               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2018 11 19
            COM(2018) 753 final
            2018/0391(NLE)
            Pasiūlymas
            TARYBOS SPRENDIMAS
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Roterdamo konvencijos Šalių konferencijoje, dėl atitikties procedūrų

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.Pasiūlymo dalykas

               Šis pasiūlymas susijęs su sprendimu, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Roterdamo konvencijos Šalių konferencijoje dėl numatomo pasiūlymo dėl procedūrinio priedo, kuriame nustatomos procedūros ir instituciniai mechanizmai, skirti nuostatų nesilaikymo atvejams nustatyti.

               2.Pasiūlymo aplinkybės

               2.1.Roterdamo konvencija

               Roterdamo konvencijos dėl sutikimo, apie kurį pranešama iš anksto, procedūros, taikomos tam tikroms pavojingoms cheminėms medžiagoms ir pesticidams tarptautinėje prekyboje, (toliau – Konvencija) tikslas – skatinti Šalis dalytis atsakomybe ir imtis bendrų pastangų vykdant tarptautinę prekybą pavojingomis cheminėmis medžiagomis, kad būtų galima apsaugoti žmonių sveikatą ir aplinką ir užtikrinti, kad tokių cheminių medžiagų naudojimas nekenktų aplinkai. Konvencija nustatomi teisiškai privalomi įsipareigojimai, kuriais įgyvendinama sutikimo, apie kurį pranešama iš anksto, (angl. PIC) procedūra, o, nustatant su eksportu susijusius įsipareigojimus eksportuojančioms Šalims, valstybės, visų pirma besivystančios valstybės, saugomos nuo nepageidaujamo cheminių medžiagų eksporto iš valstybių gamintojų.

               Susitarimas įsigaliojo 2004 m. vasario 24 d.

               Europos Sąjunga yra Susitarimo šalis
                  1
               .

               2.2.Roterdamo konvencijos Šalių konferencija

               Pagal Konvencijos 18 straipsnį įsteigta Šalių konferencija yra Roterdamo konvencijos valdymo organas. Šis organas paprastai susitinka kas dvejus metus, kad stebėtų, kaip įgyvendinama Konvencija. Šalių konferencija taip pat peržiūri chemines medžiagas, kurias jai svarstyti teikia Cheminių medžiagų kontrolės komitetas.

               Pagal Roterdamo konvencijos Šalių konferencijos darbo tvarkos taisyklių 44 ir 45 straipsnius kiekviena Šalis turi po vieną balsą. Tačiau ekonominės integracijos regioninės organizacijos, kaip antai ES, balsuodamos turi tiek balsų, kiek jų valstybių narių yra Konvencijos šalys.

               2.3.Numatomas Šalių konferencijos aktas

               Šalių konferencijos 9-ajame eiliniame posėdyje, vyksiančiame 2019 m. balandžio 29 – gegužės 10 d., bus svarstoma galimybė priimti papildomą priedą, kuriame būtų nustatytos procedūros ir instituciniai mechanizmai, skirti nuostatų nesilaikymo atvejams nustatyti (toliau – numatomas aktas). Siūlomame naujajame priede, mutatis mutandis, pateikiamas tas pats tekstas, kuris anksčiau aptartas 7-ojoje ir 8-ojoje Šalių konferencijoje ir kuriam pritarė didžioji dauguma Šalių.

               Šiam priedui taikoma Konvencijos 22 straipsnio 2 dalis, kurioje nustatyta procedūra, kuria remiantis priimami priedai, susiję su „procedūriniais, moksliniais, techniniais ir administraciniais klausimais“. Šis numatomas aktas susijęs su galiojančio susitarimo taikymu ir nekeičia Konvencijos taikymo srities ar turinio.

               Numatomo akto tikslas – veiksmingiau įgyvendinti Roterdamo konvenciją įtraukiant nuostatų nesilaikymo atvejams skirtą mechanizmą, kaip reikalaujama Konvencijos 17 straipsnyje. 17 straipsnyje nustatyta, kad „Šalių konferencija kiek galima greičiau, jei tai praktiškai įmanoma, kuria ir tvirtina procedūras ir institucinius mechanizmus, skirtus nustatyti šios Konvencijos nuostatų nesilaikymo atvejus bei priemones, taikomas Konvencijos nesilaikančioms Šalims“.

               Siekiant didinti skaidrumą ir Šalių pasirengimą laikytis tarptautinių įsipareigojimų itin svarbu nustatyti nuostatų nesilaikymo atvejus. Pridedamame pasiūlyme pateikiamos alternatyvios priemonės, kuriomis siekiama padėti Šalims, norinčioms nustatyti atitikties procedūras. Jis suformuluotas pagal tekstą, kuris jau buvo parengtas ankstesniuose Šalių konferencijos posėdžiuose. Jo tikslas – sukurti naudos duosiantį skatinamąjį atitikties mechanizmą, kuris padės nustatyti su atitiktimi susijusias problemas ir sprendimus ir galiausiai užtikrins didesnį Konvencijos veiksmingumą.

               Nors Konvencijos tekste aiškiai nurodyta, kad nuostatų nesilaikymo atvejams skirtos procedūros ir mechanizmai turi būti parengti ir priimti „kiek galima greičiau, jei tai praktiškai įmanoma“, praėjus 14 metų nuo Konvencijos įsigaliojimo ir po derybų, nuo to laiko vykusių visuose aštuoniuose Šalių konferencijos posėdžiuose, Šalys tokių procedūrų ir mechanizmų vis dar nepriėmė.

               Remiantis Susitarimo 22 straipsnio 1 dalimi, siūlomas papildomas Konvencijos priedas sudarytų „neatskiriamą Konvencijos dalį ir, jei aiškiai nenumatyta kitaip, nuoroda į šią Konvenciją tuo pačiu yra ir nuoroda į bet kurį jos priedą“. Kad priimtas priedas įsigaliotų, Šalims jo ratifikuoti nereikia. Be to, pagal 22 straipsnio 3 dalies b punktą bet kuri pasiūlymui prieštaraujanti Šalis galės pasirinkti netaikyti naujojo priedo – tai būtų išeitis valstybėms, balsuojančioms prieš pasiūlymą.  Taigi numatomas aktas bus privalomas visoms Šalims, kurios neatsisakė jo taikyti.

               3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu

               Kadangi ES pirmauja aplinkos politikos formavimo srityje, itin svarbu, kad ji dar kartą patvirtintų savo visuotinį įsipareigojimą skatinti geresnį daugiašalių aplinkos susitarimų ir standartų įgyvendinimą. 2018 m. birželio 7 d. vykusiame Tarptautinių aplinkos klausimų darbo grupės (angl. WPIEI) posėdyje valstybių narių delegacijos jau yra aiškiai pritarusios ES vardu pateiktai iniciatyvai dėl pasiūlymo papildomu Konvencijos priedu sukurti atitikties mechanizmą.

               Be to, ši iniciatyva atitinka J.-C. Junckerio prioritetą užimti svarbesnį vaidmenį pasaulio arenoje, ji taip pat atitinka darnaus vystymosi tikslus, visų pirma geros sveikatos (3) ir atsakingo vartojimo ir gamybos (12) tikslus, ir 7-ąją aplinkosaugos veiksmų programą.

               Todėl Sąjunga turėtų pritarti siūlomam priedui ir jį paremti rengiantis 9-ajai Šalių konferencijai.

               Reikia nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Šalių konferencijoje, nes papildomas priedas Sąjungai bus privalomas. Šią poziciją reikėtų nustatyti kuo anksčiau, siekiant užtikrinti, kad papildomam priedui būtų pritarta.

               4.Teisinis pagrindas

               4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas

               4.1.1.Principai

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatytos procedūros, susijusios su sprendimais, kuriais nustatomos „pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.

               Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“
                  2
               .

               4.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Šalių konferencija yra susitarimu, būtent Roterdamo konvencija dėl sutikimo, apie kurį pranešama iš anksto, procedūros, taikomos tam tikroms pavojingoms cheminėms medžiagoms ir pesticidams tarptautinėje prekyboje, įsteigtas organas.

               Aktas, kurį turi priimti Šalių konferencija, yra teisinę galią turintis aktas. Numatomas aktas bus privalomas pagal tarptautinę teisę, vadovaujantis Roterdamo konvencijos 22 straipsnio 1 dalimi.

               Numatomu aktu Susitarimo institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama. Jis taip pat neturės lemiamos įtakos ES teisės aktų turiniui.

               Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.

               4.2.Materialinis teisinis pagrindas

               4.2.1.Principai

               Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.

               4.2.2.Taikymas aptariamuoju atveju

               Pagrindinis numatomo akto tikslas ir turinys yra susiję su aplinka. Vis dėlto, nors pagal Roterdamo konvenciją priimamomis priemonėmis siekiama aplinkosaugos tikslų, jos labai susijusios ir su prekyba.

               4.3.Išvada

               Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti materialinis teisinis pagrindas, t. y. SESV 207 straipsnio 3 dalis ir 192 straipsnio 1 dalis kartu su SESV 218 straipsnio 9 dalimi.

               5.Siūlomo akto skelbimas

               Šalių konferencijos priimtu aktu bus įgyvendinama Roterdamo konvencija nustatant naują procedūrinį priedą, todėl tikslinga priimtą aktą paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               2018/0391 (NLE)

               Pasiūlymas

               TARYBOS SPRENDIMAS

               dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Roterdamo konvencijos Šalių konferencijoje, dėl atitikties procedūrų

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 192 straipsnio 1 dalį ir 207 straipsnio 3 dalį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

               kadangi:

               (1)Roterdamo konvencija dėl sutikimo, apie kurį pranešama iš anksto, procedūros, taikomos tam tikroms pavojingoms cheminėms medžiagoms ir pesticidams tarptautinėje prekyboje (toliau – Konvencija), Sąjungos vardu buvo sudaryta Tarybos sprendimu 2006/730/EB
                  3
                ir įsigaliojo 2004 m. vasario 24 d.;

               (2)remiantis Konvencijos 22 straipsniu, Šalių konferencija gali priimti papildomus Konvencijos priedus, susijusius su „procedūriniais, moksliniais, techniniais ir administraciniais klausimais“;

               (3)Šalių konferencijos 9-ajame eiliniame posėdyje, vyksiančiame 2019 m. balandžio 29 – gegužės 10 d., Šalys svarstys galimybę priimti papildomą procedūrinį priedą, kuriame būtų sukurtas mechanizmas, skirtas nuostatų nesilaikymo atvejams nustatyti, kaip reikalaujama Konvencijos 17 straipsnyje;

               (4)tikslinga nustatyti poziciją, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu Šalių konferencijoje, nes papildomas priedas Sąjungai bus privalomas;

               (5)Sąjunga dar kartą patvirtina, kad labai svarbu skatinti ir visuotinai įsipareigoti siekti geresnio daugiašalių aplinkosaugos susitarimų ir standartų įgyvendinimo;

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi būsimoje Roterdamo konvencijos Šalių konferencijoje, yra pritarti prie šio sprendimo pridėtam teisės akto projektui (toliau – numatomas aktas) ir (arba) galimiems jo patobulinimams, dėl kurių būtų priimtos procedūros ir instituciniai mechanizmai, skirti nuostatų nesilaikymo atvejams nustatyti, kaip reikalaujama Konvencijos 17 straipsnyje.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               3 straipsnis

               Numatomas aktas po jo priėmimo Roterdamo konvencijos Šalių konferencijoje skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        2006/730/EB: 2006 m. rugsėjo 25 d. Tarybos sprendimas dėl Roterdamo konvencijos dėl sutikimo, apie kurį pranešama iš anksto, procedūros, taikomos tam tikroms pavojingoms cheminėms medžiagoms ir pesticidams tarptautinėje prekyboje, sudarymo Europos bendrijos vardu (OL L 299, 2008 10 28, p. 23–25 (ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, NL, PL, PT, SK, SL, FI, SV); OL L 335M; 2008 12 13, p. 514–519 (MT).

                     (2)

                        2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.

                     (3)

                        OL L 299, 2006 10 28, p. 23–25.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2018 11 19
            COM(2018) 753 final
            PRIEDAS
            prie
            pasiūlymo dėl TARYBOS SPRENDIMO
            dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Roterdamo konvencijos Šalių konferencijoje, dėl atitikties procedūrų

               PRIEDAS

               Sprendimo projektas RC-9/[  ]: Roterdamo konvencijos atitikties procedūros ir mechanizmai

               Pateikė ...

               Nusprendžia priimti Konvencijos VII priedą, kuriame nustatomos Roterdamo konvencijos atitikties procedūros ir mechanizmai, išdėstyti šio sprendimo priede.

               PRIEDĖLIS.

               VII priedas. Roterdamo konvencijos atitikties procedūros ir mechanizmai

               (1)Įsteigiamas Atitikties komitetas (toliau – Komitetas).

               Nariai

               (2)Komitetą sudaro 15 narių. Narius skiria Šalys, o juos renka Šalių konferencija, atsižvelgdama į nešališką geografinį atstovavimą penkioms regioninėms Jungtinių Tautų grupėms.

               (3)Nariai turi turėti su Konvencijos dalyku susijusių žinių ir specialią kvalifikaciją. Jie dirba objektyviai ir gina Konvencijos interesus.

               Narių išrinkimas

               (4)Per pirmąjį posėdį po šio priedo įsigaliojimo Šalių konferencija išrenka aštuonis Komiteto narius vienai kadencijai ir septynis narius dviem kadencijoms. Šalių konferencija kiekviename kitame eiliniame posėdyje dviem pilnoms kadencijoms išrenka naujus narius, pakeisiančius narius, kurių kadencija baigėsi arba netrukus baigsis. Nariai dirba ne daugiau kaip dvi kadencijas iš eilės. Šiame priede sąvoka „kadencija“ reiškia laikotarpį, kuris prasideda vieno eilinio Šalių konferencijos posėdžio pabaigoje ir baigiasi kito eilinio Šalių konferencijos posėdžio pabaigoje.

               (5)Jei Komiteto narys atsistatydina arba dėl kitos priežasties negali užbaigti savo kadencijos arba vykdyti savo pareigų, tą narį paskyrusi Šalis paskiria pakaitinį narį likusiai kadencijos daliai.

               Pareigūnai

               (6)Komitetas išsirenka savo pirmininką. Pirmininko pavaduotoją ir pranešėją rotacijos principu pagal Šalių konferencijos darbo tvarkos taisyklių 30 taisyklę renka Komitetas.

               Posėdžiai

               (7)Komitetas prireikus rengia posėdžius, jei įmanoma, Šalių konferencijos ar kitų Konvencijos organų posėdžių metu.

               (8)Atsižvelgiant į 9 punktą, Komiteto posėdžiai yra atviri Šalims ir visuomenei, išskyrus atvejus, kai Komitetas nusprendžia kitaip.

               Kai Komitetas nagrinėja pranešimus pagal 12 arba 13 punktą, Komiteto posėdžiai yra atviri Šalims ir uždari visuomenei, išskyrus atvejus, kai Šalis, kurios atitiktis kelia klausimų, nutaria kitaip.

               Šalys arba stebėtojai, kuriems posėdis yra atviras, neturi teisės dalyvauti posėdyje, išskyrus atvejus, kai Komitetas ir Šalis, kurios atitiktis kelia klausimų, nutaria kitaip.

               (9)Kai pranešimas teikiamas dėl Šalies galimo nuostatų nesilaikymo atvejo, ji kviečiama dalyvauti Komitetui svarstant pranešimą. Tačiau tokia Šalis negali dalyvauti rengiant ir priimant Komiteto rekomendaciją ar išvadą.

               (10)Komitetas deda visas pastangas, kad visais esminiais klausimais susitartų bendru sutarimu. Jei tai neįmanoma, ataskaitoje turi būti pateiktos visų Komiteto narių nuomonės. Jei visos pastangos pasiekti bendrą sutarimą išnaudotos ir susitarimas nepasiektas, bet koks sprendimas, kaip paskutinė priemonė, priimamas keturių penktadalių dalyvaujančių ir balsuojančių narių dauguma arba aštuonių narių, atsižvelgiant į tai, kuris skaičius didesnis. Kvorumą sudaro dešimt Komiteto narių.

               (11)Kiekvienas Komiteto narys bet kurio klausimo, kurį svarsto Komitetas, atžvilgiu vengia tiesioginių ar netiesioginių interesų konfliktų. Jei narys susiduria su tiesioginiu arba netiesioginiu interesų konfliktu arba jis yra Šalies, kurios atitiktis kelia klausimų, pilietis, tas narys turi informuoti apie tai Komitetą prieš svarstant klausimą. Atitinkamas narys nedalyvauja rengiant ir priimant su tuo klausimu susijusią Komiteto rekomendaciją.

               (12)Pranešimus raštu per Sekretoriatą gali teikti (kai taikomi a ir b papunkčiai):

               (a)Šalis, kuri mano, kad, nepaisant visų pastangų, ji negali arba negalės laikytis tam tikrų įsipareigojimų pagal Konvenciją. Tokiame pranešime turėtų būti pateikta išsami informacija apie konkrečius susijusius įsipareigojimus ir įvertinta priežastis, dėl kurios Šalis negali įvykdyti tų įsipareigojimų. Jei įmanoma, galima pateikti patvirtinamosios informacijos arba nurodyti, kur galima rasti tokios patvirtinamosios informacijos. Pranešime galima pateikti pasiūlymų dėl sprendimų, kurie, Šalies manymu, gali būti tinkamiausi atsižvelgiant į konkrečius jos poreikius;

               (b)Šalis, kuriai daromas arba gali būti daromas tiesioginis poveikis dėl to, kad kita Šalis tariamai nesilaiko Konvencijos įsipareigojimų. Šalis, ketinanti pateikti pranešimą pagal šį papunktį, prieš tai darydama turėtų pasikonsultuoti su Šalimi, kurios atitiktis kelia klausimų. Pranešime turėtų būti pateikta išsami informacija apie konkrečius susijusius įsipareigojimus, taip pat informacija, pagrindžianti pranešimą, įskaitant tai, kaip tai Šaliai daromas arba gali būti padarytas poveikis.

               (13)Kad galėtų įvertinti galimus sunkumus, su kuriais Šalys susiduria vykdydamos savo įsipareigojimus pagal Konvencijos 4 straipsnio 1 dalį, 5 straipsnio 1 ir 2 dalis ir 10 straipsnį, Komitetas, iš Sekretoriato gavęs tokių Šalių pagal tas nuostatas pateiktą informaciją, raštu praneša Šaliai apie šią problemą. Jei klausimas neišsprendžiamas per 90 dienų konsultuojantis su atitinkama Šalimi per Sekretoriatą ir Komitetas svarsto klausimą toliau, jis tai daro pagal 16–24 punktus.

               (14)Sekretoriatas per dvi savaites nuo pranešimų gavimo perduoda tuos pagal 12 punkto a papunktį pateiktus pranešimus Komiteto nariams svarstyti kitame Komiteto posėdyje.

               (15)Sekretoriatas per dvi savaites nuo tada, kai gavo bet kurią pagal 12 punkto b papunktį arba pagal 13 punktą pateiktą informaciją, nusiunčia jos kopiją Šaliai, kurios atitiktis Konvencijai kelia klausimų, ir Komiteto nariams svarstyti kitame Komiteto posėdyje.

               (16)Šalys, kurių atitiktis kelia klausimų, gali pateikti atsakymų arba pastabų kiekvienu šiame sprendime aprašyto proceso etapu.

               (17)Nepažeidžiant 16 dalies nuostatų, papildoma informacija, kurią Šalis, kurios atitiktis kelia klausimų, pateikė atsakydama į pranešimą, per tris mėnesius nuo tos dienos, kurią buvo gautas tos Šalies pranešimas, turėtų būti perduota Sekretoriatui, nebent tam tikros bylos aplinkybės reikalauja ilgesnio laikotarpio. Tokia informacija nedelsiant perduodama Komiteto nariams svarstyti kitame Komiteto posėdyje. Jei pranešimas pateiktas pagal 12 punkto b papunktį, Sekretoriatas informaciją perduoda ir pranešimą pateikusiai Šaliai.

               (18)Komitetas gali nuspręsti nenagrinėti pranešimų, kurie, jo manymu, yra:

               (a)de minimis,

               (b)akivaizdžiai nepagrįsti.

               Palankių sąlygų sudarymas

               (19)Komitetas svarsto visą pagal 12 punktą arba pagal 13 punktą pateiktą informaciją, siekdamas nustatyti problemos faktus ir pagrindines priežastis ir padėti ją išspręsti, atsižvelgdamas į Konvencijos 16 straipsnį. Šiuo tikslu Komitetas Šaliai gali teikti:

               (a)konsultacijas;

               (b)neprivalomas rekomendacijas;

               (c)visą papildomą informaciją, kurios reikia, kad Šalis galėtų parengti atitikties planą, įskaitant terminus ir tikslus.

               Galimos atitikties problemų sprendimo priemonės

               (20)Jei, atlikęs 19 punkte nustatytą palankių sąlygų sudarymo procedūrą ir atsižvelgdamas į su atitiktimi susijusių sunkumų priežastį, pobūdį, sunkumą ir dažnumą (įskaitant finansinius ir techninius Šalių, kurių atitiktis kelia klausimų, pajėgumus), Komitetas mano, kad būtina siūlyti tolesnių priemonių, skirtų su Šalies atitiktimi susijusioms problemoms spręsti, jis gali rekomenduoti, kad Šalių konferencijoje (neviršijant jos įgaliojimų pagal Konvencijos 18 straipsnio 5 dalies c punktą) būtų apsvarstytos šios atitikties užtikrinimo priemonės, kurių galima imtis pagal tarptautinę teisę:

               a)
                     tolesnės paramos susijusiai Šaliai teikimas pagal Konvenciją, be kita ko, kai tinkama, palankių sąlygų naudotis finansiniais ištekliais bei technine pagalba ir stiprinti gebėjimus sudarymas;

               b)
                     konsultacijų dėl atitikties ateityje teikimas, siekiant padėti Šalims įgyvendinti Konvencijos nuostatas ir skatinti visų Šalių bendradarbiavimą;

               c)
                     reikalavimas, kad atitinkama Šalis atnaujintų informaciją apie savo pastangas;

               d)
                     pareiškimas, kuriuo išreiškiamas susirūpinimas dėl galimo nuostatų nesilaikymo ateityje;

               e)
                     pareiškimas, kuriuo išreiškiamas susirūpinimas dėl to, kad nuostatų nesilaikoma dabar;

               f)
                     kreipimasis į atsakingąjį sekretorių, kad būtų paviešinti nuostatų nesilaikymo atvejai;

               g)
                     rekomendacija, kad nuostatų nesilaikanti Šalis imtųsi priemonių dėl nuostatų nesilaikymo ir išspręstų problemą.

               Informacijos tvarkymas

               (21)1) Komitetas reikalingą informaciją gali gauti per Sekretoriatą:

               (a)iš Šalių;

               (b)iš susijusių šaltinių tiek, kiek, jo manymu, tai būtina ir tinkama, gavęs išankstinį atitinkamos Šalies sutikimą arba vykdydamas Šalių konferencijos nurodymus;

               (c)taikydamas Konvencijos koordinavimo mechanizmą arba iš susijusių tarpvyriausybinių organizacijų. Komitetas atitinkamai Šaliai pateikia šią informaciją ir pakviečia ją pateikti susijusių pastabų.

               2) Komitetas taip pat gali prašyti Sekretoriato pateikti informaciją (atitinkamais atvejais – ataskaitos forma) apie Komiteto svarstomus klausimus.

               (22)Siekdamas pagal 25 punktą nagrinėti su bendrąja atitiktimi susijusias sistemines problemas Komitetas gali:

               (a)prašyti informacijos iš visų Šalių;

               (b)remdamasis atitinkamomis Šalių konferencijos rekomendacijomis, prašyti susijusios informacijos iš visų patikimų šaltinių ir išorės ekspertų ir

               (c)konsultuotis su Sekretoriatu ir pasinaudoti jo patirtimi ir žinių baze.

               (23)Atsižvelgdamas į Konvencijos 14 straipsnį, Komitetas, bet kuri Šalis ir bet kuris Komiteto svarstymuose dalyvaujantis asmuo saugo konfidencialiai gautos informacijos konfidencialumą.

               Stebėsena

               (24)Atitikties komitetas turėtų stebėti veiksmų, kurių buvo imtasi pagal 19 arba 20 punktą, pasekmes.

               Su bendrąja atitiktimi susijusios problemos

               (25)Atitikties komitetas gali nagrinėti su bendrąja atitiktimi susijusias sistemines problemas, kurios svarbios visoms Šalims, jeigu:

               (a)to prašo Šalių konferencija;

               (b)Komitetas, remdamasis iš Šalių gauta ir Komitetui pateikta informacija, kurią Sekretoriatas gavo ir Komitetui pateikė veikdamas pagal savo funkcijas pagal Konvenciją, nusprendžia, kad reikia išnagrinėti bendrą nuostatų nesilaikymo problemą ir apie ją pateikti ataskaitą Šalių konferencijai.

               Ataskaitos Šalių konferencijai

               (26)Komitetas kiekviename eiliniame Šalių konferencijos posėdyje pateikia ataskaitą, kurioje aptariamas:

               (a)Komiteto atliktas darbas;

               (b)Komiteto išvados arba rekomendacijos;

               (c)būsima Komiteto darbo programa, įskaitant numatomų posėdžių, kurie, jo manymu, yra būtini jo darbo programai vykdyti, tvarkaraštį, kad Šalių konferencija galėtų ją apsvarstyti ir patvirtinti.

               Kiti pagalbiniai organai

               (27)Jeigu Komiteto veikla tam tikrais klausimais sutampa su kito Roterdamo konvencijos organo atsakomybe, Šalių konferencija gali nurodyti Komitetui konsultuotis su tuo organu.

               Keitimasis informacija pagal kitus atitinkamus daugiašalius aplinkos susitarimus

               (28)Atitinkamais atvejais Komitetas Šalių konferencijos prašymu arba tiesiogiai gali prašyti konkrečios informacijos iš atitikties komitetų, dirbančių pavojingųjų medžiagų ir atliekų srityje pagal kitus atitinkamus daugiašalius aplinkos susitarimus, ir informuoti apie šią veiklą Šalių konferenciją.

               Atitikties mechanizmo peržiūra

               (29)Šalių konferencija reguliariai peržiūri šiame priede nustatytų procedūrų ir mechanizmų įgyvendinimą.

               Sąsaja su ginčų sprendimu

               (30)Šios procedūros ir mechanizmai turi nepažeisti Konvencijos 20 straipsnio.