title: Pasiūlymas Tarybos reglamentas įvedantis galutinį antidempingo muitą ir nustatantis laikinojo muito, įvesto tam tikros Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo kilmės avalynės su batviršiais iš odos importui, galutinį surinkimą

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

52006PC0472

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 30.8.2006KOM(2006) 472 galutinisPasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASįvedantis galutinį antidempingo muitą ir nustatantis laikinojo muito, įvesto tam tikros Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo kilmės avalynės su batviršiais iš odos importui, galutinį surinkimą(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPASIūLYMO APLINKYBėS |110 | Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Šis pasiūlymas yra susijęs su 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių, su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2005 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2117/2005 (toliau – pagrindinis reglamentas) procedūroje, susijusioje su Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo kilmės tam tikros avalynės su batviršiais iš odos importu, taikymu. |120 | Bendrosios aplinkybės Šis pasiūlymas yra pateikiamas atsižvelgiant į pagrindinio reglamento įgyvendinimą ir yra parengtas remiantis tyrimu, atliktu pagal pagrindiniame reglamente nustatytus esminius ir procedūrinius reikalavimus. |139 | Pasiūlymo srityje taikomos nuostatos Šiuo metu pasiūlymo srityje netaikomos jokios nuostatos. |141 | Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos kryptimis ir tikslais Netaikoma. |KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS |Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis |219 | Atliekant tyrimą su šia procedūra susijusios suinteresuotosios šalys, remdamosi pagrindiniame reglamente numatytomis nuostatomis, jau turėjo galimybę ginti savo interesus. |Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas |229 | Nepriklausomo tyrimo neprireikė. |230 | Poveikio vertinimas Šis pasiūlymas yra parengtas įgyvendinant pagrindinį reglamentą. Pagrindiniame reglamente nėra numatomas bendras poveikio vertinimas, tačiau reikalavimas, kad priemonės neprieštarautų „Bendrijos interesams“, reiškia, kad didesnio priemonių poveikio vertinimas yra neatskiriama tyrimo dalis. |TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI |305 | Siūlomų veiksmų santrauka 2005 m. liepos 7 d. Komisija pranešimu Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje[1] (toliau – pranešimas apie tyrimo inicijavimą) paskelbė apie antidempingo procedūros inicijavimą dėl Kinijos Liaudies Respublikos (toliau – KLR) ir Vietnamo kilmės tam tikros avalynės su batviršiais iš odos importo. Antidempingo procedūra buvo inicijuota 2005 m. gegužės 30 d. gavus Europos avalynės pramonės konfederacijos (EAPK) skundą, kuriame pateikti dempingo ir dėl jo daromos materialinės žalos įrodymai. 2006 m. balandžio 6 d. Komisija Reglamentu (EB) Nr. 553/2006 tam tikros Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo kilmės avalynės su batviršiais iš odos importui į Bendriją nustatė laikinąjį antidempingo muitą. Pridėtame Komisijos pasiūlyme Tarybos reglamentui priimti pateikiamos galutinės išvados dėl dempingo, žalos, priežastinio ryšio ir Bendrijos interesų. 2006 m. liepos 19, 20 ir 27 d. Antidempingo komiteto susitikimuose buvo konsultuojamasi su valstybėmis narėmis. 9 valstybių narių palankiai vertino siūlomą veiksmų planą, o 14 jam prieštaravo. Todėl Tarybai siūloma priimti pridedamą reglamento, kuris turėtų būti paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ne vėliau kaip 2006 m. spalio 6 d., pasiūlymą. |310 | Teisinis pagrindas 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2005 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2117/2005. |329 | Subsidiarumo principas Pasiūlymas priklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. |Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau išvardytos (-ų) priežasties (-čių). |331 | Veiksmų pobūdis yra aprašomas pirmiau minėtame pagrindiniame reglamente nesuteikiant galimybės taikyti šalies sprendimą. |332 | Nuoroda apie Bendrijai, nacionalinėms vyriausybėms, regionų ir vietos valdžios institucijoms, ekonominių operacijų vykdytojams ir piliečiams tenkančios finansinės ir administracinės naštos mažinimą ir jos laikymą proporcinga pasiūlymo tikslui netaikoma, tačiau pagrindiniame reglamente muitai apribojami iki tokio dydžio, kuris yra reikalingas atitaisyti nustatyto dempingo darytą žalą. |Priemonių pasirinkimas |341 | Siūloma priemonė: reglamentas. |342 | Kitos priemonės nebūtų tinkamos dėl šios (-ių) priežasties (-čių). Pirmiau minėtame pagrindiniame reglamente nenumatoma kitų galimybių. |POVEIKIS BIUDžETUI |409 | Pasiūlymas neturi poveikio Bendrijos biudžetui. |1.  PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASįvedantis galutinį antidempingo muitą ir nustatantis laikinojo muito, įvesto tam tikros Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo kilmės avalynės su batviršiais iš odos importui, galutinį surinkimąEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių[2] (toliau – pagrindinis reglamentas) su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2117/2005[3], ypač į jo 9 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu,kadangi:A. TVARKA1. Laikinosios priemonės(1) 2006 m. kovo 23 d. Komisija Reglamentu (EB) Nr. 553/2006[4] (toliau – laikinasis reglamentas) tam tikros Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo (toliau – tiriamosios šalys arba eksportuojančios šalys) kilmės avalynės su batviršiais iš odos importui į Bendriją nustatė laikinąjį antidempingo muitą. Šis reglamentas įsigaliojo 2006 m. balandžio 7 d.(2) Primenama, kad dempingo tyrimas truko nuo 2004 m. balandžio 1 d. iki 2005 m. kovo 31 d. (toliau – tiriamasis laikotarpis arba TL), o su žalos įvertinimu susijusios tendencijos buvo nagrinėjamos nuo 2001 m. sausio 1 d. iki tiriamojo laikotarpio pabaigos (toliau – aptariamasis laikotarpis).2. Tolesnė tvarka(3) Įvedus laikinąjį antidempingo muitą tam tikros avalynės su batviršiais iš odos importui iš tiriamųjų šalių, visoms šalims buvo atskleisti faktai ir aplinkybės, kuriais remiantis buvo priimtas laikinasis reglamentas. Visoms šalims buvo suteiktas laikotarpis, per kurį jos galėjo kreiptis su pastabomis dėl tokių faktų ir aplinkybių atskleidimo.(4) Kai kurios suinteresuotosios šalys pateikė pastabas raštu. Toms šalims, kurios to pageidavo, taip pat buvo suteikta galimybė būti išklausytoms žodžiu. Komisija toliau rinko ir tikrino visą informaciją, kuri, jos manymu, buvo būtina galutinėms išvadoms.(5) Komisijos tarnybos taip pat atskleidė visus pagrindinius faktus ir aplinkybes, kurių pagrindu Komisija ketino rekomenduoti įvesti galutines antidempingo priemones ir nustatyti galutinį sumų, gautų surenkant laikinąjį muitą, surinkimą. Suinteresuotosioms šalims taip pat buvo suteiktas laikotarpis, per kurį jos galėjo pateikti su šiuo atskleidimu susijusias pastabas. Buvo atsižvelgta į šalių žodžiu ir raštu pareikštas pastabas ir išvados, prireikus, buvo atitinkamai pakeistos. Be to, atsižvelgiant į numatytos priemonių formos pasikeitimą, buvo atskleisti papildomi faktai ir aplinkybės.(6) Įvairios suinteresuotosios šalys pakartojo tvirtinimą, kad neatskleidus skundo pateikėjų pavadinimų, nebuvo išsaugota jų teisė į gynybą. Šis klausimas jau buvo iškeltas anksčiau (žr. laikinojo reglamento 8 konstatuojamąją dalį). Galutiniame etape šis klausimas buvo persvarstytas ir reikėtų pastebėti, kad toms suinteresuotosioms šalims, kurios pateikė pretenziją dėl statuso, buvo atskleistas skundo pateikėjų gamybos kiekis išskaidžius duomenis pagal šalis. Todėl manoma, kad jų teisė į gynybą buvo atitinkamai išsaugota. Vėliau ši informacija buvo pateikta visoms suinteresuotosioms šalims patikrinti.B. SVARSTOMOJI PREKĖ IR PANAŠI PREKĖ1. Svarstomoji prekė(7) Primenama, kad kaip išdėstyta laikinojo reglamento 10 konstatuojamojoje dalyje, šios procedūros svarstomoji prekė yra KLR ir Vietnamo kilmės avalynė su batviršiais iš odos arba kompozicinės odos, išskyrus:-  sportinę avalynę, kaip apibrėžta Kombinuotosios nomenklatūros 64 skirsnio 1 subpozicijų pastaboje, t. y. i) avalynę, turinčią sportinę paskirtį, su pritvirtintais arba numatytais pritvirtinti vinimis (startukų), kapliukais, užkirtikliais, sąvaržomis, juostelėmis ir panašiomis detalėmis, ir ii) čiuožimo batus, lygumų ir kalnų slidinėjimo avalynę, snieglenčių batus, imtynių batus, bokso batus ir dviračių sporto batelius;-  šlepetes ir kitą kambarinę avalynę (žymimą KN kodais 6403 59 50, 6403 99 50 ir ex 640510 00);-  avalynę su apsauginėmis nosimis, t. y. avalynę su apsauginėmis nosimis, kurios atsparumas smūgiams yra ne mažesnis kaip 100 džaulių[5] (kurios KN kodai yra: ex 6403 30 00, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 ir ex 6405 10 00).(8) Be to, remiantis laikinojo reglamento 12–27 konstatuojamosiose dalyse išdėstytais duomenimis, buvo padaryta laikinoji išvada, kad tam tikra aukštųjų technologijų sportinė avalynė, t. y. specialios technologijos sportinė avalynė (toliau – STAF), neturėtų būti įtraukta į šį apibrėžimą.(9) Be to, buvo nuspręsta vaikiškus batus laikinai laikyti svarstomąja preke, nors tai priklausė nuo tolesnio tyrimo ir svarstymų.(10) Suinteresuotosios šalys buvo paragintos pateikti pastabas šiais konkrečiais klausimais. Atsižvelgiant į jų pateiktas pastabas pirmiau išdėstytais klausimais ir paskesnius prašymus į apibrėžimą neįtraukti kitų konkrečių rūšių avalynės, tokie tvirtinimai išsamiai nagrinėjami ir pateikiami toliau.1.1. Specialios technologijos sportinė avalynė (toliau – STAF)(11) Primenama, kad STAF, kaip apibrėžta laikinojo reglamento 13 konstatuojamojoje dalyje, nebuvo įtraukta į svarstomosios prekės apibrėžimą.(12) Ji nebuvo įtraukta remiantis tuo, kad skiriasi tokios rūšies avalynės pagrindinės fizinės ir techninės savybės, ji yra parduodama skirtingais pardavimo kanalais, skiriasi jos galutinis vartotojas ir vartotojo suvokimas.(13) Bendrijos avalynės pramonė protestavo dėl STAF neįtraukimo į apibrėžimą teigdama, kad STAF avalynės pardavimo kanalai ir vartotojo suvokimas yra tokie patys kaip ir tiriamosios prekės. Be to, buvo pabrėžiama, kad jei STAF vis dėlto būtų neįtraukta į tyrimo prekės aprėptį, minimali 9 EUR STAF vertė dabartiniame TARIC apibrėžime turėtų būti padidinta atsižvelgiant į pastarųjų metų dolerio nuvertėjimą euro atžvilgiu.(14) Atsakant į šiuos pareiškimus pirmiausiai pažymima, kad Bendrijos pramonė neužginčijo, kad STAF pasižymi skirtingomis fizinėmis ir techninėmis savybėmis. Antra, kalbant apie pardavimo kanalus, naudojimą, vartotojų suvokimą ir importo tendencijas, Bendrijos avalynės pramonė nepateikė jokių pagrįstų argumentų, kurie galėtų pakeisti laikinojo reglamento 15–18 konstatuojamosiose dalyse pateiktas išvadas. Be to, tvirtinimas padidinti 9,00 EUR ribą nebuvo pagrįstas jokiais įrodymais.(15) Keli importuotojai prašė sumažinti minimalią STAF vertę nuo 9,00 iki 7,50 EUR iš esmės dėl pasikeitusių aplinkybių, susijusių su gamybos procesais, kurie padeda mažinti sąnaudas.(16) Šie pareiškimai taip pat buvo išsamiai išnagrinėti. Primenama, kad 9 EUR riba TARIC nomenklatūroje buvo nustatyta 1994 m., kai STAF buvo pristatyta nustatant Kinijos kilmės avalynės kvotas, t. y. prieš 12 metų. Be to, importuotojai pakankamais įrodymais pagrindė, kad dėl naujų gamybos technologijų itin sumažėjo vieno STAF vieneto sąnaudos ir medžiagų bei energijos atliekos. Kartu su padidėjusia konkurencija, atsiradusia dėl didesnės STAF produkcijos pasiūlos (o tai yra dar vienas kainų mažinimo veiksnys), tai iš tiesų padarė poveikį kainų lygiui, palyginti su padėtimi prieš 12 metų, o į tai negalima neatsižvelgti. Nedidelis STAF kainos ribos sumažinimas 1,5 EUR laikomas pagrįstu ir būtinu, norint atspindėti minėtus pokyčius.(17) Be to, įvairūs eksportuotojai teigė, kad STAF apibrėžimą reikėtų išplėsti ir į jį įtraukti visą avalynę su batviršiais iš odos ir su padais iš etileno-vinilacetato kopolimero (EVK) ir (arba) tiesiogiai lietais padais.(18) Tačiau atsakant į šiuos pareiškimus reikėtų pabrėžti, kad taikant EVK liejimo metodą neatsirado akivaizdaus skirtumo tarp galutinės prekės ir svarstomosios prekės. Be to, buvo paaiškinta, kad liejimo metodas, taikomas EVK padams, gali taip pat būti naudojamas kitos avalynės, kuri akivaizdžiai nėra STAF, atveju. Taip pat nebuvo pateikta jokių įrodymų, kad skirtumai, pagrįsti skirtingomis fizinėmis ir techninėmis savybėmis, skirtingais pardavimo kanalais, naudojimu ir vartotojų suvokimu bei skirtingomis importo tendencijomis, būtų netinkami. Galiausiai, įvairių importuotojų pateikti EVK apibrėžimai buvo akivaizdžiai prieštaringi. Todėl šis pasiūlymas dėl STAF apibrėžimo buvo atmestas.(19) Taigi STAF neįtraukimas į svarstomosios prekės apibrėžimą laikinajame reglamente yra patvirtinamas. Be to, minimali STAF vertė turėtų būti sumažinta nuo 9,00 iki 7,50 EUR. Kadangi kitų pastabų nepateikta, tvirtinamos laikinojo reglamento 13–19 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos išvados dėl STAF. Todėl ne mažiau nei 7,5 EUR kainuojanti STAF yra galutinai neįtraukiama į procedūrą.1.2. Vaikiška avalynė(20) Vaikiškai avalynei, t. y. avalynei, kurios vidpadžių ilgis yra mažesnis nei 24 cm ir kurios padų ir kulnų bendras aukštis yra 3 cm arba mažesnis, žymimai KN kodais ex 6403 20 00, ex 6403 30 00, 6403 51 11, 6403 51 91, 6403 59 31, 6403 59 91, 6403 91 11, 6403 91 91, 6403 99 31, 6403 99 91 ir ex 6405 10 00, nebuvo taikomos laikinosios antidempingo priemonės, nes pagal laikinąsias išvadas tokių priemonių negalima buvo pateisinti dėl Bendrijos interesų.(21) Laikinojo reglamento 28–31 konstatuojamosiose dalyse dar nebuvo padaryta jokios galutinės išvados, ar įtraukti vaikiškus batus į svarstomosios prekės apibrėžimą. Nors remiantis kai kuriais argumentais buvo manoma, kad vaikiškos avalynės būtų galima neįtraukti į tyrimo prekės aprėptį, šie argumentai neleido padaryti galutinės išvados tame tyrimo etape. Todėl iki tolesnio tyrimo ir svarstymų galutiniame etape buvo nuspręsta vaikiškus batus laikyti svarstomąja preke.(22) Atskleidus laikinąsias išvadas kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad vaikiška avalynė neturėtų būti įtraukta į tyrimo prekės aprėptį. Šie tvirtinimai buvo pagrįsti prielaida, kad būtent dėl stiliaus, dizaino, pardavimo kanalų ir vartotojų aptaravimo, kaip nurodyta laikinojo reglamento 30–31 dalyse, vaikiški batai akivaizdžiai skyrėsi nuo kitų rūšių avalynės, patenkančios į vykdomo tyrimo aprėptį.(23) Tačiau minėtų tvirtinimų nepakako, kad vaikiška avalynė būtų neįtraukta į svarstomosios prekės apibrėžimą, nes jie nebuvo pagrįsti pakankamais įrodymais, pagal kuriuos šiame tyrime būtų galima aiškiai atskirti vaikišką avalynę nuo kitų rūšių avalynės. Buvo nustatyta priešingai, kad vaikiškos avalynės pagrindinės fizinės ir techninės savybės, kurios atitiko svarstomosios prekės savybes, t. y. batviršių iš odos kombinacija su skirtingų rūšių padais, skirtais apsaugoti pėdas, buvo daug svarbesnės nei bet kurie kiti skirtumai (t. y. iš esmės dydis). Be to, paaiškėjo, kad stilius, dizainas, pardavimo kanalai ir vartotojų aptarnavimas iš esmės nesiskyrė nuo kitų tiriamų rūšių avalynės. Vien tik pats faktas, kad vaikiška avalynė sudaro atskirą svarstomosios prekės aprėpties grupę, nepateisina jos neįtraukimo į prekės aprėptį. Iš tiesų buvo nustatyta, kad nėra aiškios skiriamosios ribos tarp vaikiškos avalynės ir svarstomosios prekės, tačiau yra gana didelis nesutapimas svarstomosios prekės apibrėžimo atžvilgiu, visų pirma, kad tai yra priemonė, iš esmės skirta dengti ir saugoti žmonių pėdas vaikščiojant.(24) Reaguodama į laikinajame reglamente atskleistus faktus ir aplinkybes Bendrijos pramonė teigė, kad vaikiška avalynė turėtų būti svarstomosios prekės dalimi. Visų pirma buvo pateikta įrodymų, kad Bendrijoje dar buvo gaminama daug vaikiškos avalynės.(25) Bendrijos pramonės pareiškimas tik patvirtina galutines išvadas. Todėl daroma galutinė išvada, kad vaikiška avalynė turėtų būti įtraukta į svarstomosios prekės apibrėžimą.1.3. Kiti prašymai neįtraukti į svarstomosios prekės apibrėžimą(26) Kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad šiais KN kodais žymima tam tikrų kitų rūšių avalynė buvo per daug skirtinga, visų pirma naudojimo prasme, kad priklausytų tai pačiai prekių kategorijai. Šie tvirtinimai nagrinėjami toliau.i) „Vaikščiojimo“, „kopimo“ ir kiti lauko batai(27) Kaip apibrėžta Kombinuotojoje nomenklatūroje, „vaikščiojimo“, „kopimo“ ir kiti lauko batai („vaikščiojimo batai“) nelaikomi sportinės paskirties avalyne ir todėl neįtraukiami į STAF avalynės apibrėžimą, kaip apibrėžta laikinojo reglamento 13 konstatuojamojoje dalyje. Tačiau kai kurios šalys paprašė šios prekės neįtraukti į procedūros aprėptį, nes i) reikalavimai tokiems vaikščiojimo batams yra tariamai labai panašūs į STAF specifikacijas, ii) vaikščiojimo batai gali būti tariamai aiškiai atskirti nuo kitų rūšių avalynės pagal pardavimo kanalus ir varotojo suvokimą ir iii) didesnių muitų mokėjimas už vaikščiojimo avalynę tariamai darytų žalingą poveikį šiai konkrečiai rinkai.(28) Nebuvo pateikta jokių papildomų įrodymų dėl konkrečių vaikščiojimo batų techninių aspektų ir savybių, kurie galėtų pakeisti laikinojo reglamento 34 konstatuojamosios dalies išvadas, kuriose teigiama, kad net jei įvairių rūšių avalynė, pvz., vaikščiojimo avalynė, gali iš tiesų pasižymėti papildomomis skirtingomis konkrečiomis savybėmis, pagrindinės šios rūšies avalynės savybės yra tokios pačios. Be to, buvo nustatyta, kad Bendrijoje gaminama daug „vaikščiojimo“ batų ir kad neįmanoma nubrėžti aiškios skiriamosios ribos tarp importuojamų „vaikščiojimo batų“ ir Bendrijos produkcijos. Tai buvo patvirtinta ir sprendimu pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2155/97[6] tos pačios rūšies avalynę įtraukti į prekės aprėptį. Nors vaikščiojimo batai gali kartais turėti specifinių savybių, jų pagrindinės fizinės ir techninės savybės yra tokios pačios kaip kitos, į prekės aprėptį patenkančios, avalynės. Be to, kalbant apie jų naudojimą ir vartotojo suvokimą, buvo nustatyta, kad pagal prekės apibrėžimą yra didelis nesutapimas su kitų rūšių avalyne. Atitinkamai manoma, kad „vaikščiojimo batai“ neturėtų būti išbraukti iš tyrimo aprėpties.ii) Avalynė, kurios paskirtis yra mechaninė-gydomoji(29) Vienas importuotojas paprašė į tyrimą neįtraukti tam tikros avalynės, kurios paskirtis yra mechaninė-gydomoji. Nors prekė šiuo metu žymima KN kodais 6403 99 93, 6403 99 96 ir 6403 99 98, buvo teigiama, kad šios rūšies avalynė neturėtų būti įtraukta į procedūros aprėptį, nes jos fizinės ir cheminės savybės tariamai yra kitokios, ji parduodama skirtingais pardavimo kanalais, skiriasi vartotojo suvokimas, kad tai sertifikuota medicininė prekė, kurią leidžiama parduoti kaip medicininę priemonę, kurios paskirtis yra mechaninė-gydomoji.(30) Buvo nustatyta, kad šios rūšies avalynę reikėtų laikyti svarstomąja preke. Nors ši prekė pasižymi skirtinga technologija ir pritaikymu, nes ji gali būti naudojama medicinos tikslais, šios konkrečios savybės aiškiai ir struktūriškai nesiskiria nuo svarstomosios prekės savybių. Tai pabrėžiama ir tuo, kad šios rūšies avalynę vartotojai perka savo patogumui, o ne dėl konkrečių medicininių priežasčių. Tai netgi buvo pripažinta importuotojo pateiktame tvirtinime.(31) Atsižvelgiant į pirmiau išdėstytas priežastis manoma, kad reikėtų atmesti prašymą į procedūros aprėptį neįtraukti avalynės, kurios paskirtis yra mechaninė-gydomoji.iii) EVK paplūdimio basutės(32) EVK paplūdimio basutės (toliau – EPB) – tai batai, kurių batviršį sudaro odinė juostelė, šis batviršis yra iš abiejų pusių pritvirtintas prie storo lengvo pado, pagaminto iš EVK ir kitų medžiagų. Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad tokia prekė neturėtų būti įtraukta į šį tyrimą, nes jos pagrindinės fizinės ir techninės savybės yra labai specifinės ir savitos, dėl tokių savybių lengva nustatyti, kad ši prekė yra paplūdimio basutės, ir todėl jos galutinis vartotojas ir vartotojo supratimas skiriasi nuo kitų rūšių į prekės apibrėžimą įtrauktos avalynės. Be to, buvo tvirtinama, kad EPB taikoma technologija Europoje visiškai nebenaudojama.(33) Šiuo atžvilgiu buvo nustatyta, kad, nors EPB iš tiesų pasižymi specifinėmis savybėmis, jų pagrindinės fizinės ir techninės savybės yra tokios pačios, kaip kitos, į prekės aprėptį patenkančios, avalynės. Be to, kalbant apie jų naudojimą ir vartotojo suvokimą, buvo nustatyta, kad jie labai sutampa su kitų rūšių į prekės apibrėžimą įtraukta avalyne, pvz., šlepetėmis su tarpupirščiais ir klumpėmis. Be to, buvo nustatyta, kad pardavimo kanalai, rinkodara, mada ir pan. nesiskyrė nuo kitų, į prekės apibrėžimą įtrauktų, rūšių avalynės. Bendrijos pramonė taip pat pateikė įrodymų, kad EB gaminama dar daug EPB. Todėl manoma, kad šis tvirtinimas dėl neįtraukimo turėtų būti atmestas.iv) Kiaulės odos batai(34) Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad avalynė su batviršiais iš kiaulės odos neturėtų būti įtraukta į tyrimą dėl tariamų kokybės ir kainų skirtumų ir tariamo EB gamybos su tokio tipo batviršiais trūkumo.(35) Tačiau nebuvo įmanoma aiškiai atskirti importuojamos kiaulės odos avalynės ir Bendrijos produkcijos, nes abi prekės pasižymi tomis pačiomis pagrindinėmis fizinėmis ir techninėmis savybėmis bei naudojimu. Be to, pasirodė, kad iš esmės pardavimo kanalai yra tokie patys, o vartotojai kiaulės odos batus vertina taip pat. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.v) Patentuotos technologijos avalynė(36) Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad tam tikros patentuotos technologijos avalynės, t. y. technologijos, kai naudojamas specialus smūgį sugeriantis kulnas, vidpadis su specialia apsauga ir speciali technologija, kuri padidina šios rūšies avalynės lankstumą, nereikėtų įtraukti į tyrimo aprėptį.(37) Tačiau palyginus šios rūšies avalynę su svarstomąja preke, nebuvo įmanoma jų aiškiai atskirti atsižvelgiant į šios rūšies avalynės ir svarstomosios prekės pagrindines fizines ir technines savybes bei naudojimą. Nors pripažįstama, kad patentuota technologija gali pagerinti avalynės patogumą, tačiau ji pati žymiai nekeičia įprasto naudojimo avalynės savybių. Be to, faktas, kad tam tikra technologija yra patentuota, nėra pateisinama priežastis, kodėl tokios avalynės nereikėtų įtraukti į prekės aprėptį. Taigi net jei pripažįstama, kad ši prekė gali pasižymėti specialiomis savybėmis, ji ir toliau konkuruoja su EB gaminama tiriamąja preke. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.vi) Ne STAF sportinė avalynė(38) Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad visų rūšių sportinė avalynė, taigi ne vien tik STAF ir sportinė avalynė, kaip apibrėžta Kombinuotosios nomenklatūros 64 skirsnio 1 subpozicijų pastaboje, neturėtų būti įtraukta į procedūrą. Šie pareiškimai yra pagrįsti tais pačiais tvirtinimais, kurie buvo pateikti, siekiant į tyrimą neįtraukti STAF, ir tariamu ne STAF avalynės trūkumu EB rinkoje, jei šių rūšių avalynė būtų įtraukta į tyrimą. Pastarasis tvirtinimas nebuvo pagrįstas konkrečiais įrodymais. Todėl nebuvo pateikta jokios įtikinamos informacijos, kuri padėtų pakeisti laikinojo reglamento 27 konstatuojamojoje dalyje padarytą išvadą dėl likusių ne STAF avalynės rūšių. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.1.4. Išvada(39) Taigi B dalies 1.1 punkte išdėstytos pataisytos laikinosios išvados galutinai patvirtinamos. Šio tyrimo tikslais ir remiantis nuoseklia Bendrijos praktika manoma, kad visos svarstomosios prekės rūšys turėtų būti laikomos viena preke.2. Panašus produktas(40) Kadangi nebuvo gauta pastabų dėl panašios prekės, patvirtinamas turinys ir laikinosios išvados.(41) Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, daroma galutinė išvada, kad pagal pagrindinio reglamento 1 straipsnio 4 dalį svarstomoji prekė ir analogiškoje šalyje Brazilijoje gaminama ir parduodama bei Bendrijos pramonės gaminama ir Bendrijos rinkoje parduodama visų atitinkamų rūšių avalynė su batviršiais iš odos yra panaši prekė.C. ATRANKA1. KLR ir Vietnamo eksportuojančių gamintojų atranka(42) Kai kurios šalys teigė, kad atsižvelgiant į tai, jog STAF ir vaikiški batai nebuvo įtraukti į tyrimą, atrinktos bendrovės nebuvo tipiškos.(43) Kaip minėta laikinojo reglamento 61 konstatuojamojoje dalyje, neįtrauktos STAF prekės nepadarė didelio poveikio atrinktų bendrovių tipiškumui. Vaikiškų batų atveju, atsižvelgiant į sprendimą šios rūšies batus įtraukti į tyrimo aprėptį, argumentas yra nesvarbus.(44) Buvo pateikta pastabų dėl atrinktų bendrovių procentinio dydžio, nustatyto įvedant laikinąsias priemones. Į šias pastabas buvo atsižvelgta. Įskaitant vaikiškus batus, buvo nustatyta, kad atrinktų bendrovių eksporto kiekis sudarė atitinkamai daugiau nei 12 % ir daugiau nei 15 % Kinijos ir Vietnamo bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų svarstomosios prekės eksporto kiekio į Bendriją. Taigi atrinktos bendrovės yra akivaizdžiai tipiškos. Taip pat daroma nuoroda į 56 konstatuojamojoje dalyje išdėstytus argumentus.(45) Taip pat buvo teigiama, kad bendrovių atranka neatitiko PPO antidempingo susitarimo (toliau – ADS), nes buvo pasirinkti tam tikri didesni eksportuotojai mažesnių arba EB neparduodančių, tačiau dideliu pardavimo kiekiu vidaus rinkoje pasižyminčių, bendrovių sąskaita.(46) Kaip jau paaiškinta laikinojo reglamento 60 konstatuojamojoje dalyje, taikomais metodais ketinta užtikrinti kuo didesnį atrinktų bendrovių tipiškumą ir į didžiausią tipišką eksporto kiekį, kurį pagrįstai būtų galima išnagrinėti per turimą laikotarpį, įtraukti kai kurių bendrovių tipišką pardavimą vidaus rinkose. Tai leistų tokiu pagrindu apskaičiuoti normaliąją vertę tuo atveju, jei tam tikri atrinkti eksportuojantys gamintojai atitiktų reikalavimus rinkos ekonomikos režimui (RER) gauti. Bendrovės buvo atrenkamos neprieštaraujant PPO taisyklėms ar pagrindinio reglamento 17 straipsniui, pagal kurį atrinktų bendrovių skaičius turi būti statistiškai tinkamas arba pasižymėti didžiausiu tipišku gamybos, pardavimo ar eksporto, kuriuos būtų galima pagrįstai ištirti per turimą laikotarpį, kiekiu. Todėl pagal pirmiau minėtas taisykles pardavimą vidaus rinkose ir (arba) eksportui galima taikyti kaip atrankos kriterijų.(47) Be to, primenama, kad kaip išdėstyta laikinojo reglamento 57 ir 58 konstatuojamosiose dalyse, tiriamųjų šalių valdžios institucijos visiškai pritarė atrinktoms bendrovėms.(48) Kai kurios suinteresuotosios šalys taip pat teigė, kad pritarimą dėl KLR atrinktų bendrovių reikėjo gauti iš Honkongo ir Taivanio valdžios institucijų atsižvelgiant į tai, kad šių šalių akcininkams priklauso daug Kinijos gamintojų. Todėl šalys Honkonge ir Taivanyje buvo tariamai susijusios su procedūra.(49) Šis argumentas turėjo būti atmestas. Bendrijos nuosekli praktika – pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 2 dalį gauti eksportuojančios šalies valdžios institucijų ir (arba) antidempingo procedūroje dalyvaujančių gamintojų asociacijų pritarimą, jei vykdoma atranka. Be to, šiuo atveju tiriamųjų šalių valdžios institucijos palaikė glaudų ryšį su tų šalių gamintojų asociacijomis. Eksportuojančios šalys šioje procedūroje yra KLR ir Vietnamas. Todėl buvo siekiama gauti šių valdžios institucijų pritarimą dėl atrinktų bendrovių, ir toks pritarimas buvo gautas.(50) Vienas neatrinktas Vietnamo eksportuojantis gamintojas pakartojo savo pastabas, kad jis tinkamai atsakė į antidempingo klausimyno klausimus, ir todėl jam turėtų būti taikomas individualus nagrinėjimas. Tačiau faktas, kad neatrinkta šalis pateikia atsakymus į antidempingo klausimyno klausimus dar nereiškia, kad tai šaliai automatiškai bus taikomas individualus nagrinėjimas. Iš tikrųjų, kaip buvo išdėstyta laikinojo reglamento 64 konstatuojamojoje dalyje, atsižvelgdama į neturintį precedento atrinktų bendrovių skaičių, Komisija padarė išvadą, kad negalima atlikti individualaus papildomų eksportuojančių gamintojų nagrinėjimo, nes tai pernelyg apsunkintų tyrimą ir trukdytų jį laiku baigti.(51) Galiausiai šalys teigė, kad atrinktos tipiško pardavimo vidaus rinkose bendrovės yra netinkamos, nes nė vienam eksportuotojų nebuvo suteiktas RER. Tačiau buvo laikoma, kad šis argumentas yra nesusijęs, nes sprendimas dėl RER yra priimamas jau atrinkus bendroves.(52) Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas, o kadangi šiuo klausimu nebuvo pateikta kitų pastabų, daroma išvada, kad atrinktos bendrovės buvo tipiškos.2. Bendrijos gamintojų atranka(53) Įvairios suinteresuotosios šalys teigė, kad pažeistas pagrindinio reglamento 17 straipsnis, tvirtindamos, jog atrinkti Bendrijos gamintojai yra netipiški. Šis tvirtinimas pagrįstas tuo, kad buvo atrinkta tik 10 bendrovių, o jų gamyba sudaro vos 10 % viso skundų pateikėjų gamybos kiekio ir tik nedidelę visos Bendrijos gamybos dalį, t. y. mažiau nei 5 %, tuo tarpu skundo pateikėjų gamyba šiuo atveju sudaro šiek tiek daugiau nei 40 % visos Bendrijos gamybos. Be to, teigiama, kad pastebėtos kai kurios su atrinktais Bendrijos gamintojais susijusios tendencijos yra nepanašios į su visais skundo pateikėjais susijusiomis tendencijomis, ir dėl to atrinktos bendrovės būtų netipiškos.(54) Importuotojų asociacija taip pat teigė, kad atrinktų Bendrijos gamintojų skaičius nėra statistiškai tinkamas ir kad dėl to buvo tikrinama tik nedidelė Bendrijos gamintojų dalis.(55) Šiuo atžvilgiu primenama, kad pagrindinio reglamento 17 straipsnyje nustatyta, kad gali būti tiriamos tik statistiškai tinkamai atrinktos bendrovės arba bendrovės, kurių gamybos, pardavimo arba eksporto tipiškas kiekis, kurį galima pagrįstai ištirti, yra didžiausias.(56) Iš šios nuostatos išdėstymo aišku, kad nėra kiekybinio požymio ar ribos, nurodančios tipiško kiekio lygį. Vienintelis požymis – tai, kad toks kiekis turi būti tokio dydžio, kad per turimą laikotarpį jį būtų galima pagrįstai ištirti.(57) Atsižvelgiant į šio atvejo konkrečias aplinkybes, t. y. į tai, kad Bendrijos pramonė yra itin susiskaidžiusi, atrinktų bendrovių gamyba neišvengiamai sudaro palyginti mažą visos Bendrijos gamybos dalį. Kaip paaiškinta laikinojo reglamento 65 konstatuojamojoje dalyje, Komisija bendroves atrinko pirmiausiai pasiremdama gamybos kiekiu, bet taip pat atsižvelgė į geografinę gamintojų padėtį, kad užtikrintų, jog šiuo atžvilgiu atrinktos bendrovės būtų tipiškos. Tačiau atrinktų bendrovių skaičius turėjo būti toks, kad jas būtų galima ištirti per turimą laikotarpį, t.y. šiuo atveju – dešimt bendrovių. Atsižvelgiant į itin didelį pramonės susiskaidymo lygį ir į tai, kad buvo atrinkti didesni gamintojai, bendrovių skaičiaus didinimas bet kokiu atveju nebūtų padaręs didelio poveikio atrinktų bendrovių užimamai daliai, palyginti su visa Bendrijos gamyba. Šiame kontekste toliau pažymima, kad priešingai, nei tvirtina kai kurios šalys, kaip apibrėžta susijusiuose EB teisės aktuose, nėra jokio teisinio įpareigojimo į atranką įtraukti mažas ir vidutines įmones, kaip suprantama iš pagrindinio reglamento 17 straipsnio 1 dalies išdėstymo.(58) Kaip paaiškinta pirmiau, tai turėtų būti statistiškai tinkamai atrinktos bendrovės arba jos turi būti atrinktos remiantis tipišku kiekiu. Kadangi šiuo atveju buvo pasirinktas antrasis metodas, tvirtinimas, kad atrinktos bendrovės yra statistiškai netinkamos, buvo atmestas. Panašiai faktas, kad tariamai pastebėtos kai kurios tendencijos, susijusios su Bendrijos gamintojais, buvo nepanašios į tendencijas, susijusias su visais skundo pateikėjais, ir kad buvo tikrinama nedidelė Bendrijos gamintojų dalis, nėra teisiškai galiojantys argumentai, kad būtų suabejota atrinktų bendrovių tinkamumu.(59) Dėl pirmiau išdėstytų priežasčių įvairių šalių pateikti tvirtinimai buvo atmesti, ir patvirtinamas teisiškas atrinktų bendrovių tinkamumas, nes atrinktos bendrovės yra tipiškos, jos buvo atrinktos visiškai laikantis pagrindinio reglamento 17 straipsnio.D. DEMPINGAS1. Rinkos ekonomikos režimas (RER)1.1. Bendra pastaba(60) Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad Komisija kiekvienam neatrinktam Kinijos ir Vietnamo eksportuotojui neatskleidė pagrindinių faktų ir aplinkybių, kodėl nesuteikiamas RER. Pagal jų tvirtinimą, kurį jie pakartojo galutinai atskleidus faktus ir aplinkybes, Komisija privalo priimti atskirus sprendimus dėl pateiktų paraiškų RER gauti nepaisant to, ar eksportuotojas yra atrinktas, ar ne. Jie manė, kad dėl taikytų metodų neatrinktos bendrovės neteko teisės į individualų vertinimą, ir dėl to pažeidžiami pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies b ir c punktai.(61) Tačiau manoma, kad galiojanti nuostata dėl bendrovių atrankos (pagrindinio reglamento 17 straipsnis) visiškai apima bendrovių, prašančių suteikti RER, padėtį. Iš tikrųjų, nepaisant to, ar eksportuotojai yra rinkos ekonomikos šalyje ar pereinamojo laikotarpio ekonomikos šalyje, pagal bendrovių atrankos metodą jie nevertinami individualiai, ir išvados dėl atrinktų bendrovių pradedamos taikyti ir jiems. Pagrindinio reglamento 17 straipsnyje nustatomas bendras metodas kaip elgtis tokiu atveju, kai negalima taikyti individualaus nagrinėjimo dėl labai didelio dalyvaujančių bendrovių skaičiaus, t. y. tipiškos atrankos atlikimas. Nėra jokios priežasties, kodėl atrankos metodas negalėtų būti taip pat taikomas tuo atveju, kai esant dideliam susijusių bendrovių skaičiui tarp jų yra daug bendrovių, prašančių suteikti RER ir (arba) IR. Kaip ir bet kokiu kitu atrankos atveju, visų atrinktų bendrovių svertinis vidurkis nustatomas nepriklausomai nuo metodų, taikytų kiekvienai bendrovei apskaičiuojant dempingą, kai atliekamas vertinimas dėl RER ir (arba) IR suteikimo. Taigi RER ir (arba) IR neturėtų kliudyti taikyti įprastus atrankos metodus. Pagrindinė atrankos priežastis – administracinė būtinybė kiekvieną atvejį įvertinti laiku, per privalomą laikotarpį ir kuo išsamiau jį išnagrinėti. Galiausiai primenama, kad prašymų taikyti RER skaičius buvo toks didelis, kad administraciniu požiūriu buvo neįmanoma prašymus nagrinėti individualiai, kaip kartais daroma kitais atvejais. Todėl buvo manoma, kad būtų tikslinga visoms neatrinktoms bendrovėms taikyti vienodą svertinio vidurkio skirtumą, nustatytą pagal visas atrinktas bendroves, nepriklausomai nuo to, ar bendrovėms suteiktas RER ir (arba) IR, ar ne. Taip pat buvo tvirtinama, kad dempingo skaičiavimas buvo nevisiškai patikimas, nes buvo atlikta prašymų taikyti RER atranka. Šis tvirtinimas turi būti atmestas. Pirma, buvo atliekama eksportuojančių gamintojų, o ne prašymų taikyti RER atranka. Antra, atrankos nuostatos yra parengtos taip, kad didelio eksportuojančių gamintojų skaičiaus atveju užtikrintų pakankamai patikimą sprendimą dėl dempingo. Trečia, tais atvejais, kai eksportuojantys gamintojai taip pat pateikė prašymus jiems taikyti RER, nėra priežasties daryti išvadą, kad dėl įprastai taikomo atrankos metodo būtų priimtas nepakankamai patikimas sprendimas. Iš tikrųjų pačiai atrankos koncepcijai prieštarauja įrodinėjimas, kad dėl to, jog eksportuotojai (neatrinkti) turėtų būti klasifikuojami kaip gavę arba negavę RER, tokių bendrovių atranka būtų per se netipiška. Kaip ir bet kuriame kitame antidempingo tyrime individuali eksportuotojų padėtis niekada nebus tokia pati. Gamintojai gali itin skirtis, tačiau atranka vis tiek būtų atliekama. Ketvirta, bendrovės klasifikavimas kaip RER neturinčios bendrovės reiškia tik tai, kad normalioji vertė negali būti nustatyta remiantis pačios bendrovės duomenimis, ir turi būti naudojama kita alternatyva. Tačiau kitų alternatyvų turi būti ieškoma ir kitose svarbiose dempingo nustatymo srityse, žr., pvz., pagrindinio reglamento 2 straipsnio 1 ir 6 dalis. Penkta, atrinktų bendrovių tipiškumas pabrėžiamas ir tuo, kad didžiąją dalį atrinktų bendrovių pasiūlė pačios eksportuojančių šalių vyriausybės. Kitaip tariant jos pačios manė, kad atrinktos bendrovės yra tipiškos visų jų eksportuojančių gamintojų atžvilgiu.(62) Kai kurie KLR ir Vietnamo eksportuojantys gamintojai vis tiek teigė, kad Komisija ankstesniais atvejais yra atlikusi individualius vertinimus dėl RER suteikimo, kai eksportuojančių gamintojų skaičius buvo labai didelis. Tokiais atvejais, pvz., „drabužiams skirtas audinys iš poliesterių siūlų (gijų)“ (2005 m. rugsėjo 12 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1487/2005[7]), buvo atlikti individualūs vertinimai dėl RER suteikimo, nors pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnį, siekiant įvertinti dempingą, buvo taikomas atrankos metodas.(63) Tačiau šiuo atžvilgiu primenama, kad pirmiau minėtu atveju buvo nustatyta, jog individualus prašymų taikyti RER nagrinėjimas buvo įmanomas, tačiau šiame tyrime padėtis buvo kitokia. Be to, pažymima, kad pirmiau minėtu atveju, pagal atrankos taisykles, neatrinktoms, tačiau RER gavusioms bendrovėms buvo suteiktas svertinis vidutinis atrinktų bendrovių, kurioms suteiktas RER, skirtumas, t. y. joms nebuvo suteiktas joks individualus skirtumas, tačiau joms buvo suteiktas RER gavusioms bendrovėms nustatytas svertinis vidutinis skirtumas.(64) Pirmesniais atvejais, kai buvo atliekama atranka ir bendradarbiaujantys eksportuotojai prašė jiems suteikti RER, bendrovių skaičius leido individualiai išnagrinėti kiekvieną prašymą. Atsižvelgiant į precedento neturintį gautų prašymų taikyti RER skaičių kiekvieną prašymą įvertinti individualiai buvo neįmanoma. Kiti į atranką įtraukti ir neįtraukti eksportuotojai pakartojo, kad jiems turėjo būti suteiktas RER. Pagrįsdami tvirtinimus kai kurie iš jų pateikė savo bendrovių įstatus, norėdami įrodyti, kad jų atvejis nesiskyrė nuo Golden Step , vienintelės bendrovės, kuriai buvo suteiktas RER.(65) Šiuo atžvilgiu pažymima, kad šioje procedūroje buvo taikomos pagrindinio reglamento 17 straipsnio atrankos nuostatos. Paskesni neatrinktų eksportuojančių gamintojų pareiškimai nebuvo nagrinėjami, nes, pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 3 dalį, tai pernelyg apsunkintų tyrimą ir trukdytų užbaigti jį laiku. Kalbant apie paskesnius atrinktų bendrovių tvirtinimus, jie nagrinėjami tolesnėse dalyse, sprendžiant konkrečius klausimus, susijusius su kiekviena iš dviejų šalių, kurios yra susijusios su šia procedūra.(66) Kai kurie eksportuojantys gamintojai teigė, kad Komisija prašymų suteikti RER neįvertino per tris mėnesius nuo procedūros pradžios, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto paskutinėje pastraipoje.(67) Nors pašymai suteikti RER buvo įvertinti vėliau kaip po trijų mėnesių nuo procedūros pradžios, eksportuojantiems gamintojams buvo atskirai atskleisti faktai ir aplinkybės, susijusios su jų RER padėtimi, ir jiems buvo suteiktos visos teisės į gynybą. Žinoma, joks sprendimas dėl RER, padarytas prieš įvedant laikinąsias priemones, šalims neigiamo poveikio nedaro.(68) Kai kurie eksportuojantys gamintojai, kurie jau buvo prašę atlikti individualų nagrinėjimą, pakartojo savo prašymą. Tačiau dėl laikinojo reglamento 64 konstatuojamojoje dalyje paaiškintos priežasties KLR ir Vietnamo eksportuojantiems gamintojams joks individualus nagrinėjimas negalėjo būti taikomas.(69) Taigi, kaip paaiškinta laikinojo reglamento 53–63 konstatuojamosiose dalyse, atsižvelgiant į didelį bendradarbiavusių KLR ir Vietnamo eksportuojančių gamintojų skaičių, nustatant muitą, taikytiną bendradarbiaujantiems neatrinktiems eksportuotojams, buvo pasinaudota tipiškomis atrinktomis bendrovėmis, kaip visais antidempingo atvejais.1.2. RER nustatymas KLR eksportuojantiems gamintojams(70) Įvedus laikinąsias priemones, dvylika Kinijos eksportuojančių gamintojų, kurie buvo atrinkti ir kurių patalpose buvo atlikti patikrinimai, pareiškė, kad jiems turėjo būti suteiktas RER ir pakartojo anksčiau pateiktus argumentus.(71) Viena iš šių dvylikos bendrovių, būtent Golden Step (toliau – GS), atskleidus laikinąsias išvadas taip pat pareiškė apie svarbų pasikeitimą, įvykusį po jos prašymo suteikti RER nagrinėjimo, ir pateikė įrodymų. Primenama, kad GS prašymas suteikti RER buvo atmestas, nes ji neatitiko pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto kriterijų. Visų pirma sprendimas nesuteikti RER buvo pagrįstas eksporto įsipareigojimu, dėl kurio GS negalėjo laisvai nustatyti pardavimo kiekio be ženklaus valstybės įsikišimo. Tačiau, atskleidus išvadas dėl RER, per nustatytą laikotarpį pastaboms dėl atskleidimo pateikti GS pateikė įrodymų, kad ji de facto ir de jure nėra susijusi su eksporto pardavimo įsipareigojimu.(72) Tinkamai atsižvelgus į pasikeitusias aplinkybes GS atveju ir į tai, kad atsisakymas suteikti RER buvo pagrįstas tik tuo, kad GS neatitinka 1 kriterijaus, buvo nuspręsta persvarstyti pirminį sprendimą ir suteikti GS RER.(73) Kai kurie su atsisakymu suteikti RER susiję gamintojai teigė, kad kitose antidempingo procedūrose dėl nuorodos į pardavimo apribojimus bendrovės įstatuose nebuvo atsisakyta suteikti RER. Pirmiausiai reikėtų pažymėti, kad RER nagrinėjamas kiekvienu atskiru atveju remiantis pateiktais faktais ir neegzistuoja jokio tariamo prieštaravimo kitiems neseniai atliktiems RER tyrimams, kai turimi panašūs faktai. Priešingai, nurodytu atveju eksportuojantis gamintojas laiku pateikė pakeistą bendrovės įstatų variantą, kuriame nebuvo pardavimo apribojimo, ir įrodė, kad jis de facto buvo nesusijęs su tokiais pardavimo apribojimais.(74) Kitos šalys teigė, kad atsisakymas suteikti RER Kinijos batų eksportuotojams neatitiko PPO taisyklių visų pirma dėl to, kad eksportas iš Kinijos nebepriklauso valstybės monopolijai, kaip reikalaujama pagal 1994 m. GATT 1 priedo VI straipsnio 1 dalies antrą papildomą nuostatą kaip sąlyga susitariančiosioms šalims nukrypti nuo normaliosios vertės nustatymo remiantis normaliosios vertės duomenimis, gaunamais iš eksportuojančių šalių.(75) Kai pirmiau minėta papildoma pastaba buvo pateikta, buvo laikoma, kad kaip ir tam tikrose kitose šalyse, KLR galioja valstybės monopolija eksportui. Nuo tada buvo svarstomos Kinijoje vykstančios ekonomikos reformos, ir prekybos apsaugos procedūrose Kinija imta traktuoti kitaip. Šiuo metu Kinijos stojimo į PPO protokolo 15 skirsnyje pateikiamos konkrečios nuostatos kaip reikėtų vertinti Kinijos eksportą prekybos apsaugos procedūrose. Minėtos nuostatos iš tiesų leidžia PPO nariams naudoti „metodus, kurie nebūtų pagrįsti griežtu palyginimu su Kinijos vidaus rinkos kainomis ar sąnaudomis (…), jei tiriami gamintojai negali aiškiai įrodyti, kad panašią prekę gaminančios pramonės įmonės veikia rinkos ekonomikos sąlygomis tos prekės gamybos, produkcijos ir pardavimo atžvilgiu“.(76) Kitų vienuolikos atrinktų bendrovių atveju pažymima, kad laiku nebuvo pateikta jokių naujų priežasčių, dėl kurių būtų galima pakeisti sprendimą dėl RER nesuteikimo.(77) Šiame kontekste visų pirma pažymima, kad du atrinkti Kinijos eksportuojantys gamintojai pakeistus bendrovės įstatus, kuriuose nebebuvo pardavimo apribojimų, pateikė tik atskleidus galutines išvadas, ir tai buvo padaryta per vėlai, kad pateiktą informaciją būtų galima persvarstyti, nes tuo metu pagal pagrindinio reglamento 16 straipsnio 1 dalį nebuvo likę pakankamai laiko patikrinimui. Tačiau bet kokiu atveju minėtos bendrovės neatitiko RER normų ne tik dėl pardavimo apribojimų (1 kriterijus).(78) Į kitas šių bendrovių pastabas jau buvo atsakyta laikinojo reglamento 69–77 konstatuojamosiose dalyse. Taigi jose pateiktos išvados patvirtinamos, ir sprendimas vienuolikai bendrovių nesuteikti RER lieka galioti.1.3. RER nustatymas Vietnamo eksportuojantiems gamintojams(79) Įvedus laikinąsias priemones, septyni atrinkti Vietnamo eksportuojantys gamintojai pareiškė, kad jiems turėjo būti suteiktas RER, ir pakartojo anksčiau pateiktus argumentus nepateikdami pakankamų naujų įrodymų. Į šias pastabas jau buvo atsakyta laikinojo reglamento 78–90 konstatuojamosiose dalyse. Taigi pirmiau minėtose laikinojo reglamento konstatuojamosiose dalyse pateiktos išvados patvirtinamos, ir sprendimas aštuonioms bendrovėms nesuteikti RER lieka galioti.(80) Du atrinkti Vietnamo eksportuojantys gamintojai teigė, kad jiems turėjo būti suteiktas RER, nes priežastys, kuriomis vadovaujantis GS buvo suteiktas RER, tinka ir jiems. Jų supratimu jiems RER nebuvo suteiktas dėl i) pardavimo apribojimų verslo licencijoje (VL) ir bendrovės įstatuose bei ii) dėl to, kad yra susijusios bendrovės ir 100 % valstybei priklausančios bendrovės sutartis. Bendrovės teigė, kad tokios aplinkybės buvo susijusios ir su Kinijos eksportuojančiu gamintoju GS ir dėl to jų atžvilgiu turėjo būti priimtas toks pat sprendimas, kaip ir sprendimas dėl GS.(81) Reikėtų pažymėti, kad pagal laikinojo reglamento 78–90 konstatuojamosiose dalyse išdėstytus paaiškinimus dviems minėtoms Vietnamo bendrovėms RER nebuvo suteiktas dėl to, kad jos neatitiko pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto 1, 2 ir 3 kriterijų. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad minėtos dvi bendrovės turi investicijų licencijas, pagal kurias nustatomi kiekybiniai pardavimo apribojimai. Šie apribojimai nebuvo panaikinti nei TL, nei vėliau. Be to, kaip paaiškinta laikinojo reglamento 89 konstatuojamojoje dalyje, šios dvi bendrovės nepateikė paraiškos suteikti RER vienam su jomis susijusiam gamintojui Vietname. Todėl buvo neįmanoma nuspręsti, kad visa grupė atitiktų visas RER keliamas sąlygas. Faktu, kad ši susijusi bendrovė turi gaminių perdirbimo sutartį su valstybei priklausančia bendrove, nebuvo remiamasi priimant sprendimą dėl RER, nes Komisija negalėjo priimti sprendimo dėl paraiškos gauti RER, kuri nebuvo pateikta. Todėl daroma išvada, kad tikroji padėtis, susijusi su minėtais dviem Vietnamo eksportuojančiais gamintojais, yra nepanaši į GS. Taigi pateikti argumentai turėjo būti atmesti.2. Individualus režimas (IR)2.1. IR nustatymas KLR eksportuojantiems gamintojams(82) Įvedus laikinąsias priemones kai kurie Kinijos atrinkti eksportuojantys gamintojai teigė, kad jiems turėjo būti suteiktas IR, ir pakartojo anksčiau pateiktus argumentus laiku nepateikdami jokių naujų įrodymų. Šiame kontekste visų pirma pažymima, kad du atrinkti Kinijos eksportuojantys gamintojai pakeistus bendrovės įstatus, kuriuose nebebuvo pardavimo apribojimų, pateikė tik atskleidus galutines išvadas. Tai buvo per vėlu, kad pagal pagrindinio reglamento 16 straipsnio 1 dalį pateiktą informaciją būtų galima tinkamai patikrinti.(83) Taigi dėl laikinojo reglamento 94 konstatuojamojoje dalyje pateiktų priežasčių šie tvirtinimai turėjo būti atmesti.(84) Kiti Kinijos eksportuojantys gamintojai teigė, kad atsisakant Kinijos eksportuojantiems gamintojams suteikti IR buvo pažeistas Kinijos stojimo į PPO protokolo 15 skirsnis ir atitinkamai ADS 6 straipsnio 10 dalis.(85) Šis tvirtinimas turėjo būti atmestas. Visų pirma ADS nėra tiesiogiai taikomas Bendrijoje. Antra, ADS 6 straipsnio 10 dalyje nustatyta tik bendroji taisyklė dėl eksportuotojų, kuriems nustatyti individualūs skirtumai. Tačiau ne rinkos ekonomikos sąlygomis nuo bendrosios taisyklės leidžiančios nukrypti nuostatos taip pat numatomos PPO teisės aktuose, pvz., pagal 1994 m. GATT 1 priedo VI straipsnio 1 dalies antrą papildomą nuostatą. Iš tikrųjų Kinijos eksportuotojų padėtis yra labiau susijusi su Kinijos stojimo į PPO protokolu. Tačiau minėto protokolo 15 skirsnyje negalima įžvelgti jokio įpareigojimo skirti individualius skirtumus eksportuojantiems gamintojams.(86) Be to, šalys teigė, kad pagrindinio reglamento 9 straipsnio 5 dalis, kurioje nustatytos taisyklės dėl individualaus režimo, neatitinka PPO teisės aktų.(87) Šis tvirtinimas turėjo būti atmestas ne tik dėl to, kad PPO taisyklės nėra tiesiogiai taikomos Bendrijoje, bet ir dėl to, kad jos nekliudo taikyti i) RER ir ii) IR dviejų etapų metodų.(88) Keturi Kinijos eksportuotojai pakartojo tvirtinimus dėl individualaus nagrinėjimo, kaip nurodyta laikinojo reglamento 7 konstatuojamojoje dalyje. Buvo teigiama, kad jei buvo tiriamos dvylika Kinijos atrinktų bendrovių, būtų buvę praktiška tirti dar keturias.(89) Tačiau dėl laikinojo reglamento 64 konstatuojamojoje dalyje jau pateiktų priežasčių šie tvirtinimai buvo atmesti.(90) Kitas eksportuojantis gamintojas paprašė taikyti IR jau įvedus laikinąsias priemones. Šis gamintojas pradėjo veiklą pasibaigus pirminiam TL. Dėl tos pačios pirmiau minėtos priežasties individualaus šios bendrovės privalumų vertinimo nebuvo galima atlikti. Be to, buvo nustatyta, kad bendrovės įstatuose buvo nustatytas eksporto įsipareigojimas. Taip pat ši bendrovė naudojosi mokesčių paskatomis priklausomai nuo eksporto, viršijančio tam tikrą bendrovės bendro pardavimo dalį. Šiomis aplinkybėmis bet kokiu atveju šiai bendrovei nebūtų įmanoma suteikti IR.2.2. IR nustatymas Vietnamo eksportuojantiems gamintojams(91) Įvedus laikinąsias priemones šeši atrinkti Vietnamo eksportuojantys gamintojai teigė, kad jiems turėjo būti suteiktas IR.(92) Bendrovės, kurioms IR buvo nesuteiktas remiantis pagrindinio reglamento 9 straipsnio 5 dalies a punktu tik pakartojo savo tvirtinimą, kad jų eksporto kiekis yra nustatomas laisvai. Primenama, kad jų pardavimo eksportui kiekis buvo nustatytas bendrovių investicijų licencijose ir dėl to buvo laikoma, kad bendrovės negali pačios laisvai nustatyti kiekio, nes dėl bet kokio nukrypimo nuo jų investicijų licencijoje nustatyto santykio reikėtų iš anksto keisti licenciją, o keitimą turėtų patvirtinti valdžios institucijos. Nors šie eksportuotojai teigė, kad bendrovė, remdamasi ekonominėmis aplinkybėmis, laisvai nustato santykį, manoma, kad nėra priežasties eksporto santykį nustatyti investicijų licencijoje, tokiu būdu aiškiai uždraudžiant bendrovei parduoti dalį jos produkcijos vidaus rinkoje. Tokiomis aplinkybėmis minėta bendrovė jau negali laisvai nuspręsti, ar bet kuriuo metu ji norėtų vidaus rinkoje parduoti daugiau, nei leidžiama pagal licenciją, nes tai priklauso nuo išankstinio valdžios institucijų sutikimo.(93) Viena iš bendrovių, kuriai IR buvo nesuteiktas remiantis pagrindinio reglamento 9 straipsnio 5 dalies c punktu, teigė, kad Komisijos sprendimas nesuteikti IR buvo nepakankamai pagrįstas. Tačiau ši bendrovė yra 100 % valstybės valdoma bendrovė, ir dėl to didžioji dalis akcijų priklauso valstybei, kuri taip pat skiria vadovybę, o ne privatiems asmenims. Be to, buvo nustatyta, kad ši bendrovė yra susijusi su bendrove, kuri neatitiko reikalavimų RER ar IR gauti. Atsižvelgiant į tai, kad jei šioms dviems susijusioms bendrovėms būtų taikomos skirtingos muitų normos, iškiltų pavojus pažeisti priemones, o atsižvelgiant į nuoseklią praktiką nagrinėti, ar susijusių bendrovių grupė atitinka sąlygas RER arba IR gauti, nebuvo galima nustatyti, kad visa grupė atitiktų visas sąlygas IR gauti.(94) Tokiomis aplinkybėmis patvirtinamos laikinojo reglamento 97 konstatuojamojoje dalyje padarytos išvados.(95) Dvi pastarosios bendrovės nepateikė jokių naujų įrodymų.(96) Todėl dėl tos pačios, kaip laikinojo reglamento 97 konstatuojamojoje dalyje paaiškintos, priežasties buvo manoma, kad sprendimas nesuteikti IR aštuonioms Vietnamo bendrovėms turėtų likti galioti.(97) Neatrinktų eksportuojančių gamintojų tvirtinimai dėl IR suteikimo aptarti pirmiau atitinkamoje dalyje.3. Normalioji vertė3.1. Normaliosios vertės nustatymas eksportuojančiam gamintojui, kuriam suteiktas RER(98) Normaliosios vertės vieninteliam eksportuojančiam gamintojui, kuriam suteiktas RER, nustatymas turėtų būti pagrįstas jo pateiktais duomenimis apie pardavimą vidaus rinkoje ir gamybos sąnaudas. Šie duomenys buvo patikrinti tiriamosios bendrovės patalpose.(99) Kalbant apie normaliosios vertės nustatymą Komisija pirmiausiai nustatė, kad tiriamasis eksportuojantis gamintojas tiriamuoju laikotarpiu nevykdė pardavimo vidaus rinkoje Todėl normaliosios vertės nebuvo galima nustatyti remiantis atitinkamomis eksportuojančio gamintojo vidaus kainomis, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 1 dalies 1 pastraipoje. Atitinkamai turėjo būti taikomas kitas metodas.(100) Todėl buvo tikrinama, ar pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 1 dalies 2 pastraipą būtų galima naudoti kitų KLR pardavėjų ar gamintojų kainas. Tačiau jokiam kitam KLR eksportuojančiam gamintojui nebuvo suteiktas RER. Todėl buvo neįmanoma naudotis tokių eksportuojančių gamintojų vidaus kainomis.(101) Atsižvelgiant į tai, kad nustatant normaliąją vertę buvo negalima naudotis vidaus kainomis, apskaičiuotą normaliąją vertę reikėjo nustatyti remiantis tiriamojo gamintojo sąnaudomis. Todėl, remiantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 3 dalimi, normalioji vertė buvo apskaičiuota prie eksportuotų batų modelio gamybos sąnaudų, prireikus patikslintų, pridėjus pagrįstą pardavimo, bendrųjų ir administracinių (PBA) išlaidų sumą bei pagrįstą pelno skirtumą.(102) Kadangi eksportuojantis gamintojas, kuriam buvo suteiktas RER, nevykdė pardavimo vidaus rinkoje ir jokiam kitam Kinijos eksportuojančiam gamintojui nebuvo suteiktas RER, PBA ir pelnas turėjo būti nustatyti remiantis bet kuriuo kitu pagrįstu metodu pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6 dalies c punktą.(103) Todėl Komisija naudojosi Kinijos eksportuojančių gamintojų, kuriems buvo neseniai suteiktas RER vykdant kitus tyrimus ir kurie vykdė pardavimą vidaus rinkoje įprastinėmis prekybos sąlygomis, PBA ir pelno normomis, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 2 dalyje.(104) Minėtuose tyrimuose nustatytas PBA ir pelno vidurkio normas sudarė tiriamojo eksportuojančio gamintojo patirtos gamybos sąnaudos, susijusios su eksportuojamais modeliais.3.2. Normaliosios vertės nustatymas analogiškoje šalyje(105) Kai kurios šalys tvirtino, kad Brazilijos pasirinkimas analogiška šalimi tik dėl vienos arba pagrindinės priežasties, o būtent, tipiško vidaus pardavimo, buvo netinkamas, palyginti su kitomis siūlytomis analogiškomis šalimis.(106) Pirma, reikėtų pabrėžti, kad tipiškas vidaus pardavimas nebuvo vienintelė priežastis pasirenkant Braziliją. Primenama, kad laikinojo reglamento 109–123 konstatuojamosiose dalyse buvo nagrinėjami kiti veiksniai, kaip antai konkurencija Brazilijos rinkoje, gamybos struktūrų sąnaudų skirtumas, įskaitant galimybes gauti žaliavas, ir Brazilijos gamintojų žinios bei patirtis, ir buvo priimta ta pati išvada. Beje, buvo nustatyta, kad Brazilijos pasirinkimas buvo netgi tinkamesnis, atsižvelgiant į sprendimą į svarstomosios prekės aprėptį neįtraukti STAF, nes priešingai nei kitos pirmiau minėtų šalių siūlomos analogiškos šalys, Brazilijos bendrovės beveik negamina STAF. Kalbant apie kitus veiksnius, kuriais remiasi suinteresuotosios šalys, kaip antai socialinė ir ekonominė bei kultūrinė raida arba darbo sąnaudos, jie nebuvo laikomi tinkamais nustatyti, ar Brazilija yra tinkama analogiška šalis. Be to, ekonominės raidos prasme Brazilija nelabai skiriasi nuo kitų siūlytų analogiškų šalių, pvz., Tailando ar Indonezijos. Todėl buvo laikoma, kad Brazilija buvo pasirinkta pagrįstai.(107) Be to, vien tik tai, kad analogiškos šalies vidaus pardavimas buvo mažesnis, nei minimalus 5 % lygis, nebūtinai reiškia, kad ta šalis būtų netinkama, o vidaus pardavimo procentas kai kurių šalių pasiūlytame Tailande ir Indonezijoje, sudarantis mažiau nei 2 %, bet kokiu atveju rodo, kad tos rinkos yra mažiau tipiškos nei Brazilijos.(108) Be to, vidaus pardavimo lygis, nors tai ir nebuvo vienintele Brazilijos pasirinkimo priežastimi, buvo itin susijęs su šiuo konkrečiu atveju, atsižvelgiant į didelį skaičių įvairių rūšių batų, kurie yra gaminami tiriamosiose šalyse ir kuriuos reikia palyginti su analogiškoje šalyje gaminama avalyne, kuri būtų panašiausia į tiriamosiose šalyse gaminamą avalynę.(109) Kai kurios šalys teigė, kad artimai palyginamos prekės kontrolės numerių (PKN), kuriuos naudojo Komisija priimdama laikinąjį sprendimą, naudojimas neleistų atlikti tikslaus ir teisingo eksporto kainų ir normaliosios vertės palyginimo. Pažymima, kad be abejonės ne visiems eksportuojančių šalių parduodamiems PKN buvo galima rasti atitikmenį Brazilijoje. Šiomis aplinkybėmis tinkamiausiu metodu buvo laikomas labiausiai panašių PKN pasirinkimas, kad būtų atliktas teisingas palyginimas. Be to, patikslinimai (pvz., vaikiški batai, odos kokybė) buvo padaryti atkreipiant dėmesį į didelius eksportuojančių šalių eksportuojamų batų ir labai panašių Brazilijoje parduodamų rūšių batų savybių skirtumus. Šios savybės buvo arba nenumatytos PKN plane jo parengimo pradžioje, arba buvo neišsamiai nurodytos suinteresuotųjų šalių pateiktuose duomenyse.(110) Dar primenama, kad bendras Brazilijos bendradarbiaujančių gamintojų odinės avalynės pardavimas yra didesnis nei bendras norinčių bendradarbiauti gamintojų iš kitų siūlomų Indonezijos, Indijos ir Tailando analogiškų šalių pardavimas. Todėl buvo manoma, kad Brazilijos bendrovių gaminamų prekių asortimentas tikriausiai turėjo būti didesnis, nei kitose tiriamosiose šalyse gaminamų prekių asortimentas. Todėl buvo laikoma, kad Brazilijos batų rūšių palyginamumas su Kinijos ir (arba) Vietnamo batų rūšimis būtų labiau tikėtinas.(111) Iš tikrųjų 6 Tailando bendrovės, 2 Indonezijos bendrovės ir viena Indijos bendrovė atitinkamai pranešė, kad bendras pardavimas (t. y. vidaus rinkoje ir eksportui) sudarė mažiau nei 8 milijonus batų porų (t. y. mažiau nei 5 % tiriamojo eksporto), o 8 bendradarbiavusios Brazilijos bendrovės pranešė, kad iš viso parduoda daugiau nei 40 milijonų batų porų, iš kurių daugiau nei 18 milijonų porų parduoda tos 3 bendrovės, kurių duomenys buvo naudojami. Tokiomis aplinkybėmis akivaizdu, kad tikimybė, jog Brazilijos gaminami modeliai būtų panašūs į tiriamųjų šalių parduodamus modelius, yra didesnė nei Tailando, Indijos ar Indonezijos bendrovių atveju.(112) Viena šalis teigė, kad Brazilijos produkcijos asortimentas nėra toks platus ir įvairus, kaip tiriamųjų šalių produkcijos. Tačiau atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, galima pagrįstai manyti, kad Brazilijos bendrovių, kurios pateikė būtiną informaciją ir kurių pardavimas (vidaus rinkoje ir eksportui), kaip nustatyta, buvo 6–13 kartų didesnis nei apie savo pardavimą pranešusių Indijos, Indonezijos ar Tailando bendrovių, prekės asortimentas yra platus ir įvairus.(113) Suinteresuotosios šalys taip pat nurodė tariamą prieštaravimą tarp laikinojo reglamento 108 konstatuojamosios dalies, kurioje buvo teigiama, kad „Brazilija yra tinkamiausias pasirinkimas, atsižvelgiant į jos vidaus pardavimo reprezentatyvumą, kuris leido išvengti normaliosios vertės skaičiavimo ir galimų įvairių koregavimų“, ir laikinojo reglamento 123 konstatuojamosios dalies, kurioje padaryta išvada, kad odos, kurią naudojo atrinktos bendrovės ir Brazilijos gamintojai, kokybės skirtumas „nėra priežastis Brazilijos nesirinkti tinkama analogiška šalimi, nes fizinių savybių skirtumas gali būti koreguojamas siekiant atsižvelgti į visus odos kokybės skirtumus“.(114) Tačiau prieštaravimo nėra, nes laikinojo reglamento 108 konstatuojamojoje dalyje tik teigiama, kad Brazilijos pasirinkimas yra tinkamesnis, nes reikėtų atlikti mažiau patikslinimų, nei kitų potencialių analogiškų šalių atveju. Be to, akivaizdžiai neįmanoma tyrimo pradiniame etape tiksliai žinoti, kokių patikslinimų vėliau prireiks, kad būtų atliktas tinkamas palyginimas. Tikriausiai tokių patikslinimų taip pat būtų prireikę, jei analogiška šalimi būtų pasirinkta kita šalis. Tačiau atsižvelgiant į nepakankamą kitų siūlomų šalių tipišką vidaus pardavimą ir tikriausiai mažą jų produkcijos asortimentą, galima pagrįstai manyti, kad jų normaliąją vertę būtų reikėję apskaičiuoti ir kad daugiau patikslinimų būtų reikėję atlikti siekiant Tailando, Indonezijos ar Indijos modelius palyginti su tiriamosiose šalyse gaminamais modeliais, nei buvo Brazilijos vidaus pardavimo kainų atveju.(115) Kalbant apie ekonominę raidą ir pajamas vienam gyventojui, nors tai ir laikoma nesusijusiais veiksniais, primenama, kad, kaip nurodyta laikinojo reglamento 115 konstatuojamojoje dalyje, remiantis Pasaulio banko pagrindiniais ekonomikos klasifikavimo kriterijais (t. y. bendromis nacionalinėmis pajamomis vienam gyventojui) Brazilija priskiriama tai pačiai kategorijai kaip KLR, Tailandas ir Indonezija. Be to, darbo sąnaudos, susijusios su atrinktais KLR ir Vietnamo eksportuojančiais gamintojais, nebuvo tokios, palyginti su atrinktų gamintojų sąlygomis Brazilijoje, kad dėl jų reikėtų atlikti patikslinimus. Taip pat pažymima, kad minimalūs sąnaudų skirtumai tarp analogiškos šalies ir tiriamosios eksportuojančios šalies nėra labai svarbūs. Iš tikrųjų, kadangi vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalimi sąnaudos ir kainos apskritai nelaikomos tinkamu pagrindu normaliajai vertei šalyse nustatyti, toks palyginimas prieštarauja tikslui taikyti metodus, nustatytus pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies a punkte.(116) Kai kurios šalys teigė, kad Brazilija nėra tinkama analogiška šalis dėl tariamai šiaurinėje šalies teritorijoje avalynės gamintojams teikiamų subsidijų. Pagal šias šalis tokių subsidijų tikslas – pritraukti avalynės gamybą į šiaurinę Brazilijos dalį, tokiu būdu darant poveikį rinkos konkurencingumui.(117) Pirma, reikėtų pabrėžti, kad šis įtarimas nebuvo pagrįstas jokiais įrodymais.(118) Be to, nustatant normaliąją vertę buvo naudojami bendrovių, kurios yra šalies pietinėje, o ne šiaurinėje dalyje, duomenys, ir dėl to tariamos subsidijos įtakos padaryti negalėjo.(119) Galiausiai jei tokios eksportuotojų apibūdintos valstybės intervencijos priemonės egzistuotų, mechanizmas tik neleistų kitoms bendrovėms įkurti gamyklą toje pačioje vietovėje, bet nekliudytų parduoti jų prekę tam tikrose Brazilijos rinkos dalyse. Batų rinka yra šalies ar netgi pasaulinė, o tikrai ne vietos ar regiono rinka. Todėl faktas, kad bendrovė gali gauti subsidijų gamyklai atokioje vietovėje įkurti, netrukdo konkurencijai rinkoje, kurioje yra net 7 000 gamintojų. Nors valstybės tariamos subsidijos vėliau gali padaryti poveikį sąnaudoms, tačiau tikriausiai tai būtų pardavimo kainų mažinimo poveikis, o tai sumažintų normaliąją vertę ir tokiu būdu dempingo skirtumus.(120) Be to, atsižvelgiant į laikinojo reglamento 109 konstatuojamojoje dalyje numatytas priežastis, ir visų pirma į tai, kad Brazilijoje yra daugiau nei 7 000 gamintojų, konkurencija Brazilijos rinkoje nebuvo laikoma tinkama priežastimi Brazilijos nelaikyti analogiška šalimi.(121) Remiantis tuo, kas išdėstyta pirmiau, ir tuo, kad tvirtinimas vėliau nebuvo pagrįstas, tvirtinimas buvo atmestas.(122) Todėl buvo padaryta išvada, kad Brazilija yra tinkama analogiška šalis normaliajai vertei nustatyti, kaip jau buvo nuspręsta laikinojo reglamento 124 konstatuojamojoje dalyje.3.3. Eksporto kaina(123) Iš suinteresuotųjų šalių negavus pastabų, tvirtinami laikinojo reglamento 128–130 konstatuojamosiose dalyse nustatyti metodai.(124) Kai kurios šalys teigė, kad skaičiuojant šalies mastu taikomo dempingo skirtumą išvados neturėjo būti pagrįstos atrinktų bendrovių eksporto kainomis. Išvadas reikėjo pagrįsti šalies eksporto kiekiu (pvz., Eurostato duomenys).(125) Šis tvirtinimas turėjo būti atmestas. Primenama, kad šioje konkrečioje procedūroje buvo taikomos pagrindinio reglamento 17 straipsnyje išdėstytos atrankos nuostatos. Todėl buvo naudojamos tik atrinktų bendrovių eksporto kainos. Atrinktoms bendrovėms, kurios neatitiko kriterijų RER ir (arba) IR gauti, buvo apskaičiuotas vienas svertinis vidutinis dempingo skirtumas. Be to, kaip paaiškinta laikinojo reglamento 135 konstatuojamojoje dalyje, pagal pagrindinio reglamento 9 straipsnio 6 dalį šis svertinis vidutinis dempingo skirtumas taikomas bendradarbiaujančioms neatrinktoms bendrovėms. Kadangi bendrovės aktyviai bendradarbiavo, tas pats dempingo skirtumas buvo taikomas ir visiems kitiems Kinijos eksportuojantiems gamintojams.3.4. Palyginimas(126) Kai kurios šalys teigė, kad buvo atskleista ne visa eksporto kainų palyginimui svarbi informacija. Visų pirma, minėtų šalių teigimu, normaliųjų verčių, nustatytų remiantis Brazilijos duomenimis, patikslinimai nebuvo išreikšti skaičiais.(127) Tinkamai išnagrinėjus visas suinteresuotųjų šalių pateiktas pastabas ir tinkamai peržiūrėjus bylas buvo nustatyta, kad tikslinga pataisyti odos sąnaudų patikslinimus, kaip nurodyta laikinojo reglamento 132 konstatuojamojoje dalyje. Buvo nustatyta, kad eksportuojančių šalių, visų pirma Kinijos, gamintojai pardavinėjo aukštesnės kokybės odinę avalynę nei Brazilijos gamintojai savo vidaus rinkoje. Batų kokybės skirtumas iš esmės susidarė dėl geresnės kokybės odos. Kokybės skirtumas taip pat atsispindėjo odos pirkimo kainoje: iš Kinijos ir Vietnamo eksportuotos avalynės oda buvo brangesnė nei oda, kuri buvo naudojama Brazilijoje gaminant batus, skirtus parduoti vidaus rinkoje. Šiuo tikslu analogiškos šalies gamintojų odos sąnaudų vertė buvo palyginta su atrinktų Kinijos ir Vietnamo gamintojų odos sąnaudų atitinkamomis vertėmis. Buvo nustatyta, kad didžioji dalis odos, kurią naudojo Kinijos ir Vietnamo gamintojai, buvo importuota iš rinkos ekonomikos šalių. Todėl nustatant patikslinimo dydį buvo naudojamas vidurkis, įskaitant pasaulio rinkos kainas. Šioms dviems eksportuojančioms šalims skaičiavimas buvo atliktas atskirai. Odos sąnaudų vertės skirtumas buvo padaugintas iš bendrų gamybos sąnaudų dalies, susijusios su oda. Vėlesni normaliosios vertės patikslinimai buvo padidinti 21,6 % (KLR) ir 16,4 % (Vietnamas).(128) Kai kurios šalys teigė, kad nustačius, jog eksportuojančių šalių gamybos sąnaudos buvo iškraipytos dėl to, kad visiems eksportuotojams tose šalyse, išskyrus vieną bendrovę, nebuvo suteiktas RER, nereikėjo daryti patikslinimų dėl odos kokybės.(129) Šis tvirtinimas turėjo būti atmestas. Teisybė, kad RER nebuvo suteiktas taip pat ir dėl to, kad buvo nustatyta, jog valstybė darė poveikį sąnaudoms ir (arba) kainoms. Tačiau, kaip pažymėta pirmiau, buvo nustatyta, kad oda buvo importuojama iš rinkos ekonomikos šalių.(130) Kai kurios šalys teigė, kad Komisija neatskleidė tikslių skaičių, kuriais remiantis buvo apskaičiuotas patikslinimas, ir kodėl patikslinimas dėl odos turėjo būti peržiūrėtas po laikinojo sprendimo priėmimo.(131) Tačiau patikslinimo dėl odos persvarstymas jau buvo išaiškintas pirmiau. Be to, Komisija visoms su šia procedūra susijusioms bendrovėms atskleidė būtiną informaciją, kuria pagrindžiami pagrindiniai faktai ir aplinkybės, kiurių pagrindu ketinama rekomenduoti įvesti galutines priemones.(132) Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad normaliosios vertės nereikėjo tikslinti dėl mokslinių tyrimų ir taikomosios veiklos (MTTV), nes Kinijos ir Vietnamo gamintojai MTTV išleido vienodas sumas.(133) Tačiau buvo nustatyta, kad MTTV sąnaudos, kurias patyrė tiriamųjų šalių atrinkti gamintojai, buvo susijusios tik su gamybos MTTV, o Brazilijos MTTV apėmė naujų avalynės modelių dizainą ir pavyzdžius, t. y. kitokios rūšies MTTV, ir todėl manoma, kad šį patikslinimą reikia palikti.(134) Dar viena šalis taip pat teigė, kad patikslinimas turėtų būti daromas atsižvelgiant į tai, kad pelnas, gautas parduodant pirminiams įrangos gamintojams (PĮG), yra mažesnis, nei kito pardavimo atveju.(135) Tačiau šio įtarimo nepatvirtino Brazilijos bendrovių, kuriose tokio skirtumo nebuvo, tyrimo išvados. Be to, atliekant patikslinimą dėl MTTV sąnaudų skirtumo buvo atsižvelgta į visus pardavimo PĮG ir savo prekės ženklo pardavimo skirtumus. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.(136) Toliau pažymima, kad patikslinimas dėl vaikiškų batų buvo būtinas. Nė vienas Brazilijos gamintojų negamino vaikiškų batų. Galima pastebėti, pvz., iš Eurostato importo duomenų, kad iš esmės vaikiški batai yra pigesni, nei batai suaugusiems. Taip gali būti dėl mažesnio vaikiškų batų dydžio ir atitinkamai mažesnio tokių batų gamybai reikalingos žaliavos kiekio. Todėl patikslinimas buvo atliktas remiantis proporcingu Bendrijos pramonės parduotų vaikiškų batų ir batų suaugusiems kainų skirtumu. Patikslinimas sudaro 33,2 % normaliosios vertės.(137) Kai kurios šalys tvirtino, kad šis patikslinimas nebuvo tinkamai paaiškintas. Be to, buvo teigiama, kad vienintelis kainų skirtumą pateisinantis veiksnys yra dydžių ir dėl jų susidarantis naudotos žaliavos skirtumas. Tos šalys teigė, kad tokia prielaida buvo klaidinga. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad atliktas patikslinimas dėl vaikiškų batų buvo visiškai atskleistas šalims, kaip yra nustatyta pirmiau. Be to, šalys, kurios šį patikslinimą laikė klaidingu, nepateikė jokio geresnio alternatyvaus metodo, kurį būtų galima naudoti ir užtikrinti teisingą eksporto kainų ir normaliosios vertės palyginimą.(138) Kadangi nebuvo pateikta daugiau pastabų, patvirtinamos laikinojo reglamento 131–133 konstatuojamųjų dalių išvados.(139) Kai kurios šalys teigė, kad PKN planas neleido atlikti teisingo palyginimo. Visų pirma šalys tvirtino, kad buvo naudotas per platus PKN planas, jis nebuvo pagrįstas konkrečiomis prekės fizinėmis savybėmis. Pagal šias šalis, dėl to buvo tariamai pažeistas ADS 2.4 straipsnis. Toliau buvo tvirtinama, kad šis tariamas trūkumas nebuvo pakankamai kompensuotas bendrais patikslinimais (dėl odos kokybės).(140) Šiuos argumentus reikėjo atmesti. Iš tiesų ADS 2.4 straipsnis, kaip ir pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalis, įpareigoja atlikti teisingą palyginimą. Tačiau šiose nuostatose nepateikiama jokios išsamesnės informacijos dėl PKN rengimo. Primenama, kad pagal EB ilgalaikę praktiką svarstomosios prekės ir panašios prekės palyginimas supaprastinamas naudojant PKN, pagal kurį prekė suskirstoma į rūšis ir (arba) modelius remiantis tam tikromis savybėmis arba techninėmis specifikacijomis. Šiuo atveju buvo atsižvelgta į penkis tokius elementus, t. y. avalynės stilių, vartotojo tipą, avalynės rūšį, išorinio pado medžiagą ir pamušalą. Šie elementai pakankamai atspindi pagrindines svarstomosios prekės savybes. Be to, pažymima, kad nei pagrindiniame reglamente, nei ADS nėra teisinio įpareigojimo naudotis PKN antidempingo tyrimuose. Šiuo atveju, laikantis teisingo palyginimo principo klasifikuojant gamintojų pagamintus ir Bendrijoje, eksportuojančiose šalyse ir analogiškoje šalyje parduodamus svarstomosios prekės modelius buvo nuosekliai naudojamas vienintelis ir tas pats PKN planas, siekiant teisingai palyginti Bendrijos kainas, eksporto kainas ir normaliąsias vertes.(141) Be to, buvo nustatyta, kad iš tiesų odos kokybės klausimas, kuris nebuvo įtrauktas į PKN planą, darė poveikį svarstomosios prekės kainoms ir kainų palyginamumui. Oda paprastai sudaro iki 50 % arba daugiau bendrų odinių batų gamybos sąnaudų. Priklausomai nuo naudotos odos rūšies, kokybės ir kiekio odos sąnaudos gali itin skirtis, tačiau buvo nustatyta, kad sąnaudų skirtumai atitinkamai atsispindi pardavimo kainose. Lyginant normaliąją vertę ir eksporto kainas bei apskaičiuojant kainų sumažinimą ir (arba) pardavimą mažesnėmis kainomis pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies a punktą buvo padarytas atitinkamas patikslinimas dėl fizinių savybių skirtumo.(142) Kitos šalys pastebėjo didelius tam tikrų PKN kainų skirtumus, kurie, jų nuomone, reiškė PKN plano trūkumus.(143) Kainų skirtumai galėjo atsirasti dėl įvairių aplinkybių, kaip antai rinkos svyravimai, konkretus kainų spaudimas perteklinės pasiūlos atveju, noras importuoti dempingo kaina ir pan. Bet kokiu atveju taikant PKN planą svarbu, kad planas būtų nuosekliai taikomas visoms su konkrečiu atveju susijusioms šalims. Kainų skirtumai gali susidaryti dėl įvairių veiksnių, pvz., mados tendencijų ir rinkos psichologijos, tačiau dėl tokių skirtumų nebūtinai suabejojama prekių palyginamumu pagal tą patį PKN. Svarbiau, kad šalims nepavyko pasiūlyti jokio geresnio ir tuo pačiu praktiško metodo, kuris palengvintų palyginimo atlikimą. Kaip jau pažymėta, atliekant atitinkamus patikslinimus, buvo atsižvelgta į kainų skirtumus dėl skirtingos odos kokybės. Todėl šis tvirtinimas turėjo būti atmestas.(144) Kitos šalys teigė, kad kadangi buvo nuspręsta į svarstomosios prekės apibrėžimą neįtraukti STAF, šios rūšies avalynė pagal PKN planą turėjo būti išskirta.(145) Kai šiuo atveju prireikė iš svarstomosios prekės aprėpties išbraukti STAF, visų eksportuojančių gamintojų atžvilgiu buvo taikomi pagrįsti ir nuoseklūs metodai išbraukiant atitinkamą jų STAF pardavimą iš tyrimo aprėpties. Apie ketinimą STAF išbraukti iš svarstomosios prekės aprėpties buvo praneša visoms šalims pakankamai anksti iki laikinųjų išvadų atskleidimo. Nei po tokio pranešimo, nei atskleidus laikinąsias išvadas joks eksportuojantis gamintojas nepateikė patikslintų duomenų, kurie būtų padėję nustatyti STAF pardavimą jo sandorių sąrašuose. Tokiomis aplinkybėmis išbraukiant STAF pardavimo duomenis naudoti PKN metodai laikomi pagrįstais ir tinkamais.3.5. Dempingo skirtumas3.5.1. Bendrieji metodai(146) Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad neskirstant į bendradarbiavusias ir nebendradarbiavusias bendroves privalumų įgauna nebendradarbiavimas. Tačiau, kaip paaiškinta laikinojo reglamento 139 konstatuojamojoje dalyje, bendradarbiavo daug bendrovių, ir todėl, laikantis nuoseklios praktikos, buvo nuspręsta, kad visiems nebendradarbiavusiems gamintojams tikslinga nustatyti tokio dydžio dempingo skirtumą, kaip svertinis vidutinis dempingo skirtumas, nustatytas bendradarbiaujantiems atrinktiems tiriamųjų šalių eksportuojantiems gamintojams. Negavus pastabų, tvirtinami bendrieji metodai, kurie buvo naudoti nustatant dempingo skirtumus, kaip apibrėžta laikinojo reglamento 134–143 konstatuojamosiose dalyse.3.5.2. Dempingo skirtumaia) Kinijos Liaudies Respublika-  GS nustatomas 9,7 % dempingo skirtumas, išreikštas CIF importo kainos prie Bendrijos sienos procentais.-  Galutinis šalies mastu taikomas dempingo skirtumas, išreikštas CIF importo kainos prie Bendrijos sienos procentais, yra 28,9 %.b) Vietnamas-  Galutinis šalies mastu taikomas dempingo skirtumas, išreikštas CIF importo kainos prie Bendrijos sienos procentais, yra 70,1 %.E. ŽALA1. Bendrosios pastabos(147) Kaip ir laikinajame etape ir atsižvelgiant į pirmiau nurodytas galutines išvadas dėl prekės aprėpties, į toliau analizuojamus duomenis neįtraukiami duomenys, susiję su STAF. Gavus tam tikrų eksportuojančių gamintojų prašymą patvirtinama, kad neįtraukiami tiek importo iš tiriamųjų šalių ir kitų trečiųjų šalių, tiek su Bendrijos pramone susiję duomenys.(148) Tačiau atsižvelgiant į pirmiau pateiktą galutinę išvadą, kad vaikiška avalynė turėtų būti įtraukta į svarstomosios prekės aprėptį, galutinis žalos tyrimas buvo atliktas nagrinėjant visą svarstomąją prekę, t. y. įskaitant vaikiškus batus.2. Bendrijos gamyba(149) Importuotojų asociacija pakartojo tvirtinimą, kad jei skundo pateikėjai, kurie tariamai Bendrijoje tik surenka avalynės dalis iš ne Bendrijoje esančių šaltinių, yra laikomi Bendrijos gamintojais, tuomet importuotojai, kurie vykdė dizaino, prekinio ženklo, MTTV, valdymo ir mažmeninės prekybos veiklą Bendrijoje taip pat turėtų būti laikomi Bendrijos gamintojais.(150) Šis tvirtinimas jau buvo nagrinėjamas laikinojo reglamento 148 konstatuojamojoje dalyje, kurioje buvo padaryta išvada, kad tik Bendrijoje gaminančios bendrovės yra laikomos Bendrijos gamintojais. Prekės, kuriomis prekiauja importuotojai yra, be kita ko, pagamintos Kinijoje ir Vietname ir neatitinka reikalavimų dėl EB kilmės, todėl joms taikomi importo muitai, ir tokie subjektai Bendrijoje negali būti laikomi Bendrijos gamintojais.(151) Neturint naujos informacijos patvirtinamos šios išvados, ir daroma galutinė išvada, kad laikinojo reglamento 146 konstatuojamojoje dalyje minėtų gamintojų gamyba pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 1 dalį sudaro visą Bendrijos gamybą.3. Bendrijos pramonės apibrėžimas(152) Įvairūs eksportuojantys gamintojai, importuotojai ir importuotojų asociacija suabejojo Bendrijos pramonės apibrėžimu remdamiesi tuo, kad neatrinktos bendrovės nebendradarbiavo vykdant tyrimą, pvz., pateikdamos atsakymus į atrankos klausimyno klausimus, ir kad todėl teisinis reikalavimas dėl skundo pateikėjo statuso vykdant tyrimą nebuvo įvykdytas. Dėl šių priežasčių jie tvirtino, kad 814 skundo pateikėjai negalėjo teisiškai sudaryti Bendrijos pramonės.(153) Buvo daroma nuoroda į įvairius Tarybos reglamentus, pagal kuriuos skundą pateikę gamintojai, kurie nesugebėjo tinkamai bendradarbiauti, buvo išbraukti iš Bendrijos pramonės apibrėžimo.(154) Šiuo atžvilgiu reikėtų pažymėti, kad pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 1 dalį Bendrijos pramonės sąvoka aiškinama kaip nuoroda į Bendrijos gamintojus, kurių bendra panašių prekių gamyba sudaro didžiąją dalį, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 5 straipsnio 4 dalyje. 5 straipsnio 4 dalyje toliau pateikiamas šios didžiosios dalies apibrėžimas, t. y., kad skundui aiškiai pritariančių Bendrijos gamintojų gamybos apimtis turėtų sudaryti nemažiau kaip 25 % visos Bendrijos gamybos apimties ir daugiau kaip 50 % visų tyrimui pritariančių ar nepritariančių tos dalies Bendrijos gamintojų, gaminančių panašią prekę, visos gamybos apimties.(155) Šiuo konkrečiu atveju skundą pateikusių Bendrijos gamintojų gamybos apimtis sudarė daugiau kaip 40 % Bendrijos gamybos apimties, ir pagal pirmiau nurodytus teisinius reikalavimus laikoma, kad jie sudaro Bendrijos pramonę. Be to, nė vienas gamintojas skundui neprieštaravo.(156) Teisinga, kad pagal įprastą institucijų praktiką tie skundą pateikę Bendrijos gamintojai, kurie patenkinamai nebendradarbiavo vykdant tyrimą, paprastai būna išbraukiami iš Bendrijos pramonės apibrėžimo ir kad priimant priemones turi būti laikomasi pirmiau nurodytų ribų.(157) Tačiau šiuo atveju buvo nustatyta, kad visi 814 Bendrijos gamintojų patenkinamai bendradarbiavo vykdant tyrimą. Iš tiesų ir kaip aiškiai nurodyta pranešime apie procedūros inicijavimą klausimynai buvo išsiųsti tik atrinktiems Bendrijos gamintojams, ir jie visi pateikė atsakymus. Todėl jei neatrinkti skundą pateikę gamintojai nepateikė jokių atsakymų į klausimyno atrinktiems gamintojams klausimus, tai paaiškinama tuo, kad jų nebuvo prašoma atsakyti į klausimyno klausimus.(158) Iš pačio atrankos pobūdžio akivaizdu, kad išsamūs žalos klausimynai siunčiami tik atrinktiems skundą pateikusiems Bendrijos gamintojams ir, pagal pagrindinio reglamento 6 straipsnio 2 dalį, atsakymus turėtų pateikti tik klausimyną gavusios šalys. Įvairių suinteresuotųjų šalių pateikti tvirtinimai buvo atmesti remiantis pirmiau išdėstytomis priežastimis, ir patvirtinamos laikinojo reglamento 152 konstatuojamojoje dalyje pateiktos išvados: laikoma, kad Bendrijos pramonę sudaro 814 skundą pateikę Bendrijos gamintojai, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 1 dalyje ir 5 straipsnio 4 dalyje, toliau jie vadinami „Bendrijos pramone“.4. Bendrijos vartojimas(159) Vienas eksportuotojas suabejojo Bendrijos suvartojimo lygiu remdamasis tuo, kad šis lygis Europoje yra žemesnis nei besivystančiose šalyse. Tačiau šis tvirtinimas nebuvo išsamiau pagrįstas ir todėl buvo atmestas. Negavus kitų tvirtinimų patvirtinami Bendrijos vartojimui apskaičiuoti taikyti metodai.(160) Tikrasis Bendrijos vartojimas, įskaitant vaikišką avalynę, keitėsi taip:2001 | 2002 | 2003 | 2004 | TL |Vartojimas (tūkst. porų) | 718 186 | 646 843 | 669 686 | 699 604 | 714 158 |Indeksas: 2001=100 | 100 | 90 | 93 | 97 | 99 |Šaltinis: Eurostatas, skunde nurodyta informacija. |(161) Šie pokyčiai yra panašūs į laikinajame etape nustatytus vartojimo pokyčius, t. y. kai nebuvo įtraukta vaikiška avalynė.5. Importas iš tiriamųjų šalių5.1 . Svarstomojo importo dempingo kaina poveikio suvestinis vertinimas(162) Toliau pateikiamoje lentelėje parodomas tiriamųjų šalių importo kiekis, rinkos dalys ir vidutinė vieneto kaina atskirai, įskaitant vaikišką avalynę:Importo apimtis ir rinkos dalys2001 | 2002 | 2003 | 2004 | TL |KLR (tūkst. porų) | 15 571 | 14 616 | 25 810 | 30 662 | 63 044 |Indeksas: 2001=100 | 100 | 94 | 166 | 197 | 405 |Rinkos dalys | 2,2 % | 2,3 % | 3,9 % | 4,4 % | 8,8 % |Vietnamas (tūkst. porų) | 51 414 | 59 898 | 83 334 | 103 177 | 102 604 |Indeksas: 2001=100 | 100 | 117 | 162 | 201 | 200 |Rinkos dalys | 7,2 % | 9,3 % | 12,4 % | 14,7 % | 14,4 % |Vidutinės kainos2001 | 2002 | 2003 | 2004 | TL |KLR (EUR už porą) | 11,6 | 11,3 | 8,6 | 7,3 | 7,2 |Indeksas: 2001=100 | 100 | 97 | 74 | 63 | 62 |Vietnamas (EUR už porą) | 11,9 | 11,2 | 9,9 | 9,3 | 9,2 |Indeksas: 2001=100 | 100 | 94 | 83 | 78 | 78 |(163) Tam tikros suinteresuotosios šalys teigė, kad neužtikrinamas suvestinis vertinimas. Šis tvirtinimas yra pagrįstas tuo, kad Kinijoje ir Vietname importo kiekio ir kainų tendencijos skiriasi. Be to, buvo teigiama, kad Vietnamas yra viena iš skurdžiausių pasaulio šalių, kuri naudojasi Bendrąja preferencijų sistema (BPS), ir kad jos nereikėtų svarstyti kartu su Kinija vertinant žalą.(164) Pirmasis tvirtinimas buvo jau anksčiau pateiktas ir į jį buvo atsakyta laikinajame reglamente. Tiksliau, kalbant apie importo tendencijas kiekio ir kainų prasme, laikinojo reglamento 160 konstatuojamojoje dalyje aiškiai nurodyta, kad tendencijos kito vienodai. Taip pat pažymima, kad įtraukus vaikišką avalynę tendencijos nepasikeitė. Bet kokiu atveju ir be šių importo tendencijų laikinajame reglamente išsamiai išdėstytos įvairios priežastys, kodėl suvestinis vertinimas yra tinkamas atsižvelgiant į importuojamos ir panašios Bendrijos prekės konkurencijos sąlygas. Taip yra, pavyzdžiui, dėl to, kad importuotos prekės yra panašios pagal jų pagrindines savybes, vartotojo požiūriu tokią avalynę galima sukeisti, be to, jos platinamos tais pačiais platinimo kanalais.(165) Kalbant apie Vietnamą, pagrindiniame reglamente nėra nuostatos, kad viena iš šalių, kuri tuo pat metu yra nagrinėjama antidempingo tyrime, neturėtų būti vertinama dėl jos bendros ekonominės padėties. Tiksliau toks aiškinimas neatitiktų ir nuostatų dėl kumuliacijos, pagal kurias tiriama, ar iš įvairių šaltinių importuojamos prekės konkuruoja tarpusavyje ir su panašia Bendrijos preke, turinio ir tikslų. Kitaip tariant, svarbu prekiaujamų prekių savybės, o ne importo kilmės šalies padėtis. Eksportuojančios šalies padėtis turi būti nagrinėjama laikantis ADS 15 straipsnio nuostatų ir pagrindinio reglamento, bet ne kumuliacijos kontekste. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.(166) Importuotojų asociacija taip pat teigė, kad kumuliacija neužtikrinama remiantis tuo, kad dviejų tiriamųjų šalių prekės asortimentas yra skirtingas. Šiuo atžvilgiu manoma, kad net jei tam tikri prekės asortimento skirtumai gali susidaryti tarp abiejų šalių, visgi jis labai sutampa, ir todėl manoma, kad apskritai Kinijos ir Vietnamo kilmės svarstomoji prekė konkuruoja tarpusavyje. Taip pat daroma nuoroda į pirmiau pateiktas išvadas, kad šioje procedūroje visos svarstomosios prekės rūšys turėtų būti laikomos viena preke ir kad visų rūšių Bendrijos pramonės gaminama ir parduodama odinė avalynė yra panaši į avalynę, eksportuojamą iš tiriamųjų šalių į Bendriją. Todėl šis argumentas buvo atmestas.(167) Remiantis laikinojo reglamento 156–162 konstatuojamosiose dalyse išdėstytomis laikinosiomis išvadomis ir tuo, kas išdėstyta pirmiau, daroma galutinė išvada, kad laikomasi visų pagrindinio reglamento 3 straipsnio 4 dalyje nustatytų kumuliacijos sąlygų ir todėl analizuojant žalą tiriamųjų šalių kilmės importo dempingo kaina poveikis turėtų būti vertinamas bendrai.5.2. Svarstomojo importo dempingo kaina kiekis, rinkos dalis ir kainų raidaa) Kiekis ir kainos(168) Toliau pateikiamoje lentelėje parodoma, kaip keitėsi tiriamųjų šalių kilmės svarstomosios prekės importo kiekis ir rinkos dalys, įskaitant vaikišką avalynę.2001 | 2002 | 2003 | 2004 | TL |Importas (tūkst. porų) | 66 986 | 74 514 | 109 144 | 133 840 | 165 648 |Indeksas: 2001=100 | 100 | 111 | 163 | 200 | 247 |Rinkos dalis | 9,3 % | 11,5 % | 16,3 % | 19,1 % | 23,2 % |Šaltinis: Eurostatas |(169) Tendencijos ir absoliutūs skaičiai yra panašūs į analizuotuosius laikinajame etape: importo kiekis padidėjo daugiau nei dvigubai, o rinkos dalis smarkiai padidėjo nuo 9,3 % 2001 m. iki 23,2 % per TL. Reikėtų pažymėti, kad yra didelis sutapimas tarp 2004 m. ir TL (2004 m. balandis – 2005 kovas) ir todėl pirmiau pateiktoje lentelėje parodyta, kad per pirmąjį 2005 m. ketvirtį importas sparčiai didėjo. Kaip galima matyti pirmiau pateiktoje lentelėje, taip atsitiko visų pirma dėl Kinijos importo pokyčių.(170) Importo kainos, įskaitant vaikišką avalynę, per aptariamąjį laikotarpį sumažėjo beveik 30 %, panašiai kaip ir buvo nustatyta laikinajame etape.2001 | 2002 | 2003 | 2004 | TL |EUR už porą | 11,8 | 11,2 | 9,6 | 8,8 | 8,5 |Indeksas: 2001=100 | 100 | 95 | 81 | 74 | 72 |Šaltinis: Eurostatas |(171) Tam tikri importuotojai teigė, kad importo kainų sumažėjimas aiškinamas prekės asortimento pasikeitimais. Tačiau vykdant tyrimą tai nebuvo pagrįsta ir patvirtinta. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.b) Suinteresuotųjų šalių pastabos(172) Kai kurios suinteresuotosios šalys, remdamosi tuo, kad Komisija neatliko objektyvaus importo dempingo kaina kiekio ir kainų nagrinėjimo, teigė, kad pažeista pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalis. Savo tvirtinimą jos pagrindė tuo, kad nagrinėjant importo tendencijas nebuvo atsižvelgta į išorės veiksnius, kaip antai importo kvotos panaikinimą, valiutos keitimo kurso pasikeitimus, tariamus prekės asortimento pasikeitimus ir mados raidą.(173) Tiksliau, kalbant apie kvotos panaikinimą, šis tvirtinimas jau buvo nagrinėjamas laikinojo reglamento 165 konstatuojamojoje dalyje. Pripažįstama, kad kvotos panaikinimas tam tikra dalimi pablogino importo tendencijas. Tačiau tai reikia vertinti atsižvelgiant į tai, kad tik viena iš dviejų tiriamųjų šalių buvo tiesiogiai susijusi su šiuo kiekybiniu apribojimu ir kad importo iš Vietnamo tendencijos taip pat didėjo, kad ne visoms šiame tyrime nagrinėjamoms prekės rūšims buvo taikoma kvota ir galiausiai kad nuo 2005 m. sausio 1 d. importas buvo visiškai liberalizuotas, ir todėl TL (2004 m. balandis – 2005 m. kovas) buvo padarytas tik dalinis poveikis.(174) Apskritai pagrindinio reglamento 3 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad analizuojant žalą visų pirma nagrinėjamas klausimas, ar žymiai padidėjo importas dempingo kaina ir ar labai sumažėjo kainos, arba ar importo dempingo kaina poveikis kitu būdu gali itin sumažinti kainas arba kliudyti kainų padidėjimui, kuris kitu atveju būtų įvykęs.(175) Remiantis tuo atrodytų, kad pirmiau minėtų tvirtinimų sedes materiae yra susijęs su priežastiniu ryšiu. Be to, pagrindinio reglamento 3 straipsnio 3 dalyje nėra aiškaus teisinio reikalavimo, kad reikėtų pateikti teigiamus įrodymus, kodėl padidėjo importo dempingo kaina kiekis ir sumažėjo atitinkamos kainos. Todėl tvirtinimas, kad nagrinėjant importą dempingo kaina reikėtų atsižvelgti į išorės veiksnius, buvo atmestas.5.3. Kainų sumažinimas(176) Buvo gauta įvairių pastabų dėl kainų sumažinimo. Šie tvirtinimai buvo išsamiai išanalizuoti ir prireikus bei pagrindus faktiniais įrodymais buvo pritaikyti būtini skaičiavimų pakeitimai.(177) Primenama, kad laikinajame etape buvo atlikti importo kainų patikslinimai, kurie atspindėjo numatytas sąnaudas, kurias importuotojai patiria Bendrijoje, kaip antai dizaino, žaliavos pasirinkimo ir pan., ir kurios kitu atveju importo kainoje neatsispindėtų. Šio patikslinimo prašė įvairūs importuotojai. Laikinajame etape buvo pritaikytas apytikris 15 % patikslinimas.(178) Tačiau Bendrijos pramonę atstovaujanti asociacija nesutiko su tokiu patikslinimu, tiksliau su taikyto patikslinimo dydžiu. Nors jie pripažino, kad importuotojų lygiu iš tiesų patiriamos tam tikros sąnaudos, asociacija nesutiko su tuo, kad visi importuotojai patiria tokia sąnaudas. Be to, jie teigė, kad patikslinimo dydį būtų galima pateisinti STAF importuotojų (patiriančių dideles MTTV išlaidas) atveju, tačiau atsižvelgiant į tai, kad ši avalynė buvo neįtraukta į procedūrą, patikslinimo dydis turėtų būti persvarstytas ir sumažintas.(179) Šis tvirtinimas buvo atidžiai išnagrinėtas, ir buvo padarytos šios išvados. Pirma, šio patikslinimo prašė daugelis importuotojų, ir iš esmės Bendrijos pramonė tam neprieštaravo.(180) Kalbant apie patikslinimo dydį, reikėtų pažymėti, kad nors daug importuotojų iš tiesų prašė tokio patikslinimo, tik vienas importuotojas, kurio patalpose tai pat buvo atliktas patikrinimas, pateikė išsamią informaciją šiuo klausimu. Kiti svarstomosios prekės importuotojai negalėjo pagrįsti tvirtinimo, kad jų MTTV sąnaudos pasiekė laikinajame etape pritaikyto patikslinimo dydį. Reikėtų pažymėti, kad kai kurie importuotojai, kurių patalpose turėjo būti atlikti patikrinimai, didžiąja dalimi prekiavo STAF. Kadangi STAF dabar yra galutinai išbraukta iš prekės aprėpties, jų duomenys nustatant patikslinimo dydį galiausiai tapo nebesvarbūs.(181) Galutiniame etape ir negavus pagrįstų didžiosios daugumos importuotojų tvirtinimų (nepaisant to, ar jų patalpose turi būti atlikti patikrinimai), patikslinimo dydžio sumažinimas buvo persvarstytas ir įvertintas remiantis vieninteliais pagrįstais duomenimis, kurie buvo pateikti vykdant tyrimą.(182) Remiantis tuo, kas išdėstyta pirmiau, pateikiami pagal šalį nustatyti ir Bendrijos pramonės kainų procentais išreikšti persvarstyti kainų sumažinimo skirtumai:Šalis | Kainų sumažinimas |KLR | Svertinis vidurkis 13,5 % |Vietnamas | Svertinis vidurkis 15,9 % |6. Bendrijos avalynės sektoriaus ypatumai(183) Laikinajame reglamente buvo pateikta tam tikra informacija apie Bendrijos avalynės sektoriaus ypatumus. Įvairios suinteresuotosios šalys teigė, kad į tokius duomenis nereikėtų atsižvelgti, nes jie yra nepatikimi arba nėra išimtinai susiję su Bendrijos pramonės padėtimi ir todėl neturi teisinio pagrindo.(184) Šiuo atžvilgiu reikėtų paaiškinti, kad, siekiant padėti susidaryti geresnį supratimą apie Bendrijos avalynės sektorių, laikinojo reglamento 169–173 konstatuojamosiose dalyse buvo pateikta aiškinamoji informacija. Tačiau reikėtų pažymėti, kad išvados dėl žalos yra padarytos pirmiau apibrėžtos Bendrijos pramonės atžvilgiu ir kad tiriant žalą ši informacija daugiau nebus nagrinėjama.7. Bendrijos pramonės padėtis7.1 . Pirminės pastabos(185) Kaip minėta pirmiau, galutiniame etape analizuojant žalą įtraukiami su vaikiška avalyne susiję duomenys.(186) Kaip nurodyta laikinojo reglamento 175 konstatuojamojoje dalyje ir atsižvelgiant į įprastinę praktiką žalos rodikliai buvo nustatyti makroekonominiu (remiantis visos Bendrijos pramonės duomenimis) arba mikroekonominiu (remiantis atrinktų bendrovių duomenimis) lygiu. Siekiant darnumo žalos veiksniai nustatomi tik vienu iš minėtų, o ne abiem lygiais.7.2. Makroekonominiai rodikliaiGamyba, gamybos pajėgumai ir pajėgumų panaudojimas2001 | 2002 | 2003 | 2004 | TL |Gamyba (tūkst. porų) | 266 931 | 218 498 | 206 246 | 189 341 | 175 764 |Indeksas: 2001=100 | 100 | 82 | 77 | 71 | 66 |Šaltinis: tyrimo metu surinkta informacija |(187) Visos Bendrijos pramonės gamybos apimtis sumažėjo nuo 267 milijonų porų 2001 m. iki 176 milijonų porų tiriamuoju laikotarpiu. Tai rodo, kad gamybos apimtis sumažėjo daugiau nei 30 %.(188) Nors teoriškai gamyklos tikslas yra pasiekti tam tikrą gamybos lygį, tačiau šis lygis itin priklausys nuo tokios gamyklos pasamdytų darbuotojų skaičiaus. Iš tikrųjų, kaip paaiškinta pirmiau, avalynės gamybos procesas reikalauja daug darbo jėgos. Tokiomis aplinkybėmis pastoviam bendrovių skaičiui geriausias būdas įvertinti pajėgumus yra nagrinėti šių bendrovių užimtumo lygį. Todėl daroma nuoroda į tolesnę lentelę, kurioje parodyta, kaip vystėsi užimtumas.(189) Per visą laikotarpį užimtumas (ir todėl pajėgumai), kaip ir gamyba, mažėjo, o pajėgumų panaudojimas beveik nekito.Pardavimo apimtis ir rinkos dalis2001 | 2002 | 2003 | 2004 | TL |Pardavimas (tūkst. porų) | 190 134 | 150 389 | 145 087 | 133 127 | 126 555 |Indeksas: 2001=100 | 100 | 79 | 76 | 70 | 67 |Rinkos dalys | 26,5 % | 23,2 % | 21,7 % | 19,0 % | 17,7 % |Šaltinis: tyrimo metu surinkta informacija |(190) Gamyba vyksta pagal užsakymą, todėl Bendrijos pramonės pardavimo kiekis, kaip ir gamyba, mažėjo. 2001 m. – TL Bendrijos rinkoje parduotų porų skaičius sumažėjo daugiau nei 60 milijonų, t. y. 33 %.(191) Rinkos dalių atžvilgiu tai reiškia beveiki 9 procentinių punktų nuostolius. Bendrijos pramonės rinkos dalys per TL sumažėjo nuo 26,5 % 2001 m. iki 17,7 % per TL.Užimtumas2001 | 2002 | 2003 | 2004 | TL |Bendras darbuotojų skaičius | 84 736 | 69 361 | 66 425 | 61 640 | 57 047 |Indeksas: 2001=100 | 100 | 82 | 78 | 73 | 67 |Šaltinis: tyrimo metu surinkta informacija |(192) Per visą aptariamąjį laikotarpį ypač sumažėjo užimtumas. Bendrijos pramonės įmonėse buvo prarasta daugiau nei 27 000 darbo vietų, t. y. per TL užimtumas sumažėjo 33 %, palyginti su 2001 m.Produktyvumas2001 | 2002 | 2003 | 2004 | TL |Produktyvumas | 3 150 | 3 150 | 3 105 | 3 072 | 3 081 |Indeksas 2001=100 | 100 | 100 | 99 | 98 | 98 |Šaltinis: tyrimo metu surinkta informacija |(193) Kaip nurodyta pirmiau pateiktose lentelėse, produktyvumas buvo apskaičiuotas gamybos kiekį padalinus iš Bendrijos pramonės darbuotojų skaičiaus. Šiuo atžvilgiu Bendrijos pramonės produktyvumas aptariamuoju laikotarpiu liko pakankamai stabilus.Augimas, dempingo skirtumo dydis(194) Nesant jokios naujos pagrįstos informacijos ar argumentų šiuo atžvilgiu, patvirtinamos laikinojo reglamento 183−184 konstatuojamosios dalys.Atsigavimas nuo buvusio dempingo poveikio arba subsidijavimo(195) Primenama, kad 1998 m. vasarį tam tikros KLR, Indonezijos ir Tailando kilmės avalynės su batviršiais iš odos arba plastikų importui buvo nustatytos antidempingo priemonės. Šių priemonių taikymo sritis iš dalies sutapo su prekėmis, susijusiomis su šiuo tyrimu. Paskelbus pranešimą apie artėjančią šių priemonių galiojimo pabaigą nebuvo gautas nė vienas persvarstymo prašymas, todėl 2003 m. kovą priemonės nustojo galioti. Laikinajame reglamente buvo manoma, kad nesant persvarstymo prašymo Bendrijos pramonė tuo metu atsigavo nuo buvusio dempingo poveikio.(196) Tačiau Bendrijos pramonė tai paneigė, remdamasi tuo, kad persvarstymo prašymas buvo nepateiktas ne dėl to, kad buvo atsigauta nuo neigiamo dempingo poveikio, o dėl to, kad taikomos priemonės buvo nepakankamai veiksmingos. Ji teigė, kad priešingai nei nustatyta laikinajame reglamente, Bendrijos pramonės ekonominė situacija negalėjo patenkinamai pagerėti, nes tuo metu taikytos priemonės nebuvo pakankamai veiksmingos, kad būtų ištaisyta padaryta žala. Be to, importas iš šioje procedūroje tiriamų šalių 2001–2003 m. buvo itin didelis.(197) Tačiau Bendrijos pramonė nepateikė pakankamai įrodymų, kad 2001–2003 m. ji patyrė materialinę žalą ir kad tariamas anksčiau taikytų priemonių neveiksmingumas galėjo būti persvarstytas atliekant tarpinę peržiūrą, kurios nebuvo paprašyta atlikti.(198) Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas, ir patvirtinama laikinoji išvada, kad pramonė atsigavo nuo buvusio dempingo poveikio šiame galutiniame etape, t. y. iki 2003 m. Bendrijos pramonė dar nepatyrė materialinės žalos. Tačiau reikėtų pažymėti, kad Bendrijos pramonė materialinę žalą patyrė nuo 2004 m.7.3. Mikroekonominiai rodikliaiAtsargos2001 | 2002 | 2003 | 2004 | TL |Tūkst. porų | 2 188 | 2 488 | 2 603 | 2 784 | 2 503 |Indeksas: 2001=100 | 100 | 114 | 119 | 127 | 114 |Šaltinis: patikrinti atsakymai į klausimyno klausimus |(199) Kaip pirmiau minėta, laikoma, kad atsargos buvo beveik nesusijusios su Bendrijos avalynės pramonės būkle nustatant žalą, nes gamyba vyksta pagal užsakymą. Teoriškai atsargos nelaikomos, jos susidaro įvykdžius užsakymus, bet prekių dar nepristačius arba nepateikus sąskaitos. Tokiu būdu atsargų lygis pirmiausiai 2001–2004 m. padidėjo, t. y. 27 %, o po to TL pabaigoje sumažėjo. Šį sumažėjimą per TL reikėtų vertinti taip pat atsižvelgiant į sektoriaus sezoniškumą. Iš tikrųjų tikimasi, kad atsargų lygis gruodį būna didesnis nei metų pirmojo ketvirčio pabaigoje, t. y. šiuo atveju – TL pabaigoje.Pardavimo kainos2001 | 2002 | 2003 | 2004 | TL |EUR už porą | 19,7 | 19,3 | 18,5 | 18,6 | 18,2 |Indeksas: 2001=100 | 100 | 98 | 94 | 95 | 92,5 |Šaltinis: patikrinti atsakymai į klausimyno klausimus |(200) Vidutinės vieneto pardavimo kainos aptariamuoju laikotarpiu pastoviai mažėjo. Iš viso jos nukrito 7,5 %. Gali atrodyti, kad Bendrijos pramonės kainų mažėjimas yra ribotas, ypač lyginant su aptariamuoju laikotarpiu 30 % sumažėjusiomis importo dempingo kainomis. Tačiau šiomis aplinkybėmis reikėtų atsižvelgti į tai, kad avalynė yra gaminama pagal užsakymą, ir todėl nauji užsakymai paprastai yra priimami tik tada, jei dėl atitinkamo kainų lygio bent jau nepatiriami nuostoliai. Šiuo atžvilgiu daroma nuoroda į toliau pateiktą lentelę, kurioje nurodoma, kad per TL Bendrijos pramonė negalėjo daugiau mažinti kainų, nepatirdama nuostolių.Grynųjų pinigų srautas, pelningumas ir investicijų grąža2001 | 2002 | 2003 | 2004 | TL |Grynųjų pinigų srautas (tūkst. EUR) | 13 943 | 10 756 | 8 575 | 10 038 | 4 722 |Indeksas: 2001=100 | 100 | 77 | 61 | 72 | 34 |Grynosios apyvartos pelnas (%) | 1,6 % | 1,8 % | 0,2 % | 1,8 % | 0,5 % |Investicijų grąža | 6,1 % | 7,3 % | 1,0 % | 8,2 % | 2,3 % |Šaltinis: patikrinti atsakymai į klausimyno klausimus |(201) Pirmiau pateikti investicijų grąžos rodikliai patvirtina laikinojo reglamento 190 konstatuojamojoje dalyje apibrėžtą padėtį ir rodo, kad aptariamuoju laikotarpiu bendrovių finansinė padėtis akivaizdžiai blogėjo. Primenama, kad bendra padėtis itin blogėjo per TL ir pasižymėjo dideliu neigiamu poveikiu per paskutinįjį 2005 m. ketvirtį, t. y. paskutinįjį TL ketvirtį. Iš tiesų ir taip žemas pelno lygis aptariamojo laikotarpio pradžioje ir toliau smarkiai mažėjo.(202) Nesant jokios naujos pagrįstos informacijos ar argumentų šiuo atžvilgiu, patvirtinamos laikinojo reglamento 191−193 konstatuojamosios dalys.(203) Visą aptariamąjį laikotarpį bendras pelno lygis buvo žemas, ir tai rodo, kad tos MVĮ yra finansiškai pažeidžiamos. Kaip išsamiai išdėstyta toliau, per aptariamąjį laikotarpį ir ypač per tiriamąjį laikotarpį pasiektas pelno lygis yra kur kas mažesnis už normalų pelno lygį, kurį pramonė galėtų pasiekti įprastinėmis aplinkybėmis.Gebėjimas pritraukti kapitalą(204) Tyrimo metu paaiškėjo, kad kelių Bendrijos gamintojų sunki finansinė padėtis neigiamai paveikė privalomąjį kapitalą. Tą pabrėžia jų individualaus pelno raida ir ypač grynųjų pinigų srauto sumažėjimas. Kaip nurodyta pirmiau, pakankamai mažos ir vidutinės įmonės ne visada gali pateikti pakankamų banko garantijų ir gali susidurti su sunkumais, patirdamos dideles finansines išlaidas, kurios gali susidaryti dėl pavojingos finansinės padėties.Investicijos2001 | 2002 | 2003 | 2004 | TL |Tūkst. EUR | 8 836 | 11 184 | 6 522 | 4 403 | 4 028 |Indeksas: 2001=100 | 100 | 127 | 74 | 50 | 46 |Šaltinis: patikrinti atsakymai į klausimyno klausimus |(205) Laikinojo reglamento 194 konstatuojamojoje dalyje nustatytas investicijų tendencijas patvirtina pirmiau lentelėje pavaizduotos tendencijos. Investicijos, kurioms bendrovės pritaria, 2001 m. – TL sumažėjo daugiau nei 50 %. Investicijų mažėjimą reikėtų vertinti atsižvelgiant į atrinktų Bendrijos gamintojų finansinės padėties blogėjimą.Darbo užmokestis2001 | 2002 | 2003 | 2004 | TL |Vidutinis atlyginimas ir darbo užmokestis asmeniui (EUR) | 14 602 | 15 933 | 18 021 | 17 610 | 17 822 |Indeksas: 2001=100 | 100 | 109 | 123 | 121 | 122 |Šaltinis: patikrinti atsakymai į klausimyno klausimus |(206) Laikinojo reglamento 196 konstatuojamojoje dalyje pateiktas tendencijas patvirtina pirmiau pateiktos lentelės duomenys. Neturint naujos informacijos šios tendencijos patvirtinamos.7.4. Suinteresuotųjų šalių tvirtinimai(207) Keli eksportuojantys gamintojai tvirtino, kad Bendrijos pramonės pelno skirtumas buvo itin svarbus Bendrijos pramonės patirtos žalos rodiklis. Visų pirma buvo tvirtinama, kad kadangi pelno skirtumas, kuris buvo naudojamas laikinajame etape nustatant žalos pašalinimo lygį (t. y. 2 %. Žr. laikinojo reglamento 284 konstatuojamąją dalį.), atitiko kai kurių atskirų atrinktų bendrovių pelno skirtumą, tai rodo, kad pagal šį rodiklį jos žalos nepatyrė.(208) Tai jau nebėra svarbu, kadangi po tolesnės analizės, kaip nurodyta 292 konstatuojamojoje dalyje, pelno skirtumas buvo pataisytas iki 6 %, tokiu būdu geriau atspindint Bendrijos avalynės gamintojų pelno skirtumą, kurį jie galėtų pasiekti nesant žalingo dempingo. Tokiu būdu Bendrijos pramonės pelningumas akivaizdžiai sumažėjo per aptariamąjį laikotarpį ir bet kokiu atveju per TL pelningumas nukrito iki 0,5 %. Be to, žalos analizė atliekama Bendrijos pramonės lygiu arba atrinktų bendrovių lygiu, taigi ne atskirai į Bendrijos pramonės apibrėžimą patenkančių bendrovių lygiu.(209) Įvairios suinteresuotosios šalys teigė, kad analizuojant žalą naudoti rodikliai buvo nepatikimi arba netinkami. Jos tvirtino, kad ekonominiai rodikliai buvo nepatikrinti ir nepatikimi, nes (tariamai nevykstant bendradarbiavimui) jie neatspindėtų tikrosios Bendrijos pramonės. Kalbant apie mikroekonominius rodiklius ir atsižvelgiant į ribotą atrinktų bendrovių skaičių, buvo teigiama, kad tokie rodikliai yra netipiški. Galiausiai buvo daroma nuoroda į pastebėtas skirtingas žalos rodiklių, nustatytų makroekonominiu ir mikroekonominiu lygiu, tendencijas.(210) Pirma, kalbant apie tai, kad makroekonominiai rodikliai nebuvo patikrinti, primenama, kad pagal pagrindinį reglamentą patikrinimų vykdymas patikimas Komisijai ir todėl nėra teisinio įpareigojimo visada atlikti patikrinimus bendrovių patalpose. Iš tikrųjų pagrindinio reglamento 16 straipsnyje tik nustatyta, kad Komisija, jei reikia, rengia patikrinimus. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas. Be to, prireikus šie veiksniai kryžminiu būdu buvo sutikrinti su bendra informacija, kurią pateikė susijusios nacionalinės Bendrijos avalynės asociacijos.(211) Antra, atsižvelgiant į pirmiau padarytą išvadą dėl Bendrijos pramonės apibrėžimo ir atrinktų bendrovių tipiškumą, su šiais elementais susiję tvirtinimai buvo taip pat atmesti. Be to, kaip jau išdėstyta pirmiau, siekiant darnumo pasirenkamas tik vienas žalos rodiklių rinkinys priimant galutines išvadas, t. y. makroekonominiai rodikliai arba mikroekonominiai rodikliai. Galiausiai pažymima, kad net jei laikinajame etape nustatytos tendencijos tiek mikroekonominiu, tiek makroekonominiu lygiu ne visada tiksliai atspindi tokius pačius pokyčius, jos nerodo, kad būtų itin skirtingų tendencijų.(212) Galiausiai suinteresuotosios šalys taip pat teigė, kad ne visi žalos rodikliai rodo, kad padaryta žala, o tiksliau, kad individualiu lygmeniu negalima nustatyti jokios atrinktų bendrovių patirtos žalos. Pirmieji tvirtinimai turi būti atmesti remiantis tuo, kad pagal pagrindinį reglamentą nė vienas žalos rodiklis gali nebūti lemiamu. Kalbant apie tai, kad tam tikrų gamintojų individuali padėtis nerodo, kad būtų padaryta žala, pabrėžiama, jog tai nėra svarbu, nes pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalį žala analizuojama Bendrijos pramonės lygiu arba atrinktų bendrovių lygiu, o ne atskirų į Bendrijos pramonės apibrėžimą įtrauktų bendrovių lygiu.8. Išvada dėl žalos(213) Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, patvirtinama laikinoji išvada, kad Bendrijos pramonei buvo padaryta materialinė žala, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 5 dalyje.(214) Tiksliau patvirtinama, kad makroekonominių rodiklių, t. y. bendrai visos Bendrijos pramonės, lygiu žala dažniausiai buvo daroma pardavimo kiekio ir rinkos dalių mažėjimo atžvilgiu. Kadangi avalynė yra gaminama pagal užsakymą, tai padarė neigiamą poveikį ir gamybos lygiui bei užimtumui Bendrijoje.(215) Be to, patvirtinama, kad mikroekonominių rodiklių lygiu padėtis yra labai pažeidžiama. Pavyzdžiui, atrinktos bendrovės 2003 m. pasiekė žemiausią įmanomą pelno lygį, kurį vis dėlto galima būtų iš dalies paaiškinti jų palyginti didelėmis ankstesnėmis investicijomis (pelno nuvertėjimo poveikis). Tačiau jų pelno lygis vėliau mažėjo net ir nepaisant ženklaus investicijų padidėjimo bei per TL iš tiesų pasiekė patį žemiausią lygį per visą aptariamąjį laikotarpį, išskyrus 2003 m., t. y. lygis buvo visiškai nepriimtinas ir nesant kitų aiškinamųjų rodiklių, kaip didelės ankstesnės investicijos, akivaizdu, kad Bendrijos pramonė patyrė materialinę žalą. Be to, grynųjų pinigų srautai taip pat pavojingai mažėjo ir per TL pasiekė žemiausią lygį, t. y. tokį lygį, pagal kurį gali būti laikoma, kad Bendrijos pramonė patyrė materialinę žalą. Per TL atrinktos bendrovės nebegalėjo nepatirdamos nuostolių dar mažinti kainų lygio. Jei pakankamai mažos ir vidutinės įmonės ilgesnį laikotarpį yra priverstos dirbti nuostolingai, jos yra privertos užsidaryti. Apskritai jei iki 2004 m. Bendrijos pramonės padėtis galėjo būti vertinama tik kaip žalinga, tai po 2004 m. Bendrijos pramonė akivaizdžiai patyrė materialinę žalą.F. PRIEŽASTINIS RYŠYS1. Importo dempingo kaina poveikis(216) Bendrijos pramonės ir tiriamųjų šalių rinkos dalis, įskaitant vaikišką avalynę, keitėsi taip:2001 | 2002 | 2003 | 2004 | TL |Tiriamosios šalys | 9,3 % | 11,5 % | 16,3 % | 19,1 % | 23,2 % |Bendrijos pramonė | 26,5 % | 23,2 % | 21,7 % | 19,0 % | 17,7 % |(217) Tam tikros suinteresuotosios šalys suabejojo Komisijos išvada, kad importo dempingo kaina rinkos dalies padidėjimas ir Bendrijos pramonės rinkos dalies sumažėjimas iš esmės sutapo laiko atžvilgiu. Jos pažymėjo, kad kai itin padidėjo Kinijos ir Vietnamo importo rinkos dalys, Bendrijos pramonės rinkos dalis ne taip daug sumažėjo, ir atvirkščiai. Taip pat teigiama, kad, visų pirma stebint kitų trečiųjų šalių rinkos dalių vystymosi pokyčius, tiriamosios šalys neperėmė skundo pateikėjų rinkos dalies.(218) Importuotojų asociacija teigė, kad, atsižvelgiant į tai, jog importuojama avalynė nekonkuruoja su Bendrijoje pagaminta avalyne, importas dempingo kaina iš tiriamųjų šalių nepadarė jokios žalos Bendrijos pramonei.(219) Atsižvelgiant į laiko sutapimą, manoma, kad analizuojant priežastinį ryšį nebūtinas idealus importo dempingo kaina pokyčių ir Bendrijos pramonės padėties santykis. Iš tikrųjų pagal nustatytą ir teisiškai pripažintą praktiką paprastas importo dideliais kiekiais dempingo kaina didėjimo ir Bendrijos pramonės kainų mažinimo bei blogėjančios Bendrijos pramonės padėties sutapimas, kaip yra šiuo atveju, yra akivaizdus priežastinio ryšio rodiklis. Šiuo atveju ir kaip aiškiai nustatyta laikinojo reglamento 203–209 konstatuojamosiose dalyse toks laiko sutapimas neabejotinai įvyko. Be to, su rinkos dalių pasikeitimu 2003–2004 m. susijęs sutapimas yra beveik toks pat. Be to, faktas, kad importo dempingo kaina rinkos dalies padidėjimas aptariamuoju laikotarpiu kartais buvo didesnis nei Bendrijos pramonės rinkos dalies mažėjimas paprasčiausiai rodo, kad importas dempingo kaina didėjo ne tik Bendrijos pramonės, bet ir kitų Bendrijos rinkos veikėjų sąskaita.(220) Tvirtinimas, kad importuojama avalynė nekonkuravo su Bendrijoje pagaminta avalyne taip pat buvo atmestas remiantis pirmiau pateikta išvada dėl svarstomosios prekės ir panašios prekės apibrėžimo, t. y. kad iš tiriamųjų šalių importuojama avalynė, t.y. visas asortimentas ir visos rūšys, konkuruoja visais lygiais su Bendrijos pramonės gaminama ir parduodama avalyne ir kad jų pardavimo kanalai yra tie patys. Be to, tyrimas akivaizdžiai parodė, kad Bendrijos gamintojai ir eksportuotojai konkuruoja dėl pardavimo Bendrijos rinkoje.(221) Kadangi nebuvo pateikta daugiau pastabų, patvirtinamos laikinojo reglamento 209 konstatuojamosios dalies išvados: importas dempingo kaina vaidino lemiamą vaidmenį darant materialinę žalą Bendrijos pramonei.2. Kitų veiksnių poveikis2.1. Suinteresuotųjų šalių pastabos(222) Įvedus laikinąsias priemones įvairios suinteresuotosios šalys teigė, kad materialinę žalą sukėlė kiti veiksniai. Šios šalys nurodė tvirtinimus, kurie jau buvo pateikti ankstesniame etape ir tinkamai išnagrinėti laikinajame reglamente. Tiksliau tie tvirtinimai buvo susiję su Bendrijos pramonės eksporto veikla, importu iš kitų trečiųjų šalių, Kinijos eksporto kvotos panaikinimu, valiutos kurso svyravimų poveikiu, Bendrijos gamintojų perkėlimu ir tariamu struktūriniu Bendrijos pramonės konkurencingumo trūkumu. Tačiau nebuvo pateikta naujos informacijos, ir todėl pagrindinės laikinajame reglamente nustatytos išvados prireikus toliau paaiškinamos ir (arba) išplečiamos.2.2. Bendrijos pramonės eksporto rodikliai(223) Kai kurios suinteresuotosios pakartojo tvirtinimą, kad Bendrijos avalynės pramonės ekonominė padėtis buvo bloga dėl to, kad pablogėjo jos eksporto rodikliai.(224) Šiuo atžvilgiu pažymima, kad bet koks tariamas eksporto veiklos pablogėjimas, jei toks yra, nedaro jokio poveikio daugeliui pirmiau analizuotų rodiklių, kaip antai pardavimo kiekis, rinkos dalys ir kainų mažėjimas, nes šie veiksniai buvo nustatyti Bendrijos pardavimo lygiu. Buvo pateikti bendri gamybos duomenys, nes neįmanoma atskirti Bendrijos rinkai ir ne Bendrijos rinkai skirtų prekių. Kadangi avalynė yra gaminama pagal užsakymą, sumažėjus pardavimui neišvengiamai mažės gamyba, o atsižvelgiant į tai, kad didžioji dalis produkcijos yra numatyta parduoti Bendrijos rinkoje, patvirtinama laikinoji išvada, kad gamybos mažėjimas yra iš esmės susijęs su Bendrijos rinkos patirta žala.(225) Iš tiesų pardavimo kiekio Bendrijos rinkoje sumažėjimas aptariamuoju laikotarpiu (-34 %) atitinka gamybos sumažėjimą per tą patį laikotarpį (-33 %).(226) Todėl tvirtinimas buvo atmestas, ir daroma galutinė išvada, kad Bendrijos pramonės eksporto veikla nepadarė jokios materialinės žalos.2.3. Importas iš kitų trečiųjų šalių(227) Importas iš trečiųjų šalių, įskaitant vaikišką avalynę, keitėsi taip:Rinkos dalys | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | TL | Neatitikimas 01/TL (% punktai) |Rumunija | 5,7 % | 7,1 % | 7,5 % | 7,0 % | 6,9 % | +1,2 |Indija | 3,6 % | 4,5 % | 4,9 % | 5,9 % | 5,7 % | +2,1 |Indonezija | 2,7 % | 2,4 % | 2,0 % | 2,0 % | 2,0 % | -0,7 |Brazilija | 1,2 % | 1,4 % | 1,7 % | 2,2 % | 2,5 % | +1,3 |Makao | 1,2 % | 1,7 % | 2,2 % | 3,2 % | 2,4 % | +1,2 |Tailandas | 1,0 % | 1,0 % | 1,2 % | 1,3 % | 1,3 % | +0,3 |Kitos šalys | 9,0 % | 10,7 % | 10,9 % | 12,5 % | 11,5 % | +2,5 |Vidutinės kainos (EUR už porą) | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | TL | Neatitikimas 2001/TL |Rumunija | 13,8 | 14,6 | 14,8 | 15,0 | 14,9 | +8 % |Indija | 11,3 | 11,3 | 10,3 | 10,2 | 10,2 | -10 % |Indonezija | 11,2 | 10,4 | 9,8 | 8,6 | 8,7 | -23 % |Brazilija | 16,8 | 15,7 | 13,5 | 13,0 | 12,6 | -25 % |Makao | 12,9 | 11,5 | 10,6 | 10,2 | 10,5 | -18 % |Tailandas | 14,4 | 12,9 | 11,8 | 11,4 | 11,2 | -22 % |Kitos šalys | 14,8 | 14,3 | 13,6 | 12,4 | 12,7 | -14 % |(228) Reikėtų pažymėti, kad nė vienos iš šalių, įtrauktų į pirmiau pateiktos lentelės eilutę, susijusią su kitomis šalimis (iš viso daugiau nei 150 įvairių šalių), importas nesudarė daugiau nei 2 % viso Bendrijos importo per TL.(229) Todėl gali būti patvirtinta, kad aptariamuoju laikotarpiu atskirai nė vienos iš pirmiau išvardytų šalių rinkos dalis itin nepadidėjo, kad absoliutus jų rinkos dalies lygis buvo kur kas mažesnis už tiriamųjų šalių ir kad jos vystėsi skirtingai. Kainas reikėtų vertinti atsižvelgiant į pirmiau nurodytą importo kiekio kaitą ir į tai, kad jos sumažėjo ne tiek, kiek tiriamųjų šalių kainos, bet jų absoliutus kainų lygis (išskyrus vieną šalį) per visą aptariamąjį laikotarpį buvo vidutiniškai daug didesnis nei importo dempingo pagrindais kainų lygis.(230) Atsižvelgiant į pirmiau nurodytas priežastis daroma galutinė išvada, kad importas iš kitų trečiųjų šalių nepadarė materialinio poveikio Bendrijos pramonės padėčiai.2.4. Valiutos keitimo kursų svyravimai(231) Įvairūs eksportuojantys gamintojai ir importuotojai pakartojo tvirtinimus, kad žalą Bendrijos pramonei padarė EUR vertės padidėjimas, palyginti su JAV doleriu, ir dėl to labai sumažėjo importo kaina.(232) Nebuvo pateikta naujos informacijos, todėl daroma nuoroda į laikinojo reglamento 220–225 konstatuojamąsias dalis. Taip pat pažymima, kad net tuo atveju, jei būtų pripažinta, kad valiutos keitimo kurso svyravimai padarė poveikį importo kainoms, vien tik tiriamojo importo kiekis buvo tokio dydžio, kad padarytų materialinę žalą Bendrijos pramonei.2.5. Kvotos panaikinimas(233) Šiuo klausimu nebuvo pateikta jokios naujos informacijos. Tačiau reikėtų pažymėti, kad atsižvelgiant į importo didėjimą per paskutinį TL ketvirtį, tai iš tiesų galėjo pabloginti tokio importo dempingo kaina daromą žalingą poveikį.2.6. Skundo pateikėjams nepavyko modernizuoti gamybos, jie yra ypač susiskaidę ir jų darbo jėgos sąnaudos yra labai didelės(234) Šiuo klausimu nebuvo pateikta jokios naujos informacijos. Be to, reikėtų pažymėti, kad dempingo skirtumai yra palyginti dideli (t. y. netgi didesni už kainų mažinimo skirtumus). Kitaip tariant tiriamasis eksportas dempingo kaina konkuruoja su Bendrijos pramone ne tik būdingų privalumų lygiu, bet ir remiantis tokia praktika, kuri yra baustina pagal tarptautines prekybos taisykles. Nesant dempingo importo kaina tiriamojo importo kainos būtų buvę daug didesnės, o Bendrijos pramonė galėtų kur kas geriau konkuruoti su šiuo importu.2.7. EB avalynės pramonės gamybos perkėlimas(235) Įvairūs eksportuojantys gamintojai ir importuotojų asociacija teigė, kad laikinajame reglamente nebuvo pakankamai išnagrinėtas EB gamintojų perkėlimo poveikis Bendrijos pramonės padėčiai.(236) Visų pirma jie kritikavo laikinojo reglamento 171 konstatuojamojoje dalyje pateiktus su visu Bendrijos avalynės sektoriumi susijusius skaičius remdamiesi tuo, kad į šiuos skaičius įtraukti duomenys, susiję su gamybą perkėlusiais Bendrijos gamintojais. Šiuo atžvilgiu daroma nuoroda į pirmesnę dalį, kurioje patvirtinama, kad laikinojo reglamento 169–173 konstatuojamosios dalys yra pateiktos tik dėl informacijos, ir todėl nėra teisiškai svarbios galutinėms išvadoms dėl žalos. Todėl taip pat patvirtinama, kad tie gamintojai, kurie visiškai iškėlė gamybą iš Bendrijos, nėra įtraukti į Bendrijos pramonės apibrėžimą, ir todėl žalos, kurią šios bendrovės galėjo taip pat padaryti Bendrijos pramonei dydis yra analizuojamas kartu su importo iš kitų trečiųjų šalių poveikiu.(237) Tų bendrovių, kurios iš dalies perkėlė savo gamybą, t. y. taip pat pirko avalynę iš šaltinių, esančių už Bendrijos ribų, atveju primenama, kad analizuojant žalą buvo nagrinėjami tik su jų gamyba Bendrijoje susiję duomenys. Todėl žalos, kurią toks pirkimas taip pat galėjo joms sukelti, dydis turėtų būti vertinamas atsižvelgiant į importo iš kitų trečiųjų šalių analizę.(238) Galiausiai tų bendrovių, kurios padidino importą arba pradėjo importuoti avalynės dalis (pvz., batviršius) į Bendriją, atveju negalima laikyti, kad dėl pirmiau išdėstytų priežasčių toks importas padarytų neigiamą poveikį daugeliui žalos rodiklių, pvz., gamybai, pardavimui, pelningumui ir pan. Teisybė, kad, kaip nurodė kai kurios suinteresuotosios šalys, dėl to galėjo sumažėti užimtumas Bendrijoje, bet tai reikėtų vertinti taip pat kaip bendrovių, kurios susiduria su itin didėjančiu importu dempingo kaina į Bendrijos rinką, savigynos veiksmą, taigi tokia padėtis yra susijusi su dempingo egzistavimu, o ne sau daroma žala.3. Išvada dėl priežastinio ryšio(239) Taigi suinteresuotųjų šalių tvirtinimai buvo atmesti, ir patvirtintos laikinojo reglamento išvados.(240) Todėl daroma galutinė išvada, kad tiriamųjų šalių kilmės importas dempingo kaina padarė materialinę žalą Bendrijos pramonei, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 6 dalyje, ir kad atsižvelgiant į tai, jog atliekant analizę buvo aiškiai atskirtas visų žinomų veiksnių poveikis Bendrijos pramonės padėčiai nuo žalingo importo dempingo kaina poveikio, šie veiksniai patys nepanaikina fakto, kad įvertintą materialinę žalą padarė importas dempingo kaina.G. BENDRIJOS INTERESAI(241) Buvo analizuojama, ar atsižvelgiant į suinteresuotųjų šalių pastabas ir (arba) papildomą informaciją, pateiktą priėmus laikinąjį reglamentą, reikėtų pakeisti laikinąją išvadą, kad dėl Bendrijos interesų reikia taikyti priemones, kad būtų apsisaugota nuo žalingo dempingo.1. Bendrijos pramonės interesai(242) Tam tikri importuotojai ir eksportuojantys gamintojai tvirtino, kad priemonių įvedimas pakenktų Bendrijos pramonės interesams. Tai iš esmės pagrįsta tvirtinimais, kad skundo pateikėjų gamyba papildo importą iš tiriamųjų šalių, kad įvedus antidempingo priemones didžioji importo iš tiriamųjų šalių dalis būtų perkelta į kitas trečiąsias šalis ir kad galiausiai Bendrijos pramonės patirtą žalą sukėlė ne dempingas ir kad skundo pateikėjai per daugelį metų neteko rinkos dalies tariamai dėl kitų veiksnių, o ne dėl dempingo.(243) Pirmiausia reikėtų pastebėti, kad laikinajame reglamente ir pirmiau pateiktoje analizėje aiškiai nustatyta, kad vykdomas dempingas Bendrijos pramonei darė žalą, kuri nuo 2004 m. vertinama kaip materialinė žala, daroma dėl importo dempingo kaina iš tiriamųjų šalių. Todėl iš principo tikimasi, kad importo dempingo kaina daroma materialinė žala turėtų būti panaikinta dėl Bendrijos pramonės interesų.(244) Tvirtinimas, kad skundo pateikėjų gamyba tik papildo importą, buvo atmestas atsižvelgiant į pirmiau pateiktas išvadas, kad svarstomoji prekė konkuruoja su panašia Bendrijoje gaminama ir parduodama preke. Faktas, kad Bendrijos pramonė pateikė skundą dėl svarstomosios prekės importo taip pat rodo, kad Bendrijoje pagaminamos prekės ir iš tiriamųjų šalių importuojamos prekės konkuruoja.(245) Tvirtinimas dėl importo perkėlimo jau buvo pateiktas anksčiau, ir daroma nuoroda į laikinojo reglamento 241 konstatuojamąją galį, kurioje buvo padaryta išvada, kad tai, jog importuotojai gali pasirinkti kitas šalis tiekėjas, nėra svari priežastis nesiimti veiksmų kovojant su materialinę žalą darančiu dempingu ir kad bet kokiu atveju neįmanoma iš anksto numatyti, kokiu mastu importuotojai pakeistų šalis tiekėjas, nei tokio importo sąlygų, t. y. ar importas vykdomas dempingo kainomis, ar ne.(246) Kalbant apie paskutinį tvirtinimą, nuoroda daroma į pirmiau atliktą priežastinio ryšio analizę, kurią atliekant buvo išnagrinėtas kitų veiksnių, o ne tik dempingo, poveikis. Bet kokiu atveju aišku, kad Bendrijos avalynės pramonės gamybos apimtis ir kartu rinkos dalis mažėjo greičiau dėl to, kad buvo pradėtas vykdyti importas dempingo kainomis. Neabejotinai taip turi būti tuo atveju, kai Bendrijos vartojimas yra pastovus.(247) Neturint kitų pagrįstų pastabų patvirtinamos laikinosios išvados, ir daroma galutinė išvada, kad įvedus antidempingo priemones, Bendrijos pramonės gamyba atsigautų nuo materialinę žalą darančio dempingo poveikio.2. Kitų ekonominių ūkio subjektų interesai2.1. Vartotojų interesai(248) Kaip ir laikinajame etape, paskelbus apie laikinųjų priemonių įvedimą nebuvo gauta jokių vartotojų organizacijų pareiškimų. Taigi laikinajai išvadai, kad įvedus galutines priemones odinės avalynės vartotojų kainoms būtų padarytas tik nežymus poveikis, neprieštaravo nė viena vartotojų interesus atstovaujanti asociacija.(249) Tam tikri eksportuojantys gamintojai teigė, kad jie nesutinka su išvadomis dėl riboto priemonių poveikio vartotojams ir kad dėl tų priemonių itin padidėtų namų ūkio sąnaudos.(250) Importuotojai taip pat tvirtino, kad įvedus galutines priemones vartotojų kainos padidėtų ir kad šis kainų padidėjimas gali pasiekti net bet kurio ad-valorem muito dydį. Šis tvirtinimas yra pagrįstas teigimu, kad importuotojai iškrautų prekių importo kainai paprastai taiko savo antkainį, įskaitant visus muitus, ir todėl jie be kitų dalykų taikytų ir antidempingo muitų skirtumą. Tačiau kita vertus tam tikri importuotojai teigė, kad jie negalėtų perduoti vartotojams jokių muitų, remdamiesi tuo, kad kainų lygį nustato būtent vartotojai ir kad dėl to vartotojai nepirktų tam tikros avalynės, jei ji viršytų minėtą kainą.(251) Pirmiausia pagal galiojančias taisykles į eksportuojančių gamintojų poziciją dėl Bendrijos interesų neatsižvelgiama. Tačiau jų pastabos buvo išnagrinėtos, kad būtų išklausyti visi argumentai. Reikėtų pabrėžti, kad tos šalys, kurios nesutiko su Komisijos išvadomis dėl priemonių poveikio vartotojams, visgi nepateikė jokių konkrečių duomenų ar informacijos, kuri paremtų jų tvirtinimus. Kaip teigiama pirmiau, vietoj to jie netgi pateikė prieštaringus pareiškimus, kuriuose tvirtinama, kad muitai būtų visiškai perduoti vartotojams (ir netgi daugiau, nes antkainis būtų taikomas ir muitui) arba kad būtų neįmanoma perduoti jokio muitų poveikio. Todėl buvo laikoma, kad jų tvirtinimai yra nepakankami, kad būtų pakeistos laikinosios išvados.(252) Be to, tam tikri eksportuojantys gamintojai teigė, kad priemonių įvedimas žymiai sumažintų vartotojų galimybes rinktis. Tai pagrįsta tvirtinimu, kad tam tikrų rūšių avalynė su batviršiais iš odos yra gaminama tik Kinijoje ir Vietname, kad dėl antidempingo muitų tariamai būtų priimtas sprendimas negaminti tam tikrų rūšių avalynės ir kad Bendrijos gamintojai neturėtų pajėgumų Bendrijos rinkai tiekti minėtų rūšių.(253) Šie tvirtinimai dėl sumažėjusio avalynės pasirinkimo jau buvo pateikti anksčiau ir išnagrinėti laikinojo reglamento 246 konstatuojamojoje dalyje. Be to, tvirtinimas, kad tam tikrų rūšių avalynė būtų nebegaminama ir kad Bendrijos gamintojai neturėtų pakankamai pajėgumų patenkinti tariamą trūkumą yra tik tvirtinimas, kuris nebuvo pagrįstas jokiais objektyviais faktais ar įrodymais, ir todėl buvo atmestas.(254) Galiausiai, atsižvelgiant į Bendrijos pramonės pateiktus argumentus, buvo persvarstytas vaikiškos avalynės išbraukimas.(255) Nors apskritai eksportuojantys gamintojai ir importuotojai šiam išbraukimui pritarė, neturint jokios vartotojų organizacijos nuomonės nebuvo gauta jokių kitų įrodymų ar patvirtinimų, rodančių, kad priemonių vaikiškai avalynei įvedimo poveikis skirtųsi nuo priemonių suaugusiųjų batams įvedimo poveikio.(256) Kita vertus Bendrijos pramonė suabejojo vaikiškų batų išbraukimu iš laikinųjų antidempingo priemonių aprėpties ir nurodė faktą, kad vaikiški batai buvo gaminami Bendrijoje ir buvo nustatytas žalingas vaikiškos avalynės importas dempingo kainomis.(257) Atsižvelgiant į galutines išvadas dėl vaikiškų batų statuso šioje procedūroje daroma tokia išvada. Pirma, tolesnė analizė, po kurios buvo padarytos galutinės išvados, parodė, kad vaikiška avalynė turėtų būti įtraukta į svarstomosios prekės apibrėžimą, t. y. kad visos svarstomosios prekės rūšys turėtų būti laikomos viena preke ir kad todėl iš esmės antidempingo priemonės turėtų būti taikomos visai svarstomajai prekei. Antra, buvo dar kartą įvertinti argumentai laikinai išbraukti vaikiškus batus iš priemonių aprėpties remiantis Bendrijos interesais, kaip išdėstyta laikinojo reglamento 250–252 konstatuojamosiose dalyse, t. y. visų pirma dėl to, kad vaikiški batai dažniau keičiami ir todėl vidutinės Europos šeimos finansinei situacijai daromas didesnis finansinis antidempingo priemonių poveikis. Šiuo atžvilgiu buvo nustatyta, kad vidutiniškai vaikiškų batų importo kainos pagal Eurostato statistiką yra apskritai daug mažesnės nei batų suaugusiems importo kainos (daugiau nei 33 %). Todėl ad valorem antidempingo muito poveikis vaikiškiems batams būtų proporcingai mažesnis. Be to, apskritai galutinėse išvadose buvo nustatytas žemesnis galutinio muito lygis, nei laikinojo etapo priemonių lygis. Dėl to, vėlgi, finansinis priemonių poveikis yra mažesnis. Be to, kaip jau nurodyta laikinojo reglamento 249 konstatuojamojoje dalyje, neatrodo, kad vartotojams turėtų tekti visa bet kurių priemonių našta. Nė viena suinteresuotoji šalis nepateikė jokių pagrįstų įrodymų, kurie paremtų kitokį požiūrį. Tokiomis aplinkybėmis pažymima, kad vartotojų organizacijos nepateikė jokių pastabų, o tai rodo, kad priemonių poveikis (nepaisant to, ar priemonės yra susijusios su vaikiška ar suaugusiųjų avalyne) iš tikrųjų nėra organizacijų atstovaujamų vartotojų tikrasis rūpestis. Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą analizę akivaizdu, kad nėra pagrindo iš priemonių aprėpties galutinai išbraukti vaikiškus batus. Taigi sprendžiant galutinių priemonių, kurios pašalina importo dempingo kaina padarytą materialinę žalą, įvedimo klausimą nėra įtikinamų įrodymų, kad vartotojų interesai būtų svarbesni nei Bendrijos pramonės interesai.(258) Dėl šių priežasčių teiginys buvo priimtas, ir patvirtinama, kad, atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, galutinių priemonių įvedimas svarstomajai prekei, įskaitant vaikišką avalynę, neprieštarautų bendriems vartotojų interesams.2.2. Platintojų ir (arba) mažmenininkų interesai(259) Primenama, kad laikinajame etape iš platintojų ir (arba) mažmenininkų arba platintojų ir (arba) mažmenininkų organizacijų buvo gauta nedaug pareiškimų: buvo gautas vienas mažmenininkų konsorciumo iš vienos valstybės narės pareiškimas, o atsakymus į klausimyno klausimus pateikė trys importuotojai, kurie taip pat turi savo platinimo tinklą, įskaitant dvi prekybos centrų grandines. Tik viena iš šių keturių šalių pateikė pastabas po laikinųjų priemonių įvedimo, ir daugiau nė vienas individualus platintojas arba mažmenininkas nepateikė jokių pastabų.(260) Importuotojų asociacija, kuri bendradarbiavo tyrime nuo procedūros pradžios, prieštaravo išvadai, kad buvo gautas tik ribotas skaičius pareiškimų, remdamasi tuo, kad ši asociacija atstovauja bendrovėms, kurios be importuotojų taip pat atlieka platintojų ir mažmenininkų funkcijas. Taip pat teigė, kad bent du jos nariai dviejose skirtingose valstybėse narėse Komisijai pateikė išsamią informaciją.(261) Komisija pripažįsta, kad ši asociacija atstovauja bendrovėms, kurios kartais taip pat turi savo platinimo tinklą, ir išvada dėl pareiškimų skaičiaus turėtų būti parengta atsižvelgiant į šiuos duomenis. Tačiau pirminė šių bendrovių funkcija yra avalynės importas. Tačiau iš esmės platintojai ir mažmenininkai nepateikė Komisijai jokių tikslių ir įrodomų duomenų, išskyrus trijų pirmiau minėtų bendrovių duomenis, kad būtų galima įvertinti jų ekonominę padėtį ir kokiu mastu bet kurios priemonės jiems padarytų finansinį poveikį. Remdamasi būtent tokia informacija Komisija galėtų atlikti išsamią analizę.(262) Kalbant apie tariamą jos dviejų narių bendradarbiavimą, reikėtų paaiškinti, kad vienas iš jų atsakymų į klausimyno klausimus nepateikė per nurodytą laikotarpį, ir todėl jo atsakymų nebuvo galima naudoti.(263) Savo pareiškime asociacija pateikė duomenis ir pavyzdžius, rodančius, koks būtų priemonių poveikis importuotojams, kurie taip pat užsiima mažmeninės prekybos veikla. Šie duomenys buvo pateikti daug vėliau nei per nustatytą laikotarpį tokiems duomenims pateikti, ir panašu, kad yra susiję tik su viena bendrove, kurios pavadinimas neminimas ir kuri, akivaizdu, vykdant tyrimą nebendradarbiavo. Todėl į šiuos duomenis, kurie dėl minėtos priežasties negalėjo būti pripažinti, nebuvo atsižvelgta.(264) Be to, asociacija taip pat teigė, kad dėl finansinės padėties importuotojai, užsiimantys mažmeninės prekybos veikla, negalės net iš dalies perduoti vartotojams jokio kainos padidėjimo ir kad kai kurie mažmenininkai, ypač tie, kurie prekes gauna tik iš tiriamųjų šalių, įvedus priemones neišliktų.(265) Argumentas, kad bendrovės negalėtų bent iš dalies vartotojams perduoti jokio sąnaudų padidėjimo akivaizdžiai prieštarauja įvairių šalių pateiktiems tvirtinimams, įskaitant importuotojų asociacijos pateiktam pareiškimui, kad įvedus antidempingo priemones padidės vartotojų kainos. Remiantis per tyrimą surinkta informacija ir atsižvelgiant į minėtus prieštaringus pareiškimus, panašu, kad apskritai joks priemonių poveikis importo kainai nebūtų bent iš dalies perduotas vartotojams. Žinoma, negalima atmesti galimybės, kad tam tikriems tiesiogiai ir išskirtinai iš tiriamųjų šalių importuojantiems mažmenininkams bet kokios priemonės iš tikrųjų padarytų neigiamą poveikį. Tačiau reikėtų priminti, kad Bendrijos interesai buvo analizuojami bendrai, t. y. remiantis vidutiniška su procedūra susijusių Bendrijos šalių padėtimi, ir todėl niekada negalima atmesti galimybės, kad kai kurioms atskiroms šalims iš tiesų bus padarytas kitoks poveikis, nei daugumai šalių. Šiuo atžvilgiu daroma nuoroda į laikinojo reglamento 275 konstatuojamąją dalį, kurioje buvo pripažinta, kad priemonės gali iš esmės padaryti galimą neigiamą poveikį tam tikrų importuotojų finansinei padėčiai.(266) Galiausiai asociacija teigė, kad Komisija klaidingai supranta mažmeninės prekybos kanalų skirtumus. Šiuo atžvilgiu ji teigė, kad nepriklausomiems mažmenininkams ne tik tiekia Bendrijos didmenininkai, bet kartais jie importuoja patys. Ji teigė, kad tarp Komisijos atrinktų mažmeninės prekybos bendrovių buvo tik prekinio ženklo prekėmis prekiaujantys mažmenininkai ir todėl Komisijos analizė buvo netinkama.(267) Neturėdama išsamios informacijos apie finansinę mažmenininkų ir platintojų padėtį, Komisija atliko bendrą sektoriaus analizę. Šios analizės tikslas buvo tik nustatyti pagrindinius platinimo kanalus ir šių platintojų bei mažmenininkų struktūrą, kad būtų galima ištirti, kokį poveikį jiems padarytų priemonės. Negalima atmesti galimybės, kad šioje bendroje analizėje yra netiksliai atskleista konkreti individualių platintojų padėtis. Dėl informacijos taip pat pažymima, kad šiame tyrime pateiktas apibrėžimas ir išvados taip pat atitinka Komisijos anksčiau atlikto antidempingo tyrimo dėl avalynės[8] išvadas, ir nebuvo pateikta jokių įrodymų, kad padėtis avalynės platinimo sektoriuje nuo to laiko būtų pasikeitusi.(268) Tiksliau laikinojo reglamento 260 konstatuojamojoje dalyje teigiama, kad nepriklausomiems mažmenininkams paprastai tiekia Bendrijos didmenininkai. Todėl tuo remiantis nebuvo atmesta galimybė, kad tokie mažmenininkai taip pat turi kitus tiekimo šaltinius. Kalbant apie tvirtinimą dėl prekinio ženklo prekėmis prekiaujančių mažmenininkų, Komisija nepasinaudojo jokių atrinktų bendrovių duomenimis, o analizavo visą informaciją, kurią jai pateikė bendradarbiaujančios šalys. Šiuo atžvilgiu reikėtų pažymėti, kad laikinajame reglamente buvo daroma nuoroda į tai, kad joks prekinio ženklo prekėmis prekiaujantis mažmeninės prekybos tinklas nebendradarbiavo, t. y. mažmeninės prekybos tinklai, turintys skirtingą prekinį ženklą nei mažmenininkai, prekiaujantys prekinio ženklo avalyne, iš kurių vienas iš tikrųjų bendradarbiavo.(269) Nebuvo pateikta kitų tvirtinimų, dėl kurių būtų pakeistos laikinojo reglamento išvados. Todėl patvirtinama išvada, kad, kaip nustatyta laikinojo reglamento 264 konstatuojamojoje dalyje, galutinių priemonių poveikis importuotojams ir platintojams turėtų būtų nedidelis.2.3. Nesusijusių importuotojų interesai Bendrijoje(270) Įvairių suinteresuotųjų šalių pateiktos pagrįstos pastabos buvo išsamiai išanalizuotos ir pateikiamos toliau.(271) Tam tikri importuotojai teigė, kad atsižvelgiant į jų pelno skirtumą, kuris yra mažesnis nei antidempingo muito lygis, jie nesugebėtų mokėti antidempingo muitų, nebent jie galėtų šią papildomą naštą pasidalinti su didmenininkais ir mažmenininkais. Toliau teigiama, kad tai būtų neįmanoma, nes didmenininkai ir mažmenininkai nesutiktų su jokiu kainos padidėjimu ir pasirinktų tokius tiekėjus, kurie galėtų tiekti be antidempingo muitų.(272) Faktas, kad pelno skirtumas yra mažesnis už antidempingo muitų lygį, yra nesvarbus. Iš tiesų antidempingo priemonių lygis yra išreikštas importo kainos procentu, o pelno skirtumas – apyvartos, t. y. pardavimo kainos, procentu. Atsižvelgiant į didelius pirkimo ir perpardavimo skirtumus akivaizdu, kad šių dviejų procentais išreikštų duomenų paprasčiausiai negalima palyginti. Kalbant apie tvirtinimą, kad didmenininkai ir mažmenininkai nesutiktų su jokiu kainos padidėjimu, dar kartą pabrėžiama, kad tai prieštarauja daugelio importuotojų tvirtinimui, kad kainos padidėjimas bus visiškai perduotas vartotojams, taigi kartu platintojams, ir todėl negali būti priimtas. Bet kokiu atveju teisinga, kad didmenininkai ir mažmenininkai iš tiesų gali pasirinkti tiekėjus, kurie gali tiekti be antidempingo muitų, įskaitant Bendrijos pramonę, kuri tokiu būdu pasinaudotų taikomomis priemonėmis.(273) Importuotojų asociacija prieštaravo Komisijos pateiktam dviejų importuotojų kategorijų apibrėžimui teigdama, kad jis neatspindi rinkos tikrovės ir kad siekiant suskirstyti importuotojus visų pirma svarbu prekės asortimentas ir pardavimo kanalai. Toliau buvo teigiama, kad vertinant priemonių poveikį svarbu grynasis skirtumas, o ne antkainis.(274) Šiuo atžvilgiu reikia pažymėti, kad nebuvo vykdoma atranka, bendradarbiavo daug importuotojų ir dėl to Komisija išvadas galėjo padaryti remdamasi itin išsamiais faktais.(275) Pripažįstama, kad prekės asortimentas ir pardavimo kanalai yra iš tiesų susiję su importuotojų skirstymu į kategorijas. Šiuo atžvilgiu atliekant analizę taip pat buvo tinkamai atsižvelgta į minėtus veiksnius. Iš tiesų Komisija suskirstė į bendroves, veikiančias aukščiausios klasės avalynės rinkoje, ir importuotojus, veikiančius paprastos avalynės rinkoje, ir iš tiesų manė, kad minėtos dvi importuotojų kategorijos skyrėsi prekės asortimentu ir pardavimo kanalais.(276) Be to, nė viena importuotojų asociacijos pateikta pastaba nebuvo tokia pagrįsta, kad turėtų būti pakeista išvada, jog aukščiausios klasės avalynės rinkoje veikiančių importuotojų atveju bet koks ad-valorem muitas darytų nedidelį poveikį, palyginti su kur kas didesne pardavimo kaina (taigi kartu ir pelnu), o paprastos avalynės rinkoje veikiančių importuotojų atveju dėl ad-valorem muito absoliuti kaina padidėtų nežymiai ir kad atsižvelgiant į jų vidutinio pelno skirtumo lygį priemonės jiems nepadarytų didelio poveikio.(277) Todėl patvirtinamos laikinojo reglamento 265–275 konstatuojamosiose dalyse pateiktos išvados. Todėl galutinai patvirtinama, kad apskritai priemonių įvedimas neturėtų didelio neigiamo poveikio Bendrijos importuotojų padėčiai, tačiau priemonių įvedimas vis dėlto padarytų neigiamo poveikio tam tikrų atskirų importuotojų finansinei padėčiai. Tačiau vidutiniškai tikimasi, kad šis neigiamas poveikis nepadarys didelės įtakos bendrai importuotojų finansinei padėčiai.2.4. Kiti argumentai(278) Taip pat buvo tvirtinama, kad priemonės neatitinka Bendrijos interesų, kadangi Vietnamas yra besivystanti šalis, kuri turi eksportuoti batus, muitai KLR kilmės importui gali pakenkti geriems ekonominiams santykiams su šia šalimi, turinčia potencialiai didelę rinką, ir darbuotojai Vietname bei KLR nukentėtų nuo tokių priemonių taikymo.(279) Pagal pagrindinio reglamento 21 straipsnio 1 dalį ir nuo pagrindinio reglamento įsigaliojimo laikantis nuoseklios institucijų praktikos, šie argumentai nėra Bendrijos interesų analizės dalis. Bendrijos interesų analizė – tai ekonominė analizė, dėmesį skiriant ekonominiam antidempingo priemonių taikymo ir (arba) netaikymo poveikiui Bendrijos ūkio subjektams. Tai nėra priemonė, pagal kurią antidempingo tyrimai galėtų tapti politinių svarstymų, susijusių su užsienio politika, vystymosi politika ir pan., priemone. Tai patvirtina ir pagal pagrindinio reglamento 21 straipsnį reikalavimus atitinkančių šalių sąrašas. Nors šis sąrašas nėra išsamus (kai kuriuose tyrimuose svarstomosios prekės žaliavų tiekėjai taip pat pateikė pastabas, ir į jas buvo atsižvelgta), iš minėtų šalių rūšių akivaizdu, kad šiame tikrinime svarbu tik ekonominis poveikis Bendrijos šalims. Be to, Bendrijos interesų tikrinimas nėra ekonominės naudos analizė griežtąja šio žodžio prasme. Lyginant įvairius interesus jie nėra vertinami pagal matematinę lygybę, iš dalies dėl akivaizdžių metodinių sunkumų per turimą laikotarpį skaičiais įvertinti kiekvieną veiksnį taikant pagrįstą patikimumo skirtumą ir dėl to, kad nėra vieno bendrai priimtino ekonominės naudos analizės metodo. Būtent dėl to pagrindinio reglamento 21 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad ypatingas dėmenys teikiamas būtinybei atstatyti veiksmingą konkurenciją ir kad priemonės gali būti netaikomos, jei pagal visą pateiktą informaciją galima aiškiai nuspręsti, kad dėl Bendrijos interesų tokių priemonių taikyti nereikia. Kitaip tariant teisiškai sutinkama, kad antidempingo priemonės daro tam tikrą neigiamą poveikį toms šalims, kurios paprastai tokioms priemonėms nepritaria. Būtų laikoma, kad priemonės neatitinka Bendrijos interesų, jei pirmiau minėtoms šalims darytų neproporcingą poveikį.(280) Tyrimo pradžioje ir laikinajame etape Komisija kvietė visas šalis pateikti informaciją dėl galimo poveikio, jei joms būtų taikomos ir (arba) netaikomos priemonės. Kaip išsamiai paaiškinta laikinajame etape ir šiame reglamente, nebuvo gauta jokios informacijos dėl tokio neproporcingo poveikio. Nėra jokios informacijos, kuri bent nežymiai patvirtintų pateiktą argumentą, kad ekonominis muitų poveikis yra toks, kad dėl kiekvieno euro, kurį Europos gamintojai gali gauti, jei taikomi muitai, vartotojas ir vartotojų pramonė taip pat neteks 8 eurų, kaip teigia viena valstybė narė.(281) Kalbant apie priemonių taikymą besivystančioms šalims, pagal Bendrijos nuoseklią praktiką tokių veiksmų imamasi nepaisant to, ar tai būtų besivystančios ar išsivysčiusios šalys, kai tik jie pasiteisina. Argumento, kad antidempingo priemonės gali sukelti pavojų geriems ekonominiams santykiams su KLR, atžvilgiu reikėtų manyti, kad laikantis tokios logikos Bendrijos antidempingo veiksmai priklausytų nuo to, ar tiriamoji trečioji šalis grasina neigiamomis pasekmėmis tuo atveju, jei bus taikomos priemonės, ar ne. Be to, toks požiūris taptų kvietimu trečiajai šaliai svarstyti kai kurias neigiamas pasekmes. Galiausiai abu svarstymai neatitinka taisyklėmis pagrįstos priemonės sąvokos ir administracinio tyrimo.(282) Taip pat buvo teigiama, kad viena valstybė narė buvo priklausoma nuo avalynės importo. Tačiau nėra jokios informacijos, kad šio importo šaltiniu gali būti tik dvi tiriamosios šalys. Yra daugybė tiekimo šaltinių Bendrijoje ir trečiosiose nesusijusiose šalyse. Galima ir toliau importuoti iš KLR ir Vietnamo, o muitų poveikis nėra toks, kad uždarytų tų šalių rinką.(283) Apibendrinant, nei galiojantys teisės aktai, nei tyrimo rezultatai nepateisina galimybės nesiimti antidempingo veiksmų dėl bet kurios šio skirsnio pradžioje nurodytos priežasties.3. Išvada dėl Bendrijos interesų(284) Atliekant pirmiau nurodytą analizę buvo atsižvelgta į įvairių suinteresuotųjų šalių pateiktas pastabas, ir prireikus jos buvo nagrinėjamos. Tačiau dėl jų laikinajame etape padarytos išvados nebuvo pakeistos.(285) Todėl galutinai patvirtinama, kad :-  Bendrijos pramonei naudinga įvesti priemones, nes tikimasi, kad priemonės bent jau apribotų didelį importo dempingo kaina kiekį, kuris, kaip pasitvirtino, darė didelį neigiamą poveikį finansinei Bendrijos pramonės padėčiai.-  vartotojams antidempingo priemonių įvedimas poveikio nepadarytų arba poveikis (jei toks būtų) būtų nedidelis.-  platintojų ir mažmenininkų pirkimo kainos gali padidėti, tačiau, palyginti su jų bendromis sąnaudomis ir padėtimi, priemonės didelio poveikio jiems tikriausiai nepadarytų.-  apskritai importuotojai galėtų prisitaikyti prie priemonių įvedimo, tačiau atsižvelgiant į konkrečią situaciją kai kurie importuotojai, ypač tie, kuriems avalynė išskirtinai tiekiama iš trečiųjų šalių, iš tiesų gali susidurti su tam tikru neigiamu poveikiu.-  kiti interesai, net jei į juos reikėjo atsižvelgti, nėra tokie, kad būtų svarbesni už antidempingo priemonių taikymo interesus.(286) Todėl ir atsižvelgus į tai, kas išdėstyta pirmiau, manoma, kad įvedus priemones, t. y. pašalinus materialinę žalą darantį dempingą, Bendrijos pramonė galėtų toliau dirbti, nebeuždaryti gamyklų ir neprarasti darbo vietų, su kuo ji buvo susidūrusi pastaraisiais metais, ir kad neigiamas poveikis, kurį priemonės gali padaryti tam tikriems kitiems ekonominiams ūkio subjektams Bendrijoje, nebūtų neproporcingas, palyginti su Bendrijos pramonei teikiama nauda.H. GALUTINĖS ANTIDEMPINGO PRIEMONĖS(287) Atsižvelgiant į išvadas dėl dempingo, patirtos žalos ir Bendrijos interesų, KLR ir Vietnamo kilmės svarstomosios prekės importui reikėtų įvesti galutines priemones.1. Žalos pašalinimo lygis(288) Galutinių antidempingo priemonių lygis turėtų būti toks, kad pašalintų materialinę žalą, kurią Bendrijos pramonei daro importas dempingo kaina, tačiau neviršytų nustatytų dempingo skirtumų. Apskaičiuojant muito, kurio reikia pašalinti materialinę žalą darančio dempingo poveikiui, dydį atsižvelgiama į tai, kad visos priemonės turėtų sudaryti sąlygas Bendrijos pramonei padengti sąnaudas ir gauti pelną prieš mokesčius, o tai galima pasiekti normaliomis konkurencijos sąlygomis, t. y. jeigu nebūtų importo dempingo kaina, atsižvelgiant į tai, kad iki 2004 m. pabaigos buvo taikomas importo iš KLR kvotų režimas.1.1. Pardavimas mažesnėmis kainomis(289) Laikinajame etape buvo manoma, kad 2 % apyvartos pelno skirtumas galėtų būti laikomas tinkamu lygiu, kurį Bendrijos pramonė galėtų pasiekti, jei nebūtų materialinę žalą darančio dempingo, remiantis tuo, jog tai atitinka aukščiausią Bendrijos pramonės per nagrinėjamą laikotarpį pasiektą pelno lygį. Tačiau tam griežtai prieštaravo Bendrijos pramonė, remdamasi tuo, kad Bendrijos pramonės ekonominė padėtis per visą aptariamąjį laikotarpį neatspindėjo pelno lygio, kurį ji būtų galėjusi pasiekti, jei nebūtų materialinę žalą darančio dempingo, nes, kai pramonė pasiekė minėtą pelno lygį, kainos jau buvo sumažintos, ir su tokiu pelno lygiu pramonė negalėjo padaryti būtinų investicijų, kad išliktų konkurencinga. Galiausiai Bendrijos pramonė teigė, kad naudotas 2 % skirtumas buvo daug mažesnis, nei importuotojų pasiektas pelno skirtumas, ir kad absoliučiu minimumu turėtų būti 10 % pelno skirtumas.(290) Šis tvirtinimas buvo atidžiai išanalizuotas, ir dar kartą buvo nagrinėjamas žalai apskaičiuoti naudotino pelno lygio nustatymo klausimas.(291) Pirma, reikėtų pažymėti, kad importuotojų pasiektas pelno lygis dėl skirtingo šių ūkio subjektų pobūdžio nėra tinkamas etalonas, ir dėl to juo negali būti remiamasi.(292) Antra, kalbant apie pagrįstai pasiekiamą pelno skirtumą, atskleidus faktus ir aplinkybes Bendrijos pramonė pateikė pagrįstas pastabas, kad ne 2 %, o 6 % apyvartos pelno skirtumas turėtų būti laikomas tinkamu lygiu, kurį Bendrijos pramonė galėtų pasiekti, jei nebūtų materialinę žalą darančio dempingo. Šiuo atžvilgiu Bendrijos pramonė pateikė įrodymų, kad avalynės, kuri nėra importuojama materialinę žalą darančio dempingo kainomis, atveju ji iš tiesų pasiekė aukštesnius skirtumus. Taigi taikytinas pelno skirtumas buvo persvarstytas ir padidintas iki 6 % apyvartos lygio.(293) Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad pagal Komisijos nuoseklią praktiką žalos skirtumas skaičiuojamas tik tada, kai Bendrijos pramonė patiria nuostolių, o kitais atvejais žalos lygis turėtų būti apribotas kainų sumažinimu. Tačiau šis tvirtinimas buvo atmestas, nes žalos skirtumas, siekiant taikyti mažesnio muito taisyklę, yra nuolatos nustatomas, o kainų sumažinimo skirtumas yra nustatomas pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 3 dalį. Šiomis aplinkybėmis žalos skirtumas yra svarbus, jei importas dempingo kaina sumažino kainas, be to, jis gali būti svarbus, net jei pramonė yra vis dar pelninga.(294) Galiausiai, kaip ir kainų sumažinimo skirtumo atveju, buvo gauta įvairių pastabų dėl žalos skirtumo skaičiavimo. Šie tvirtinimai buvo išsamiai išanalizuoti, ir nustačius kanceliarines klaidas ar pagrindus tam tikrus patikslinimus faktiniais įrodymais buvo pritaikyti būtini skaičiavimų pakeitimai.(295) Tada būtinas kainų padidėjimas buvo nustatytas tame pačiame prekybos lygyje lyginant importo kainos svertinį vidurkį, nustatytą apskaičiuojant kainų sumažinimą, su Bendrijos rinkoje Bendrijos pramonės parduodamų prekių nenuostolinga kaina. Nenuostolinga kaina buvo gauta patikslinant kiekvienos Bendrijos pramonę sudarančios bendrovės pardavimo kainą pagal rentabilumo slenkstį ir pridedant pirmiau minėtą pelno skirtumą. Bet kuris šiuo palyginimu nustatytas skirtumas po to buvo išreikštas visos CIF importo vertės procentu. Tad atitinkamai KLR ir Vietnamui buvo nustatytas 23 % ir 29,5 % pardavimo mažesnėmis kainomis skirtumas.1.2. Šios procedūros ypatybės(296) Tačiau, kaip minėta pirmiau, šiai procedūrai būdingos individualios ir išskirtinės savybės, kurios turi tinkamai atsispindėti antidempingo priemonėse. Šiuo atžvilgiu visų pirma svarbu priminti, kad iki 2005 m. sausio mėn. didelei daliai svarstomosios prekės buvo taikomi kiekybiniai apribojimai.(297) Dėl šių aplinkybių reikėtų atidžiau svarstyti tinkamą galutinių antidempingo priemonių lygį, kad būtų atsižvelgta į šio atvejo ypatumus. Todėl, visų pirma atsižvelgiant į visu aptariamuoju laikotarpiu importuotų prekių kiekio poveikį Bendrijos pramonės padėčiai, reikėjo surasti geresnius galutinių priemonių nustatymo metodus.(298) Šiuo atžvilgiu KLR importui taikoma kvota turėjo švelninančio poveikio ir tokiu būdu Bendrijos pramonę apsaugojo nuo materialinės žalos, palyginti su padėtimi per TL. Tai akivaizdžiai parodyta žalos ir priežastinio ryšio analizėje, atitinkamai 187 ir 216 konstatuojamosiose dalyse. Iš tiesų šiuo atveju galima pastebėti, kad importo dempingo kaina kiekio padidėjimas nustojus taikyti kvotą Bendrijos pramonei padarė itin aiškų žalingą poveikį. Iš tikrųjų ekonominiai Bendrijos pramonės rodikliai labai pablogėjo 2005 m. pirmajame ketvirtyje, nors akivaizdūs materialinės žalos požymiai galėjo būti nustatyti jau per likusią TL dalį sudarančius paskutinius tris 2004 m. ketvirčius.(299) Laikantis mažesnio muito taisyklės, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalyje, ir dėl šio atvejo ypatumų, t. y. dėl kvotos taikymo iki 2004 m. pabaigos, ypatingas dėmesys buvo skiriamas žalingo dempingo įvertinimui skaičiais. Manoma, kad iki kol nustojo galioti kvotos, tik tam tikrą kiekį viršijantis importas galėjo padaryti materialinę žalą, taigi remiantis TL rezultatais nustatyta žalos riba turi atspindėti tai, kad tam tikras importo kiekis nedarė tokios materialinės žalos.(300) Todėl nustatant žalos pašalinimo lygius turėjo būti atitinkamai atsižvelgta į materialinės žalos nepadariusio importo kiekį.(301) Šiuo atžvilgiu, remiantis Eurostato duomenimis, buvo laikoma, kad bendras importo kiekis iš tiriamųjų šalių 2003 m. dar nedarė materialinės žalos ir sudarė pagrindą proporcingam pirmiau nustatytų žalos pašalinimo lygių pritaikymui. Antrame etape, remiantis lyginamuoju svarstomosios prekės importo iš tiriamųjų šalių per TL santykiu, šis bendras materialinės žalos nedariusios vertės (MŽNV) kiekis buvo priskirtas KLR ir Vietnamui. Sekančiame etape buvo nustatytas šių dviejų materialinės žalos nedariusios vertės kiekių santykis atsižvelgiant į 2005 m. importą pagal atitinkamą tiriamąją šalį, nes tie metai buvo pirmieji ir anksčiausi, kai svarstomajai prekei nebuvo taikomi kiekybiniai apribojimai, ir buvo galima gauti tų metų duomenis. Galiausiai šiame kiekių santykyje buvo sumažinti TL nustatyti muito lygiai. Tad atitinkamai KLR ir Vietnamui buvo nustatytos 16,5 % ir 10 % žalos ribos.(302) Remiantis tais pačiais metodais Golden Step žalos riba liko gerokai didesnė už šiai konkrečiai bendrovei nustatytą 9,7 % dempingo skirtumą, taigi šiuo atveju pagal mažesnio muito taisyklę, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalyje, dempingo skirtumas nustatomas pagal muito lygį.(303) Papildomai atskleidus galutines išvadas kelios suinteresuotosios šalys pateikė pastabų dėl pirmiau išdėstytų veiksmų eigos. Kai kurios suinteresuotosios šalys išreiškė pritarimą atidėto muito sistemai (AMS), pagal kurią priemonės nebūtų taikomos tam tikram metiniam importo kiekiui.(304) Tačiau reikėtų pažymėti, kad dėl administracinių ir teisinių priežasčių tokios AMS įgyvendinimas buvo laikomas netinkamu.(305) Kiti pareiškė nuomonę, kad dabartinis atvejis nepateisina nukrypimo nuo įprastinio ad valorem požiūrio, pagrįsto tik dempingo ir pardavimo mažesnėmis kainomis skirtumais.(306) Primenama, kad, kaip išdėstyta pirmiau, visų pirma dėl to, kad KLR kilmės svarstomajai prekei iki 2004 m. buvo taikoma kvota, buvo reikalingi specialūs metodai šiuo konkrečiu atveju, kad būtų tinkamai atsižvelgta į materialinės žalos nedariusį importą. Todėl šį pareiškimą taip pat reikėjo atmesti.(307) Kitos suinteresuotosios šalys, ypač iš KLR ir Vietnamo, suabejojo MŽNV nustatymo ir priskyrimo metodais. Pirma, buvo tvirtinama, kad pagrindiniame reglamente toks požiūris nenumatytas. Antra, buvo teigiama, kad MŽNV pagrįstų pardavimo mažesnėmis kainomis skirtumų patikslinimas būtų netinkamas, nes MŽNV yra tariamai kiekiu pagrįsti duomenys, o pardavimo mažesnėmis kainomis skirtumas yra kainų palyginimo rezultatas, t. y. pagrįstas tik verte. Trečia, buvo teigiama, kad MŽNV ekonominis poveikis turėtų būti vertinamas remiantis ne 2005 m. importu, o importu per TL.(308) Atsakant į šiuos pareiškimus primenama, kad pagrindiniame reglamente nenustatyti jokie konkretūs metodai žalos pašalinimo lygiui nustatyti. Todėl jokia teisinė nuostata nedraudžia atlikti analizės norint nustatyti tik pardavimo mažesnėmis kainomis skirtumus. Tačiau teisinėje sistemoje numatyta veiksmų laisvė pasirinkti žalos pašalinimo skaičiavimo metodą remiantis konkretaus atvejo ypatybėmis, jei aplinkybės tai pateisina.(309) Antra, primenama, kad MŽNV duomenys yra pagrįsti verte ir nustatyti pagal 2003 m. importo vertės kiekį. Taigi tokie duomenys tikrai gali būti naudojami tikslinant pardavimo mažesnėmis kainomis skirtumus. Su kiekiu susijęs elementas, naudojant atitinkamą kiekio santykį per TL, buvo taikomas tik KLR ir Vietnamui skiriant MŽNV. Pagrindinė tokio skyrimo priežastis buvo i) tinkamai atspindėti padėtį per TL ir ii) išlyginti iškraipymus, susidariusius dėl Kinijos ir Vietnamo importuojamų prekių vieneto vertės vidurkio skirtumų. Galiausiai atsižvelgiant į skirtos MŽNV poveikio vertinimą buvo manoma, kad reikia remtis paskutiniu išsamiu metinio importo, kuriam netaikomas kvotų režimas, laikotarpiu, t. y. 2005 m., nes priežastis, kodėl taikomas MŽNV patikslinimas – atsižvelgti į kvotos ypatumus per aptariamąjį laikotarpį. Nors pripažįstama, kad paprastai į informaciją, pateiktą po TL, neturėtų būti atsižvelgiama, tačiau pagrindinio reglamento 6 straipsnio 1 dalyje numatomos išimtys, tinkančios ir šiam atvejui.(310) Reikėtų taip pat pažymėti, kad atliekant patikslinimus buvo negalima nepaisyti Vietnamo, nes Kinijai taikomas kvotų režimas taip pat turėjo netiesioginio poveikio Vietnamo kilmės importui, ir dėl to buvo laikoma, kad iki 2003 m. importas iš tiriamųjų šalių nedarė materialinės žalos.(311) Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad šis požiūris būtų diskriminacinis Kinijos eksportuotojų atžvilgiu. Šiomis aplinkybėmis buvo išreikštas susirūpinimas dėl taikomų metodų rezultatų, t. y., kad nepaisant didesnio Vietnamo pardavimo mažesnėmis kainomis skirtumo (29,5 %), palyginti su KLR (23 %), dėl šio požiūrio bendras žalos pašalinimo lygis Vietnamui yra mažesnis (10 %), palyginti su KLR (16,5 %).(312) Tačiau pagal metodus atsižvelgiama tik į skirtingas importo iš KLR ir Vietnamo į EB tendencijas. Atitinkama Vietnamo svarstomosios prekės importo dalis per aptariamąjį laikotarpį buvo didesnė. Todėl Vietnamo materialinės žalos nedarančio importo dalis taip pat buvo didesnė. Tačiau dėl to neišvengiamai tokie patikslinimo metodai daro didesnį poveikį Vietnamo pardavimo mažesnėmis kainomis skirtumui. Kadangi metodai tik tinkamai atspindi faktinius skirtumus, jie nėra nepateisinamai diskriminaciniai.(313) Pagaliau kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad laikotarpis pastaboms dėl papildomo galutinio informacijos atskleidimo pateikti buvo per trumpas ir neatitiko pagrindinio reglamento 20 straipsnio 5 dalies.(314) Šiuo atžvilgiu pažymima, kad i) dėl klausimo skubos ir ii) atsižvelgiant į tai, kad atskleista papildoma galutinė informacija buvo susijusi tik su vienu konkrečiu ir ribotu šio atvejo aspektu, buvo nuspręsta, laikantis pagrindinio reglamento nuostatų, nustatyti penkių dienų laikotarpį, o ne įprastai taikomą dešimties dienų atskleidimo laikotarpį. Tačiau šiomis aplinkybėmis taip pat reikėtų pažymėti, kad šaliai pateikus pagrįstą prašymą pratęsti šį laikotarpį, prašymas buvo patenkintas.2. Įsipareigojimas(315) Kai kurios šalys, eksportuojantys gamintojai ir importuotojai kreipėsi su įsipareigojimo dėl kainos prašymais. Tokiais atvejais priimdami įsipareigojimą atitinkami eksportuotojai negalėtų parduoti prekės pigiau nei už kainą, kuri pašalintų žalingą dempingą.(316) Importuotojų atveju šie prašymai buvo laikomi nesvarbiais, nes dempingą sukelia eksportuotojai, dėl to jie yra atsakingi ir gali pašalinti tokį dempingą, taikydami atitinkamai nustatytas kainas.(317) Eksportuojančių gamintojų atveju prašymai turėjo būti atmesti, nes juos pateikė šalys, kurioms nebuvo suteiktas rinkos ekonomikos režimas. Be to, praktiškai būtų neįmanoma nustatyti nediskriminacinio tokios prekės, kaip batai, kuri nuolatos keičiasi dėl mados, kainų lygio, kuris vienodai pašalintų žalingą didelės įvairovės visiškai skirtingų modelių dempingą.(318) Pateikus galutinį atskleidimo dokumentą vienas atrinktas Vietnamo eksportuojantis gamintojas pateikė įsipareigojimo dėl kainos prašymą. Tačiau dėl pirmiau išvardytų priežasčių šis prašymas turėjo būti atmestas.(319) Kitos šalys pirmenybę suteikė bendrai minimaliai kainai – minimalios kainos ir ad valorem muito kombinacijai, t. y. muitai turėtų būti taikomi tik importuojamoms prekėms, kurių kaina yra mažesnė už tam tikrą minimalią kainą. Po papildomo galutinio priemonių formos atskleidimo Kinijos valdžios institucijos ir kelios kitos suinteresuotosios šalys patvirtini pirmiau minėtą pirmenybę.(320) Šie pasiūlymai turėjo būti atmesti, nes dėl bendro muito susidarytų nepateisinama našta pigių batų atveju ir atsirastų privalumai brangesnių batų atveju. Siekiant išvengti tokios nepateisinamos naštos praktiškai būtų neįmanoma nustatyti tinkamų tokios nuolat kintančios prekės, kuri yra nagrinėjama šiame tyrime, kainų kategorijų. Be to, patirtis parodė, kad minimalios kainos muitą sunku stebėti, ir šio muito taikymas gali būti nesunkiai pažeistas. Todėl sprendimas dėl minimalios kainos buvo laikomas nepraktišku ir netinkamu.(321) Kai kurie importuotojai ir neatrinkti Vietnamo eksportuojantys gamintojai teigė, kad siūlant veiksmų eigą neatsižvelgiama į Vietnamo, kaip besivystančios šalies, statusą. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad priemonių tikslas yra objektyviai išspręsti neteisingos dempingo praktikos, kuri sukelia žalą, klausimą. Pagal pagrindinio reglamento 2 ir 3 straipsnius nustatant dempingą ir žalą į jokios su tam tikra procedūra susijusios šalies ekonominį ar vystymosi statusą neatsižvelgiama kaip į susijusį elementą. Patikslinimai dėl kitų pagrindiniame reglamente nenurodytų veiksnių gali būti atliekami, tik jei įrodoma, kad tie veiksniai daro poveikį kainų palyginamumui. Kadangi pastarojo argumento suinteresuotosios šalys nepagrindė, pirmiau minėtas argumentas dėl Vietnamo, kaip besivystančios šalies, statuso turėjo būti atmestas.3. Galutiniai muitai(322) Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir pagal pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalį, vadovaujantis mažesniojo muito taisykle, kaip patikslinta pagal pirmiau nustatytus metodus, manoma, kad KLR ir Vietnamo kilmės importui turėtų būti įvestos galutinės antidempingo priemonės, kurių dydis lygus mažiausiems dempingo ir žalos skirtumams. Šiuo atžvilgiu šalies mastu taikomo muito atveju žalos pašalinimo lygis tampa aukščiausia antidempingo muito riba.(323) Tačiau Golden Step atžvilgiu muito lygis buvo nustatytas remiantis šios bendrovės dempingo skirtumu, kuris buvo mažesnis už žalos pašalinimo lygį.(324) Remiantis tuo, kas išdėstyta pirmiau, siūlomi galutiniai muitai yra tokie:Šalis | Bendrovė | Antidempingo muitas |KLR | Golden Step | 9,7 % |Visoms kitoms bendrovėms | 16,5 % |Vietnamas | Visoms bendrovėms | 10 % |(325) Siekiant užtikrinti, kad būtų sumažintas bet koks neteisingo deklaravimo arba priemonių pažeidimo pavojus, remiantis Komisijos reglamento (EB) Nr. 2454/93[9] 308 straipsnio d dalimi taikoma sustiprinta administracinė importo priežiūros sistema leis kuo anksčiau gauti informaciją apie atitinkamas importo tendencijas. Jei būtų rasta informacijos, įrodančios, kad šios importo tendencijos žymiai pasikeitė, Komisija nedelsdama ją išnagrinėtų. Šiomis aplinkybėmis reikėtų paaiškinti, kad STAF priežiūra bus taikoma avalynei, kurios kaina yra didesnė arba mažesnė už 7,5 EUR vertės ribą, palyginti su pradine 9 EUR riba.PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:1 straipsnis1. Nustatomas galutinis antidempingo muitas Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo kilmės tam tikros avalynės su batviršiais iš odos arba kompozicinės odos, išskyrus sportinę avalynę, specialiosios technologijos avalynę, šlepetes ir kitą vidaus avalynę bei avalynę su apsauginėmis nosimis, kuri yra klasifikuojama toliau išvardytais KN kodais, importui: 6403 20 00, ex 6403 30 00, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 ir ex 6405 10 00[10] (TARIC kodai 6403 30 00 39, 6403 30 00 89, 6403 51 11 90, 6403 51 15 90, 6403 51 19 90, 6403 51 91 90, 6403 51 95 90, 6403 51 99 90, 6403 59 11 90, 6403 59 31 90, 6403 59 35 90, 6403 59 39 90, 6403 59 91 90, 6403 59 95 90, 6403 59 99 90, 6403 91 11 99, 6403 91 13 99, 6403 91 16 99, 6403 91 18 99, 6403 91 91 99, 6403 91 93 99, 6403 91 96 99, 6403 91 98 99, 6403 99 11 90, 6403 99 31 90, 6403 99 33 90, 6403 99 36 90, 6403 99 38 90, 6403 99 91 99, 6403 99 93 29, 6403 99 93 99, 6403 99 96 29, 6403 99 96 99, 6403 99 98 29, 6403 99 98 99 ir 6405 10 00 80).2. Šiame reglamente taikomi šie apibrėžimai:„sportinė avalynė“ reiškia avalynę, kaip apibrėžta Komisijos reglamento (EB) Nr. 1719/2000[11] I priedo 64 skirsnio 1 subpozicijų pastaboje;„specialiosios technologijos avalynė“ reiškia avalynę, kurios poros CIF kaina yra ne mažesnė kaip 7,5 EUR, skirta avėti sportuojant, su vieno ar kelių sluoksnių lietu padu, išskyrus injekcinį, pagamintu iš sintetinių medžiagų, specialiai skirtu amortizuoti vertikalių arba šoninių judesių smūgius ir turinčiu techninių įtaisų, tokių kaip hermetiškų ertmių pripildytų dujų ar skysčio, mechaninių komponentų, kurie amortizuoja arba neutralizuoja smūgį, arba medžiagų, tokių kaip mažo tankio polimerų, ir kurios KN kodai yra ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98;„avalynė su apsauginėmis nosimis“ reiškia avalynę su apsauginėmis nosimis, ne mažiau kaip 100 džaulių atsparumo smūgiui lygio[12], kurios KN kodai yra: ex 6403 30 00, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 ir ex 6405 10 00.„šlepetės ir kita kambarinė avalynė“ reiškia tokią avalynę, kurios KN kodas yra ex 6405 10 10.3. Galutinio antidempingo muito norma, taikoma 1 dalyje aprašytų prekių, kurias pagamino toliau išvardytos bendrovės, grynajai kainai prie Bendrijos sienos, nesumokėjus muito, yra tokia:Šalis | Bendrovė | Antidempingo muitas | TARIC papildomas kodas |KLR | Golden Step | 9,7 % | A775 |Visoms kitoms bendrovėms | 16,5 % | A999 |Vietnamas | Visoms bendrovėms | 10 % | - |4. Jeigu nenurodyta kitaip, taikomos muitams galiojančios nuostatos.2 straipsnisSumos, gautos surenkant laikinąjį muitą, nustatytą vadovaujantis 2006 m. kovo 27 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 553/2006, galutinai surenkamos taikant šiuo reglamentu galutinai nustatytą muito normą. Sumos, gautos viršijant galutinę antidempingo muitų normą, grąžinamos.3 straipsnisŠis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta Briuselyje, […]Tarybos varduPirmininkas [1] OL C 166, 2005 7 7, p. 14.[2] OL L 56, 1996 3 6, p. 1.[3] OL L 340, 2005 12 23, p. 17.[4] OL L 98, 2006 4 6, p. 3.[5] Atsparumas matuojamas pagal Europos normas EN345 arba EN346.[6] OL L 289, 1997 11 1, p. 1.[7] OL L 240, 2005 9 16, p. 1.[8] OL L 60, 1998 2 28, 124–134 konstatuojamosios dalys.[9] 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (OL L 253, 1993 10 11, p. 1). Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2286/2003 (OL L 343, 2003 12 31, p. 1).[10] Kaip apibrėžta 2005 m. spalio 27 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1719/2005, iš dalies keičiančiame Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės prekių nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedą (OL L 286, 2005 10 28, p. 1). Prekės aprėptis nustatoma sujungiant 1 straipsnio 1 dalyje pateikiamą prekės apibrėžimą ir pagal atitinkamus KN kodus pateikiamą prekės apibrėžimą.[11] OL L 286, 2005 10 28, p. 1.[12] Atsparumas smūgiui matuojamas pagal Europos normas EN345 arba EN346.