimas yra būtina grupės veikimo sąlyga ir kad
pagrindinių funkcijų kredito įstaiga ėmėsi
pakankamų priemonių atitinkamai rizikai tinkamai sumažinti;
(28)     nustatant didelių
pozicijų ribas siekiama apsaugoti kredito įstaigas nuo rizikos
patirti nuostolių dėl per didelės koncentracijos į
vieną klientą arba susijusių klientų grupę. Tų
apribojimų taikymas tarp atskirtų kredito įstaigos arba
grupės dalių ir tarp pagrindinių funkcijų kredito
įstaigos ir išorės subjektų, vykdančių prekybos
veiklą, – neatskiriama šio reglamento dalis. Tačiau, nepaisant
atskirų pozicijų ribų, bendros didelės pozicijos vis tiek
gali būti labai didelės. Todėl, be atskirų ribų,
reikėtų nustatyti bendrų didelių pozicijų ribą.
Siekiant apriboti viešųjų apsaugos priemonių taikymą
veiklai, kuriai taikomi atskyrimo reikalavimai, ir aiškiai atskirti prekybos
subjekto veiklą nuo pagrindinių funkcijų kredito įstaigos
veiklos, prekybos subjektams turėtų būti draudžiama priimti
indėlius, kurie atitinka indėlių draudimo reikalavimus. Šis
draudimas neturėtų neleisti pasikeisti užtikrinimo priemone, kai tai
tiesiogiai susiję su jų prekybos veikla. Kad neišnyktų papildomas
kredito šaltinis, prekybos subjektui vis dėlto reikėtų leisti
suteikti kreditą visiems klientams. Be to, prekybos subjektui gali
reikėti teikti didmenines mokėjimo, tarpuskaitos ir atsiskaitymo
paslaugas, todėl jis neturėtų dalyvauti teikiant mažmenines
mokėjimo paslaugas;
(29)     nepaisant atskyrimo,
pagrindinių funkcijų kredito įstaiga vis dėlto
turėtų turėti galimybę valdyti savo riziką. Todėl
reikėtų leisti vykdyti tam tikrą prekybos veiklą, jei ji
yra vykdoma siekiant apdairiai valdyti pagrindinių funkcijų kredito
įstaigos kapitalą, likvidumą ir finansavimą ir nekelia
grėsmės jos finansiniam stabilumui. Pagrindinių funkcijų
kredito įstaigoms taip pat reikia turėti galimybę savo klientams
teikti tam tikras būtinas rizikos valdymo paslaugas. Tačiau tas turėtų
būti daroma nesukeliant nebūtinos rizikos pagrindinių
funkcijų kredito įstaigai ir grėsmės jos finansiniam
stabilumui. Apsidraudimo veikla, atitinkanti reikalavimus apdairaus pačios
įstaigos rizikos valdymo tikslais ir norint klientams teikti rizikos
valdymo paslaugas, gali, bet nebūtinai turi būti laikoma apsidraudimo
apskaita pagal tarptautinius finansinės atskaitomybės standartus;
(30)     siekiant padidinti šiuo
reglamentu numatytos sprendimų priėmimo procedūros
veiksmingumą ir kuo geriau užtikrinti priemonių, nustatytų pagal
šį reglamentą, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES)
Nr. 1024/2013, Direktyvą [Bankų gaivinimo ir pertvarkymo
direktyvą, BGPD] ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2013/36/ES[27], nuoseklumą,
kompetentingos institucijos ir atitinkamos pertvarkymo institucijos visomis
aplinkybėmis turėtų glaudžiai bendradarbiauti pagal visus
įgaliojimus, joms suteiktus atitinkamoje Sąjungos teisėje.
Bendradarbiavimo pareiga turėtų galioti visais procedūros
etapais iki kompetentingos institucijos galutinio sprendimo taikyti
struktūrines priemones;
(31)     atskyrimas turi didelį
poveikį bankų grupių teisinei, organizacinei ir veiklos
struktūrai. Siekiant užtikrinti veiksmingą ir rezultatyvų
atskyrimo taikymą ir užkirsti kelią grupių atskyrimui geografiniu
principu, atskyrimo sprendimus grupės lygmeniu turėtų priimti
konsoliduotos priežiūros institucija, prireikus pasikonsultavusi su
bankų grupės svarbių patronuojamųjų įmonių
kompetentingomis institucijomis;
(32)     skaidrumo ir teisinio tikrumo,
kuris bus naudingas visoms suinteresuotosioms šalims rinkoje, skatinimo
sumetimais Europos bankininkystės institucija (EBI) savo interneto
svetainėje turėtų paskelbti ir nuolat atnaujinti kredito
įstaigų ir grupių, kurioms taikomi reikalavimai dėl
prekybos savo sąskaita draudimo ir tam tikros prekybos veiklos atskyrimo,
sąrašą;
(33)     jeigu atskleidžiant
informaciją, susijusią su riziką ribojančia priežiūra
ir reikalingą taikant šį reglamentą, tvarkomi asmens duomenys,
tokie duomenys turėtų būti visapusiškai saugomi pagal
Sąjungos teisinę sistemą. Visų pirma, asmens duomenys
kompetentingos institucijos laikomi tik tokį laikotarpį, kuris
būtinas pagal taikomas duomenų apsaugos taisykles[28];
(34)     atskyrimas reiškia
atitinkamų bankų grupių teisinės, organizacinės ir veiklos
struktūros pokyčius, o dėl jų susidaro sąnaudų.
Siekiant apriboti riziką, kad sąnaudos bus perkeltos klientams, ir
kredito įstaigoms duoti laiko, kuris būtinas atskyrimo sprendimui
tvarkingai įvykdyti, atskyrimas turėtų būti taikomas ne
iškart po reglamento įsigaliojimo, bet nuo [Leidinių biuro prašoma
įterpti tikslią datą: 18 mėnesių nuo šio
reglamento paskelbimo datos];
(35)     įvairūs subjektai,
pagal šį reglamentą nustatyti įgyvendinus struktūrinius
pokyčius, privalomus didelėms, sudėtingoms ir tarpusavyje
susijusioms kredito įstaigoms, visas ar dalį reguliariai ar
profesionaliai teikiamų investicinių paslaugų arba vykdomos
veiklos turėtų teikti arba vykdyti laikydamiesi Europos Parlamento ir
Tarybos direktyvos 2004/39/EB[29]
nuostatų. Kai šiame reglamente nustatyta papildomų apribojimų,
taikomų šių subjektų galimybei teikti investicines paslaugas,
palyginti su Direktyvoje 2004/39/EB nustatytais apribojimais, viršenybė
turėtų būti teikiama šio reglamento nuostatoms. Šioms
investicinėms paslaugoms teikti arba veiklai vykdyti turi būti iš
anksto gautas veiklos leidimas laikantis Direktyvos 2004/39/EB nuostatų,
išskyrus kredito įstaigas, veiklos leidimą gavusias pagal
Direktyvą 2013/36/ES;
(36)     Komisija turėtų
bendradarbiauti su trečiųjų šalių valdžios institucijomis,
siekdama išnagrinėti abipusiai naudingus sprendimus, kad būtų
užtikrintas šio reglamento nuostatų ir trečiųjų šalių
nustatytų reikalavimų suderinamumas. Todėl Komisija
turėtų turėti galimybę nuspręsti, kad trečiosios
šalies teisinė sistema, taip pat jos teisinė, priežiūros ir
vykdymo užtikrinimo tvarka lygiavertė šiam reglamentui;
(37)     siekiant užtikrinti, kad
subjektai, kuriems taikomas šis reglamentas, laikytųsi pagal jį
nustatytų įpareigojimų ir kad jiems visoje Sąjungoje
būtų taikomas panašus požiūris, reikėtų užtikrinti
veiksmingas, proporcingas ir atgrasomas administracines sankcijas ir priemones.
Todėl šiuo reglamentu nustatytos administracinės sankcijos ir
priemonės turėtų atitikti tam tikrus esminius reikalavimus
dėl subjektų, kuriems taikoma sankcija arba priemonė, dėl
kriterijų, į kuriuos reikia atsižvelgti taikant sankciją arba
priemonę, dėl sankcijų arba priemonių skelbimo,
pagrindinių įgaliojimų taikyti sankcijas ir administracinių
piniginių sankcijų dydžių;
(38)     siekiant patikslinti šiame
reglamente nustatytus reikalavimus, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai
turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl
šių neesminių elementų: vyriausybės obligacijų
rūšių, kurios neturėtų būti draudžiamos pagal 6
straipsnį ir kurių kompetentingos institucijos neturi
peržiūrėti arba apsvarstyti galimybės joms taikyti
atskyrimą, sąrašo išplėtimo; atitinkamų ribų ir
sąlygų, kada kompetentinga institucija daro prielaidą, kad tam
tikrą prekybos veiklą būtina atskirti, nustatymo;
priemonių, kurias leidžiama naudoti pačios kredito įstaigos
rizikai valdyti, sąrašo išplėtimo; priemonių, dėl
kurių kredito įstaiga gali sudaryti sandorius klientų rizikai
valdyti, sąrašo išplėtimo; ribos, kurią viršijus išvestinių
finansinių priemonių negalima parduoti arba įrašyti į
pagrindinių funkcijų kredito įstaigos balansą,
apskaičiavimo; didelių pozicijų ir kredito rizikos mažinimo
metodų pripažinimo masto; prekybos veiklos sąvokos, naudojamos
siekiant nustatyti šio reglamento II ir III skyrių taikymo sąlygas,
sudedamųjų dalių keitimo; patikslinimo, kokių
rūšių pakeitimas vertybiniais popieriais nekelia grėsmės
pagrindinių funkcijų kredito įstaigos finansiniams stabilumui
arba Sąjungos finansų sistemai;  trečiųjų šalių
teisinių ir priežiūros sistemų lygiavertiškumo vertinimo
kriterijų. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį
darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais.
Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį
darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti,
kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai
perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(39)     siekiant užtikrinti vienodas
šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, visų pirma 21 ir 27
straipsnių nuostatų atžvilgiu, Komisijai turėtų būti
suteikti įgyvendinimo įgaliojimai;
(40)     techniniais finansinių
paslaugų standartais turėtų būti užtikrintas nuoseklus
suderinamumas ir pakankama indėlininkų, investuotojų ir
vartotojų apsauga visoje Sąjungoje. Su politikos pasirinkimu
nesusijusių techninių reguliavimo ir įgyvendinimo standartų
projektus būtų veiksminga ir tinkama patikėti rengti EBI, kuri
yra itin specializuotą kompetenciją turinti įstaiga. EBI,
rengdama techninius standartus, turėtų užtikrinti veiksmingas
administracines ir informacijos teikimo procedūras;
(41)     Komisija turėtų
priimti EBI parengtus techninių reguliavimo standartų projektus
dėl nuoseklaus parametrų, susijusių su ribos, kurią
viršijus prekybos veikla turėtų būti atskirta,
apskaičiavimu, vertinimo ir taikymo metodikos, priimdama deleguotuosius
aktus pagal SESV 290 straipsnį ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento
(ES) Nr. 1093/2010[30]
10–14 straipsnius. Komisija ir EBI turėtų užtikrinti, kad tuos
standartus visos atitinkamos įstaigos galėtų taikyti tokiu
būdu, kuris būtų proporcingas šių įstaigų ir
jų veiklos pobūdžiui, mastui ir sudėtingumui;
(42)     Komisijai turėtų
būti suteikti įgaliojimai priimti EBI parengtus techninius
įgyvendinimo standartus dėl kredito įstaigų ir grupių
vykdomos prekybos veiklos sumos apskaičiavimo metodikos, vienodą informacijos
teikimo apie kredito įstaigų ir patronuojančiųjų
įmonių vykdomos prekybos veiklos bendrą sumą bei
sudedamąsias dalis šabloną ir informacijos apie sankcijas keitimosi
su EBI procedūrų bei formų nustatymo, priimant įgyvendinimo
aktus pagal SESV 291 straipsnį ir Reglamento (ES) Nr. 1093/2010 15
straipsnį;
(43)     pagal proporcingumo
principą, siekiant tikslo užkirsti kelią didelių,
sudėtingų ir tarpusavyje susijusių kredito įstaigų
sisteminei rizikai, finansiniams sunkumams ar žlugimui, būtina ir
tikslinga nustatyti taisykles dėl prekybos savo sąskaita draudimo ir
tam tikros prekybos veiklos atskyrimo. Pagal Europos Sąjungos sutarties 5
straipsnio 4 dalį šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina
nurodytiems tikslams pasiekti;
(44)     pagal Europos Sąjungos
pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 16 straipsnį
yra pripažįstama laisvė užsiimti verslu laikantis Sąjungos
teisės ir nacionalinės teisės bei praktikos. Kiekvienas asmuo
Sąjungoje turi teisę pradėti verslą arba toliau juo
užsiimti nediskriminuojamas ir nepatirdamas nebūtinų apribojimų.
Be to, kaip nuosavybė pagal Chartijos 17 straipsnį yra saugoma
akcijų nuosavybė. Akcininkai turi teisę valdyti savo
nuosavybę, ja naudotis ir disponuoti ir teisę į tai, kad ši
nuosavybė be jų sutikimo nebūtų iš jų atimta. Šiame
reglamente numatytas prekybos savo sąskaita draudimas ir tam tikros
prekybos veiklos atskyrimas gali turėti įtakos laisvei užsiimti
verslu, taip pat akcininkų teisėms į nuosavybę, nes jie
tokiu atveju negali laisvai disponuoti savo nuosavybe;
(45)     laisvės užsiimti verslu
ir akcininkų teisių apribojimai turėtų atitikti Chartijos
52 straipsnį. Šių teisių ribojimas neturėtų būti
neproporcingas. Todėl reikėtų reikalauti uždrausti arba atskirti
prekybos veiklą tik tuomet, kai tai atitinka viešąjį interesą
skatinant tinkamą Sąjungos bankininkystės rinkos veikimą ir
finansinį stabilumą. Atitinkamiems akcininkams turėtų
būti užtikrinta galimybė pasinaudoti kitomis juridinėmis
teisėmis, pvz., teise į veiksmingą teisinę gynybą ir
teisingą bylos nagrinėjimą;
(46)     šiame reglamente laikomasi
Chartijoje pripažintų pagrindinių teisių ir principų,
visų pirma teisės į privatų ir šeimos gyvenimą,
teisės į asmens duomenų apsaugą, laisvės užsiimti
verslu, teisės į nuosavybę, teisės į veiksmingą
teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą, taip pat
teisės į gynybą ir ne bis in idem principo
laikymąsi. Šis reglamentas turi būti taikomas atsižvelgiant į
šias teises ir principus;
(47)     kadangi subjektams, kuriems
bus taikomas prekybos savo sąskaita draudimas, reikės pakankamai
laiko draudimui įgyvendinti, šiame reglamente numatoma, kad draudimas
taikomas nuo [Leidinių biuro prašoma įterpti tikslią
datą: 18 mėnesių nuo šio reglamento paskelbimo]. Be to,
šiame reglamente numatytos procedūros, susijusios su nuostatomis, pagal
kurias kompetentinga institucija priima sprendimą, kad prekybos
veiklą reikia atskirti nuo pagrindinių funkcijų kredito
įstaigos, ir procedūros, grupėms taikomos po tokio sprendimo
priėmimo, yra sudėtingos ir reikia laiko ne tik joms atlikti, bet ir
toms priemonėms atsakingai bei tvariai įgyvendinti. Todėl
reikėtų, kad tokios nuostatos būtų taikomos nuo [Leidinių
biuro prašoma įterpti tikslią datą: 36 mėnesiai nuo šio
reglamento paskelbimo],
PRIĖMĖ ŠĮ
REGLAMENTĄ:
I skyrius
Bendrosios nuostatos
1 straipsnis
Tikslai
Šiuo reglamentu siekiama užkirsti kelią
didelių, sudėtingų ir tarpusavyje susijusių finansų
sistemos subjektų, visų pirma kredito įstaigų, sisteminei
rizikai, finansiniams sunkumams ar žlugimui ir pasiekti šiuos tikslus:
(a)
sumažinti per didelės rizikos prisiėmimo
mastą kredito įstaigoje;
(b)
panaikinti reikšmingus interesų konfliktus
tarp skirtingų kredito įstaigos dalių;
(c)
išvengti netinkamo išteklių paskirstymo ir
skatinti skolinti lėšas realiajai ekonomikai;
(d)
padėti užtikrinti neiškreiptas konkurencijos
sąlygas visoms kredito įstaigoms vidaus rinkoje;
(e)
mažinti sisteminę riziką keliančias
tarpusavio sąsajas finansų sektoriuje;
(f)
lengvinti veiksmingą kredito įstaigos
valdymą, stebėseną ir priežiūrą;
(g)
lengvinti tvarkingą grupės
pertvarkymą ir gaivinimą.
2 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu nustatomos taisyklės
dėl:
(a)
prekybos savo sąskaita draudimo;
(b)
tam tikros prekybos veiklos atskyrimo.
3 straipsnis
Taikymo sritis
1.           Šis reglamentas taikomas
šiems subjektams:
(a)
bet kuriai kredito įstaigai arba ES
patronuojančiajai įmonei, įskaitant visus filialus ir
patronuojamąsias įmones, kad ir kur jie būtų, kai taikant
Direktyvos 2013/36/ES 131 straipsnį nustatoma, kad ji yra pasaulinės
sisteminės svarbos finansų įstaiga (G-SII);
(b)
bet kuriam iš toliau nurodytų subjektų,
kurio bendras turtas trejus metus iš eilės sudaro mažiausiai 30 mlrd.
EUR ir kurio prekybos veikla sudaro mažiausiai 70 mlrd. EUR arba 10
procentų jo bendro turto:
i)       bet kuriai Sąjungoje įsteigtai
kredito įstaigai, kuri nėra nei patronuojančioji, nei
patronuojamoji įmonė, įskaitant visus jos filialus, kad ir kur
jie būtų;
ii)      ES patronuojančiajai įmonei,
įskaitant visus filialus ir patronuojamąsias įmones, kad ir kur
jie būtų, kai vienas iš grupės subjektų – Sąjungoje
įsteigta kredito įstaiga;
iii)     trečiosiose šalyse
įsteigtų kredito įstaigų ES filialams.
4 straipsnis
Netaikymo sritis
1.           Šis reglamentas netaikomas:
(a)
trečiosiose šalyse įsteigtų kredito
įstaigų ES filialams, jei jiems taikomos taisyklės, kurios
laikomos lygiavertėmis pagal 27 straipsnio 1 dalį;
(b)
trečiosiose šalyse įsteigtoms ES
patronuojančiųjų įmonių patronuojamosioms
įmonėms, jei joms taikoma teisinė sistema, kuri laikoma
lygiaverte pagal 27 straipsnio 1 dalį;
(c)
subjektams, nurodytiems Direktyvos 2013/36/ES 2
straipsnio 5 dalies 2–23 punktuose.
2.           Be 1 dalies b punkto, III
skyriaus reikalavimų kompetentinga institucija gali netaikyti
trečiosiose šalyse, neturinčiose taisyklių, kurios laikomos
lygiavertėmis 10–16 ir 20 straipsniams, įsteigtoms ES
patronuojančiųjų įmonių patronuojamosioms
įmonėms, jei ta kompetentinga institucija įsitikina, kad:
(a)
yra parengta pertvarkymo strategija, dėl
kurios susitarė grupės lygmens pertvarkymo institucija Sąjungoje
ir trečiosios šalies priimančioji institucija;
(b)
trečiojoje šalyje įsteigtos ES
patronuojančiosios įmonės patronuojamosios įmonės
pertvarkymo strategija neturi neigiamo poveikio valstybės (-ių)
narės (-ių), kurioje (kuriose) įsteigta ES patronuojančioji
įmonė ir kiti grupės subjektai, finansiniam stabilumui.
5 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų
apibrėžtys:
1.           kredito įstaiga –
kredito įstaiga, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos
reglamento (ES) Nr. 575/2013[31] 4 straipsnio
1 dalies 1 punkte;
2.           grupė –
patronuojančioji įmonė ir jos patronuojamosios įmonės;
3.           pertvarkymas – pertvarkymas,
kaip apibrėžta Direktyvos [Bankų gaivinimo ir pertvarkymo direktyvos,
BGPD] 2 straipsnio 1 punkte;
4.           prekyba savo sąskaita –
bet kokių finansinių priemonių ar biržos prekių pirkimas,
pardavimas ar kitoks įsigijimas arba perleidimas naudojant nuosavą
kapitalą arba skolintas lėšas, siekiant tik gauti pelno savo naudai
ir nesiejant to nei su faktinio ar numatomo kliento veikla, nei su subjekto
rizikos dėl faktinio ar numatomo kliento veiklos apdraudimu, kai pozicijos
įgyjamos ir pelnas gaunamas per tam skirtus skyrius, padalinius ar
pavienius portfelių valdytojus, įskaitant prekybą per
specializuotas internetines prekybos savo sąskaita platformas;
5.           ES patronuojančioji
įmonė – patronuojančioji įmonė valstybėje
narėje, kuri nėra kitos įmonės bet kurioje valstybėje
narėje patronuojamoji įmonė;
6.           patronuojamoji
įmonė – patronuojamoji įmonė, kaip apibrėžta Europos
Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/34/ES[32]
2 straipsnio 10 punkte;
7.           kompetentinga institucija –
kompetentinga institucija, kaip apibrėžta Reglamento (ES)
Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 40 punkte, įskaitant ECB pagal
Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1024/2013;
8.           įstaiga – įstaiga,
kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 3
punkte;
9.           patronuojančioji
įmonė – patronuojančioji įmonė, kaip apibrėžta
Direktyvos 2013/34/ES 2 straipsnio 9 punkte, įskaitant įstaigą,
finansų kontroliuojančiąją bendrovę, mišrią
veiklą vykdančią finansų kontroliuojančiąją
bendrovę ir mišrią veiklą vykdančią
kontroliuojančiąją bendrovę;
10.         finansinės priemonės
– finansinės priemonės, kaip apibrėžta Direktyvos 2004/39/EB I
priedo C skirsnyje;
11.         valdymo organas – valdymo
organas, kaip apibrėžta Direktyvos 2013/36/ES 3 straipsnio 1 dalies 7
punkte, arba lygiavertis organas, kai atitinkamas subjektas nėra
įstaiga;
12.         rinkos formavimas –
finansų įstaigos įsipareigojimas reguliariai ir nuolat
užtikrinti rinkos likvidumą skelbiant konkrečios finansinės
priemonės pasiūlos ir paklausos kursus (kotiruotes) arba
įprastine tvarka vykdant klientų pavedimus arba jų prekybos
prašymus, bet abiem atvejais reikšminga rinkos rizika nekyla;
13.         rėmėjas –
rėmėjas, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4
straipsnio 1 dalies 14 punkte;
14.         pakeitimas vertybiniais
popieriais – pakeitimas vertybiniais popieriais, kaip apibrėžta Reglamento
(ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 61 punkte;
15.         prekyba išvestinėmis
finansinėmis priemonėmis – išvestinių finansinių
priemonių pirkimas arba pardavimas;
16.         pagrindinių funkcijų
kredito įstaiga – kredito įstaiga, kuri bent jau priima
indėlius, kurie atitinka indėlių garantijų sistemos
reikalavimus pagal Direktyvą 94/19/EB[33];
17.         biržos prekė – biržos
prekė, kaip apibrėžta Komisijos reglamento (EB) Nr. 1287/2006[34] 2 straipsnio 1 punkte;
18.         grupės subjektas – grupei
priklausantis juridinis subjektas;
19.         finansų subjektas –
vienos iš toliau nurodytų kategorijų subjektas:
–
finansų sektoriaus subjektas, kaip
apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 27 punkte;
–
uždaro tipo ir finansinio sverto netaikantys alternatyvaus
investavimo fondai (AIF), kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos
direktyvoje 2011/61/ES[35],
jei tie AIF įsteigti Sąjungoje arba, jei jie įsteigti ne
Sąjungoje, jų investiciniai vienetai arba akcijos Sąjungoje
platinami pagal Direktyvos 2011/61/ES 35 arba 40 straipsnį, reikalavimus
atitinkantys rizikos kapitalo fondai, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir
Tarybos reglamento (ES) Nr. 345/2013[36]
3 straipsnio b punkte, reikalavimus atitinkantys socialinio verslumo fondai,
kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 346/2013[37] 3 straipsnio b punkte,
ir AIF, turintys leidimą vykdyti Europos ilgalaikių investicijų
fondo (EIIF) veiklą pagal Reglamentą (ES) Nr. [XXX/XXXX][38];
–
KIPVPS, kaip apibrėžta Direktyvos 2009/65/EB[39] 1 straipsnio 2 dalyje;
–
specialios paskirties pakeitimo vertybiniais
popieriais subjektas, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4
straipsnio 1 dalies 66 punkte;
20.         mažoji arba vidutinė
įmonė (MVĮ) – įmonė, kurioje dirba mažiau kaip 250
asmenų ir kurios metinė apyvarta neviršija 50 mln. EUR ir (arba)
metinė balanso suma neviršija 43 mln. EUR;
21.         investicijų
operacijų vykdymas savo sąskaita – vertybinių popierių arba
sutartimi grindžiamų investicijų pirkimas, pardavimas, pasirašymas
arba platinimas savo sąskaita;
22.         konsoliduotos priežiūros
institucija – kompetentinga institucija, atsakinga už ES
patronuojančiosios įmonės ir jos patronuojamųjų
įmonių konsoliduotą priežiūrą, kaip apibrėžta
Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 48 punkte.
II skyrius
Draudžiama veikla
6 straipsnis
Tam tikros prekybos veiklos draudimas
1.           3 straipsnyje nurodytiems
subjektams neleidžiama:
(a)
užsiimti prekyba savo sąskaita;
(b)
naudojant nuosavą kapitalą arba skolintas
lėšas ir siekiant tik gauti pelno savo naudai:
i)       įsigyti arba išlaikyti AIF, kaip
apibrėžta Direktyvos 2011/61/ES 4 straipsnio 1 dalies a punkte,
investicinių vienetų ar akcijų;
ii)      investuoti į išvestines finansines
priemones, sertifikatus, indeksus ar kitas finansines priemones, kurių
rezultatai susieti su AIF akcijomis arba investiciniais vienetais;
iii)     turėti subjekto, užsiimančio
prekyba savo sąskaita arba įsigyjančio AIF investicinių
vienetų ar akcijų, investicinių vienetų ar akcijų.
2.           1 dalies a punkte nurodytas
draudimas netaikomas:
(a)
finansinėms priemonėms, išleistoms
valstybių narių centrinės valdžios institucijų arba
subjektų, išvardytų Reglamento (ES) Nr. 575/2013 117 straipsnio
2 dalyje ir 118 straipsnyje;
(b)
tuo atveju, kai 3 straipsnyje nurodytas subjektas
atitinka visas šias sąlygas:
i)       vykdydamas savo pinigų valdymo
procesus jis naudoja nuosavą kapitalą;
ii)      jis turi, perka, parduoda ar kitaip
įsigyja ar perleidžia tik piniginį arba pinigų ekvivalentų
turtą. Pinigų ekvivalentų turtas turi būti labai likvidžios
investicijos nuosavo kapitalo bazine valiuta, jis gali būti lengvai konvertuojamas
į žinomą pinigų sumą, jam turi būti būdinga
nedidelė vertės pasikeitimo rizika, jo terminas turi neviršyti 397
dienų ir jo grąža turi būti ne didesnė negu trijų
mėnesių aukštos kokybės vyriausybės obligacijos norma.
3.           1 dalies b punkte nustatyti
apribojimai nėra taikomi uždaro tipo ir finansinio sverto netaikantiems
AIF, kaip apibrėžta Direktyvoje 2011/61/ES, jei tie AIF įsteigti
Sąjungoje arba, jei jie įsteigti ne Sąjungoje, jų
investiciniai vienetai arba akcijos Sąjungoje platinami pagal Direktyvos
2011/61/ES 35 arba 40 straipsnį, reikalavimus atitinkantiems rizikos
kapitalo fondams, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 345/2013 3
straipsnio b punkte, reikalavimus atitinkantiems socialinio verslumo fondams,
kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 346/2013 3 straipsnio b punkte, ir
AIF, turintiems leidimą vykdyti EIIF veiklą pagal Reglamentą
(ES) Nr. [XXX/XXXX].
4.           Kiekvieno 3 straipsnyje
nurodyto subjekto valdymo organas užtikrina, kad būtų laikomasi 1
dalyje nustatytų reikalavimų.
5.           1–4 dalyse nustatyti
reikalavimai taikomi nuo [Leidinių biuro prašoma įterpti
tikslią datą: 18 mėnesių nuo reglamento paskelbimo].
6.           Komisijai pagal 36
straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus
dėl 1 dalies a punkte nurodyto draudimo netaikymo:
(a)
2 dalies a punkte nenurodytoms finansinėms
priemonėms, išleistoms trečiųjų šalių,
taikančių priežiūros ir reglamentavimo tvarką, kuri yra
bent lygiavertė Sąjungoje taikomai tvarkai, vyriausybių, kurių
pozicijoms pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 115 straipsnį priskiriamas
0 procentų rizikos koeficientas;
(b)
finansinėms priemonėms, išleistoms
valstybių narių regioninės valdžios institucijų, kurių
pozicijoms pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 115 straipsnį
priskiriamas 0 procentų rizikos koeficientas.
7 straipsnis
Taisyklės dėl atlygio
Nedarant poveikio Direktyvoje 2013/36/ES
nustatytoms atlygio taisyklėms, 3 straipsnyje nurodytų subjektų
atlygio politika parengiama ir įgyvendinama taip, kad ja darbuotojai
nebūtų tiesiogiai arba netiesiogiai skatinami vykdyti 6 straipsnio 1
dalyje draudžiamą veiklą arba jiems nebūtų tiesiogiai arba
netiesiogiai už tai atlyginama.
III skyrius
Tam tikros prekybos veiklos atskyrimas
8 straipsnis
Veiklos sritis
1.           Šiame skyriuje prekybos
veikla apima veiklą, kuri nėra:
(a)
indėlių, atitinkančių
indėlių garantijų sistemos reikalavimus pagal Europos Parlamento
ir Tarybos direktyvą 94/19/EB[40],
priėmimas;
(b)
skolinimas, įskaitant vartojimo kreditą,
su nekilnojamuoju turtu susijusias kredito sutartis, faktoringo operacijas su
atgręžtinio reikalavimo teise arba be jos, komercinių sandorių
finansavimą (įskaitant teisės į turtą
perėmimą);
(c)
finansinė nuoma;
(d)
mokėjimo paslaugos, kaip apibrėžta
Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/64/EB[41] 4 straipsnio
3 punkte;
(e)
kitų mokėjimo priemonių, pvz.,
kelionės čekių ir vekselių, išdavimas ir tvarkymas, kai
tokia veikla nėra įtraukta į d punktą;
(f)
tarpininkavimas pinigų rinkoje,
vertybinių popierių saugojimas ir tvarkymas;
(g)
informacijos apie kreditavimą paslaugos;
(h)
saugojimo saugyklose, seifuose paslaugos;
(i)
elektroninių pinigų leidimas.
2.           Šio skyriaus reikalavimai
netaikomi finansinių priemonių, išleistų valstybių
narių centrinės valdžios institucijų arba subjektų,
išvardytų Reglamento (ES) Nr. 575/2013 117 straipsnio 2 dalyje ir 118
straipsnyje, pirkimui arba pardavimui.
3.           Komisijai pagal 35
straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus
dėl reikalavimų netaikymo finansinėms priemonėms:
(a)
nenurodytoms 2 dalies a punkte ir išleistoms
trečiųjų šalių, taikančių priežiūros ir
reglamentavimo tvarką, kuri yra bent lygiavertė Sąjungoje
taikomai tvarkai, vyriausybių, kurių pozicijoms pagal Reglamento (ES)
Nr. 575/2013 115 straipsnį priskiriamas 0 procentų rizikos
koeficientas;
(b)
išleistoms valstybių narių
regioninės valdžios institucijų, kurių pozicijoms pagal Reglamento
(ES) Nr. 575/2013 115 straipsnį priskiriamas 0 procentų rizikos
koeficientas.
9 straipsnis
Pareiga peržiūrėti veiklą
1.           Kompetentinga institucija
vertina toliau nurodytų subjektų prekybos veiklą, visų
pirma įskaitant rinkos formavimą, investavimą į pakeitimą
vertybiniais popieriais bei pakeitimo vertybiniais popieriais rėmėjo
veiklą ir prekybą išvestinėmis finansinėmis
priemonėmis, kurios nėra pagal 11 ir 12 straipsnius leidžiamos
išvestinės finansinės priemonės:
(a)
Sąjungoje įsteigtos pagrindinių
funkcijų kredito įstaigos, kuri nėra nei patronuojančioji,
nei patronuojamoji įmonė, įskaitant visus jos filialus, kad ir
kur jie būtų;
(b)
ES patronuojančiosios įmonės,
įskaitant visus filialus ir patronuojamąsias įmones, kad ir kur
jie būtų, kai vienas iš grupės subjektų – Sąjungoje
įsteigta pagrindinių funkcijų kredito įstaiga;
(c)
trečiosiose šalyse įsteigtų kredito
įstaigų ES filialų.
2.           Atlikdama 1 dalyje
nurodytą vertinimą, kompetentinga institucija naudoja šiuos
parametrus:
(a)
santykinį prekybinio turto dydį, kuris nustatomas
prekybinį turtą padalijus iš bendro turto;
(b)
prekybinio turto svertą, kuris nustatomas
prekybinį turtą padalijus iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo;
(c)
santykinę sandorio šalies kredito rizikos
svarbą, kuri nustatoma išvestinių finansinių priemonių tikrąją
vertę padalijus iš bendro prekybinio turto;
(d)
santykinį prekybinių išvestinių
finansinių priemonių sudėtingumą, kuris nustatomas 2 ir 3
lygių prekybinių išvestinių finansinių priemonių
turtą padalijus iš prekybinių išvestinių finansinių
priemonių ir iš prekybinio turto;
(e)
santykinį prekybos pajamų
pelningumą, kuris nustatomas prekybos pajamas padalijus iš visų
grynųjų pajamų;
(f)
santykinę rinkos rizikos svarbą, kuri
nustatoma apskaičiavus skirtumą tarp prekybinio turto ir
įsipareigojimų absoliučiąja verte ir jį padalijus iš
prekybinio turto ir prekybinių įsipareigojimų paprasto vidurkio;
(g)
tarpusavio sąsajas, kurios nustatomos pagal
Direktyvos 2013/36/ES 131 straipsnio 18 dalyje nurodytą metodiką;
(h)
kredito ir likvidumo riziką, kurią kelia
pagrindinių funkcijų kredito įstaigos prisiimti
įsipareigojimai ir suteiktos garantijos.
3.           Kompetentinga institucija
vertinimą užbaigia iki [Leidinių biuro prašoma įterpti
datą: 18 mėnesių nuo reglamento paskelbimo datos], o po to
vertinimus atlieka reguliariai, bent kartą per metus.
4.           EBI parengia techninių
reguliavimo standartų projektus, kuriuose patikslina, kaip nustatyti
parametrus, ir prireikus patikslina 2 dalyje nurodytų parametrų
elementus ir jų nustatymą naudojant priežiūros duomenis. Techniniuose
reguliavimo standartų projektuose kompetentingai institucijai taip pat
pateikiama nuoseklaus parametrų nustatymo ir taikymo metodika.
EBI tų techninių reguliavimo
standartų projektus Komisijai pateikia iki [Leidinių biuro prašoma
įterpti datą: 1 mėnuo nuo reglamento paskelbimo datos].
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti
pirmoje pastraipoje nurodytus techninių reguliavimo standartų
projektus pagal Reglamento (ES) Nr. 1093/2010 10–14 straipsnius.
10 straipsnis
Kompetentingos institucijos
įgaliojimas reikalauti, kad pagrindinių funkcijų kredito
įstaiga nevykdytų tam tikros veiklos
1.           Jei atlikusi 9 straipsnio 1
dalyje nurodytą vertinimą kompetentinga institucija padaro
išvadą, kad tenkinamos ribos ir sąlygos, susijusios su 9 straipsnio 2
dalies a–h punktuose nurodytais ir 5 dalyje nurodytame deleguotajame akte
patikslintais parametrais, ir dėl to ji mano, kad kyla grėsmė
pagrindinių funkcijų kredito įstaigos finansiniam stabilumui
arba visai Sąjungos finansų sistemai, atsižvelgiant į 1
straipsnyje nurodytus tikslus, ne vėliau kaip per du mėnesius nuo to
vertinimo užbaigimo ji pradeda procedūrą 3 dalies antroje pastraipoje
nurodytam sprendimui priimti.
2.           Jei 1 dalyje nurodytos ribos
ir sąlygos netenkinamos, kompetentinga institucija vis tiek gali
pradėti procedūrą 3 dalies trečioje pastraipoje nurodytam
sprendimui priimti, jei atlikusi 9 straipsnio 1 dalyje nurodytą
vertinimą ji padaro išvadą, kad pagrindinių funkcijų
kredito įstaigos vykdoma prekybos veikla, išskyrus prekybą išvestinėmis
finansinėmis priemonėmis, kurios nėra pagal 11 ir 12 straipsnius
leidžiamos išvestinės finansinės priemonės, kelia
grėsmę pagrindinių funkcijų kredito įstaigos
finansiniam stabilumui arba visai Sąjungos finansų sistemai,
atsižvelgiant į 1 straipsnyje nurodytus tikslus.
3.           Kompetentinga institucija
pagrindinių funkcijų kredito įstaigai praneša 1 arba 2 dalyje
nurodytas išvadas ir suteikia galimybę raštu pateikti pastabas per du
mėnesius nuo pranešimo datos.
Jeigu per pirmoje
pastraipoje nurodytą laikotarpį pagrindinių funkcijų
kredito įstaiga kompetentingai institucijai priimtinu būdu
neįrodo, kad priežastys, dėl kurių padarytos tos išvados, yra
nepagrįstos, kompetentinga institucija priima pagrindinių funkcijų
kredito įstaigai skirtą sprendimą, kuriuo reikalaujama, kad ji
nevykdytų tose išvadose nurodytos prekybos veiklos. Kompetentinga
institucija nurodo sprendimo priežastis ir jį viešai paskelbia.
Taikant 1
dalį, nusprendusi leisti pagrindinių funkcijų kredito
įstaigai vykdyti tą prekybos veiklą, kompetentinga institucija
taip pat nurodo tokio sprendimo priežastis ir jį viešai paskelbia.
Taikant 2
dalį, nusprendusi leisti pagrindinių funkcijų kredito
įstaigai vykdyti prekybos veiklą, kompetentinga institucija priima
atitinkamą pagrindinių funkcijų kredito įstaigai
skirtą sprendimą.
Prieš priimdama
šioje dalyje nurodytą sprendimą, kompetentinga institucija su EBI
konsultuojasi dėl priežasčių, kuriomis grindžiamas numatomas jos
sprendimas, ir dėl tokio sprendimo galimo poveikio Sąjungos
finansiniam stabilumui ir vidaus rinkos veikimui. Kompetentinga institucija EBI
taip pat praneša savo galutinį sprendimą.
Kompetentinga
institucija galutinį sprendimą priima per du mėnesius nuo
pirmoje pastraipoje minėtų pastabų gavimo raštu.
1.           3 dalies antroje pastraipoje
nurodytus sprendimus kompetentinga institucija peržiūrės kas 5 metus.
2.           Komisija iki [Leidinių
biuro prašoma įterpti teisingą datą: 6 mėnesiai nuo šio
reglamento paskelbimo] pagal 35 straipsnį priima deleguotuosius aktus,
kuriuose:
(a)
dėl parametrų patikslina:
(a)
atitinkamą kiekvieno iš 9 straipsnio 1 dalies
a–h punktuose nurodytų parametrų ribą, kurią viršijus
laikoma, kad atitinkamos prekybos veiklos rizikos lygis vertinant atskirai yra
didelis;
(ii)
sąlygas, įskaitant tai, kiek
parametrų ir kokiu deriniu turi viršyti atitinkamą ribą, kad
kompetentinga institucija pradėtų 10 straipsnio 1 dalyje
nurodytą procedūrą;
(iii)
patikslinant ii punkto sąlygas nurodomas
atitinkamos prekybos veiklos bendros didelės rizikos lygis, susidarantis
keliems parametrams viršijus i punkte nurodytas atitinkamas ribas;
(b)
patikslina, kokios rūšies pakeitimas
vertybiniais popieriais nelaikomas keliančiu grėsmę
pagrindinių funkcijų kredito įstaigos finansiniam stabilumui
arba visai Sąjungos finansų sistemai, kiek tai susiję su
kiekvienu iš šių aspektų:
i)       tokiais struktūriniais požymiais
kaip įterptinis termino keitimas ir struktūros paprastumas;
ii)      pagrindinio turto kokybe ir
susijusių užtikrinimo priemonių ypatybėmis;
iii)     pakeitimo vertybiniais popieriais ir jo
pagrindinio turto įtraukimo į biržos sąrašus ir skaidrumo
požymiais;
iv)     platinimo procesų patikimumu ir
kokybe.
11 straipsnis
Apdairus pačios įstaigos
rizikos valdymas
1.           Pagrindinių
funkcijų kredito įstaiga, kuriai taikomas 10 straipsnio 3 dalyje
nurodytas sprendimas, gali vykdyti prekybos veiklą, jei tos veiklos
tikslas apsiriboja tik apdairiu jos kapitalo, likvidumo ir finansavimo valdymu.
Užtikrindama
apdairų kapitalo, likvidumo ir finansavimo valdymą ir siekdama
apsidrausti nuo bendros balanso rizikos, pagrindinių funkcijų kredito
įstaiga gali naudoti tik palūkanų normos išvestines finansines
priemones, užsienio valiutos išvestines finansines priemones ir kredito
išvestines finansines priemones, atitinkančias pagrindinės sandorio
šalies tarpuskaitos reikalavimus. Pagrindinių funkcijų kredito
įstaiga kompetentingai priežiūros institucijai įrodo, kad
apsidraudimo veikla skirta specifinei, identifikuojamai pagrindinių
funkcijų kredito įstaigos atskirų arba bendrų pozicijų
rizikai sumažinti ir kad ją vykdant ta rizika akivaizdžiai arba
reikšmingai sumažinama.
2.           Nedarant poveikio Direktyvoje
2013/36/ES nustatytoms atlygio taisyklėms, pagrindinių funkcijų
kredito įstaigos darbuotojams, dalyvaujantiems vykdant apsidraudimo
veiklą, taikoma atlygio politika:
(a)
siekiama užkirsti kelią likusiai arba
paslėptai prekybos savo sąskaita veiklai, kuri maskuojama kaip
rizikos valdymas arba kitaip;
(b)
atspindi teisėtus visos pagrindinių
funkcijų kredito įstaigos apsidraudimo tikslus ir užtikrina, kad
suteikiamas atlygis tiesiogiai priklausytų ne nuo pelno, gauto iš tokios
veiklos, bet nuo bendro rizikos mažinimo veiklos veiksmingumo.
Valdymo organas,
vadovaudamasis rizikos komiteto rekomendacijomis, jei toks komitetas
įsteigtas pagal Direktyvos 2013/36/ES 76 straipsnio 3 dalį,
užtikrina, kad pagrindinių funkcijų kredito įstaigos atlygio
politika atitiktų pirmos pastraipos nuostatas.
3.           Komisijai pagal šio
reglamento 35 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius
aktus, kuriais 1 dalyje nurodytos finansinės priemonės papildomos
kitomis finansinėmis priemonėmis, įskaitant kitų
rūšių išvestines finansines priemones, visų pirma tokias,
kurioms taikomi Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 648/2012[42] 11 straipsnyje
nustatyti įpareigojimai, siekiant atsižvelgti į finansines priemones,
kurios turi tokį patį poveikį finansiniam stabilumui kaip ir
priemonės, kurios 1 dalyje nurodytos apdairaus kapitalo, likvidumo ir
finansavimo valdymo tikslais.
12 straipsnis
Rizikos valdymo paslaugų teikimas
klientams
1.           Pagrindinių
funkcijų kredito įstaiga, kuriai taikomas 10 straipsnio 3 dalyje
nurodytas sprendimas, palūkanų normos išvestines finansines
priemones, užsienio valiutos išvestines finansines priemones, kredito
išvestines finansines priemones, apyvartinių taršos leidimų
išvestines finansines priemones ir biržos prekių išvestines finansines
priemones, atitinkančias pagrindinės sandorio šalies tarpuskaitos
reikalavimus, ir apyvartinius taršos leidimus gali parduoti savo ne
finansų klientams, finansų subjektams, nurodytiems 5 straipsnio 19
punkto antroje ir trečioje įtraukose, draudimo įmonėms ir
įstaigoms, atsakingoms už profesinių pensijų išmokų
skyrimą, kai laikomasi šių sąlygų:
(a)
vienintelis tokio pardavimo tikslas – apsidrausti
nuo palūkanų normos rizikos, valiutos kurso rizikos, kredito rizikos
arba rizikos, susijusios su biržos prekėmis arba apyvartiniais taršos
leidimais;
(b)
pagrindinių funkcijų kredito
įstaigos nuosavų lėšų reikalavimai pozicijos rizikai,
kylančiai dėl išvestinių finansinių priemonių ir
apyvartinių taršos leidimų, neviršija viso su rizika susijusio
kapitalo reikalavimo procentinės dalies, kuri turi būti nurodyta
Komisijos deleguotajame akte pagal 2 dalį.
Kai nesilaikoma b
punkto reikalavimo, pagrindinių funkcijų kredito įstaiga
išvestinių finansinių priemonių ir apyvartinių taršos
leidimų negali nei parduoti, nei įrašyti į savo balansą.
2.           Komisija įgaliojama
pagal 35 straipsnį priimti deleguotuosius teisės aktus, kuriais:
(a)
leidžiama šio straipsnio 1 dalyje išvardytų
rūšių klientams apsidraudimo nuo rizikos tikslu parduoti kitas
finansines priemones, kurios nėra nurodytos 1 dalyje, visų pirma
tokias, kurioms taikomi Reglamento (ES) Nr. 648/2012 11 straipsnyje
nustatyti įpareigojimai;
(b)
nurodoma pagrindinių funkcijų kredito
įstaigos nuosavų lėšų reikalavimų procentinė
dalis, kurią viršijus šio straipsnio 1 dalyje nurodytų
išvestinių finansinių priemonių negalima parduoti arba
įrašyti į pagrindinių funkcijų kredito įstaigos
balansą.
13 straipsnis
Taisyklės dėl atskirtų
grupės subjektų
1.           Kai kompetentinga institucija
pagal 10 straipsnio 3 dalį yra priėmusi sprendimą, kad
pagrindinių funkcijų kredito įstaiga negali vykdyti tam tikros
prekybos veiklos, ir jeigu pagrindinių funkcijų kredito įstaiga
priklauso grupei, tai atskirtiną prekybos veiklą gali vykdyti tik tas
grupės subjektas, kuris teisiškai, ekonomiškai ir veiklos požiūriu
atskirtas nuo pagrindinių funkcijų kredito įstaigos (prekybos
subjektas).
2.           Kai 9 straipsnio 1 dalyje
nurodytas subjektas savo iniciatyva nusprendė nuo pagrindinių
funkcijų kredito įstaigos atskirti prekybos veiklą, kuriai
taikomas 9 straipsnis, ir jo atskyrimo planas patvirtinamas pagal 18
straipsnyje nustatytą procedūrą, atskirtiems subjektams taikomi
šio straipsnio 3–13 dalyse ir 14–17 bei 20 straipsniuose nustatyti reikalavimai.
3.           ES patronuojančioji
įmonė užtikrina, kad grupės, kuriai priklauso pagrindinių
funkcijų kredito įstaigos ir prekybos subjektai, struktūra
būtų tokia, kad iš dalies konsoliduotai būtų sukurti du atskiri
pogrupiai, o pagrindinių funkcijų kredito įstaigos
būtų tik viename iš jų.
4.           Pagrindinių
funkcijų kredito įstaigos ES patronuojančioji įmonė
tiek, kiek būtina, užtikrina, kad prekybos subjekto nemokumo atveju
pagrindinių funkcijų kredito įstaiga galėtų toliau
vykdyti savo veiklą.
5.           Pagrindinių funkcijų
kredito įstaiga neturi prekybos subjekto kapitalo priemonių arba
balsavimo teisių.
Nepaisant pirmos pastraipos, kompetentinga
institucija gali nuspręsti leisti pagrindinių funkcijų kredito
įstaigoms, atitinkančioms Reglamento (ES) Nr. 575/2013 49 straipsnio
3 dalies a arba b punkte nustatytus reikalavimus, turėti prekybos subjekto
kapitalo priemonių arba balsavimo teisių, jei kompetentinga
institucija mano, kad tokio subjekto kapitalo priemonių arba balsavimo
teisių turėjimas yra būtina grupės veikimo sąlyga ir
kad pagrindinių funkcijų kredito įstaiga ėmėsi
pakankamų priemonių atitinkamai rizikai tinkamai sumažinti.
Pagrindinių funkcijų kredito
įstaigai, kuri nėra nei centrinė, nei regioninė kredito
įstaiga, bet kokiu atveju neleidžiama tiesiogiai turėti jokio
prekybos subjekto kapitalo priemonių arba balsavimo teisių.
Prieš priimdama sprendimą pagal šią
dalį, kompetentinga institucija konsultuojasi su EBI.
Kompetentinga institucija EBI praneša savo
sprendimą. EBI skelbia įstaigų, kurioms taikoma ši dalis,
sąrašą.
6.           Pagrindinių
funkcijų kredito įstaiga ir prekybos subjektas individualiai arba iš
dalies konsoliduotai leidžia savo skolos vertybinius popierius, jei tai
neprieštarauja pertvarkymo planui, kuriam pagal Direktyvą [BGPD]
pritarė atitinkamos pertvarkymo institucijos.
7.           Visos sutartys ir kiti
sandoriai, kuriuos tarpusavyje sudaro pagrindinių funkcijų kredito
įstaiga ir prekybos subjektas, yra tiek pat palankūs pagrindinių
funkcijų kredito įstaigai kaip panašios sutartys ir sandoriai, kurie
sudaromi su tam pačiam pogrupiui nepriklausančiais subjektais arba
kuriuose dalyvauja tokie subjektai.
8.           Dauguma atitinkamai
pagrindinių funkcijų kredito įstaigos ir prekybos subjekto
valdymo organo narių yra asmenys, kurie nėra to kito subjekto valdymo
organo nariai. Nė vienas bet kurio iš šių subjektų valdymo
organo narys nevykdo vykdomųjų funkcijų abiejuose subjektuose,
išskyrus patronuojančiosios įmonės rizikos valdymo
pareigūno funkcijas.
9.           Pagrindinių
funkcijų kredito įstaigos, prekybos subjekto ir jų patronuojamųjų
įmonių valdymo organas privalo laikytis atskyrimo tikslų.
10.         Pagal taikomą
nacionalinę teisę prekybos subjekto ir pagrindinių funkcijų
kredito įstaigos tikrinis arba bendrinis pavadinimas yra toks, kad
visuomenei būtų lengva nustatyti, kuris subjektas yra prekybos
subjektas ir kuris – pagrindinių funkcijų kredito įstaiga.
11.         Struktūriškai atskirtos
įstaigos įpareigojimų, nustatytų Reglamento (ES)
Nr. 575/2013 antroje, trečioje, ketvirtoje, šeštoje, septintoje ir
aštuntoje dalyse ir Direktyvos 2013/36/ES VII antraštinėje dalyje, laikosi
iš dalies konsoliduotai pagal šio straipsnio 3 dalį.
12.         Nukrypstant nuo Reglamento
(ES) Nr. 575/2013 6 straipsnio 1 dalies ir 7 straipsnio, to reglamento
antroje–ketvirtoje ir aštuntoje dalyse nustatyti įpareigojimai taikomi iš
dalies konsoliduotai pagal šio straipsnio 3 dalį.
13.         Nukrypstant nuo Reglamento
(ES) Nr. 575/2013 6 straipsnio 4 dalies ir 8 straipsnio, to reglamento
šeštos dalies reikalavimai taikomi iš dalies konsoliduotai pagal šio straipsnio
3 dalį.
14 straipsnis
Didelių grupės vidaus
pozicijų ribos
1.           Apskaičiuojant
grupės vidaus didelės pozicijos ribą pagal 2 dalį, visi
subjektai, priklausantys tam pačiam pogrupiui pagal 13 straipsnio 3
dalį, yra laikomi vienu klientu arba viena susijusių klientų grupe,
kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 39
punkte.
2.           Kai imtasi priemonių
pagal šį skyrių, pagrindinių funkcijų kredito įstaiga
subjekto, nepriklausančio tam pačiam pogrupiui kaip pagrindinių
funkcijų kredito įstaiga, atžvilgiu neįgyja grupės vidaus
pozicijos, kuri viršytų 25 procentus pagrindinių funkcijų
kredito įstaigos reikalavimus atitinkančio kapitalo. Grupės vidaus pozicijos riba taikoma iš dalies
konsoliduotai ir atsižvelgus į kredito rizikos mažinimo ir
išimčių poveikį pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 399–403
straipsnius ir šio reglamento 16 straipsnį.
15 straipsnis
Didelių ne grupės
pozicijų ribos
1.           Be Reglamento (ES)
Nr. 575/2013 395 straipsnio 1 dalies nuostatų, kai imtasi
priemonių pagal šį skyrių, pagrindinių funkcijų
kredito įstaiga neįgyja šių pozicijų:
(a)
didelės pozicijos finansų subjekto
atžvilgiu, kuri viršytų 25 procentus pagrindinių funkcijų
kredito įstaigos reikalavimus atitinkančio kapitalo. Ta pozicijos
riba taikoma individualiai ir iš dalies konsoliduotai, atsižvelgus į
kredito rizikos mažinimo ir išimčių poveikį pagal Reglamento
(ES) Nr. 575/2013 399–403 straipsnius ir šio reglamento 16 straipsnį;
(b)
didelių pozicijų finansų
subjektų atžvilgiu, kurių bendra suma viršytų 200 procentus
pagrindinių funkcijų kredito įstaigos reikalavimus
atitinkančio kapitalo. Ta pozicijos riba taikoma individualiai ir iš
dalies konsoliduotai, atsižvelgus į kredito rizikos mažinimo ir
išimčių poveikį pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 399–403
straipsnius ir šio reglamento 16 straipsnį.
2.           Komisija įgaliojama
pagal 35 straipsnį priimti deleguotuosius teisės aktus, kuriais
koreguojamas 1 dalies b punkte nustatytos bendrų didelių ne
grupės pozicijų ribos dydis, atsižvelgiant į tai, kokiu mastu
pripažįstamas kredito rizikos mažinimas.
16 straipsnis
Kredito rizikos mažinimo metodai
Be Reglamento (ES) Nr. 575/2013 399–403
straipsnių nuostatų, kai imtasi priemonių pagal šį šio
reglamento skyrių, siekiant laikytis šio reglamento 14 ir 15 straipsniuose
nurodytų didelių pozicijų ribų, pozicijų
verčių apskaičiavimui yra taikomi kredito rizikos mažinimo
metodų pripažinimo apribojimai.
Komisija įgaliojama pagal
35 straipsnį priimti deleguotuosius teisės aktus, kuriais
patikslinama, kokiu mastu, taikant pirmą pastraipą, pripažįstami
kredito rizikos mažinimo metodai, įskaitant reikalavimus atitinkančio
kredito užtikrinimo rūšis ir ribas, kad kredito rizikos mažinimo metodai
būtų veiksmingi pasitvirtinus rizikai ir būtų įmanomas
veiksmingas kredito užtikrinimo susigrąžinimas.
17 straipsnis
Nukrypimas nuo pereinamojo laikotarpio
nuostatų dėl didelių pozicijų
Darant išimtį dėl Reglamento (ES)
Nr. 575/2013 493 straipsnio 3 dalies, toje dalyje nustatytos
leidžiančios nukrypti nuostatos netaikomos pozicijoms, įgytoms
pagrindinių funkcijų kredito įstaigų, kurioms pagal šį
reglamentą taikomos struktūrinės priemonės.
18 straipsnis
Atskyrimo planas
1.           Kompetentingai institucijai
pagal 10 straipsnio 3 dalį priėmus sprendimą, kad
pagrindinių funkcijų kredito įstaiga negali vykdyti tam tikros
prekybos veiklos, pagrindinių funkcijų kredito įstaiga arba
prireikus jos ES patronuojančioji įmonė per šešis mėnesius
nuo 10 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje nurodyto sprendimo priėmimo
dienos kompetentingai institucijai pateikia atskyrimo planą.
Taip pat 9 straipsnio 1 dalyje nurodytas
subjektas, nusprendęs nuo pagrindinių funkcijų kredito
įstaigos atskirti prekybos veiklą, kuriai taikoma peržiūros
pareiga pagal 9 straipsnį, 9 straipsnyje nurodyto vertinimo laikotarpio
pradžioje pateikia planą, kuriame išsamiai apibūdinamas jos
atskyrimas. Plane pateikiama bent informacija, kurios reikalaujama šio
straipsnio 2 dalies a ir b punktuose.
2.           Atskyrimo plane išsamiai
paaiškinamas atskyrimo procesas.
Plane pateikiama
bent ši informacija:
(a)
turto ir veiklos, kurie bus atskirti nuo
pagrindinių funkcijų kredito įstaigos, nurodymas;
(b)
išsami informacija apie 13 straipsnyje
nurodytų taisyklių taikymą;
(c)
atskyrimo tvarkaraštis.
3.           Kompetentinga institucija
įvertina 1 ir 2 dalyse nurodytus planus ir per šešis mėnesius nuo
atskyrimo plano pateikimo priima sprendimą jį patvirtinti arba
reikalauja jį pakeisti.
4.           Jei kompetentinga institucija
reikalauja pakeisti atskyrimo planą, per tris mėnesius nuo
kompetentingos institucijos prašymo pagrindinių funkcijų kredito
įstaiga arba prireikus jos ES patronuojančioji įmonė iš
naujo pateikia atskyrimo planą su reikalaujamais pakeitimais.
5.           Kompetentinga institucija per
mėnesį nuo pakartotinio plano pateikimo priima sprendimą jį
patvirtinti arba atmesti. Atmetusi planą, kompetentinga institucija per
mėnesį nuo atmetimo priima sprendimą, kuriame nustatomas
atskyrimo planas su būtinais patikslinimais.
6.           Jei pagrindinių
funkcijų kredito įstaiga arba prireikus jos ES patronuojančioji
įmonė nepateikia 1 dalyje reikalaujamo atskyrimo plano, kompetentinga
institucija ne vėliau kaip per 3 mėnesius nuo 1 dalyje nurodyto
laikotarpio pabaigos priima sprendimą, kuriame nustatomas atskyrimo
planas.
7.           Jei pagrindinių
funkcijų kredito įstaiga arba prireikus jos ES patronuojančioji
įmonė iš naujo nepateikia atskyrimo plano su kompetentingos
institucijos reikalaujamais pakeitimais, kompetentinga institucija ne
vėliau kaip per mėnesį nuo 4 dalies pirmoje pastraipoje nurodyto
laikotarpio pabaigos priima sprendimą, kuriame nustatomas atskyrimo planas.
8.           Pagrindinių
funkcijų kredito įstaiga arba prireikus jos ES patronuojančioji
įmonė kompetentingai institucijai įrodo, kad patvirtintą
planą įgyvendino.
9.           Kredito įstaigos arba ES
patronuojančiosios įmonės valdymo organas užtikrina, kad
atskyrimo planas būtų įgyvendintas atsižvelgiant į
kompetentingos institucijos patvirtinimą.
19 straipsnis
Kompetentingų institucijų ir
atitinkamų pertvarkymo institucijų bendradarbiavimas
1.           Prieš priimdama 10 straipsnio
3 dalyje nurodytą sprendimą, kompetentinga institucija apie tai praneša
atitinkamai pertvarkymo institucijai, paskirtai pagal Direktyvos [BGPD] 3
straipsnį.
2.           Atlikdama vertinimą
pagal 9 straipsnį ir reikalaudama iš pagrindinių funkcijų
kredito įstaigos nevykdyti tam tikros veiklos pagal 10 straipsnį,
kompetentinga institucija atsižvelgia į sėkmingo pertvarkymo
galimybės vertinimus, kuriuos pagal Direktyvos [BGPD] 13 ir 13a
straipsnius tuo metu atlieka arba anksčiau atliko atitinkamos pertvarkymo
institucijos.
3.           Kompetentinga institucija
bendradarbiauja su atitinkama pertvarkymo institucija ir keičiasi
atitinkama informacija, kuri laikoma būtina jos pareigoms atlikti.
4.           Kompetentinga institucija
užtikrina, kad priemonės, kurių imtasi pagal šį skyrių,
derėtų su priemonėmis, kurių imtasi pagal Reglamento (ES)
Nr. 1024/2013 13 straipsnio b punktą, Reglamento (ES) Nr. [bendro
pertvarkymo mechanizmo priemonės] 8 straipsnio 9 dalį, Direktyvos
[BGPD] 13, 13a, 14 ir 15 straipsnius ir Direktyvos 2013/36/ES 104
straipsnį.
20 straipsnis
Prekybos subjektui draudžiama veikla
Prekybos subjektui neleidžiama:
(a)
priimti indėlius, atitinkančius
indėlių garantijų sistemos reikalavimus pagal Direktyvą
94/19/EB, išskyrus atvejus, kai tokie indėliai susiję su pasikeitimu
užtikrinimo priemone vykdant prekybos veiklą;
(b)
teikti mokėjimo paslaugas, kaip apibrėžta
Direktyvos 2007/64/EB 4 straipsnio 3 punkte, susijusias su a punkte
nurodyta veikla, išskyrus atvejus, kai tokios mokėjimo paslaugos yra
papildomos ir absoliučiai būtinos norint pasikeisti užtikrinimo
priemone vykdant prekybos veiklą.
21 straipsnis
Nukrypimas nuo III skyriaus
reikalavimų
1.           Valstybei narei paprašius,
Komisija gali leisti nuo šio skyriaus reikalavimų nukrypti fizinių
asmenų ir MVĮ indėlius priimančiai kredito įstaigai,
kuriai taikomi nacionalinės pirminės teisės aktai, priimti iki
2014 m. sausio 29 d., kai nacionalinės teisės aktai atitinka šiuos
reikalavimus:
(a)
jais siekiama užkirsti kelią finansiniams
sunkumams ar žlugimui ir sisteminei rizikai, kaip nurodyta 1 straipsnyje;
(b)
jais neleidžiama kredito įstaigoms,
priimančioms reikalavimus atitinkančius fizinių asmenų ir
MVĮ indėlius, užsiimti reguliuojama investicijų operacijų
vykdymo savo sąskaita veikla ir laikyti prekybinį turtą;
tačiau nacionalinės teisės aktais gali būti numatyta
ribotų išimčių, kad kredito įstaigoms, priimančioms
fizinių asmenų ir MVĮ indėlius, būtų leidžiama
vykdyti rizikos mažinimo veiklą siekiant apdairiai valdyti savo
kapitalą, likvidumą ir finansavimą ir teikti ribotas rizikos
valdymo paslaugas klientams;
(c)
jei kredito įstaiga, priimanti reikalavimus
atitinkančius fizinių asmenų ir MVĮ indėlius,
priklauso grupei, ji užtikrina, kad kredito įstaiga būtų
teisiškai atskirta nuo grupės subjektų, užsiimančių
reguliuojama investicijų operacijų vykdymo savo sąskaita veikla
arba laikančių prekybinį turtą, ir nacionalinės
teisės aktuose nurodyta, kad:
i)       kredito įstaiga, priimanti
reikalavimus atitinkančius fizinių asmenų ir MVĮ
indėlius, turi galimybę priimti sprendimus nepriklausomai nuo
kitų grupės subjektų;
ii)      kredito įstaiga, priimanti
reikalavimus atitinkančius fizinių asmenų ir MVĮ
indėlius, turi valdymo organą, kuris yra nepriklausomas nuo kitų
grupės subjektų ir nuo pačios kredito įstaigos;
iii)     kredito įstaigai, priimančiai
reikalavimus atitinkančius fizinių asmenų ir MVĮ
indėlius, taikomi jos lygmens kapitalo ir likvidumo reikalavimai;
iv)     kredito įstaiga, priimanti
reikalavimus atitinkančius fizinių asmenų ir MVĮ
indėlius, sutartis ar sandorius su kitais grupės subjektais gali
sudaryti tik panašiomis sąlygomis, kaip nurodyta 13 straipsnio 7 dalyje.
2.           Valstybė narė,
prašanti taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą kredito
įstaigai, kuriai taikomi minėti nacionalinės teisės aktai,
Komisijai atsiunčia prašymą kartu su teigiama kredito
įstaigą, kuriai prašoma taikyti leidžiančią nukrypti
nuostatą, prižiūrinčios kompetentingos institucijos nuomone.
Tame prašyme pateikiama visa informacija, būtina nacionalinės
teisės aktams įvertinti, ir nurodomos kredito įstaigos, kurioms
prašoma taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą. Manydama, kad
neturi visos būtinos informacijos, Komisija kreipiasi
į atitinkamą valstybę narę per du mėnesius nuo
prašymo gavimo ir nurodo, kokios informacijos jai trūksta.
Gavusi visą
informaciją, kurią ji laiko būtina, kad galėtų
įvertinti prašymą taikyti leidžiančią nukrypti
nuostatą, Komisija per mėnesį praneša prašymą pateikusiai
valstybei narei, kad gavo reikiamą informaciją.
Per penkis
mėnesius nuo antroje pastraipoje nurodyto pranešimo, Komisija,
pasikonsultavusi su EBI dėl priežasčių, kuriomis grindžiamas
numatomas jos sprendimas, ir dėl tokio sprendimo galimo poveikio
Sąjungos finansiniam stabilumui ir vidaus rinkos veikimui, priima
įgyvendinimo sprendimą, kuriuo nacionalinės teisės aktai
paskelbiami neprieštaraujančiais šiam skyriui ir leidžiama taikyti leidžiančią
nukrypti nuostatą 1 dalyje nurodytame prašyme nurodytoms kredito
įstaigoms. Ketindama paskelbti, kad nacionalinės teisės aktai
prieštarauja šiam skyriui, ir neleisti taikyti leidžiančios nukrypti
nuostatos, Komisija išsamiai išdėsto prieštaravimus ir prašymą
pateikusiai valstybei narei suteikia galimybę raštu pateikti pastabas per
mėnesį nuo Komisijos prieštaravimų pranešimo datos. Per tris
mėnesius nuo pastabų pateikimo termino Komisija priima
įgyvendinimo sprendimą, kuriuo leidžiama taikyti
leidžiančią nukrypti nuostatą arba neleidžiama jos taikyti.
Jei
nacionalinės teisės aktai iš dalies pakeičiami, valstybė
narė apie pakeitimus praneša Komisijai. Komisija gali peržiūrėti
trečioje pastraipoje nurodytą įgyvendinimo sprendimą.
Jei
nacionalinės teisės aktai, paskelbti neprieštaraujančiais šiam
skyriui, nebėra taikomi kredito įstaigai, kuriai leista taikyti
nuostatą, leidžiančią nukrypti nuo šio skyriaus
reikalavimų, tos leidžiančios nukrypti nuostatos taikymas tai kredito
įstaigai atšaukiamas.
Komisija savo
sprendimus praneša EBI. EBI skelbia kredito įstaigų, kurioms
leidžiama taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą pagal šį
straipsnį, sąrašą. Sąrašas nuolat atnaujinamas.
IV skyrius
Subjektai, kuriems taikomi II ir III
skyrių reikalavimai
22 straipsnis
Ribų apskaičiavimo
taisyklės
1.           Taikant 3 straipsnio b punkto
ii papunktį, ribų apskaičiavimas grindžiamas ES
patronuojančiosios įmonės konsoliduotosiomis ataskaitomis.
2.           Taikant 3 straipsnio b punkto
iii papunktį, ribų apskaičiavimas grindžiamas Sąjungoje
vykdyta veikla.
3.           Draudimo ir perdraudimo
įmonių bei kitų ne finansų įmonių turtas ir
įsipareigojimai į apskaičiavimą neįtraukiami.
4.           Iki [Leidinių biuro
prašoma įterpti teisingą datą: 12 mėnesių nuo šio
reglamento paskelbimo] kompetentinga institucija nustato kredito įstaigas
ir grupes, kurioms pagal 3 straipsnį taikomas šis reglamentas, ir apie jas
nedelsdamos praneša EBI.
Po to, kai
kompetentinga institucija apie jas praneša, EBI iš karto skelbia pirmoje
pastraipoje nurodytą sąrašą. Sąrašas nuolat atnaujinamas.
23 straipsnis
Prekybos veiklos apskaičiavimas
1.           Taikant 3 straipsnį,
prekybos veikla pagal taikomą apskaitos tvarką apskaičiuojama
taip:
prekybos veikla =
(prekybos vertybiniais popieriais turtas + prekybos vertybiniais popieriais
įsipareigojimai + išvestinių finansinių priemonių turtas +
išvestinių finansinių priemonių įsipareigojimai)/2, kai:
(a)
prekybos vertybiniais popieriais turtas – viso
valdomo portfelio dalis, iš kurios pastaruoju metu gauta trumpalaikio pelno,
bet kuri neapima išvestinių finansinių priemonių turto;
(b)
prekybos vertybiniais popieriais
įsipareigojimai – artimiausiu metu vykdytini trumpalaikiai
įsipareigojimai, kurie yra viso valdomo portfelio dalis, iš kurios
pastaruoju metu gauta trumpalaikio pelno, bet kuri neapima išvestinių
finansinių priemonių įsipareigojimų;
(c)
išvestinių finansinių priemonių
turtas – išvestinės finansinės priemonės, turinčios
teigiamą rinkos vertę, išskyrus apsidraudimui naudojamas arba
įterptąsias išvestines finansines priemones;
(d)
išvestinių finansinių priemonių
įsipareigojimai – išvestinės finansinės priemonės,
turinčios neigiamą rinkos vertę, išskyrus apsidraudimui
naudojamas priemones.
2.           Draudimo ir perdraudimo
įmonių bei kitų ne finansų įmonių turtas ir
įsipareigojimai į prekybos veiklos apskaičiavimą
neįtraukiami.
3.           Atsižvelgdama į taikomos
apskaitos tvarkos skirtumus, EBI parengia techninių įgyvendinimo
standartų, kuriais nustatoma 1 dalyje nurodytos prekybos veiklos
apskaičiavimo metodika, projektus.
EBI tų
techninių įgyvendinimo standartų projektus Komisijai pateikia
iki [Leidinių biuro prašoma įterpti tikslią datą: 1
mėnuo nuo reglamento paskelbimo datos].
Komisijai
suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius
įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1093/2010 15
straipsnį.
4.           Kad būtų atsižvelgta
į taikomos apskaitos tvarkos pakeitimus, Komisija pagal 35 straipsnį
įgaliojama deleguotaisiais aktais iš dalies pakeisti šio straipsnio 1
dalies a–d punktuose nurodytos prekybos veiklos sudedamąsias dalis.
24 straipsnis
Informacijos apie prekybos veiklą
teikimas kompetentingai institucijai
1.           3 straipsnyje nurodyti
subjektai kompetentingai institucijai pirmą kartą [Leidinių
biuro prašoma įterpti datą: 9 mėnesiai nuo šio reglamento
paskelbimo datos] ir vėliau kasmet pateikia svarbią informaciją
apie savo prekybos veiklos ir jos sudedamųjų dalių bendrą
sumą, kaip nurodyta 23 straipsnio 1 dalyje.
2.           EBI parengia techninių
įgyvendinimo standartų, kuriuose nustato vienodą 1 dalyje
nurodytos informacijos teikimo šabloną ir pateikia nurodymus dėl
tokio šablono naudojimo, projektus.
EBI tų
techninių įgyvendinimo standartų projektus Komisijai pateikia
iki [Leidinių biuro prašoma įterpti tikslią datą: 1
mėnuo nuo reglamento paskelbimo datos].
Komisijai
suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius
įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1093/2010 15
straipsnį.
V skyrius
Reikalavimų laikymasis
Pirmas skirsnis
Subjektai
25 straipsnis
Subjektų, kuriems taikomas šis
reglamentas, pareigos
1.           Subjektai, kuriems taikomas
šis reglamentas, imasi tinkamų priemonių, kad kompetentingos
institucijos gautų informaciją, kurios reikia norint įvertinti,
ar laikomasi šio reglamento.
2.           Subjektai, kuriems taikomas
šis reglamentas, kompetentingai institucijai pateikia visą
informaciją, kurios reikia norint įvertinti, ar jos laikosi šio
reglamento, įskaitant informaciją, kurios reikia 9 straipsnio 2
dalyje nurodytam parametrais grindžiamam vertinimui atlikti. Tie subjektai taip
pat užtikrina, kad jų vidaus kontrolės mechanizmai,
administracinės ir apskaitos procedūros leistų bet kuriuo metu
stebėti, kaip jie laikosi šio reglamento.
3.           Subjektai, kuriems taikomas
šis reglamentas, registruoja visus savo sandorius ir dokumentų sistemas
bei procesus, naudojamus taikant šį reglamentą, taip, kad kompetentinga
institucija galėtų bet kuriuo metu stebėti, kaip laikomasi šio
reglamento.
Antras skirsnis
Kompetentingos institucijos
26 straipsnis
Kompetentingų
institucijų įgaliojimai ir pareigos
1.           Vykdydamos pagal šį
reglamentą joms pavestas pareigas, kompetentingos institucijos naudojasi
joms suteiktais įgaliojimais pagal atitinkamą Sąjungos
teisę.
2.           Kompetentinga institucija
stebi subjektų, kuriems taikomas šis reglamentas, veiklą ir nuolatos
vertina, ar laikomasi šio reglamento, bei užtikrina jo laikymąsi.
3.           Kompetentingoms institucijoms
suteikiami įgaliojimai prašyti ES patronuojančiosios
įmonės, kuri nėra reguliuojamas subjektas, bet kuri turi nors
vieną patronuojamąją įmonę, kuri yra reguliuojamas
subjektas, užtikrinti, kad reguliuojamos jos patronuojamosios įmonės
laikytųsi šio reglamento.
4.           Taikant šį
reglamentą, konsoliduotos priežiūros institucija laikoma visų
grupės subjektų, kurie priklauso tai pačiai grupei kaip ir ES
patronuojančioji įmonė ir kuriems taikomas šis reglamentas,
kompetentinga institucija.
Jeigu ES
patronuojančiosios įmonės patronuojamoji įmonė
įsteigta kitoje valstybėje narėje ir jos priežiūrą
vykdo kita nei ES patronuojančiosios įmonės priežiūrą
vykdanti priežiūros institucija ir jeigu patronuojamoji įmonė
yra svarbi pagal Reglamento (ES) Nr. 1024/2013  6
straipsnio 4 dalį, konsoliduotos priežiūros institucija tariasi su
tos svarbios patronuojamosios įmonės buveinės valstybės
narės kompetentinga institucija dėl bet kokio pagal šį
reglamentą konsoliduotos priežiūros institucijos priimamo sprendimo.
VI skyrius
Santykiai su trečiosiomis šalimis
27 straipsnis
Trečiosios šalies teisinės
sistemos lygiavertiškumas
1.           Valstybės narės
arba trečiosios šalies kompetentingos institucijos prašymu arba savo
iniciatyva Komisija gali priimti įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma,
kad:
(a)
trečiosios šalies teisine, priežiūros bei
vykdymo užtikrinimo tvarka užtikrinama, kad tos trečiosios šalies kredito
įstaigos ir patronuojančiosios įmonės laikosi
privalomų reikalavimų, kurie yra lygiaverčiai 6, 10–16 ir 20
straipsniuose išdėstytiems reikalavimams;
(b)
tos trečiosios šalies teisine sistema numatoma
veiksminga lygiavertė struktūrinių priemonių,
nustatytų pagal trečiosios šalies nacionalinės teisės
sistemą, pripažinimo sistema.
2.           Komisija gali iš dalies pakeisti
arba panaikinti savo sprendimą, jeigu nebesilaikoma sąlygų,
kurių pagrindu sprendimas buvo priimtas.
3.           Komisija pagal šio reglamento
35 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus,
kuriais nustatomi vertinimo, ar trečiosios šalies teisinė ir
priežiūros sistema lygiavertė šiam reglamentui, kriterijai.
Komisija priima
deleguotąjį aktą [Leidinių biuro prašoma įterpti
tikslią datą: per 24 mėnesius nuo šio reglamento
įsigaliojimo].
4.           EBI sudaro bendradarbiavimo
susitarimus su atitinkamomis trečiųjų šalių, kurių
teisinės ir priežiūros sistemos pagal 1–3 dalis pripažintos
lygiavertėmis šiam reglamentui, kompetentingomis institucijomis. Tokiuose
susitarimuose bent nurodoma abiejų jurisdikcijų atitinkamų
kompetentingų institucijų dalijimosi būtiniausia informacija
tvarka.
VII skyrius
Administracinės sankcijos ir
priemonės
28 straipsnis
Administracinės sankcijos ir
priemonės
1.           Nedarant poveikio
kompetentingų institucijų priežiūros įgaliojimams,
nurodytiems 26 straipsnyje, ir valstybių narių teisei numatyti bei
taikyti baudžiamąsias sankcijas, valstybės narės pagal
nacionalinę teisę kompetentingoms institucijoms suteikia
įgaliojimus taikyti administracines sankcijas ir kitas administracines
priemones bent jau dėl šių pažeidimų:
(a)
draudimo, nustatyto 6 straipsnyje, pažeidimo;
(b)
bet kokio manipuliavimo informacija, kuri turi
būti teikiama pagal 24 straipsnio 1 dalį.
Valstybės
narės kompetentingoms institucijoms suteikia įgaliojimus kredito
įstaigai arba bet kokiam grupės subjektui, įskaitant mišrią
veiklą vykdančią kontroliuojančiąją
bendrovę, draudimo arba perdraudimo įmonę, taikyti
administracines sankcijas ir priemones.
Jeigu pirmoje
pastraipoje nurodytos nuostatos taikomos juridiniams asmenims, pažeidimo atveju
valstybės narės kompetentingoms institucijoms suteikia
įgaliojimus, laikantis nacionalinėje teisėje nustatytų
sąlygų, taikyti sankcijas valdymo organo nariams ir kitiems pagal
nacionalinę teisę už pažeidimą atsakingiems fiziniams asmenims.
2.           Pagal 1 dalį taikomos
administracinės sankcijos ir priemonės turi būti veiksmingos,
proporcingos ir atgrasomos.
3.           Jeigu valstybės
narės nustatė baudžiamąsias sankcijas už 1 dalyje nurodytų
nuostatų pažeidimus, jos užtikrina, kad būtų parengtos
atitinkamos priemonės, kurias taikant kompetentingai institucijai
būtų suteikti visi reikiami įgaliojimai palaikyti ryšius su savo
jurisdikcijos teisminėmis institucijomis, kad gautų
konkrečią informaciją apie pradėtą
baudžiamąjį tyrimą arba procesą dėl galimų 6
straipsnio pažeidimų ir dėl manipuliavimo informacija, kuri turi
būti pateikiama pagal 24 straipsnio 1 dalį, ir tokią
informaciją teiktų kitoms kompetentingoms institucijoms ir EBI ir
taip įvykdytų įpareigojimą bendradarbiauti tarpusavyje ir
prireikus su EBI taikant 1 dalį.
Kompetentingos
institucijos taip pat gali bendradarbiauti su kitų valstybių
narių kompetentingomis institucijomis, kad palengvintų
įgaliojimų taikyti sankcijas vykdymą.
4.           Jeigu padaromi 1 dalyje
nurodyti pažeidimai, pagal nacionalinę teisę valstybės
narės kompetentingoms institucijoms suteikia įgaliojimus taikyti bent
šias administracines sankcijas ir kitas priemones:
(a)
nurodyti, kad pažeidimą padaręs asmuo
nutrauktų neteisėtą veiklą ir nebekartotų tokių
veiksmų;
(b)
reikalauti grąžinti dėl pažeidimo
gautą pelną ar atlyginti nuostolius, kurių dėl pažeidimo
buvo išvengta, jeigu tą pelną ar nuostolius galima nustatyti;
(c)
paskelbti viešą įspėjimą,
kuriame nurodomas už pažeidimą atsakingas asmuo ir to pažeidimo
pobūdis;
(d)
panaikinti veiklos leidimą arba sustabdyti jo
galiojimą;
(e)
laikinai uždrausti bet kokiam fiziniam asmeniui,
kuris laikomas atsakingu, vykdyti 3 straipsnyje nurodyto subjekto valdymo
funkcijas;
(f)
pakartotinių pažeidimų atveju visam
laikui uždrausti bet kokiam fiziniam asmeniui, kuris laikomas atsakingu,
vykdyti 3 straipsnyje nurodyto subjekto valdymo funkcijas;
(g)
skirti maksimalias administracines pinigines
sankcijas, kurių dydis yra bent tris kartus didesnis nei padarius
pažeidimą gauto pelno ar išvengtų nuostolių suma, kai tą
sumą galima nustatyti;
(h)
fizinio asmens atžvilgiu taikyti maksimalią
administracinę piniginę sankciją, kurios dydis – bent
5 000 000 EUR, o tose valstybėse narėse, kurių
valiuta nėra euro, – atitinkama suma nacionaline valiuta pagal valiutos
keitimo kursą šio reglamento įsigaliojimo dieną;
(i)
juridinio asmens atžvilgiu taikyti maksimalias
administracines pinigines sankcijas, kurių dydis – ne mažiau kaip
10 proc. juridinio asmens bendros metinės apyvartos pagal paskutines
turimas valdymo organo patvirtintas ataskaitas; jeigu juridinis asmuo yra
patronuojančioji įmonė arba patronuojančiosios
įmonės patronuojamoji įmonė, kuri turi parengti
konsoliduotąsias finansines ataskaitas pagal Direktyvos 2013/34/ES
reikalavimus, atitinkama bendra metine apyvarta laikoma bendra metinė
apyvarta arba atitinkamos rūšies pajamos pagal atitinkamą apskaitos
tvarką pagal paskutines turimas pagrindinės patronuojančiosios
įmonės valdymo organo patvirtintas konsoliduotąsias ataskaitas.
Valstybės narės gali kompetentingoms
institucijoms suteikti kitus įgaliojimus taikyti sankcijas, be
nurodytųjų šioje dalyje, ir gali numatyti platesnę sankcijų
taikymo sritį ir didesnes sankcijas, nei nustatyta šioje dalyje.
5.           Iki [Leidinių biuro
prašoma įterpti tikslią datą: 12 mėnesių nuo šio
reglamento įsigaliojimo] valstybės narės praneša Komisijai ir
EBI apie 1 dalyje nurodytas taisykles. Valstybės narės nedelsdamos
praneša Komisijai ir EBI apie visus vėlesnius jų pakeitimus.
29 straipsnis
Naudojimasis priežiūros ir
sankcijų taikymo įgaliojimais
1.           Valstybės narės
užtikrina, kad spręsdamos dėl administracinių sankcijų ir
kitų priemonių rūšies bei dydžio kompetentingos institucijos
atsižvelgtų į visas atitinkamas aplinkybes, prireikus įskaitant:
(a)
pažeidimo sunkumą ir trukmę;
(b)
už pažeidimą atsakingo asmens atsakomybės
laipsnį;
(c)
už pažeidimą atsakingo asmens finansinį
pajėgumą, atsižvelgiant į tokius veiksnius kaip bendra apyvarta
juridinio asmens atveju arba metinės pajamos fizinio asmens atveju;
(d)
už pažeidimą atsakingo asmens gauto pelno arba
išvengtų nuostolių, jei juos galima nustatyti, dydį;
(e)
už pažeidimą atsakingo asmens bendradarbiavimo
su kompetentinga institucija lygį, neapribojant reikalavimo užtikrinti,
kad toks asmuo grąžintų dėl pažeidimo gautą pelną ar
atlygintų nuostolius, kurių dėl pažeidimo buvo išvengta;
(f)
ankstesnius už pažeidimą atsakingo asmens
pažeidimus;
(g)
priemones, kurių už pažeidimus atsakingas
asmuo ėmėsi, kad jie nepasikartotų;
(h)
visas galimas sistemines pažeidimo pasekmes.
30 straipsnis
Pranešimas apie pažeidimus
1.           Kompetentinga institucija
nustato veiksmingus mechanizmus, kaip pranešti apie faktinius ar galimus 28
straipsnio 1 dalyje nurodytus pažeidimus.
2.           Pagal 1 dalį taikomais
mechanizmais reglamentuojami bent šie aspektai:
(a)
specialios pranešimų apie pažeidimus gavimo ir
su jais susijusių tolesnių veiksmų procedūros,
įskaitant tokių pranešimų perdavimo saugių kanalų
nustatymą;
(b)
pagal darbo sutartis dirbančių
asmenų, kurie praneša apie pažeidimus arba kurie kaltinami padarę
pažeidimus, tinkama apsauga nuo keršto, diskriminacijos ar kito
nesąžiningo elgesio;
(c)
asmens duomenų, susijusių tiek su
asmeniu, kuris praneša apie pažeidimus, tiek su fiziniu asmeniu, kuris
įtariamas padaręs pažeidimą, apsauga, įskaitant jų
tapatybės konfidencialumo apsaugą, visais procedūros etapais,
nedarant poveikio informacijos atskleidimui, reikalaujamam pagal
nacionalinę teisę, kai atliekamas tolesnis tyrimas arba vėliau
vykdomas teisminis procesas.
3.           Valstybės narės
reikalauja, kad darbdaviai įdiegtų tinkamas vidines procedūras,
pagal kurias jų darbuotojai praneštų apie pažeidimus, nurodytus 28
straipsnio 1 dalyje.
4.           Valstybės narės
pagal nacionalinę teisę gali nustatyti finansines paskatas asmenims,
teikiantiems svarbią informaciją apie galimus šio reglamento
pažeidimus, kai tokie asmenys anksčiau neturėjo kitos teisinės
ar sutartinės prievolės pranešti tokią informaciją ir kai tokia
informacija yra nauja ir jos pagrindu taikoma administracinė sankcija ar
kita priemonė už šio reglamento pažeidimą arba baudžiamoji sankcija.
31 straipsnis
Keitimasis informacija su EBI
1.           Kompetentingos institucijos
kasmet EBI pateikia apibendrintą informaciją apie visas pagal 28
straipsnį taikytas administracines priemones ir sankcijas. EBI tą
informaciją skelbia metinėje ataskaitoje.
2.           Jeigu valstybės
narės nusprendė nustatyti baudžiamąsias sankcijas už 28
straipsnio 1 dalyje nurodytų nuostatų pažeidimus, jų
kompetentingos institucijos EBI kasmet pateikia anoniminius apibendrintus
duomenis apie visus pradėtus baudžiamuosius tyrimus ir taikytas
baudžiamąsias sankcijas. EBI tą informaciją skelbia
metinėje ataskaitoje.
3.           Jeigu kompetentinga institucija
viešai atskleidė informaciją apie administracines sankcijas, baudas
ir kitas priemones, taip pat baudžiamąsias sankcijas, ji apie tai kartu
praneša ir EBI.
4.           EBI parengia techninių
įgyvendinimo standartų, kuriais nustatoma 1 ir 2 dalyse nurodyto keitimosi
informacija procedūros ir formos, projektą.
EBI tų techninių įgyvendinimo
standartų projektus Komisijai pateikia iki [Leidinių biuro prašoma
įterpti tikslią datą: 12 mėnesių nuo reglamento
paskelbimo].
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti
pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal
Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsnį.
32 straipsnis
Sprendimų skelbimas
1.           Vadovaudamasi trečia
pastraipa, kompetentinga institucija skelbia bet kokį sprendimą
taikyti administracinę sankciją ar kitą priemonę už 6
straipsnio pažeidimą ir manipuliavimą teikiama finansine informacija,
nurodyta 28 straipsnio 1 dalyje, paskelbia savo interneto svetainėje iš
karto po to, kai apie sprendimą informuojamas asmuo, kuriam jis taikomas.
Skelbiant
informaciją pagal pirmą pastraipą nurodoma bent pažeidimo
rūšis ir pobūdis ir asmens, kuriam taikomas sprendimas,
tapatybė.
Pirma ir antra
pastraipos netaikomos sprendimams, kuriais skiriamos tiriamojo pobūdžio
priemonės.
Kai kompetentinga
institucija, įvertinusi kiekvieną atskirą atvejį, mano, kad
juridinių asmenų tapatybės arba fizinių asmenų asmens
duomenų paskelbimas būtų neproporcingas, arba kai toks
paskelbimas sukeltų pavojų vykdomam tyrimui ar finansų
rinkų stabilumui, ji renkasi vieną iš šių galimybių:
(a)
atideda sprendimo paskelbimą iki to laiko, kol
nebeliks priežasčių skelbimą atidėti;
(b)
skelbia sprendimą anonimiškai, laikydamasi
nacionalinės teisės, jeigu taip užtikrinama veiksminga susijusių
asmens duomenų apsauga, ir, kai tinka, atideda atitinkamų
duomenų skelbimą pagrįstam laikotarpiui, kai galima iš anksto
numatyti, kad per tą laikotarpį priežasčių duomenis skelbti
anonimiškai nebeliks;
(c)
neskelbia sprendimo tuo atveju, jei kompetentinga
institucija mano, kad skelbiant sprendimą pagal a ir b punktus
būtų nepakankamai užtikrinta:
i)       kad nebūtų pakenkta
finansų rinkų stabilumui;
ii)      kad tokių sprendimų
paskelbimas būtų proporcingas atsižvelgiant į priemones, kurios
laikomos nesvarbaus pobūdžio.
2.           Tuo atveju, kai sprendimas
gali būti apskųstas nacionalinei teisminei, administracinei ar kitai
institucijai, kompetentinga institucija taip pat nedelsdama savo interneto
svetainėje paskelbia tokią informaciją ir bet kokią
vėlesnę informaciją apie tokio skundo rezultatus. Sprendimas,
kuriuo panaikinamas apskųstas sprendimas, taip pat paskelbiamas.
3.           Kompetentinga institucija
užtikrina, kad bet koks pagal šį straipsnį paskelbtas sprendimas jos
interneto svetainėje būtų prieinamas bent penkerius metus po jo
paskelbimo. Į tuos sprendimus įtraukti asmens duomenys kompetentingos
institucijos interneto svetainėje yra paliekami tokį laikotarpį,
kuris būtinas vadovaujantis taikomomis asmens duomenų apsaugos
taisyklėmis.
VIII skyrius
Ataskaitos ir peržiūra
33 straipsnis
EBI ataskaitos
EBI,
bendradarbiaudama su EVPRI, parengia toliau nurodytas ataskaitas ir jas
pateikia Komisijai per [Leidinių biuro prašoma įterpti
tikslią datą: 12 mėnesių nuo reglamento paskelbimo]:
(a)
ataskaitą dėl galimos 9 straipsnio 2
dalies a–h punktuose nurodytų parametrų ribos ir pakeitimo vertybiniais
popieriais rūšis, kurios, EBI nuomone, nekelia grėsmės
pagrindinių funkcijų kredito įstaigos finansiniam stabilumui ar
Sąjungos finansų sistemai;
(b)
ataskaitą dėl to, ar derėtų
įtraukti kitų rūšių išvestines finansines priemones ir
kitų rūšių finansines priemones nei tos, kurios išvardytos
siekiant apdairaus pagrindinių funkcijų kredito įstaigos
nuosavos rizikos valdymo;
(c)
ataskaitą dėl to, ar būtų
galima leisti parduoti klientams kitas rizikos draudimo finansines priemones
nei tos, kurios išvardytos 12 straipsnio 1 dalyje, ir dėl nuosavų
lėšų reikalavimų procentinės dalies, kurią viršijus,
išvestinės finansinės priemonės negalėtų būti
parduodamos, kaip nurodyta 12 straipsnio 2 dalies b punkte.
34 straipsnis
Peržiūra
Komisija
reguliariai stebi šiuo reglamentu nustatytų taisyklių poveikį
siekiant 1 straipsnyje nurodytų tikslų ir bendro Sąjungos
finansų sistemos stabilumo, atsižvelgdama į rinkos struktūros
pokyčius ir šiuo reglamentu reguliuojamų subjektų pokyčius
ir veiklą, ir teikia tinkamų pasiūlymų. Vykdant
peržiūrą ypatingas dėmesys bus skiriamas 3 straipsnyje
nurodytų ribų taikymui, 6 straipsnyje numatyto draudimo taikymui ir
veiksmingumui, 8 straipsnyje nurodytos veiklos mastui ir 9 straipsnyje
nustatytų parametrų tinkamumui. Komisija, atsižvelgdama į
kompetentingų institucijų nuomones, iki 2020 m. sausio
1 d., o vėliau periodiškai Europos Parlamentui ir Tarybai teikia
ataskaitą, taip pat praneša apie pirmiau minėtus klausimus, prireikus
prie ataskaitos pridėdama teisėkūros procedūra priimamo
akto pasiūlymą.
IX skyrius
Baigiamosios nuostatos
35 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1.           Įgaliojimai priimti
deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis
sąlygomis.
2.           6 straipsnio 6 dalyje, 8
straipsnio 3 dalyje, 10 straipsnio 5 dalyje, 11 straipsnio 3 dalyje, 12
straipsnio 2 dalyje, 15 straipsnio 2 dalyje, 16 straipsnio antroje pastraipoje,
23 straipsnio 4 dalyje ir 27 straipsnio 3 dalyje nurodyti įgaliojimai
priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami neribotam laikotarpiui nuo 38
straipsnyje nurodytos datos.
3.           Europos Parlamentas arba
Taryba gali bet kada atšaukti 6 straipsnio 6 dalyje, 8 straipsnio 3 dalyje, 10
straipsnio 5 dalyje, 11 straipsnio 3 dalyje, 12 straipsnio 2 dalyje, 15
straipsnio 2 dalyje, 16 straipsnio antroje pastraipoje, 23 straipsnio 4 dalyje
ir 27 straipsnio 3 dalyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu
dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti
įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja
kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame
leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro
poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4.           Apie priimtą
deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos
Parlamentui ir Tarybai.
5.           Pagal 6 straipsnio 6
dalį, 8 straipsnio 3 dalį, 10 straipsnio 5 dalį, 11 straipsnio 3
dalį, 12 straipsnio 2 dalį, 15 straipsnio 2 dalį, 16 straipsnio
antrą pastraipą, 23 straipsnio 4 dalį ir 27 straipsnio 3 dalį
priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per 2
mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį
aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia
prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos
Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nepareikš.
Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas
dviem mėnesiais.
36 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymo data
Šis reglamentas įsigalioja
dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame
leidinyje.
Jis taikomas nuo įsigaliojimo datos,
išskyrus 6 straipsnį, kuris taikomas nuo [Leidinių biuro prašoma
įterpti tikslią datą: 18 mėnesių nuo šio
reglamento paskelbimo] ir 13–18 bei 20 straipsnius, kurie taikomi nuo [Leidinių
biuro prašoma įterpti tikslią datą: 36 mėnesiai nuo šio
reglamento paskelbimo].
Šis reglamentas
privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu                           Tarybos vardu
Pirmininkas                                                    Pirmininkas
FINANSINĖ TEISĖS AKTO
PASIŪLYMO PAŽYMA
1            PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
STRUKTŪRA
              1.1.    Pasiūlymo (iniciatyvos) pavadinimas
              1.2.    Atitinkama
(-os) politikos sritis (-ys) VGV / VGB sistemoje
              1.3.    Pasiūlymo
(iniciatyvos) pobūdis
              1.4.    Tikslas
(-ai)
              1.5.    Pasiūlymo
(iniciatyvos) pagrindas
              1.6.    Trukmė
ir finansinis poveikis
              1.7.    Numatytas
(-i) valdymo būdas (-ai)
2.           VALDYMO PRIEMONĖS
              2.1.    Priežiūros
ir atskaitomybės taisyklės
              2.2.    Valdymo
ir kontrolės sistema
              2.3.    Sukčiavimo
ir pažeidimų prevencijos priemonės
3.           NUMATOMAS PASIŪLYMO
(INICIATYVOS) FINANSINIS POVEIKIS
              3.1.    Atitinkama
(-os) daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija (-os)
ir biudžeto išlaidų eilutė (-ės)
              3.2.    Numatomas
poveikis išlaidoms
              3.2.1. Numatomo poveikio
išlaidoms suvestinė
              3.2.2. Numatomas poveikis
veiklos asignavimams
              3.2.3. Numatomas poveikis
administracinio pobūdžio asignavimams
              3.2.4. Suderinamumas su
dabartine daugiamete finansine programa
              3.2.5. Trečiųjų
šalių įnašai
              3.3.    Numatomas poveikis
įplaukoms
FINANSINĖ
TEISĖS AKTO PASIŪLYMO PAŽYMA
1.           PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
STRUKTŪRA
1.1.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pavadinimas
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas
dėl struktūrinių priemonių ES
bankų atsparumui didinti
1.2.        Atitinkama (-os) politikos
sritis (-ys) VGV / VGB sistemoje[43]
Vidaus rinka – finansų rinkos
1.3.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pobūdis
ý Pasiūlymas (iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja priemone
1.4.        Tikslas (-ai)
1.4.1.     Komisijos daugiametis
(-čiai) strateginis (-iai) tikslas (-ai), kurio (-ių) siekiama šiuo
pasiūlymu (šia iniciatyva)
Padėti mažinti finansinio stabilumo
riziką ir atkurti investuotojų bei kitų rinkos dalyvių
pasitikėjimą finansų rinkomis.
1.4.2.     Konkretus (-ūs) tikslas
(-ai) ir atitinkama VGV / VGB veikla
Atsižvelgiant į pirmiau minėtus
bendruosius tikslus, reglamentu siekiama sisteminės rizikos, finansiškai
nepalankių sąlygų arba didelių, sudėtingų ir
tarpusavyje susijusių bankų žlugimo prevencijos ir kelių
kitų tikslų:
·
sumažinti per didelės rizikos prisiėmimo
mastą kredito įstaigoje;
·
panaikinti reikšmingus interesų konfliktus
tarp skirtingų kredito įstaigos dalių;
·
išvengti netinkamo išteklių paskirstymo ir
skatinti skolinti lėšas realiajai ekonomikai;
·
užtikrinti neiškreiptas konkurencijos sąlygas
visoms įstaigoms vidaus rinkoje;
·
mažinti sisteminę riziką keliančias
tarpusavio sąsajas finansų sektoriuje;
·
lengvinti veiksmingą kredito įstaigos
valdymą, stebėseną ir priežiūrą ir
·
lengvinti tvarkingą grupės
pertvarkymą ir gaivinimą.
1.4.3.     Numatomas (-i) rezultatas
(-ai) ir poveikis
Nurodyti poveikį,
kurį pasiūlymas (iniciatyva) turėtų turėti tiksliniams
gavėjams (tikslinėms grupėms).
sumažinti rizikos prisiėmimo mastą
kredito įstaigoje;
sumažinti interesų konfliktų tarp
skirtingų kredito įstaigos dalių;
sumažinti netinkamo išteklių paskirstymo
atvejų ir daugiau skolinti realiajai ekonomikai;
mažiau iškreipti konkurenciją vidaus
rinkoje;
mažinti tarpusavio sąsajų
finansų sektoriuje;
didinti kredito įstaigos valdymo
veiksmingumą, stebėseną ir priežiūrą;
tvarkingiau pertvarkyti ir gaivinti
didžiausias ir sudėtingiausias bankų grupes.
1.4.4.     Rezultatų ir poveikio
rodikliai
Nurodyti
pasiūlymo (iniciatyvos) įgyvendinimo stebėjimo rodiklius.
Galimi svarbūs pasiūlymo vertinimo
rodikliai:
·
bankų, kuriems taikomi struktūrini
atskyrimo reikalavimai, skaičius ir dydis;
·
veiklos paskirstymas indėlius priimantiems
arba prekybos subjektams;
·
sandorių dydis, skirtumai arba likvidumas
atitinkamose rinkose;
·
bankų, kuriems taikytinas struktūrinis
atskyrimas, akcijų rinkoje tendencijos;
·
veiklos, kuriai taikytinas struktūrinis
atskyrimas, rinkos koncentracija;
·
nauji veiklos, kuriai taikytinas struktūrinis
atskyrimas, rinkos dalyviai;
·
bankų, kuriems taikytinas struktūrinis
atskyrimas, pelningumo tendencijos;
·
numanomų valstybės subsidijų dydžiui
taikomos priemonės;
·
bankų, kurie yra per dideli, kad jiems
būtų leista žlugti, finansavimo sąnaudų pranašumo
priemonės;
·
bankų, kurie yra per dideli, kad jiems
būtų leista žlugti, prekybai ir paskolų teikimo veiklai taikomos
priemonės.
1.5.        Pasiūlymo (iniciatyvos)
pagrindas
1.5.1.     Trumpalaikiai arba ilgalaikiai
poreikiai
Nuo finansų krizės pradžios Europos
Sąjunga (ES) ir jos valstybės narės vykdė esminę
bankų veiklos reglamentavimo ir priežiūros pertvarką.
Bankininkystės srityje ES inicijavo
kelias reformas, kuriomis siekiama didinti bankų atsparumą ir mažinti
bankų žlugimo tikimybę bei poveikį. Siekta sukurti
saugesnę, patikimesnę, skaidresnę ir atsakingesnę
finansų sistemą, kuri būtų naudinga ekonomikai ir
plačiajai visuomenei (žr. visų pirma naująjį Kapitalo
reikalavimų reglamentą ir direktyvą (KRR / KRD IV), taip pat
pasiūlytą Bankų gaivinimo ir pertvarkymo direktyvą, BGPD).
Tačiau ES bankų sektorius ir
pavieniai bankai absoliučia ir santykine išraiška išlieka dideli.
Didžiausi bankai taip pat aktyviau vykdo prekybos veiklą ir per
daugybę juridinių subjektų aktyviau veikia tarpvalstybiniu
mastu.
Todėl kai kurios ES valstybės
narės, taip pat trečiosios šalys ėmėsi tolesnių
priemonių ir įgyvendino arba rengiasi įgyvendinti savo
bankų sektoriaus struktūrines reformas, siekdamos išspręsti
problemas, susijusias su didžiausiomis ir sudėtingiausiomis finansų
įstaigomis. Be to, tarptautinės institucijos, kaip antai G 20,
Finansinio stabilumo taryba, Tarptautinis atsiskaitymų bankas,
Tarptautinis valiutos fondas ir Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija
pabrėžė tokių reformų vaidmenį, pavyzdžiui,
pertvarkant bankus, ir paragino plačiai pasauliniu mastu aptarti
bankų verslo modelius.
1.5.2.     Papildoma ES dalyvavimo nauda
Atsižvelgiant į šiuos pokyčius,
ketinimas imtis veiksmų ES lygmeniu yra tvirtai pagrįstas. Nors
nacionalinėmis reformomis apskritai siekiama to paties tikslo,
pačių reformų elementai skiriasi. Taigi bus iškraipomi
steigimosi sprendimai, nes bankai, kurie yra per dideli, kad jiems
būtų leista žlugti, savo veiklą galbūt perkels į kitą
valstybę narę arba joje įsisteigs. Todėl bendras ES atsakas
būtų veiksmingesnis. Vienodų taisyklių ypač reikia
dėl bankų sąjungos, kad būtų lengviau vykdyti
priežiūrą pagal bendrą priežiūros mechanizmą ir
pertvarkymo veiksmus pagal bendrą pertvarkymo mechanizmą.
1.5.3.     Panašios patirties išvados
Netaikoma
1.5.4.     Suderinamumas ir galima
sąveika su kitomis atitinkamomis priemonėmis
ES jau inicijavo kelias reformas, kad
padidintų bankų atsparumą ir sumažintų bankų žlugimo
galimybę bei poveikį. Tarp šių reformų – priemonės,
kuriomis stiprinamas bankų mokumas (KRR / KRD IV dokumentų rinkinio
kapitalo ir likvidumo reikalavimų dalis); priemonės, kuriomis
stiprinamas bankų pertvarkymas (pasiūlyta BGPD); priemonės, kuriomis
suteikiamos geresnes indėlių garantijos (peržiūrėta
Direktyva dėl indėlių garantijų sistemų, IGSD);
priemonės, kuriomis didinamas skaidrumas ir sprendžiami išvestinių
finansinių priemonių rizikos klausimai bei gerinama rinkos
infrastruktūra (Europos rinkos infrastruktūros reglamentas (ERIR) ir
susijusios Finansinių priemonių rinkų direktyvos (FPRD)
peržiūros). Be to, siekdama suardyti valstybės ir bankų rizikos
neigiamus tarpusavio priklausomybės ryšius ir atkurti
pasitikėjimą euru ir bankų sistema, Europos Komisija paragino
toliau plėtoti bankų sąjungą, taip pat bendrą
taisyklių sąvadą, kuris bus taikomas visiems ES bankams. Tai
apima bendrą priežiūros mechanizmą ir bendrą pertvarkymo
mechanizmą, kurie bus privalomi euro zonos nariams, bet kuriuos taikant
galės savanoriškai dalyvauti ir visos kitos valstybės narės.
Nepaisant šios plataus užmojo reformų
darbotvarkės, reikia tolesnių priemonių bankų, kurie yra
per dideli, kad jiems būtų leista žlugti, žlugimo galimybei ir
poveikiui sumažinti. Tokios priemonės remiamos tarptautiniu mastu – tai
parodė neseniai padaryti G 20 vadovų ir ministrų
pareiškimai.
Sprendžiant žlugimo poveikio klausimą,
BGPD bus sudarytos tvarkingo įprastų ES bankų pertvarkymo
sąlygos ir labai sumažintas tokių bankų žlugimo poveikis
viešiesiems finansams.  Bus nelengva vykdyti bankų, kurie yra per dideli,
kad jiems būtų leista žlugti, pertvarkymo įgaliojimus, nes jie
ypač dideli, sudėtingi, o jų balansas ir struktūros –
ypač integruotos. Todėl nors ir galimybės naudoti viešą
paramą akivaizdžiai sumažinamos, jos vis dar gali būti nepanaikintos,
jeigu įgaliojimai nebus visapusiškai vykdomi visais atvejais. Todėl
didelių ir sudėtingų bankų žlugimo poveikis vis dar gali
būti didelis. Visu tuo galima paaiškinti likusių numanomų
subsidijų rinkos vertinimą ir raginimą toliau paaiškinti galimas
papildomas struktūrines priemones. Struktūrinės reformos suteiks
daugiau galimybių valdžios institucijoms sprendžiant žlungančių
bankų grupių klausimą. Padidinus pasitikėjimą
tvarkingu pertvarkymu, taip pat ex ante padidės rinkos drausmė
ir banko balanso dinamika.  Dėl struktūrinių reformų naujai
BGPD suteikti įgaliojimai galėtų būti veiksmingesni
bankų, kurie yra per dideli, kad jiems būtų leista žlugti,
atveju, nes pertvarkymo institucijos turėtų reikalų su
atskirais, atskirtais ir paprastesniais balansais. Dėl to būtų
lengviau stebėti ir vertinti skirtingus bankų grupės subjektus –
išplečiamos galimybės, kuriomis gali naudotis pertvarkymo
institucijos. Papildomos bankams, kurie yra per dideli, kad jiems būtų
leista žlugti, taikomos priemonės būtų suderintos su
proporcingumo principu pagal BGPD.
1.6.        Trukmė ir finansinis
poveikis
ý Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė neribota
Numatomas įsigaliojimas ir taikymo
pradžia – 2015–2017 m., atsižvelgiant į prekybos savo sąskaita
uždraudimą nuo 2017 m. sausio mėn. ir galimus atskyrimo
reikalavimus nuo 2018 m. liepos mėn.
1.7.        Numatytas (-i) valdymo
būdas (-ai)[44]
Iš 2014 m. biudžeto
¨ Komisijos vykdomas tiesioginis valdymas
–
¨ jos departamentai, įskaitant jos darbuotojus Sąjungos
delegacijose;
–
¨  vykdomosios įstaigos;
¨ Pasidalijamasis valdymas kartu su valstybėmis narėmis
ý Netiesioginis valdymas, deleguojant įgyvendinimo užduotis:
–
¨ trečiosioms šalims arba jų paskirtoms įstaigoms;
–
¨ tarptautinėms organizacijoms ir jų įstaigoms
(nurodyti);
–
¨EIB ir Europos investicijų fondui;
–
¨ įstaigoms, nurodytoms Finansinio reglamento 208 ir 209
straipsniuose;
–
¨ viešosios teisės įstaigoms;
–
¨ įstaigoms, kurių veiklą reglamentuoja privatinė
teisė, veikiančioms viešųjų paslaugų srityje, jeigu
jos pateikia pakankamas finansines garantijas;
–
¨ įstaigoms, kurių veiklą reglamentuoja valstybės
narės privatinė teisė, kurioms pavesta įgyvendinti viešojo
ir privačiojo sektorių partnerystę ir kurios pateikia pakankamas
finansines garantijas;
–
¨ asmenims, kuriems pavestas konkrečių BUSP veiksmų
vykdymas pagal ES sutarties V antraštinę dalį, ir nurodytiems
atitinkamame pagrindiniame teisės akte.
–       Jei nurodomas daugiau kaip vienas valdymo
būdas, išsamią informaciją pateikti šio punkto pastabų
skiltyje.
Pastabos
EBI yra reguliavimo agentūra, kurios
veiklą prižiūri Komisija.
2.           VALDYMO PRIEMONĖS
2.1.        Priežiūros ir
atskaitomybės taisyklės
Pasiūlymu numatoma, kad Komisija
periodiškai turėtų peržiūrėti siūlomų
priemonių veiksmingumą.
2.2.        Valdymo ir kontrolės
sistema
2.2.1.     Nustatyta rizika
Siekiant teisiškai, ekonomiškai, produktyviai
ir veiksmingai naudoti pasiūlymo įgyvendinimui skirtus asignavimus,
tikimasi, kad įgyvendinant pasiūlymą nebus sudarytos
sąlygos atsirasti naujai rizikai, dar nenumatytai pagal egzistuojančią
EBI vidaus kontrolės sistemą.
2.2.2.     Informacija apie vidaus
kontrolės sistemos nustatymą
n. d.
2.2.3.     Kontrolės priemonių
rizikos ir naudos bei numatomo klaidų rizikos lygio įvertinimas
n. d.
2.3.        Sukčiavimo ir
pažeidimų prevencijos priemonės
Siekiant kovoti su sukčiavimu, korupcija
ir kita neteisėta veikla, EBI be jokių apribojimų taikomos 1999
m. gegužės 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr.
1073/1999 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF)
atliekamų tyrimų nuostatos.
EBI prisijungia prie 1999 m. gegužės 25
d. Europos Parlamento, Europos Sąjungos Tarybos ir Europos Bendrijų
Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl Europos kovos su sukčiavimu
tarnybos (OLAF) atliekamų vidaus tyrimų ir nedelsdama priima
atitinkamas nuostatas, taikomas visiems EBI darbuotojams.
Sprendimuose dėl finansavimo,
susitarimuose ir su jais susijusiose įgyvendinimo priemonėse aiškiai
nurodoma, kad Audito Rūmai ir OLAF prireikus gali atlikti EBI skirtų
lėšų gavėjų ir už tų lėšų skyrimą
atsakingų darbuotojų patikrinimus vietoje.
Reglamento, kuriuo įsteigiama EBI, 64 ir
65 straipsniuose nustatytos nuostatos dėl EBI biudžeto vykdymo bei
kontrolės ir taikomos finansinės taisyklės.
3.           NUMATOMAS PASIŪLYMO
(INICIATYVOS) FINANSINIS POVEIKIS
3.1.        Atitinkama (-os)
daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija (-os) ir
biudžeto išlaidų eilutė (-ės)
·      Dabartinės biudžeto išlaidų eilutės
Daugiametės finansinės programos
išlaidų kategorijas ir biudžeto eilutes nurodyti eilės tvarka.
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija || Biudžeto eilutė || Išlaidų rūšis || Įnašas
   || DA / NDA ([45])   || ELPA šalių[46]   || šalių kandidačių[47]   || trečiųjų šalių || pagal Finansinio reglamento 21 straipsnio 2 dalies b punktą
 1.a || 12.0302 Europos bankininkystės institucija (EBI)   || DA || TAIP || TAIP || NE || NE
·      Prašomos sukurti naujos biudžeto eilutės
3.2.        Numatomas poveikis išlaidoms
Šios teisėkūros iniciatyvos poveikis
išlaidoms bus toks:
·
EBI įdarbinami du nauji laikini darbuotojai
(TA) (2 TA nuo 2016 m. sausio mėn.). Daugiau informacijos apie
jų vaidmenis ir išlaidų apskaičiavimą (40 % finansuos
ES, o 60 % – valstybės narės) žr. priede.
·
Naujos užduotys bus atliekamos naudojant turimus
žmogiškuosius išteklius pagal metinio biudžeto skyrimo procedūrą,
atsižvelgiant į biudžeto apribojimus, taikomus visoms ES įstaigoms,
ir pagal agentūroms skirtą finansinį programavimą.
Visų pirma išteklių, agentūrai reikalingų naujoms užduotims
atlikti, poreikiai bus suderinami su EBI skirtu žmogiškųjų ir
finansinių išteklių programavimu, kuris nustatytas neseniai priimtu
Komunikatu Europos Parlamentui ir Tarybai „2014–2020 m.
decentralizuotų agentūrų žmogiškųjų ir finansinių
išteklių programavimas“ (COM(2013) 519).
3.2.1.     Numatomo poveikio išlaidoms
suvestinė
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija || Numeris || 1a Pažangus ir integracinis augimas – Ekonominė, socialinė ir teritorinė sanglauda
 GD: MARKT ||   ||   || 2014 m. || 2015 m. || 2016 m. || 2017 m. || 2018 m. || 2019 m. || 2020 m. || IŠ VISO
  Veiklos asignavimai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 12.0302 Europos bankininkystės institucija (EBI) || Įsipareigojimai || (1) || 0,00 || 0,00 || 0,16 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,76
 Mokėjimai || (2) || 0,00 || 0,00 || 0,16 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,76
 Administracinio pobūdžio asignavimai, finansuojami konkrečių programų rinkinio lėšomis[48]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Biudžeto eilutės numeris ||   || (3) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO asignavimų MARKT GD || Įsipareigojimai || =1+1a +3 || 0,00 || 0,00 || 0,16 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,76
 Mokėjimai || =2+2a +3 || 0,00 || 0,00 || 0,16 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,76
  IŠ VISO veiklos asignavimų || Įsipareigojimai || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mokėjimai || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  IŠ VISO administracinio pobūdžio asignavimų, finansuojamų konkrečių programų rinkinio lėšomis || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 1.a IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || Įsipareigojimai || =4+ 6 || 0,00 || 0,00 || 0,16 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,76
 Mokėjimai || =5+ 6 || 0,00 || 0,00 || 0,16 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,76
 Mokėjimai || =5+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija || 5 || Administracinės išlaidos
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
   ||   ||   || N metai || N + 1 metai || N + 2 metai || N + 3 metai || atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą metų skaičių (žr. 1.6 punktą) || IŠ VISO
 GD: ||
  Žmogiškieji ištekliai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Kitos administracinės išlaidos ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO <….> GD || Asignavimai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || (Iš viso įsipareigojimų = Iš viso mokėjimų) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
   ||   ||   || N metai[49]   || N +1 metai || N +2 metai || N +3 metai || atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą metų skaičių (žr. 1.6 punktą) || IŠ VISO
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 1–5 IŠLAIDŲ KATEGORIJAS || Įsipareigojimai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mokėjimai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.2.2.     Numatomas poveikis veiklos
asignavimams
–
¨  Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti veiklos asignavimai
nenaudojami
–
ý  Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti veiklos asignavimai
naudojami taip:
Įsipareigojimų asignavimai mln. EUR
(tūkstantųjų tikslumu)
 Nurodyti tikslus ir rezultatus   ò ||   ||   || N metai || N + 1 metai || N + 2 metai || N + 3 metai || atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą metų skaičių (žr. 1.6 punktą) || IŠ VISO
 REZULTATAI
 Rūšis[50]   || Vidutinės rezultato išlaidos || Ne || Išlaidos || Ne || Išlaidos || Ne || Išlaidos || Ne || Išlaidos || Ne || Išlaidos || Ne || Išlaidos || Ne || Išlaidos || Bendras skaičius || Iš viso išlaidų
 1 KONKRETUS TIKSLAS[51]...   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultatas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultatas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultatas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 1 konkretaus tikslo tarpinė suma ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 2 KONKRETUS TIKSLAS... ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultatas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 2 konkretaus tikslo tarpinė suma ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO IŠLAIDŲ ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.2.3.     Numatomas poveikis
administracinio pobūdžio asignavimams
3.2.3.1.  Suvestinė
–
ý  Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti administracinio
pobūdžio asignavimai nenaudojami
–
¨  Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti administracinio
pobūdžio asignavimai naudojami taip:
mln. EUR
(tūkstantųjų tikslumu)
   || N metai[52]   || N + 1 metai || N + 2 metai || N + 3 metai || atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą metų skaičių (žr. 1.6 punktą) || IŠ VISO
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJA ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Žmogiškieji ištekliai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kitos administracinės išlaidos ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJOS tarpinė suma ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Neįtraukta į daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ[53] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Žmogiškieji ištekliai ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kitos administracinio pobūdžio išlaidos ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJOS tarpinė suma ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IŠ VISO ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Administracinio
pobūdžio asignavimų poreikiai bus tenkinami panaudojant GD
asignavimus, jau priskirtus priemonei valdyti ir (arba) perskirstytus
generaliniame direktorate, ir prireikus finansuojami iš papildomų
lėšų, kurios atsakingam GD gali būti skiriamos pagal metinę
asignavimų skyrimo procedūrą ir atsižvelgiant į biudžeto
apribojimus.
3.2.3.2.   Numatomi
žmogiškųjų išteklių poreikiai
–
ý  Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti žmogiškieji ištekliai
nenaudojami
–
¨  Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti žmogiškieji ištekliai
naudojami taip:
Sąmatą nurodyti visos darbo dienos
ekvivalento vienetais
 ||   || N metai || N + 1 metai || N + 2 metai || N + +3 metai || atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą metų skaičių (žr. 1.6 punktą)
 ||  Etatų plano pareigybės (pareigūnai ir laikinieji darbuotojai) ||   ||
 || XX 01 01 01 (Komisijos būstinė ir atstovybės) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 01 02 (Delegacijos) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 01 (Netiesioginiai moksliniai tyrimai) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (Tiesioginiai moksliniai tyrimai) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Išorės personalas (visos darbo dienos ekvivalento vienetais (FTE))[54]   ||
 || XX 01 02 01 (CA, SNE, INT finansuojami iš bendrojo biudžeto) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 02 02 (CA, LA, SNE, INT ir JED delegacijose) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 yy[55]   || - būstinėje   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - delegacijose ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 02 (CA, SNE, INT – netiesioginiai moksliniai tyrimai) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (CA, INT, SNE — tiesioginiai moksliniai tyrimai) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Kitos biudžeto eilutės (nurodyti) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || IŠ VISO ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
XX yra atitinkama
politikos sritis arba biudžeto antraštinė dalis.
Žmogiškųjų
išteklių poreikiai bus tenkinami panaudojant GD darbuotojus, jau paskirtus
priemonei valdyti ir (arba) perskirstytus generaliniame direktorate, ir
prireikus finansuojami iš papildomų lėšų, kurios atsakingam GD
gali būti skiriamos pagal metinę asignavimų skyrimo
procedūrą ir atsižvelgiant į biudžeto apribojimus.
Vykdytinų
užduočių aprašymas:
 Pareigūnai ir laikinieji darbuotojai ||
 Išorės personalas ||
3.2.4.     Suderinamumas su dabartine
daugiamete finansine programa
–
ý  Pasiūlymas (iniciatyva) atitinka dabartinę daugiametę
finansinę programą
–
Visų pirma išteklių, EBI reikalingų
naujoms užduotims atlikti, poreikiai bus suderinami su 2014–2020 m. DFP ir
su EBI skirtu žmogiškųjų ir finansinių išteklių
programavimu, kuris nustatytas neseniai priimtu Komunikatu Europos Parlamentui
ir Tarybai „2014–2020 m. decentralizuotų agentūrų žmogiškųjų
ir finansinių išteklių programavimas“ (COM(2013) 519).
–
¨  Atsižvelgiant į pasiūlymą (iniciatyvą),
reikės pakeisti daugiametės finansinės programos atitinkamos
išlaidų kategorijos programavimą
Paaiškinti, kaip reikia pakeisti programavimą, ir
nurodyti atitinkamas biudžeto eilutes bei sumas.
–
¨  Įgyvendinant pasiūlymą (iniciatyvą) būtina
taikyti lankstumo priemonę arba patikslinti daugiametę finansinę
programą[56]
Paaiškinti, ką reikia atlikti, ir nurodyti
atitinkamas išlaidų kategorijas, biudžeto eilutes ir sumas.
3.2.5.     Trečiųjų
šalių įnašai
–
Pasiūlyme (iniciatyvoje) numatytas bendras
finansavimas apskaičiuojamas taip:
Asignavimai mln. EUR (tūkstantųjų
tikslumu)
   || 2014 m. || 2015 m. || 2016 m. || 2017 m. || 2018 m. || 2019 m. || 2020 m. || Iš viso
 Valstybės narės || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00
 IŠ VISO bendrai finansuojamų asignavimų || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00
3.3.        Numatomas poveikis
įplaukoms
–
¨  Pasiūlymas (iniciatyva) neturi finansinio poveikio
įplaukoms
–
¨  Pasiūlymas (iniciatyva) turi finansinį poveikį:
¨         nuosaviems ištekliams
¨         įvairioms įplaukoms
mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 Biudžeto įplaukų eilutė || Einamųjų metų biudžeto asignavimai || Pasiūlymo (iniciatyvos) poveikis[57]
 2014 m. || 2015 m. || 2016 m. || 2017 m. || 2018 m. || 2019 m. || 2020 m.
 …………. straipsnis ||   || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00
Įvairių
asignuotųjų įplaukų atveju nurodyti biudžeto išlaidų
eilutę (-es), kuriai (-oms) daromas poveikis.
Nurodyti poveikio
įplaukoms apskaičiavimo metodą.
Priedas dėl struktūrinių
priemonių ES kredito įstaigų atsparumui didinti
EBI sąmata
Komisijos
pasiūlyme numatytos nuostatos, pagal kurias EBI turi parengti keturis
deleguotuosius aktus ir šešis techninius standartus, kad būtų
užtikrinta, jog labai techninės nuostatos būtų nuosekliai
įgyvendinamos visoje ES.
Komisija
turėtų priimti EBI parengtus techninius reguliavimo standartus
dėl nuoseklaus vertinimo metodikos ir parametrų taikymo
apskaičiuojant ribas, kurias viršijus, prekybos veikla turėtų
būti atskiriama. Komisija ir EBI turėtų užtikrinti, kad tuos
standartus visos atitinkamos įstaigos galėtų taikyti tokiu
būdu, kuris būtų proporcingas šių įstaigų ir
jų veiklos pobūdžiui, mastui ir sudėtingumui. Be to, priimdama
įgyvendinimo aktus, Komisija taip pat turėtų priimti EBI
parengtus techninius įgyvendinimo standartus dėl prekybos veiklos,
kurioje dalyvauja kredito įstaigos ir patronuojančiosios
įmonės, sumos apskaičiavimo metodikos ir kredito
įstaigų bei patronuojančiųjų įmonių bendros
sumos ir sudėtinių dalių pateikimo šablono. Dėl numatyto
darbo reikės rengti dvišalius ir daugiašalius susitikimus su suinteresuotosiomis
šalimis, analizuoti ir vertinti galimybes, rengti konsultacijoms skirtus
dokumentus, viešas konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis, steigti ir
administruoti nuolatines ekspertų grupes, kurias sudarytų
valstybių narių priežiūros įstaigų atstovai, steigti
ir administruoti ad hoc ekspertų grupes, analizuoti per
konsultacijas pateiktus atsakymus, rengti sąnaudų ir naudos analizes
ir rengti teisinius tekstus.
Numatoma,
kad reglamentas įsigalios 2015 m. pabaigoje. Todėl papildomi
ištekliai EBI bus reikalingi tik nuo 2016 m. Reikės dviejų
laikinųjų darbuotojų etatų reikiamoms užduotims vykdyti
ilguoju laikotarpiu:
Komisijos deleguotieji aktai
·
Parametrai: nuginčijamosios prezumpcijos
lygis, skaičius
·
Rizikos valdymo produktų teikimas: riba, kurią
viršijus rizikos valdymo produktus turi teikti prekybos subjektas
·
Atskyrimo taisyklės – didelės pozicijos:
reikalavimus atitinkantys kredito rizikos mažinimo metodai
·
Teritorinė taikymo sritis: lygiavertiškumo
kriterijai
Komisijos techniniai standartai
·
Prekybos savo sąskaita draudimas: prekybos
savo sąskaita veiklos apskaičiavimas siekiant nustatyti bendrą
ribą
·
Prekybos savo sąskaita draudimas: vienodas
prekybos veiklos pateikimo šablonas
·
Atskyrimas: parametrai: nuoseklus vertinimas ir
taikymas
·
Išsami informacija apie ataskaitų teikimo
įpareigojimą ir įsigaliojimą
·
Sandorių duomenų saugyklų
registracija
·
Valdžios institucijos, kurios turi prieigą
prie sandorių duomenų saugyklų duomenų
Papildomų išteklių prielaida:
·
Du papildomi AD7 pareigų grupės ir lygio
laikinųjų darbuotojų etatai.
·
Vidutinis atlyginimas įvairioms
darbuotojų kategorijoms nustatomas remiantis BUDG GD nurodymais.
·
Londonui taikomas korekcinis koeficientas – 1,344.
·
Numatomos komandiruočių  išlaidos – 10 000 EUR.
·
Su samdymu susijusios išlaidos
(kelionės, viešbučiai, medicininis sveikatos patikrinimas,
įsikūrimo ir kitos pašalpos, persikraustymo išlaidos ir pan.) – apie
12 700 EUR.
Kitų trejų metų būtino
biudžeto padidinimo apskaičiavimo metodas išsamiau pristatytas toliau
pateikiamoje lentelėje. Šis skaičiavimas rodo, kad iš Sąjungos
biudžeto finansuojama 40 proc. išlaidų.
 Išlaidų rūšis || Skaičiavimas || Suma (tūkstančiais)
 2016 m. || 2017 m. || 2018 m. || Iš viso
 Išlaidos darbuotojams ||   ||   ||   ||   ||
 11 atlyginimai ir pašalpos || =2 x 132 x1,344 || 355 || 355 || 355 || 1,064
 12 Su samdymu susijusios išlaidos || =2 x 13 || 25 ||   ||   || 25
 13 Misijų išlaidos || =2 x 10 || 20 || 20 || 20 || 60
 Iš viso : Išlaidos darbuotojams ||   || 400 || 375 || 375 || 1,150
   ||   ||   ||   ||   ||
 Iš jų Bendrijos įnašas (40 proc.) ||   || 160 || 150 || 150 || 460
 Iš jų valstybių narių įnašas (60 proc.) ||   || 240 || 225 || 225 || 690
[1]               Įgaliojimai ir narių sąrašas pateikiami http://ec.europa.eu/internal_market/bank/docs/high-level_expert_group/mandate_en.pdf.
[2]               Be minėtos aukšto lygio ekspertų grupės
rekomendacijos, rekomenduota: 2) kad būtina gaivinimo ir pertvarkymo plano
sąlyga gali būti papildomos veiklos atskyrimas; 3) kaip pertvarkymo
priemonę naudoti gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonę;
4) peržiūrėti prekybinio turto ir su nekilnojamuoju turtu
susijusių paskolų kapitalo reikalavimus ir 5) taikyti priemones,
kuriomis siekiama sustiprinti bankų valdymą ir kontrolę, kad
sustiprėtų bankų priežiūra ir rinkos drausmė.
[3]               Europos Parlamentas (McCarthy 2013 m.), „ES
bankų sektoriaus struktūros reforma“, 2013/2021 (INI).
[4]               Numatyta, kad „per didelis, kad jam būtų
leista žlugti“ taip pat apima ir „per daug svarbus, kad jam būtų
leista žlugti“, „per daug susijęs su kitais, kad jam būtų leista
žlugti“ ir „per daug sudėtingas, kad jam būtų leista žlugti“.
Taip pat žr. Europos Komisijos dokumentą (2013b).
[5]               Europos Parlamento ir Tarybos direktyva xx/xxxx/ES,
kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių
gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyvos
77/91/EEB bei 82/891/EB, direktyvos 2001/27/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB,
2005/56/EB, 2007/36/EB bei 2011/35/EB ir Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010
(OL L--xxx
[6]               COM(2012) 102 final,
http://ec.europa.eu/internal_market/bank/docs/shadow/green-paper_lt.pdf.
[7]              Ši apibrėžtis suformuluota
2011 m. spalio 27 d. FST šešėlinės bankininkystės
priežiūros ir reguliavimo griežtinimo ataskaitoje,
http://www.financialstabilityboard.org/publications/r_111027a.pdf.
[8]               P7_TA(2012)0427,
http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&reference=P7-TA-2012-0427&language=LT.
[9]               Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui
„Šešėlinė bankininkystė. Naujų finansų sektoriaus
rizikos šaltinių valdymas“, COM(2013) 614 final.
[10]             Aukšto lygio ekspertų grupės konsultacijos
dėl ES bankų sektoriaus struktūros reformos, 2012 m.
gegužės–birželio mėn., http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2012/banking_sector_en.htm.
Aukšto lygio ekspertų grupė gavo 83 atsakymus, daugiausia iš
bankų ir kitų finansų įstaigų, nemažai atsakymų
iš mažmeninių klientų ir jų asociacijų ir galiausiai iš
verslo klientų.
[11]             Konsultacijos dėl aukšto lygio ekspertų
grupės rekomendacijų dėl ES bankų sektoriaus struktūros,
http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2012/hleg-banking_en.htm.
Iš 89 gautų atsakymų, beveik pusė buvo iš bankų sektoriaus.
[12]             Komisijos vykdomos konsultacijos dėl bankų
sektoriaus struktūrinės reformos, http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2013/banking-structural-reform/index_en.htm.
Komisijos tarnybos gavo daugiau negu 500 atsakymų. Juos pateikė
bankai ir kitos finansų įstaigos, verslo klientai, investuotojai,
valdžios institucijos ir vartotojų asociacijos ir pavieniai asmenys –
gauti 439 pavienių asmenų atsakymai ir 11 vartotojų asociacijų
atsakymų.
[13]             Jis nustatytas 2013 m. spalio 15 d. priėmus
Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam
Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu
pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika
(OL L 287, 2013 10 29, p. 63).
[14]             Jis nustatytas priėmus [bendro pertvarkymo mechanizmo
priemonę].
[15]             Tai Reglamente (ES) Nr. 1024/2013 naudojama riba
svarbioms įstaigoms.
[16]             Žr. poveikio vertinimo 6 priedą.
[17]             Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES)
Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito
įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies
keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012, OL L 176,
2013 6 27, p. 1; Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES
dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl
riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių
įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva
2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB,
OL L 176, 2013 6 27, p. 338.
[18]             2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir
Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL L 201,
2012 7 27, p. 1).
[19]             2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento
ir Tarybos direktyva dėl mokėjimo paslaugų vidaus rinkoje
(OL L 319, 2007 12 5, p. 1–36).
[20]             OL C , , p. .
[21]             OL C […], […], p. […].
[22]             OL C […], […], p. […].
[23]             Jis nustatytas 2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentu
(ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs
uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito
įstaigų priežiūros politika (OL L 287, 2013 10 29, p. 63).
[24]             Jis nustatytas [bendro pertvarkymo mechanizmo priemone].
[25]             2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr.
1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai,
susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų
priežiūros politika (OL L 287, 2013 10 29, p. 63).
[26]             2011 m.
birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/61/ES
                dėl
alternatyvaus investavimo fondų valdytojų, kuria iš dalies
keičiami direktyvos 2003/41/EB ir 2009/65/EB bei reglamentai (EB) Nr.
1060/2009 ir (ES) Nr. 1095/2010.
[27]             2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų
veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir
investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies
keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei
2006/49/EB (OL L 176, 2013 6 27, p. 338).
[28]             2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir
Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos
Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo
tokių duomenų judėjimo (OL L 8, 2001 1 12, p. 1).
[29]             2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos
direktyva 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų, iš
dalies keičianti Tarybos direktyvas 85/611/EEB, 93/6/EEB ir Europos
Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB bei panaikinanti Tarybos
direktyvą 93/22/EEB (OL L 145, 2004 4 30, p. 1).
[30]             2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento
ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1093/2010, kuriuo įsteigiama Europos
priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija), iš
dalies keičiamas Sprendimas Nr. 716/2009/EB ir panaikinamas Komisijos
sprendimas 2009/78/EB (OL L 331, 2010 12 15, p. 12).
[31]             2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos
reglamentas (ES) Nr. 575/2013
dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir
investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas
Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL L 176, 2013 6 27, p. 1).
[32]             2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir
Tarybos direktyva 2013/34/ES dėl tam tikrų rūšių
įmonių metinių finansinių ataskaitų,
konsoliduotųjų finansinių ataskaitų ir susijusių
pranešimų, kuria iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos
direktyva 2006/43/EB ir panaikinamos Tarybos direktyvos 78/660/EEB ir
83/349/EEB, OL L 182, 2013 6 29, p. 19.
[33]          1994 m.
gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 94/19/EB
dėl indėlių garantijų sistemų, OL L 135, 1994 05 31,
p. 0005–0014.
[34]             2006 m. rugpjūčio 10 d. Komisijos
reglamentas (EB) Nr. 1287/2006, įgyvendinantis Europos Parlamento ir
Tarybos direktyvą 2004/39/EB dėl investicinėms įmonėms
taikomų apskaitos dokumentų tvarkymo reikalavimų, informacijos
apie sandorius pateikimo, rinkos skaidrumo, leidimų prekiauti
finansinėmis priemonėmis ir toje direktyvoje apibrėžtų sąlygų
(OL L 241, 2006 9 2, p. 1).
[35]             2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos
direktyva 2011/61/ES dėl alternatyvaus investavimo fondų
valdytojų, kuria iš dalies keičiami direktyvos 2003/41/EB ir
2009/65/EB bei reglamentai (EB) Nr. 1060/2009 ir (ES) Nr. 1095/2010 (OL L 174,
2011 7 1, p. 1).
[36]             2013 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos
reglamentas (ES) Nr. 345/2013 dėl Europos rizikos kapitalo fondų
(OL L 115, 2013 4 25, p. 1).
[37]          2013 m.
balandžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES)
Nr. 346/2013 dėl Europos socialinio verslumo fondų (OL L 115,
2013 4 25, p. 18).
[38]             Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES)
Nr. xx/xxxx dėl Europos ilgalaikių investicijų fondų,
OL L xx/xx.
[39]             2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos
direktyva 2009/65/EB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų,
susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius
popierius subjektais (KIPVPS), derinimo (OL L 302, 2009 11 17, p.
32).
[40]             1994 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir
Tarybos direktyva 94/19/EB dėl indėlių garantijų
sistemų (OL L 135, 1994 05 31, p. 0005–0014).
[41]             2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos
direktyva dėl mokėjimo paslaugų vidaus rinkoje (OL L 319, 2007
12 5, p. 1–36).
[42]             2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos
reglamentas (ES) Nr. 648/2012
dėl ne
biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių
sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų.
[43]             VGV – veikla grindžiamas valdymas, VGB – veikla
grindžiamas biudžeto sudarymas.
[44]             Informacija apie valdymo būdus ir nuorodos į
Finansinį reglamentą pateikiamos svetainėje „BudgWeb“ http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[45]             DA – diferencijuotieji asignavimai, NDA –
nediferencijuotieji asignavimai.
[46]             ELPA: Europos laisvosios prekybos asociacija.
[47]             Šalių kandidačių ir, kai taikoma,
Vakarų Balkanų potencialių šalių kandidačių.
[48]             Techninė ir (arba) administracinė pagalba bei
išlaidos ES programų ir (arba) veiksmų įgyvendinimui remti
(buvusios BA eilutės), netiesioginiai moksliniai tyrimai, tiesioginiai
moksliniai tyrimai.
[49]             N metai yra pasiūlymo (iniciatyvos) įgyvendinimo
pradžios metai.
[50]             Rezultatai – tai būsimi produktai ir paslaugos (pvz.,
finansuota studentų mainų, nutiesta kelių kilometrų ir
kt.).
[51]             Kaip apibūdinta 1.4.2 dalyje. „Konkretus (-ūs)
tikslas (-ai)...“.
[52]             N metai yra pasiūlymo (iniciatyvos) įgyvendinimo
pradžios metai.
[53]             Techninė ir (arba) administracinė pagalba bei
išlaidos ES programų ir (arba) veiksmų įgyvendinimui remti
(buvusios BA eilutės), netiesioginiai moksliniai tyrimai, tiesioginiai
moksliniai tyrimai.
[54]             CA – sutartininkas („Contract staff“); LA – vietinis
darbuotojas („Local Agent“); SNE – deleguotasis nacionalinis ekspertas
(„Seconded National Expert“). INT – per agentūrą įdarbintas
darbuotojas („Intérimaire“); JED – jaunesnysis delegacijos ekspertas („Jeune
Expert en Délégation“).
[55]             Neviršijant viršutinės ribos, nustatytos išorės
personalui, finansuojamam iš veiklos asignavimų (buvusių BA
eilučių).
[56]             Žr. Tarpinstitucinio susitarimo (2007–2013 m.
laikotarpiui) 19 ir 24 punktus.
[57]             Tradiciniai nuosavi ištekliai (muitai, cukraus
mokesčiai) turi būti nurodomi grynosiomis sumomis, t. y. iš bendros
sumos atskaičius 25 % surinkimo išlaidų.